Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
УХВАЛА

іменем україни

4 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.,

Євтушенко
О.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства акціонерного
банку «Укргазбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа - Закрите акціонерне
товариство Добробут», про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 13 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 23 січня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року Публічне акціонерне
товариство акціонерний банк
«Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ
«Укргазбанк») звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа -
Закрите акціонерне товариство
«Добробут» (далі - ЗАТ «Добробут»), про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

В обґрунтування позовних вимог
зазначало, що 29 травня 2008 року між ВАТ
АБ «Укргазбанк», правонаступником
якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_3
укладено кредитний договір № А-7608,
згідно з яким банк надав позичальнику
грошові кошти в розмірі 34650,00 дол. США,
на умовах, передбачених договором, а
позичальник зобовʼ?язувався повернути
кредит на вказаних умовах та в строки,
передбачені договором. Позивач
зазначав, що між позивачем та ОСОБА_4
укладено договір поруки, згідно з яким
поручитель зобовʼ?язувався
відповідати перед позивачем за належне
виконання ОСОБА_3 зобовʼ?язання не
виконали, на досудове врегулювання
спору відповідач ОСОБА_3 не погодилась,
у звʼ?язку із чим сума заборгованості, з
урахуванням заяви про збільшення
розміру позовних вимог станом на 23
серпня 2013 року становила 50576,68 дол. США,
що у гривнях становить 335 982 грн 07 коп, що
складається із заборгованості за
кредитом (прострочена у розмірі 32 215,65
дол. США); заборгованості за процентами
(прострочена у розмірі 18 361,03 дол. США);
заборгованості з пені за несвоєчасне
погашення кредиту 228 361 грн 61 коп;
заборгованості з пені за несвоєчасну
сплату процентів у розмірі 106 720 грн 46
коп, тому просив стягнути з
відповідачів на користь позивача
вказану суму та судові витрати.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 13 вересня

2013 року позовні вимоги ПАТ АБ
«Укргазбанк» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ
АБ «Укргазбанк» заборгованість за
кредитним договором від 29 травня 2008
року № А-7608 в розмірі 50 576,68 дол. США, що у
гривнях становить 335 982 грн 07 коп, штраф
за порушення умов договору застави від
29 травня 2008 року та кредитного договору
від 29 травня 2008 року № А-7608 щодо
страхування заставленого майна в
розмірі 9 721 грн 25 коп. Всього на
загальну суму 345 702 грн 32 коп. Стягнуто з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ
АБ «Укргазбанк» судовий збір в розмірі
3 219 грн.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
23 січня 2014 року рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 13 вересня 2013
року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 13 вересня 2013 року в частині
стягнення суми заборгованості з ОСОБА_4
скасувати, у цій частині ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог до неї, ухвалу
апеляційного суду

м. Києва від 23 січня 2013 року скасувати,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У іншій частині рішення не
оскаржується, а тому не перевіряється
судом касаційної інстанції.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, виходив із того, що
ОСОБА_3 було порушено умови кредитного
договору щодо своєчасного погашення
тіла кредиту та процентів, зв'язку з
чим у позивача є право вимагати
солідарного погашення заборгованості
та дострокового стягнення тіла кредиту
з позичальника та поручителя.

Повністю з таким висновком погодитися
не можна.

Відповідно до частини першої статті 553
ЦК України за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Згідно із частиною четвертою статті 559
ЦК України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки.

У разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Відповідно до частини першої статті 251
ЦК України строком є певний період у
часі, зі спливом якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (частина
перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (частина друга статті 251 та
частина друга статті 252 ЦК України).

Судами встановлено, що 29 травня 2008 року
між ВАТ АБ «Укргазбанк»,
правонаступником якого є ПАТ АБ
«Укргазбанк», та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір № А-76/08, згідно з яким
банк надав позичальнику грошові кошти
у сумі 34 650,00 дол. США, на умовах,
передбачених договором, а позичальник
зобов'язувався повернути кредит на
вказаних умовах в строки, передбачені
договором (а. с. 8-11).

Строком повного повернення кредиту
відповідно до пункту 1.1 кредитного
договору є 28 травня 2015 року (а. с. 8).

У п. 3.2.5 даного договору кредиту сторони
погодили, що банк має право вимагати
дострокового виконання зобов'язань
позичальника за цим договором,
забезпеченого заставою, у разі,
зокрема, порушення строків/термінів
сплати будь-яких платежів за цим
договором, в тому числі сплати
процентів, комісій, повного або
часткового повернення кредиту та інших
платежів, передбачених цим договором
та договорами застави/іпотеки.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором ПАТ
АБ «Укргазбанк» було укладено із
ОСОБА_4 29 травня 2008 року договір поруки,
за яким поручитель відповідає перед
банком за порушення зобов'язання
боржником (а. с. 12-13).

Відповідно до п. 2.1 договору поруки у
випадку невиконання позичальником
зобовʼ?язань за кредитним договором
кредитор звертається з письмовою
вимогою про виконання зобов'язання за
кредитним договором до позичальника та
поручителя.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним
договором утворилась заборгованість,
тому банк скористався своїм правом
вимагати дострокового виконання
зобов'язань позичальника, через що за
зверненням позивача 16 листопада 2009
року було вчинено виконавчий напис
нотаріуса, згідно з яким запропоновано
звернути стягнення на автомобіль

а. с. 26).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач з червня 2009 року не виконує
свої зобовʼ?язання за кредитним
договором щодо повернення кредиту та
сплати процентів.

Стягуючи в солідарному порядку з
поручителя ОСОБА_4 заборгованість за
кредитним договором, укладеним до 28
травня 2015 року, поза увагою суду
залишилося те, що початком перебігу
встановленого законом шестимісячного
строку звернення з вимогою до
поручителя є момент вчинення
нотаріусом виконавчого напису 16
листопада 2009 року.

Пунктом 24 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
передбачено, що відповідно до частини
четвертої статті 559 ЦК порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі

статтею 526 ЦК зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Отже, якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково.

Ураховуючи викладене ухвалені, в
справі судові рішення в частині
солідарного стягнення суми
заборгованості з ОСОБА_4 підлягають
скасуванню з направленням справи в цій
частині на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 13 вересня

2013 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 23 січня 2014 року в частині
солідарного стягнення суми
заборгованості з ОСОБА_4 скасувати,
справу в цій частині направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:Н.А.
Горелкіна Є.П. Євграфова О.І.
Євтушенко О.М. Ситнік