Справа № 188/1214/14-ц
Провадження № 2/188/574/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року смт.Петропавлівка

Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді
Курочкіної О. М.

при секретарі
Лукіній Л. Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до Української сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області, третя особа
Управління Держземагенства в
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області, про
визнання права власності на спадкове
майно

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про
визнання права власності на спадкове
майно до відповідача Української
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області,
третя особа Управління
Держземагенства в Петропавлівському
районі Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог
вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат
ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася
спадщина у вигляді земельної ділянки
площею 10.060 га. розташованої на
території Української сільської ради,
переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

За життя брат позивача заповіту
не залишив, а тому вона є спадкоємцем за
законом другої черги, оскільки є
сестрою померлого ОСОБА_3

Вказує, що спадкоємці першої
черги за законом та інші спадкоємці
другої черги за законом, крім неї,
відсутні, оскільки їхні батьки померли:
мати ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а
батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.
Дружини та дітей у її брата ОСОБА_3 не
було.

Тому вона є єдиним спадкоємцем за
законом другої черги після смерті
свого брата ОСОБА_3.

Позивач звернулася до приватного
нотаріуса Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини у вигляді земельної
ділянки за законом після смерті свого
брата, однак нотаріусом постановою від
04.07.2014 року їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку через
відсутність витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку.

Згідно повідомлення про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 113 від 18.06.2014 року
надати відомості з ДЗК на земельну
ділянку неможливо, оскільки дана
земельні ділянка не перенесена до
Національної кадастрової системи.

Зазначає, що внести до Державного
земельного кадастру передбачені
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» відомості про
формування земельної ділянки та
присвоїти їй кадастровий номер можливо
лише за заявою власника. Проте ОСОБА_3
який є власником вказаної земельної
ділянки вже помер, а тому відповідно і
здійснити таку державну реєстрацію
земельної ділянки та отримати витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку не можливо. Однак не
зважаючи на те, що земельній ділянці не
присвоєно кадастровий номер, вважає, що
брат був належним власником цієї
земельної ділянки, і його право
власності належним чином
зареєстровано та підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю.

На день смерті брата позивач
проживала разом із ним, від спадщини у
вигляді земельної ділянки не
відмовлялася, вказує, що фактично її
прийняла, проте через відсутність
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку не може
оформити спадкове майно на своє ім'я та
розпоряджатися ним на правах власника,
а тому змушена звернутися до суду з
даним позовом.

Позивач в судове засідання надала
заяву про розгляд справи в її
відсутність. В заяві також вказує, що
позов підтримує в повному обсязі.

Від відповідача надійшла заява з
проханням розглянути справу без участі
їх представника, проти позовних вимог
не заперечують.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору - управління
Держземагенства у Петропавлівському
районі Дніпропетровської області, в
судове засідання надав письмову заяву
про розгляд справи у їхню відсутність,
проти задоволення позову не
заперечують.

Вивчивши матеріали справи суд вважає,
що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер брат позивача ОСОБА_3, після
смерті якого відкрилася спадщина у
вигляді земельної ділянки площею 10.060
га. розташованої на території
Української сільської ради, переданої
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується копією свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_1, копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_2,
копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3, копією свідоцтва про укладення
шлюбу серії НОМЕР_4 підтверджується
зміна прізвища з ОСОБА_1 на ОСОБА_1,
копією свідоцтва про розірвання шлюбу
серії НОМЕР_5, копією Державного акту на
право приватної власності на землю
серії ІV-ДП № 123314 від 17 січня 2003 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1262 ЦК України
у другу чергу право на спадкування за
законом мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері.

За життя ОСОБА_3 заповіту не
залишив, а тому позивач є спадкоємцем
за законом другої черги, оскільки є
сестрою померлого ОСОБА_3

Спадкоємці першої черги за
законом та інші спадкоємці другої
черги за законом, крім позивача,
відсутні, оскільки їх батьки померли:
мати ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_6, а батько ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7, а
спадкоємці другої черги: ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, які є братами померлого
відмовилися від прийняття спадщини на
користь позивача, що підтверджується
копією свідоцтва про народження
ОСОБА_7, копією заяви ОСОБА_7 про відмову
від спадщини, копією заяви ОСОБА_8 про
відмову від спадщини. Дружини та дітей
у ОСОБА_3 не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК
України якщо спадкоємець протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України
спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги.

Таким чином позивач є єдиним
спадкоємцем за законом другої черги
після смерті свого брата ОСОБА_3.

Відповідно до діючого
законодавства позивач звернулася до
приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини у вигляді земельної
ділянки за законом після смерті свого
брата ОСОБА_3, однак нотаріусом
постановою від 04.07.2014 року їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку через відсутність
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку, що
підтверджується копією постанови про
відмову у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 04.07.2014 року.

Згідно повідомлення про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 113 від 18.06.2014 року
надати відомості з ДЗК на земельну
ділянку неможливо, оскільки дана
земельні ділянка не перенесена до
Національної кадастрової системи.

Відповідно до п.2 розділу 7
Прикінцевих та перехідних положень ЗУ
«Про державний земельний кадастр»,
якщо відомості про земельні ділянки не
внесені до Державного реєстру земель,
їх державна реєстрація здійснюється на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі за заявою їх
власників (користувачів земельної
ділянки державної чи комунальної
власності).

Земельна ділянка була передана
ОСОБА_3 на підставі розпорядження
голови Петропавлівської районної
державної адміністрації № 377-р від 23
серпня 2002 року і відповідно на
підтвердження права власності на
земельну ділянку йому було видано
17.01.2003 року Державний акт на право
приватної власності на землю серії
ІV-ДП № 123314.

Закон України «Про Державний
земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011
року, тобто вже після отримання ОСОБА_3
Державного акту на земельну ділянку.

Відповідно до пункту 2
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про Державний
земельний кадастр» земельні ділянки,
право власності (користування) на які

виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від
присвоєння їм кадастрового номера. У
разі якщо відомості про зазначені
земельні ділянки не внесені до
Державного реєстру земель, їх
державна реєстрація здійснюється на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) за заявою їх
власників (користувачів земельної
ділянки

державної чи комунальної власності).

Таким чином внести до Державного
земельного кадастру передбачені
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» відомості про
формування земельної ділянки та
присвоїти їй кадастровий номер можливо
лише за заявою власника. Проте ОСОБА_3,
який є власником вказаної земельної
ділянки вже помер, а тому відповідно і
здійснити таку державну реєстрацію
земельної ділянки та отримати витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку не можливо.

Однак не зважаючи на те, що
земельній ділянці не присвоєно
кадастровий номер, ОСОБА_3 був належним
власником цієї земельної ділянки, і
його право власності належним чином
зареєстровано та підтверджується
Державним актом на право приватної
власності на землю.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

На день смерті ОСОБА_3 позивач
проживала разом із ним, що
підтверджується довідкою Української
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області від
18.09.2007 року, від спадщини у вигляді
земельної ділянки не відмовлялася,
фактично її прийняла, а тому суд дійшов
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не
встановлена судом.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 212-214 ЦПК України, ст.ст.
328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1261, 1262, 1268, 1270, 1272-1274 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до
Української сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області, третя особа
Управління Держземагенства в
Петропавлівському районі
Дніпропетровської області, про
визнання права власності на спадкове
майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за
спадкоємцем за законом другої черги,
право власності на земельну ділянку
площею 10.060 га. розташовану на території
Української сільської ради, передану
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІV-ДП № 123314 від 17 січня 2003
року ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду
Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. М. Курочкіна