Справа № 476/453/14-ц
Провадження 2/476/169/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2014 року Єланецький районний суд
Миколаївської області в складі:

головуючого судді
Патрика Ю.Ю.

за участю секретаря
Минаєвої Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с.м.т. Єланець
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про примусове виселення

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду
посилаючись на те, що їй на підставі
свідоцтва про право на спадщину,
виданого державним нотаріусом
Єланецької державної нотаріальної
контори Макушевим С.П., 07.06.2012 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 563,
належить 1/2 частка житлового будинку
АДРЕСА_1, інша частина спірного будинку
належить її сестрі, ОСОБА_5. У травні 2013
року між позивачкою та відповідачкою
ОСОБА_2 було досягнуто усної
домовленості про купівлю-продаж 1/2
частки будинку, в зв'язку з чим вона
дозволила відповідачці вселитися до
будинку. Крім відповідачки до спірного
будинку вселилися її співмешканець,
ОСОБА_3, та їх діти. В подальшому
відповідачка відмовилась від
укладення договору на досягнутих
умовах та продовжує проживати разом із
своєю сім'єю в даному будинку, без її
згоди самовільно знесла літню кухню, а
також прибудувала веранду,
перешкоджаючи таким чином позивачці
реалізовувати свої права щодо цього
майна. Позивачка неодноразово
зверталася до відповідачки з вимогою
виселитися з будинку або сплатити за
нього визначену суму, однак
відповідачка гроші так і не сплатила та
на даний час продовжує разом з сім'єю
проживати у спірному будинку.
Позивачка також зазначила, що
вказаними діями відповідачів їй
завдана матеріальна шкода в розмірі 5035
грн. 85 коп., витрачених нею на різні
медикаменти та моральна шкода у зв'язку
із погіршенням її здоров'я, яку
позивачка оцінила в 10000 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала повністю,
посилаючись на обставини викладені у
позові та зазначивши, що постійні спори
з відповідачами стали підставою
суттєвого погіршення стану її здоров'я,
яке призвело до оперативного втручання
(операції на серці), тому просила суд
задовольнити позов, виселивши
відповідачів та інших осіб які можливо
проживають у спірному будинку,
стягнути з відповідачів 5035 грн. 85 коп.
матеріальної та 10000 моральної шкоди.

Відповідачка ОСОБА_2 проти позову
заперечувала та суду повідомила, що
дійсно навесні 2013 року досягла усної
домовленості про купівлю-продаж
спірного житлового будинку з
позивачкою за 20000 грн., яка запевнила її,
що є єдиною власницею цього будинку,
дозволила проживати в ньому до
укладення угоди у нотаріуса, ніякі
документи на будинок при цьому вона не
надавала. В подальшому, при зверненні
до нотаріуса їй стало відомо про
наявність співвласниці цього
житлового будинку - сестри позивачки
ОСОБА_5. Після знайомства з нею ОСОБА_5
погодилась на продаж своєї частки
будинку за 10000 грн., за що отримала гроші
на виконання договору, однак
дізнавшись про це позивачка забажала
продати свою частку все одно за 20000 грн.
Та відмовилась від нотаріального
посвідчення договору. Вважаючи такі
вимоги позивачки безпідставними
відповідачка намагалася з нею
домовитись, однак позивачка почала
звертатися до правоохоронних органів з
вимогами про сплату їй 20000 грн. за
спірний будинок, а потім з вимогою
виселити її сім'ю з будинку, оскільки
передумала його продавати.
Відповідачка також повідомила, що вони
за час проживання, з усної згоди
позивачки та її сестри-співвласниці,
проводили ремонт будинку, ніяких
будівель вони не зносили.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову
заперечував, пославшись на те, що його
співмешканка усно домовилась про
купівлю-продаж даного будинку,
вселення в нього та проведення в ньому
ремонту для подальшого проживання їх
сім'ї, однак потім позивачка від
укладання такого договору
безпідставно відмовилась.

