Справа № 481/1053/14-ц
Провадж.№ 2/481/467/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2014 р. Новобузький
районний суд Миколаївської
області

в складі: головуючого судді -
Васильченко Н.О.,

за участю: секретаря - Слюсаренко А.І.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача -
ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, про визнання спільною сумісною
власністю, визнання права власності та
стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

26.05.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3
про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування заявлених вимог
позивачка зазначила, що вона в період з
жовтня 2003 року по березень 2014 року
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі. За період
спільного проживання вони придбали
житловий будинок АДРЕСА_1, а також
автомобіль «DAEWOO LANOS TF 69 Y», державний
номер НОМЕР_1. Посилаючись на
недосягнення між нею та відповідачем
згоди щодо мирного розподілу спільно
нажитого в період шлюбу майна, просила
ухвалити судове рішення за яким
визнати вищеперелічене майно їх
спільною сумісною власністю та
розділити його між собою наполовину,
визнавши за нею право власності на 1/2
частину житлового будинку та стягнути
з відповідача на її користь грошову
компенсацію за половину вартості
автомобіля.

При судовому розгляді справи позивачка
ОСОБА_1 зменшила розмір своїх позовних
вимог, посилаючись на те, що вони з
відповідачем досягнули домовленостей
щодо поділу між ними житлового будинку
АДРЕСА_1, остання відмовилася від
підтримання позовних вимог, які
стосуються розподілу вищевказаного
нерухомого майна подружжя, при цьому
продовжувала наполягати на визнанні їх
спільною сумісною власністю
автомобіля «DAEWOO LANOS TF 69 Y», який
розділити між подружжям шляхом
стягнення з відповідача ОСОБА_3 на її
користь половину вартості вказаного
автомобіля, яка становить 12300,50 грн.
Відтак, уточненні (зменшені) позовні
вимоги ОСОБА_1 підтримала і просила їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
уточнені (зменшені) позовні вимоги
позивачки визнав повністю, пояснив, що
дійсно спірний автомобіль був
придбаний за їх спільні з позивачкою
кошти у період їх шлюбу, однак,
зазначив, що автомобіль він наразі
продав, при цьому не заперечував
компенсувати позивачці половину
вартості вказаного автомобіля
виходячи з його оцінки у розмірі 24601
грн.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши
письмові докази у справі, суд приходе
наступного висновку.

Згідно положень ч. 3 ст. 368 ЦК України,
майно набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 СК України
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту. майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

В силу вимог ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 СК
України дружина і чоловік мають право
на поділ майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу. У разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2003 року
між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем
ОСОБА_3 зареєстровано шлюб. Від
вказаного шлюбу сторони мають дочку
ОСОБА_4, народжену ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне подружнє життя сторін не
склалося і 28 березня 2014 року їх шлюб за
відповідним рішенням Новобузького
районного суду, яке наразі набрало
чинності, розірвано,

Як встановлено при судовому розгляді
справи, вказаним подружжям в період їх
шлюбу, у 2011 році, був придбаний
автомобіль «DAEWOO LANOS TF 69 Y», шасі: НОМЕР_3,
державний номерний знак: НОМЕР_1, що
виходячи з приписів ч. 3 ст. 368 ЦК України
та ч. 1ст. 60 СК України, є об'єктом права
їх спільної сумісної власності.

Зазначений транспортний засіб 01.12.2011
року був зареєстрований за
відповідачем ОСОБА_3, однак дана
обставина не доводить факту належності
лише відповідачу цього автомобіля.

В п.п.23,24 постанови №11 Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
права на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» роз'яснено,
що при вирішенні спорів між подружжям
про майно, необхідно встановлювати
обсяг наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. Спільною сумісною власністю
подружжя, що підлягає поділу (статті 60,
69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин
2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види
майна, за винятком тих, які згідно із
законом не можуть їм належати
(виключені з цивільного обороту),
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя вони були придбані чи внесені
грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Як видно з довідки Центру надання
послуг, пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговування м. Новий Буг,
Новобузького, Баштанського та
Казанківського районів УДАІ УМВС
України в Миколаївській області від
21.05.2014 року за вих. № 9/4-1788 та довідки -
рахунку ПП «МПП ВИБІР», серії ААВ № 597013
від 17.03.2014 року, вищевказаний
автомобіль 18.03.2014 року був знятий
відповідачем ОСОБА_3 з реєстраційного
обліку та проданий за 24 601 грн. іншій
особі.

Відповідно до частин 1 та 4 ст. 71 СК
України майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі. Якщо
дружина та чоловік не домовилися про
порядок поділу майна, спір може бути
вирішений судом. При цьому суд бере до
уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей
та інші обставини, що мають істотне
значення.

Присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України.

Враховуючи те, що відповідач, на час
розгляду вказаної справи,
вищезазначений автомобіль, який є
об'єктом їх з позивачкою права сумісної
власності і до того ж відноситься до
неподільних речей, продав, суд
враховуючи згоду на те позивачки
ОСОБА_1, приймає рішення про
присудження останній грошової
компенсації замість належної їй ?
частки вказаного майна, виходячи з
встановленої вартості вказаного
автомобіля у розмірі 24 601 грн.

Таким чином, суд вважає, що визнання
відповідачем ОСОБА_3 пред'явленого до
нього позову (уточненого) не порушує ні
його, ні інших осіб прав, свобод чи
інтересів, оскільки уточнені позовні
вимоги ОСОБА_1 про визнання автомобіля
«DAEWOO LANOS TF 69 Y», спільною сумісною
власністю подружжя та стягнення на її
користь грошової компенсації половини
вартості цього автомобіля, що
становить 12 300 грн. 50 коп., є такими, що
ґрунтуються на законі та підлягають
задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88
ЦПК України з відповідача підлягають
стягненню на користь позивача судовий
збір у розмірі 460 грн.

Керуючись ст. ст. 5 - 8, 10, 11, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
про визнання спільною сумісною
власністю та стягнення грошових
коштів - задовольнити.

Визнати спільною сумісною
власністю автомобіль марки Daewoo Lanos TF69Y,
державний номер НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 12300,50 грн. в рахунок
відшкодування 1/2 частини вартості
автомобіля марки Daewoo Lanos TF69Y, державний
номер НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судові витрати пов'язані з
оплатою судового збору в сумі 460 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області, відповідно
до ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя Новобузького районного
суду

Миколаївської області
Н.О. Васильченко