Справа № 201/9814/14ц
Провадження № 2/201/2498/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року
Жовтневий
районний суд

м.
Дніпропетровська

У складі:

Головуючого - судді Браги А.В.,

при секретарі - Ляховій І.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

Розглянувши у судовому засіданні у
залі суду у м. Дніпропетровську
цивільну справу № 201/9814/14ц за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська з позовною заявою
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В
обґрунтування заявлених вимог позивач
послалась на те, що 23 жовтня 2004 році між
сторонами був укладений шлюб, про що в
книзі реєстрації актів про одруження
зроблено запис за № 875. Від шлюбу
сторони мають неповнолітню доньку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка являється
інвалідом дитинства і потребує
постійного догляду зі сторони матері
та проживатиме разом з нею. З 2010 року
сім'я фактично розпалась, з 2014 року
сторони проживають окремо, спільне
господарство не вели. Спільне життя з
відповідачем не склалося з причин
різного погляду на життя. Спору про
поділ майна відсутній, спільна дитина,
у разі розірванні шлюбу, буде проживати
з позивачем. Позивач вважає, що шлюб
розпався і примирення між сторонами
бути не може.

28 жовтня 2014 року в судовому засіданні
позивач позов підтримала, просила суд
задовольнити його в повному обсязі.

28 жовтня 2014 року в судовому засіданні
відповідач не заперечував проти
розірвання шлюбу.

Судом у межах заявлених позовних вимог,
наявними у справі доказами встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини, а тому суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 23 жовтня 200 року
позивач уклала шлюб із відповідачем,
який був зареєстрований у відділі
реєстрації актів цивільного стану
Жовтневого районного управління
юстиції міста Дніпропетровська, про що
зроблено актовий запис № 875, та видано
свідоцтво про шлюб НОМЕР_1.

Від даного шлюбу сторони мають дитину -
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження НОМЕР_2 від 19 квітня 2014 року.

У відповідності до ст. 111 СК України,
судом надавався строк щодо примирення
подружжя, проте примирення не
відбулося, що в свою чергу не зумовило
поновлення сімейних відносин.

Спільне життя у подружжя не склалось
внаслідок різного погляду на життя.
Починаючи з 2010 року подружні відносини
між позивачем та відповідачем фактично
припинились, з травня 2014 року сторони
проживають окремо спільне
господарство не ведуть. Спору про поділ
майна, що є спільною власністю
подружжя, а також щодо подальшого
проживання з позивачем їх дитини,
немає.

Статтею 24 СК України закріплено,
що шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушення жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено,
що шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 СК України.

У відповідності зі ст. 110 СК України,
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним з подружжя.

У відповідності зі ст. 112 СК України, при
розгляді справи про розірвання шлюбу
суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини й інших
обставин життя чоловіка і жінки. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11
проголошена Конституцією України
охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до
уваги, що подружжя сімейні стосунки
протягом тривалого часу не підтримує,
шлюбні відносини між сторонами по
даній справі тривалий час мають
негативний характер, строк на
примирення подружжя не зумовив
поновлення сімейних відносин,
заперечень щодо розірвання шлюбу
немає, суд приходить до висновку, що
родина сторін розпалася остаточно,
відновлення бути не може, і шлюб
підлягає розірванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 7, ч. 1 ст. 110, ст. ст. 111 - 112 СК України,
ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, ст. ст. 212 - 215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов, - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
який був зареєстрований 23 жовтня 2004
року відділом реєстрації актів
цивільного стану Жовтневого районного
управління юстиції м.
Дніпропетровська, про що зроблено
актовий запис № 875, - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище сторін
не змінюється.

Судові витрати по справі, що
складаються з судового збору у сумі 243,
60 гривень стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги через Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя:
А.В. Брага