Представник відповідачів проти
задоволення позову заперечував
пославшись на те, що позивачка
добровільно, на підставі усної угоди
впустила для проживання відповідачів,
домовившись з ними про укладення в
подальшому нотаріальної угоди про
купівлю-продаж спірного будинку за 20000
грн. В подальшому, коли відповідачі
дізнались про співвласницю цього
будинку та частину грошей сплатили їй,
позивачка відмовилась укладати такий
договір, наполягаючи на сплату їй 20000
грн. вже за частину будинку. Таку зміну
ціни відповідачі вважають
несправедливою, пропонували їй
отримати 10000 грн., однак позивачка
відмовилась та забажала їх виселення
із спірного будинку. Також представник
відповідачів зауважив на відсутності
документів та фактів, які б вказували
на зв'язок захворювання та погіршення
стану здоров'я позивачки з діями
відповідачів про справі, а тому просив
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Третя особа без самостійних вимог -
співвласниця спірного будинку ОСОБА_5
просила суд відмовити у задоволенні
позову, повідомивши, що вона є сестрою
позивачки та згідно свідоцтва про
право на спадщину володіє 1/2 частиною
спірного будинку. Даний будинок
АДРЕСА_1 у 2013 році знаходився практично
у занедбаному стані та без ремонту не
був придатний до проживання, в ньому не
проживала ані вона, ані її сестра.
Влітку 2013 року їй стало відомо від
знайомих, що у її будинку поселилася
сім'я, з метою перевірки вона прийшла до
цього будинку, де познайомилася з
відповідачами, які розповіли їй про
домовленість з позивачкою про продаж
будинку за 20000 грн. Вважаючи, що дана
ціна була визначена справедливо та
розповівши про свою частку у будинку,
вона домовилась про отримання половини
визначеної суми та нотаріальне
оформлення купівлі-продажу будинку,
однак позивачка від цього відмовилась
бажаючи отримати всю суму. Відповідачі
сплатили їй 10000 грн. та неодноразово
вмовляли позивачку отримати свою
частину, однак та відмовилась. Вона як
співвласниця будинку не заперечує
проти проживання в ньому відповідачів
та й на даний час бажає укласти угоду
купівлі-продажу спірного будинку.

Заслухавши сторони та їх
представників, дослідивши матеріали
цивільної справи, встановивши факти та
відповідні до них правовідносини, суд
приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 7 червня 2012 року
позивачці ОСОБА_1 та третій особі
ОСОБА_5 належить на праві спільної
часткової приватної власності спірний
житловий будинок АДРЕСА_1 в розмірі 1/2
частки спадкового майна кожній (а.с.4-6).

У травні 2013 року між позивачкою та
відповідачкою досягнуто усної
домовленості про купівлю-продаж
спірного будинку за 20000 грн., яка
повинна була відбутися у вересні 2013
року після виготовлення всіх
необхідних для цього документів. На час
до укладення договору позивачка усно
дозволила відповідачам проживати в
даному будинку та упорядковувати його
для проживання.

В подальшому, восени 2013 року позивачка
та відповідачі не змогли досягти
остаточної згоди щодо суми договору,
кошти позивачка не отримала, а тому
відмовилась укладати договір
купівлі-продажу своєї частини будинку.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи
позивачка не згодна на проживання у
спірному будинку відповідачів, не
проводила їх реєстрації та не надавала
їм на це письмової згоди, домовленості
щодо купівлі-продажу спірного будинку
також не було досягнуто, дане житло не
орендується тощо.

Таким чином, відповідачі проживають в
спірному будинку всупереч волі його
власника та без належних на те правових
підстав, що впливає на можливість його
використання позивачкою для
особистого проживання, а тому позов в
частині їх виселення підлягає
задоволенню.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Посилання позивачки щодо знесення
відповідачами частини споруд на
території спірної садиби є
безпідставними оскільки дані факти не
підтверджено жодними з наданих
доказів.

Суд вважає також недоведеним факт
причинно-наслідкового зв'язку між
даним спором та наявними
захворюваннями позивачки, оскільки
зазначені захворювання існували до
виникнення спору, а подані докази не
свідчать про їх зв'язок. Матеріальна
шкода пов'язується позивачкою із її
витратами на лікування.

За викладених обставин підстави для
задоволення позову в частині стягнення
моральної та матеріальної шкоди
відсутні.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 23, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213,
214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з будинку
АДРЕСА_1.

Стягнути в солідарному порядку зі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Єланецький районний суд
Миколаївської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя Ю.Ю. Патрик