Справа № 466/2802/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 липня 2014 року

Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді
Едера П.Т.

при секретарі
Репета К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участю органу опіки та
піклування Шевченківської районної
адміністрації Львівської міської ради
про розірвання шлюбу та визначення
місця проживання дітей, -

у с т а
н о в и в:

05 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, який був зареєстрований 28 квітня
2001 року у Шевченківському відділі
реєстрації актів громадянського стану
районного управління юстиції у м.
Львові, актовий запис № 143.

В обґрунтування своїх вимог зазначала
про те, що 28.04.2001 року вона
зареєструвала шлюб з відповідачем у
Шевченківському відділі реєстрації
актів громадянського стану районного
управління юстиції у м. Львові, актовий
запис № 143. Від спільного шлюбу у них є
двоє дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають
разом з нею. Подружнє життя з
відповідачем протягом останніх
чотирьох років стало неможливим.
Чоловік став агресивним по відношенню
до неї та старшого сина. Ставлення
відповідача до сім'ї призвело до
розладу та фактичного припинення
шлюбних відносин. Відповідач
неодноразово застосовував до неї
фізичну силу. Окрім цього він
ухиляється від виконання сімейних і
батьківських обов'язків. Фактичні
шлюбні відносини між ними припинилися
з 2010 року. Подальше збереження сім'ї та
спільне проживання суперечить її
інтересам та інтересам дітей.
Враховуючи вищенаведене просить позов
задовольнити.

Позивач та її представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
повністю, давши пояснення аналогічні
тим, що викладені в поданому до суду
позові. Додатково пояснила, що
примирення, між сторонами неможливе.
Просить позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов
визнав та не заперечував проти
задоволення позовних вимог. Додатково
пояснив, що з позивачем з травня 2014 року
не підтримують подружніх відносин та
не ведуть спільного господарства.

Представник органу опіки та піклування
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради в судове
засідання не з»явився, хоча про дату,
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином у
встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
права та обов'язки сторін, дослідивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони зареєстрували шлюб - 28.04.2001 року
в Шевченківському відділі реєстрації
актів громадянського стану районного
управління юстиції у м. Львові, актовий
запис № 143.

Від спільного шлюбу з відповідачем у
них народилось двоє дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.
5,6).

У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного
кодексу України, позов про розірвання
шлюбу, може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні встановлено, що
сторони припинили шлюбні відносини не
ведуть спільного господарства, не
підтримують подружні відносини. Сім'я
розпалася остаточно, примирення
неможливе. За таких обставин суд
вважає, що подальше спільне життя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам подружжя та інтересам їхньої
дитини, що мають істотне значення.

У відповідності до вимог ст. 150 СК
України батьки зобов»язані
піклуватися про здоров»я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, повинні забезпечувати
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя, а також зобов'язані
поважати дитину.

Неповнолітній ОСОБА_3 народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5,6). Батьками
неповнолітніх дітей є сторони по
справі.

У відповідності до вимог ст. 160 СК
України місце проживання дитини, яка не
досягла десяти років визначається за
згодою батьків.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що між батьками дітей
досягнуто згоди з приводу місця
проживання дітей - за місцем проживання
її матері ОСОБА_1.

При цьому у відповідності до вимог ст.
161 СК України, під час вирішення спору
щодо місця проживання малолітньої
дитини беруться до уваги ставлення
батьків до виконання своїх
батьківських обов»язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров»я та інші
обставини, що мають істотне значення
для справи .

В судовому засіданні встановлено, що на
даний час неповнолітні діти проживають
спільно з матір»ю.

За наведеного вище, враховуючи
інтереси дитини, її вподобання, вік,
стан здоров»я, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача в частині
визначення місця проживання дітей
обґрунтовані, оскільки не суперечать
інтересам дітей, а тому підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 160 Сімейного
кодексу України, суд,-

в и р
і ш и в:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, 1972 року
народження та ОСОБА_2, 1961 року
народження, який був зареєстрований 28
квітня 2001 року у Шевченківському
відділі реєстрації актів
громадянського стану районного
управління юстиції у м. Львові, актовий
запис № 143.

Визначити місце проживання дітей
сторін - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_8, з матір'ю ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
шлюбне прізвище - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60
копійок) сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя: П. Т. Едер