Справа № 231/1293/12 Провадження №
22-ц/772/2398/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Головін В. А.Категорія:
39Доповідач: Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2014 р. м. Вінниця колегія
суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Вінницької
області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Сопруна В.В., Шемети Т.М.

При секретарі: Кирилюк Л.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань апеляційного суду Вінницької
області цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Ямпільського
районного суду Вінницької області від 8
липня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2012 року позивач ОСОБА_2
звернувся в Ямпільський районний суд
Вінницької області з вказаним позовом,
мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в
м.Ямпіль Вінницької області помер його
батько - ОСОБА_4 1944 року народження.
ОСОБА_2 являється єдиним сином
покійного і тому після смерті батька
звернувся до державного нотаріуса
Ямпільського району Вінницької
області із заявою про прийняття
спадщини. Як при цьому з'ясувалося,
незадовго до смерті батько, будучи в
лікарні важкохворим, склав заповіт на
ім'я ОСОБА_3, своєї дружини. Позивач
вважає, що у батька була відсутня воля
щодо складання вказаного заповіту і
він взагалі не міг усвідомлювати в
повній мірі своїх дій та керувати ними
внаслідок стану здоров'я, яке суттєво
погіршилось через зловживання
спиртними напоями протягом останніх 30
років життя. Батько стояв на обліку з
діагнозом «хронічний алкоголізм».
Лікування від алкоголізму він не
проходив. Заповіт нотаріусом був
складений у лікарні, по місцю лікування
заповідача. Виходячи з вказаних
обставин, позивач просив суд визнати
недійсним заповіт, складений ОСОБА_4 на
ім`я ОСОБА_3 09.10.2009 року.

Рішенням Ямпільського районного суду
Вінницької області від 8 липня 2014 року у
позові було відмовлено за його
недоведеністю.

ОСОБА_2 оскаржив дане рішення в
апеляційному порядку, як незаконне,
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обгрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, вважає що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення у зв`язку з
наступним.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин на які сторони посилаються, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_4 і після його смерті
відкрилася спадщина на належне йому
майно.

У спадкодавця є син - позивач
ОСОБА_2 1969 року народження. Проте 09.10.2009
року ОСОБА_4 склав заповіт на ім`я своєї
дружини ОСОБА_3 і вона є єдиною
спадкоємицею за заповітом.

Зазначені обставини відповідають
матеріалам справи: заповіту, свідоцтву
про смерть, свідоцтву про народження,
копії спадкової справи на а/с10,6,5,28 - 36.

Далі суд зіслався на пояснення
свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які
підтвердили вживання покійним ОСОБА_4
спиртних напоїв; свідка ОСОБА_7 -
лікаря-нарколога, який вказав, що у 2009
році ОСОБА_4 був знятий з обліку з
приводу хронічного алкоголізму у
зв`язку з тривалою ремісією та акт
судово-психіатричної експертизи №426
від 19.05.2014 року, відповідно до якого
ОСОБА_4 на час укладення ним заповіту
09.10.2009 р. не знаходився у будь-якому
вираженому психоемоційному стані, який
суттєво впливав на його здатність
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними; стійким хронічним
психічним захворюванням не страждав;
за своїм психічним станом усвідомлював
значення своїх дій та міг керувати ними
(а/с 188-190), та дійшов правильного
висновку про вільність волевиявлення
покійного ОСОБА_4 щодо складання
заповіту на ім`я своєї дружини ОСОБА_3
09.10.2009 року та відсутність підстав для
задоволення позову.

Зазначені висновки не
спростовуються доводами апелянта про
добрі стосунки батька з сином.
Твердження апелянта, що відповідачка
змусила ОСОБА_4 скласти заповіт,
безпідставні та спростовуються
зазначеними доказами.

Те, що на 4 аркуші у першому абзаці
акта судово-психіатричної експертизи
№426 від 19.05.2014 року вказано, що 09.10.2009
року стан хворого ОСОБА_4 був важкий,
були скарги на загальну слабкість і у
цей же день ним був підписаний заповіт,
не спростовує рішення суду, тому, що
дослідивши всі обставини в сукупності,
в тому числі і вищевказані, експертна
комісія надала відповіді на поставлені
питання та зазначила, що ОСОБА_4 на час
укладення ним заповіту 09.10.2009 р. не
знаходився у будь-якому вираженому
психоемоційному стані, який суттєво
впливав на його здатність
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними; стійким хронічним
психічним захворюванням не страждав;
за своїм психічним станом усвідомлював
значення своїх дій та міг керувати ними
(а/с 188-190).

Щодо наявності чи відсутності
дієздатності у особи при вчиненні
правочину, то це окрема підстава, яка не
була вказана у позові і, крім того,
відповідно до норми ст. 34 ЦК України,
фізична особа набуває повної цивільної
дієздатності, досягнувши вісімнадцяти
років. Покійному ОСОБА_4 на час
складання 09.10.2009 року заповіту на ім.`я
ОСОБА_3 було більше шестидесяти років
(а/с6). Відповідно до ст.35 ЦК України,
фізична особа могла бути обмеженою у
дієздатності лише за рішенням суду, яке
відсутнє у матеріалах справи.

За таких обставин, суд першої
інстанції в повному обсязі перевірив
правові підстави заявлених позовних
вимог, доводи сторін, обставини спору
та дійшов правильного висновку про
відмову у задоволенні позову,
ухваливши рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому відповідно до вимог ст.308 ЦК
України його слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - відхилити.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 307,308,313-315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ямпільського районного суду
Вінницької області від 8 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя:
В.С. Марчук