Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2014 р.
Справа153/1738/14

Ямпільський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді ГОЛОВІНА
В.А.

при секретарі с/з ГРОМ Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ямпіль

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про витребування майна з чужого
незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_3 про витребування
майна з чужого незаконного володіння.
Вказала, що відповідно до рішення
Томашпільського районного суду
Вінницької області від 08.10.2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя, позовні вимоги ОСОБА_4 було
задоволено частково та визнано за
сторонами право власності на майно, яке
їм було виділено в натурі з
перерахуванням безпосередньо самого
майна та його вартості. Позивач ОСОБА_2
зазначила, що вона являється рідною
бабою ОСОБА_4 (на даний час ОСОБА_4.) та
дала в тичасове користування молодому
подружжю, а саме: відповідачу ОСОБА_3 та
внучці, речі. Однак, після розірвання
шлюбу між відповідачем та внучкою,
відповідач вигнав останню з житлового
будинку, не даючи можливості забрати
свої речі. Позивач вказала, що вона
неодноразово приходила до відповідача
ОСОБА_3, щоб забрати свої речі, а саме:
м'який куточок, вартістю 2700 грн;
кухонний гарнітур «Аліна», вартістю 1700
грн; картину, вартістю 300 грн, які були
придбані нею особисто і це
підтверджено рішенням Томашпільського
районного суду від 08.10.2013 року, однак
відповідач не давав їй такої
можливості. Тому позивач вимушена
звернутися до суду з даним позовом і
просить суд витребувати у відповідача
ОСОБА_3 та повернути належні їй речі, а
саме: м'який куточок, вартістю 2700 грн;
кухонний гарнітур «Аліна», вартістю 1700
грн; картину, вартістю 300 грн, на
загальну суму 4700 грн, а в разі
відсутності майна або приведення його
в неробочий (зіпсований) стан, стягнути
з відповідача ОСОБА_3 на її користь
грошову компенсацію в розмірі 4700
гривень.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася. Надала суду заяву, в якій
просила справу слухати у її
відсутність. Позовні вимоги підтримує
в повному об'ємі і просить їх
задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився. Надав суду
заперечення, в яких зазначив, що
позовні вимоги ОСОБА_2 є надуманими та
необгрунтованими. Також вказав, що
позивач ОСОБА_2 в обґрунтування своїх
позовних вимог посилається на рішення
Томашпільського районного суду
Вінницької області від 08.10.2013 року,
однак на його думку рішення
Томашпільського районного суду
Вінницької області від 08.10.2013 року не
може братись судом до уваги, як
належний доказ, так як дане рішення
скасовано Рішенням Апеляційного суду
Вінницької області від 22.11.2013 року, яке
вступило в законну силу. В Рішенні
Апеляційного суду Вінницької області
від 22.11.2013 року про майно ОСОБА_2 нічого
не сказано і дана обставина не була
доведена і встановлена, а саме:, що
м'який куточок, кухонний гарнітур та
картина, всього на загальну суму 4700
гривень - є власністю позивача ОСОБА_2
Накладні, які позивач ОСОБА_2 додала до
позовної заяви, не можуть слугувати
належними доказами у справі, так як у
накладній на картину від 28.10.2008 року
взагалі відсутня інформація про те, хто
є покупцем картини, вартістю 300 грн. В
інших накладних немає нумерації.
Відсутня інформація стосовно особи,
яка виписала дані накладні. Квитанції,
які б підтверджували факт сплати
позивачем ОСОБА_2 вартості майна за
накладними, у справі відсутні. Тому він
вважає, що дані накладні є фальшивими і
майно, яке зазначено у позовній заяві
не є власністю позивача ОСОБА_2 Крім
цього, в своїх запереченнях відповідач
ОСОБА_3 вказав, що до даних
правовідносин необхідно застосувати
загальний трирічний строк позовної
давності. Перебіг позовної давності за
захистом свого права у позивача ОСОБА_2
розпочався з 24.03.2011 року, а закінчився -
24.03.2014 року. З позовною заявою ОСОБА_2
звернулася до суду 17 жовтня 2014 року,
тобто після спливу трирічного строку
позовної давності, тому вважає, що дана
обставина є підставою для відмови у
позові.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Із наданих документів встановлено, що
майно між подружжям ОСОБА_3 поділено в
судовому порядку.

Рішення Томашпільського районного
суду Вінницької області від 08.10.2013 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя, на яке посилається позивач
ОСОБА_2, скасовано Рішенням
Апеляційного суду Вінницької області
від 22.11.2013 року та ухвалено нове
рішення.

В Рішенні Апеляційного суду Вінницької
області від 22.11.2013 року, яке набуло
законної сили, будь-яких відомостей
щодо майна позивача ОСОБА_2 взагалі не
зазначено. Будь-яких інших доказів
того, що позивач ОСОБА_2 надавала своє
майно в тимчасове користуванню
подружжю ОСОБА_3, суду не надано, а
відповідно до ст.387 ЦК України право
витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової
підстави заволодіда ним, має лише
власник.

У своїх запереченнях відповідач ОСОБА_3
зазначив про необхідність застосувати
до даних правовідносин загальний
трирічний строк позовної давності.

До своїх письмових заперечень
відповідач ОСОБА_3 надав суду також
копію Рішення Ямпільського районного
суду Вінницької області від 15 березня
2011 року, згідно якого, онука позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_4, розірвала шлюб з
відповідачем ОСОБА_3 Дане Рішення суду
набуло законної сили 24.03.2011 року.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Перебіг позовної давності за захистом
свого права у позивача ОСОБА_2
розпочався з 24.03.2011 року і закінчився
24.03.2014 року. З позовною заявою ОСОБА_2
звернулася до суду 17 жовтня 2014 року,
тобто після спливу трирічного строку
позовної давності.

Тому, виходячи із наведеного, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог і не
знаходить підстав для задоволення
позову.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215
ЦПК України і на підставі ст.ст.256,
261,267,387 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про витребування майна з чужого
незаконного володіння - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Ямпільський районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
В.А.ГОЛОВІН