АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/711/2014
Головуючий в І інстанції:
Доповідач: Вербицька
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 28 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вербицької
Л.І.Суддів:Радченка С.В. Капітан І.А.при
секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приват Банк» на
рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 10 грудня 2013 року в справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» до ОСОБА_5 про стягнення
кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк «Приват
Банк» (далі - Банк) звернулося до суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування своїх вимог Банк
зазначав, що 19 лютого 2007 року між ним та
ОСОБА_5 було укладено кредитний договір
№HEXRRX06420240 за умовами якого Банк надав
відповідачу кредит у розмірі 2 248,80 грн.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Оскільки Банк свої зобов'язання за
кредитним договором виконав, а ОСОБА_5
свої зобов'язання по поверненню коштів
належним чином не виконував, у зв'язку з
чим станом на 24 вересня 2013 року
утворилася заборгованість в
загальному розмірі 32 722,18 грн., яка
складається з заборгованості за тілом
кредиту - 1 435,42 грн., заборгованості по
процентам за користування кредитом - 8
388,13 грн., заборгованість по комісії за
користування кредитом - 416,79 грн., пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 20 447,45 грн., а
також штрафу (фіксована частина) - 500,00
грн. та штрафу (процентна складова) - 1
534,39 грн., Банк просив суд стягнути з
ОСОБА_5 на його користь вказану суму
заборгованості, а також витрати по
сплаті судового збору у розмірі 327,22
грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Херсона від 10 грудня 2013 року
провадження у даній справі в частині
вимог про стягнення з ОСОБА_5 на користь
Банку заборгованості за кредитним
договором №HEXRRX06420240 за тілом кредиту та
відсоткам, яка утворилася станом на 11
лютого 2008 року, в сумі 2 771,62 грн. закрито.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 10 грудня 2013 року в
задоволенні позову Банку відмовлено за
пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись
на незаконність оскаржуваного рішення,
а також на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення скасувати і ухвалити
нове, яким позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Ухвала суду від 10 грудня 2013 року про
закриття провадження в частині
позовних вимог про стягнення
заборгованості в сумі 2 771,62 грн. не
оскаржується, а тому апеляційним судом
не переглядається.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
Банком пропущено строк позовної
давності, встановлений ст.257 ЦК України,
тривалістю в три роки, а також умовами
укладеного кредитного договору,
тривалістю в п'ять років.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що 19 лютого 2007 року
між Банком та ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір №HEXRRX06420240 за умовами
якого Банк надав відповідачу кредит у
розмірі 2 248,80 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим строком
повернення коштів до 19 лютого 2008 року.
Згідно умов укладеного договору,
договір складається з Заяви
позичальника та Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») («Стандарт») (а.с.4,5-8).

Так, сторони погодили, що погашення
кредиту здійснюється шляхом сплати
позичальником щомісячних платежів в
сумі 214,38 грн.

Відповідно до п.5.5. Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») («Стандарт») терміни
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
Договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.

02 лютого 2008 року Дніпровський районний
суд м. Херсона видав судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_5 на користь ЗАТ КБ
«Приватбанк», правонаступником якого є
Банк, заборгованості за кредитним
договором №HEXRRX06420240 від 19 лютого 2007
року у розмірі 2 771,62 грн., яка виникла
станом на 11 серпня 2008 року, та судових
витрат (а.с.33).

Згідно відповіді державного виконавця
ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні
№20822 від 29 листопада 2013 року залишок не
стягнутих коштів з ОСОБА_5 за
вищезазначеним судовим наказом
становить 1 706,03 грн. (а.с.39).

На підставі наданого Банком розрахунку
заборгованість, яка виникла внаслідок
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов'язань по своєчасному і
повному погашенню коштів за кредитним
договором №HEXRRX06420240 від 19 лютого 2007
року, станом на 24 вересня 2013 року
становить 32 722,18 грн., яка складається з
заборгованості за тілом кредиту - 1 435,42
грн., заборгованості по процентам за
користування кредитом - 8 388,13 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 416,79 грн., пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 20 447,45 грн., а
також штрафу (фіксована частина) - 500,00
грн. та штрафу (процентна складова) - 1
534,39 грн. (а.с.3). З даного розрахунку
вбачається, що останній платіж в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором відповідачем
здійснено 23 травня 2007 року.

Встановивши, що визначений кредитним
договором термін виконання основного
зобов'язання настав 19 лютого 2008 року, а
відповідно до п.5.5. Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») («Стандарт») сторони
домовилися щодо збільшення
встановленого ст. 257 ЦК України строку
до п'яти років, та зважаючи, що жодних
дій, які б свідчили про визнання
позичальником свого боргу,
відповідачем в період з дати сплати
останнього платежу в процесі
виконавчого провадження протягом п'яти
років не вчинено, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що пред'явлені 07 жовтня 2013 року Банком
позовні вимоги до ОСОБА_5 задоволенню
не підлягають як такі, що заявлені
після спливу позовної давності, про
застосування наслідків якого в ході
розгляду справи було заявлено
відповідачем (а.с.28-29,42). Таким чином,
зазначення в апеляційній скарзі про те,
що відповідачем не заявлялося про
застосування судом строку позовної
давності не відповідає обставинам
справи, а тому не можуть бути прийняті
до уваги.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що до спірних правовідносин не
може застосовуватися строк позовної
давності, оскільки кредитний договір
діє до повного виконання боржником
своїх зобов'язань, колегією суддів до
уваги не приймаються, оскільки умова
кредитного договору про його дію до
повного виконання сторонами
зобов'язань не може вважатися
встановленням строку дії договору.
Зазначене твердження апелянта є
безпідставним і таким, що не
ґрунтується на законі, враховуючи
положення ст.252 ЦК України, згідно з
якою строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Інші доводи апеляційної скарги
колегією суддів також не приймаються
до уваги як такі, що не ґрунтуються на
вимогах закону, що регулює спірні
правовідносини, не підтверджені
належними доказами та не спростовують
мотивованих висновків суду.

Оскільки встановленими обставинами
справи підтверджується наявність
заборгованості відповідача за
кредитним договором внаслідок
невиконання його умов, але позивачем
пропущено строк позовної давності для
поновлення якого згідно ч.5 ст.267 ЦК
України підстав не вбачається, суд
першої інстанції обґрунтовано
відмовив у задоволенні позову за
пропуском строку.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 10 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: