У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Нагорняк В.А., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 25 березня 2014 року в справі
за позовом публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором кредиту;
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит», третя особа -
ОСОБА_3, про визнання недійсним
кредитного договору та стягнення
безпідставно отриманих грошових
коштів,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2009 року ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» звернулося до суду позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовувало свої вимоги тим, що 26
квітня 2005 року між ним та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір, згідно
якого відповідачу було надано кредит
на суму 8 615 грн 75 коп. зі сплатою
відсотків за його користування у
розмірі 10% річних строком до 26 квітня 2007
року. Разом із тим, 26 квітня 2005 року з
відповідачем ОСОБА_3 було укладено
договір поруки, згідно з яким остання
поручилась перед ним за виконання
відповідачем ОСОБА_2 взятих на себе
зобов'язань за указаним кредитним
договором.

Однак остання своїх зобов'язань по
своєчасному погашенню кредиту та
сплаті відсотків належним чином не
виконувала, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість, яку позивач просив
стягнути із відповідачів у солідарному
порядку.

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернулася із
зустрічним позовом до ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» про визнання
недійсним кредитного договору та
стягнення безпідставно отриманих
грошових коштів. В обґрунтування своїх
позовних вимог зазначила, що в 2008 році
Дзержинським районним судом м. Кривого
Рогу була розглянута кримінальна
справа у відношенні ОСОБА_3, яка
стосується кредитного договору від 26
квітня 2005 року та договору поруки від
26 квітня 2005 року, оскільки
договір фактично з нею не укладався, та
просила визнати недійсним зазначений
кредитний договір та стягнути з банку
на її користь безпідставно стягнуті
грошові кошти в рахунок виконання
рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 31 серпня
2010 року в сумі 2 995 грн 30 коп.

Заочним рішенням Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 04
червня 2013 року у задоволенні позову ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним кредитний договір №
301-пк-2005 від 26
квітня 2005 року, стягнуто з ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2
безпідставно стягнуті грошові кошти в
рахунок виконання рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від
31 серпня 2010 року в сумі 2 995 грн 30 коп.

Додатковим рішенням того ж суду від 23
грудня 2013 року з ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» на користь держави стягнуто
судові витрати у розмірі 344 грн 10 коп.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від
25 березня 2014 року рішення
суду першої інстанції та додаткове
рішення скасованої та ухвалено нове
рішення про задоволення позову ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит».

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» заборгованість за кредитним
договором станом на 15 квітня 2010 року в
сумі 92 732 грн 62 коп.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла касаційна
скарга ОСОБА_2, яка містить клопотання
про звільнення від сплати судового
збору у зв'язку з тяжким матеріальним
становищем.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд
враховуючи майновий стан сторони, може
своєю ухвалою звільнити від оплати
судового збору.

Відповідно до змісту ст. 8 Закону
України «Про судовий збір» суд може
зменшити розмір судового збору або
звільнити від його сплати на підставі,
зазначеній у ч. 1 цієї статті, зокрема,
враховуючи майновий стан сторони.

Оскільки з наведених у клопотанні
доводів та приєднаних до клопотання
матеріалів вбачається, що заявник
дійсно позбавлена можливості сплатити
судовий збір за подання касаційної
скарги, клопотання підлягає
задоволенню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду, рішення суду першої
інстанції залишити в силі.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення та додаткове рішення суду
першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» та відмовляючи у задоволенні
позову ОСОБА_2, правильно встановив
характер правовідносин сторін у справі
та застосував норми матеріального
права, які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням меж
заявлених позовних вимог та конкретних
обставин справи на підставі наданих
сторонами доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками суду апеляційної інстанції
та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного рішення не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового
збору за розгляд її касаційної скарги
на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25
березня 2014 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором кредиту;
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит», третя особа -
ОСОБА_3, про визнання недійсним
кредитного договору та стягнення
безпідставно отриманих грошових
коштів.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
В.А. Нагорняк