Справа № 739/1503/14-ц
Провадження № 2/739/347/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"11" листопада 2014 р.

м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (далі -
позивач), діючи через свого
представника - Супрун Наталію
Сергіївну, звернулося до суду з позовом
до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про
стягнення заборгованості за кредитним
договором №CNXRR205780701 від 09 січня 2009 року
у розмірі 48 309 грн. 16 коп.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
відповідно до вказаного договору
відповідач отримав від позивача кредит
у розмірі 5 116 грн. 89 коп. зі сплатою 0,12
процентів на рік за користування
кредитом. Згідно умов договору
відповідач зобов'язався здійснювати
погашення заборгованості за кредитом,
процентами, комісією та здійснювати
інші витрати щомісячними платежами,
однак умови договору відповідачем
належним чином виконані не були, у
зв'язку з чим станом на 20 серпня 2014 року
виникла заборгованість: зі сплати тіла
кредиту у розмірі 5 116 грн. 89 коп., зі
сплати процентів у розмірі 3 грн. 55 коп.,
зі сплати комісії за користування
кредитом у розмірі 816 грн. 09 коп., зі
сплати пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань у розмірі 39 596
грн. 00 коп., зі сплати штрафу у розмірі 500
грн. 00 коп. та 2 276 грн. 63 коп., а загалом,
розмір заборгованості становить 48 309
грн. 16 коп.

У судове засідання представник
позивача не з'явилася при цьому подала
до суду заяву з клопотанням про розгляд
справи без її участі в якій зазначила,
що позовні вимоги вона підтримує в
повному обсязі та надала згоду на
проведення заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча про час та місце судового
розгляду був повідомлений належним
чином, відповідно до вимог частини
п'ятої статті 74 ЦПК України. За таких
обставин, враховуючи позицію
представника позивача суд вважає, що
справа може бути розглянута без участі
представника позивача та відповідача,
з постановленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, суд приходить до
наступних висновків.

Як встановлено, 09 січня 2009 року
між Закритим акціонерним товариством
комерційний банк «ПриватБанк»,
правонаступником якого є позивач, що
підтверджується його статутом (а.с. 18)
та відповідачем було укладено
кредитний договір №CNXRR205780701 про
надання споживчого кредиту, шляхом
подання останнім відповідної заяви, у
розмірі 5 116 грн. 89 коп.

При укладенні цього договору сторони
керувалися положенням частини першої
статті 634 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України), відповідно до якого
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054
ЦК України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Отже відповідач, подавши відповідну
заяву, підтвердив свою згоду на те, що
підписана ним заява разом з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам і тарифами складає укладений
між ним та позивачем кредитний договір.

Згідно пункту 2.1 Умов та порядку
надання споживчого кредиту фізичним
особам (далі - Умови), що визначають
умови укладеного сторонами договору,
Банк зобов'язується надати
Позичальнику Кредит шляхом
перерахування на рахунок
торгівельно-сервісному підприємству.
Строк, термін повернення, розмір
Кредиту, цілі, відсотки винагороди,
розмір щомісячного платежу та період
сплати платежів визначені в Заяві
Позичальника, підписанням якої Клієнт
та Банк укладають кредитно-заставний
договір. Розмір річної відсоткової
ставки дорівнює дванадцяти місячним
відсотковим ставкам. Кредит надається
в обмін на зобов'язання Позичальника по
поверненню Кредиту, сплаті відсотків,
винагороди в обумовлені у Заяві строки.
Пунктом 6.3 Умов передбачено, що датою
видачі кредиту є дата укладання
кредитно-заставного договору.

Із заяви відповідача про надання
кредиту, поданої 09 січня 2009 року,
вбачається, що в день її подання
останньому було відкрито рахунок та
видано кредитну картку (а.с. 10), що
свідчить про укладення договору та
отримання кредиту.

Згідно умов укладеного договору, які
містяться у заяві, поданій
відповідачем позивачу, Банк надав
Позичальнику строковий кредит у сумі 5
116 грн. 89 коп. на строк 12 місяців, строком
з 09 січня 2009 року по 09 січня 2010 року
включно, на придбання товару, а також 1
354 грн. 47 коп. на сплату страхового
платежу, зі сплатою за користування
Кредитом 0,01 процента на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом,
одноразової винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 403
грн. 12 коп. та щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 74 грн. 19 коп. в обмін на
зобов'язання Позичальника з повернення
кредиту, сплати процентів, винагороди,
комісії в зазначеній у Заяві та Умовах
надання споживчого кредиту фізичним
особам строки. Погашення
заборгованості здійснюється починаючи
з 15 лютого 2009 року щомісяця в період
сплати, за який приймається період з 15
по 20 число кожного місяця, у сумі 500 грн.
88 коп. (а.с. 9).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4.2 Умов згідно
статті 212 ЦК України, при порушенні
Позичальником зобов'язань по погашенню
кредиту, передбачених Заявою та
пунктами 3.2.2 та 3.3.3 даних Умов,
Позичальник сплачує Банку відсотки за
користування кредитом у подвійному
розмірі від розміру зазначеного у
Тарифах та Заяві.

Згідно пункту 5.1 Умов при порушенні
Позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених Заявою та
пунктами 3.2.2 та 3.2.3 Умов, Банк має право
нарахувати, а Позичальник
зобов'язується сплатити Банку пеню в
розмірі 1,25 процентів від суми
простроченого платежу, але не менше 1
грн. за кожен день прострочки платежу.
Сплата пені здійснюється в гривні.

Пунктами 3.2.2 та 3.2.3 Умов передбачено
обов'язок Позичальника погашати кредит
у порядку та строки відповідно до Заяви
і сплачувати відсотки за користування
кредитом відповідно до Заяви та
пунктів 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів.
Повну сплату відсотків за користування
Кредитом здійснити не пізніше дати
фактичного повного погашення Кредиту.

Пунктом 3.2.4 Умов передбачено обов'язок
Позичальника сплатити Банку
винагороду у строки та розмірі згідно
Тарифів, Заяви та даних Умов.

Пунктом 5.3 Умов передбачено, що при
порушенні Позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених Договором
більш ніж на 30 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити Банку штраф у
розмірі 500 грн. + 5% від суми
заборгованості.

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно частини другої статті 1054,
параграфа 2 глави 71 ЦК України до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Частиною першою статті 1050 ЦК України,
яка підлягає застосуванню до відносин
за кредитним договором, передбачено, що
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлено
договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 546
ЦК України виконання зобов'язання може
бути забезпечено неустойкою (штрафом,
пенею), якою згідно частини першої
статті 549 ЦК України є грошова сума або
інше майно, яке боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання. Частиною
першою статті 550 ЦК України
передбачено, що право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконання або неналежним виконанням
зобов'язання.

З наданого суду позивачем розрахунку
заборгованості за договором, укладеним
між ним та відповідачем 09 січня 2009 року,
вбачається, що останній свої
зобов'язання за договором належним
чином не виконував і станом на 20 серпня
2014 року заборгованості зі сплати тіла
кредиту становить 5 116 грн. 89 коп., за
процентами - 3 грн. 55 коп., зі сплати
комісії за користування кредитом - 816
грн. 09 коп., зі сплати пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань -
39 596 грн. 00 коп., зі сплати штрафу у
фіксованому розмірі - 500 грн. 00 коп. та зі
сплати штрафу у процентах від суми
заборгованості - 2 276 грн. 63 коп. Даний
розрахунок в частині розміру
заборгованості з виплати тіла кредиту
та нарахованих процентів суд визнає
обґрунтованим і таким, що відповідає
умовам укладеного договору.

За таких обставин суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості з виплати тіла кредиту
в розмірі 5 116 грн. 89 коп. та
заборгованості зі сплати процентів у
розмірі 3 грн. 55 коп.

Також суд визнає обґрунтованими вимоги
про стягнення з відповідача
винагороди, а саме комісії за
користування кредитом у розмірі 816 грн.
09 коп., оскільки такий обов'язок
передбачено договором.

Стосовно позовних вимог в частині
стягнення пені у розмірі 39 596 грн. 00 коп.,
нарахованої за весь час невиконання
грошового зобов'язання, суд враховує
положення статей 546, 549 та 550 ЦК України,
якими передбачено право позивача на
стягнення з відповідача пені за
невиконання ним вказаного
зобов'язання.

Водночас згідно правової позиції
Верховного Суду України, яка міститься
в постанові від 03 вересня 2014 року, у
справі №6-100 цс 14 від, за правилами
пункту 1 частини другої статті 258 ЦК
України період, за який нараховується
пеня за прострочення виконання
зобов'язання не може перевищувати
одного року. Виходячи з правової
природи пені, яка нараховується за
кожен день прострочення, право на позов
про стягнення пені за кожен окремий
день виникає щодня на відповідну суму,
а позовна давність за позовом про
стягнення пені відповідно до статті 253
ЦК України обчислюється по кожному дню,
за який нараховується пеня, окремо,
починаючи з дня, коли кредитор дізнався
або повинен був дізнатися про
порушення права. Частиною третьою
статті 551 ЦК України, зокрема
передбачено, що розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків.
Отже, частина третя статті 551 ЦК України
з урахуванням положень статті 3 ЦК
України щодо загальних засад
цивільного законодавства та частини
четвертої статті 10 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України) щодо обов'язку суду
сприяти сторонам у здійсненні їхніх
прав дає право суду зменшити розмір
неустойки за умови, що він значно
перевищує розмір збитків.

