Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/197/14-ц
№
провадження 2/453/160/14
УХВАЛА

04.03.2014 року
м.
Сколе

Сколівський районний суд Львівської
області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.;

з участю секретаря Корнута Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Сколе
Львівської області заяву Державного
історико-культурного заповідника
«Тустань» про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Сколівського району
Львівської області 07.02.2014 року
звернувся в суд із позовною заявою в
інтересах держави в особі
Підгородецької сільської ради
Сколівського району Львівської
області, в якій просить зобов’язати
відповідача ОСОБА_1 знести самовільно
збудоване нерухоме майно на земельній
ділянці у с. Урич Сколівського району
Львівської області, розташованій у
прибережній захисній смузі ріки і
входить до території комплексної
охоронної зони Державного
історико-культурного заповідника
«Тустань», а також привести вказану
земельну ділянку у придатний для
використання стан.

Для забезпечення позову третя особа
на стороні позивача, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору –
ДІКЗ «Тустань» 04.03.2014 року звернулася в
суд із заявою, в якій просить у порядку
забезпечення позову прокурора в
інтересах держави в особі
Підгородецької сільської ради
Сколівського району Львівської
області про знесення самочинно
збудованого нерухомого майна та
приведення земельної ділянки у
придатний для використання стан
накласти арешт на майно, а саме на
земельну ділянку, що знаходиться у
власності ОСОБА_2 площею 0, 4093 га. і
розташована на території
Підгородецької сільської ради
Сколівського району Львівської
області – до набрання законної сили
судовим рішенням у даній цивільній
справі.

Суд, розглянувши заяву про
забезпечення позову вважає, що така
підлягає поверненню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 151 ЦПК України
суд, за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
кодексом заходи забезпечення позову.
До заяви про забезпечення позову
додається документ, який підтверджує
сплату судового збору за подання заяви
про забезпечення позову.

Однак, третя особа на стороні позивача,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору ДІКЗ «Тустань»,
звертаючись до суду із заявою про
забезпечення позову у даній цивільній
справі, не подала суду документ, який би
підтверджував сплату нею судового
збору за подання такої заяви у розмірі,
визначеному Законом України «Про
судовий збір». Так, до заяви додано
квитанцію про сплату судового збору у
розмірі 3 грн., що не відповідає вимогам
Закону України «Про судовий збір».
Таким чином, заяву про забезпечення
позову подано без додержання вимог ст.
151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України
суд, встановивши, що заяву про
забезпечення позову подано без
додержання вимог ст. 151 цього Кодексу,
повертає її заявнику, про що
постановляє ухвалу.

Оскільки судом встановлено, що заява
про забезпечення позову подана ДІКЗ
«Тустань» без додержання вимог ст. 151
ЦПК України, а саме не проведено оплату
судового збору за її подання, тому така
заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 151-153, 209-210 ЦПК
України,-

УХВАЛИВ:

Заяву Державного історико-культурного
заповідника «Тустань» про
забезпечення позову повернути
заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Львівської області через
Сколівський районний суд Львівської
області протягом п’яти днів з дня її
проголошення.

Суддя
В.Я. Микитин