Згідно правової позиції Верховного
Суду України, яка міститься у постанові
від 06 листопада 2013 року, у справі №6-116
цс 13, аналіз норм статті 266, частини
другої статті 258 ЦК України дає
підстави для висновку про те, що
стягнення неустойки (пені, штрафу)
обмежується останніми 12 місяцями перед
зверненням кредитора до суду, а
починається з дня (місяця), з якого вона
нараховується, у межах строку позовної
давності за основною вимогою.

З вказаних вище постанов, які в силу
статті 360-7 ЦПК України є обов'язковими
для всіх суб'єктів владних повноважень
та всіх судів України, вбачається, що
позивач має право на стягнення пені
лише за останні 12 місяців перед
звернення до суду, тобто за період з 23
вересня 2013 року по 22 вересня 2014 року
включно, виходячи з розміру
заборгованості зі сплати тіла кредиту,
процентів та комісії - 5 936 грн. 53 коп. ( 5
116 грн. 89 коп. + 3 грн. 55 коп. + 816 грн. 09 коп.).
Відповідно розмір пені за 12 місяців
перед зверненням до суду з позовом
становить 27 085 грн. 42 коп. (5 936 грн. 53 коп.
х 1,25% х 365). Оскільки розмір пені значно
перевищує загальний розмір зобов'язань
за кредитним договором, які становлять
5 936 грн. 53 коп., суд, на підставі частини
третьої статті 551 ЦК України,
враховуючи закріплені у статті 3 ЦК
України загальні засади цивільного
законодавства, вважає за необхідне
зменшити розмір пені до 6 000 грн. 00 коп.

Відповідно позовні вимоги в частині
стягнення пені підлягають задоволенню
частково у розмірі 6 000 грн. 00 коп.

Щодо стягнення штрафу, передбаченого
договором у розмірі 500 грн. +5% від суми
заборгованості, суд враховує, що сума
заборгованості становить 5 936 грн. 53
коп., при цьому включення до складу
заборгованості пені, яка підлягає
стягненню з відповідача, є
необґрунтованим, оскільки пеня, як і
штраф, є за своєю суттю одним із
різновидів санкцій за порушення
грошового зобов'язання. Відповідно
стягненню підлягає штраф у розмірі 796
грн. 83 коп. (500 грн. + (5 936 грн. 53 коп. х 5%).

За таких обставин, враховуючи
встановлений факт неналежного
виконання відповідачем свого
грошового зобов'язання, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню частково, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 12 733 грн. 36 коп. (5 936 грн. 53 коп. +
6 000 грн. 00 коп. + 796 грн. 83 коп.).

Оскільки позов підлягає
задоволенню частково, відповідно до
частини першої статті 88 ЦПК України з
відповідачки на користь позивача
необхідно стягнути понесені ним судові
витрати зі сплати судового збору
пропорційно до задоволеної частини
позовних вимог, у розмірі 64 грн. 21 коп. (12
733 грн. 36 коп. х 243 грн. 60 коп. / 48 309 грн. 16
коп.).

На підставі викладеного, керуючись
статтями 3, 526, 530, 546, 549, 550, 599, 600, 604-609, 610,
638, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,
статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк», ідентифікаційний код
юридичної особи - 14360570, заборгованість
за кредитним договором №CNXRR205780701 від 09
січня 2009 року, у розмірі 12 733 (дванадцять
тисяч сімсот тридцять три) гривні 36
копійок.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» судові
витрати у розмірі 64 (шістдесят чотири)
гривні 21 копійка.

Заочне рішення може бути переглянуте
Новгород-Сіверським районним судом
Чернігівської області за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана ним до Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
протягом десяти днів з дня отримання
копії заочного рішення. У випадку
залишення ухвалою суду заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення, воно може бути оскаржене
відповідачем у загальному порядку в
десятиденний строк з дня винесення
судом відповідної ухвали.

Особи, які брали участь у справі, можуть
оскаржити заочне рішення до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Новгород-Сіверський
районний суд Чернігівської області
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення заочного рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення заочного рішення, можуть
подати апеляційну скаргу до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Новгород-Сіверський
районний суд Чернігівської області
протягом десяти днів з дня отримання
копії заочного рішення.

Суддя
В.В. Чепурко