Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/1051/14-ц

Провадження №2/377/393/14

27 жовтня 2014 року Славутицький
міський суд Київської області у складі
судді Орла А.С., при секретарі
Прохоровій О.О., з участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Адаменко Н.П.,

представника співвідповідача Гарнаги
П.А.,

представника третьої особи Петросяна
А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Славутичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
комунального підприємства «Управління
житлово-комунального господарства»,
співвідповідач - державне
спеціалізоване підприємство
«Чорнобильська АЕС», третя особа -
управління Пенсійного фонду України в
м. Славутичі Київської області, про
визнання тривалості роботи в зоні
відчуження та зобов'язання видати
довідку ф. 122 про період роботи в зоні
відчуження у 1988-1989 роках, -

УСТАНОВИВ:

29 вересня 2014 року до суду
звернувся ОСОБА_1 із зазначеним позовом
до КП УЖКГ з вимогами про визнання
тривалості роботи водієм автомобіля в
зоні іонізуючого випромінювання в м.
Чорнобилі у період часу з квітня 1988
року по жовтень 1989 року включно та
зобов'язання видати довідку про
тривалість роботи по участі у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильскій АЕС за формою,
затвердженою постановою Державного
Комітету СРСР по праці та соціальних
питаннях від 09.03.1988 р. № 122 за період
часу 1988-1989 років.

Позов обгрунтовував тим, що
протягом зазначеного періоду з 20.03.1988
р. по 05.10.1988 р.працював водієм 3-го класу
в АТП-1 УАТ ВО «Комбінат», а з 05.10.1988 р. по
03.08.1990 р. у багатогалузевому
підприємстві комунального
господарства (БПКГ ВО «Комбінат».
Виконував роботи у зоні відчуження,
пов'язані з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильскій АЕС,
тривалість яких була не менше 30
календарних днів, у зв'язку з чим був
визнаний учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
і отримав відповідне посвідчення серії
НОМЕР_1 категорії 3. Відповідно до ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має право на призначення
пенсії із зменшенням пенсійного віку.
Для підтвердження вказаного періоду
роботи в зоні відчуження необхідна
довідка ф. 122, яку повинно видати КП
УЖКГ, яке є правонаступником ВО
«Комбінат», однак відмовляє у її видачі
з посиланням на відсутність у нього
підтверджуючих первинних документів.

Ухвалою від 30 вересня 2014 року
відкрито провадження у цивільній
справі, залучено до участі у справі як
третю особу УПФУ в м. Славутичі і
призначено судовий розгляд справи.

Ухвалою від 22 жовтня 2014 року до участі у
справі як співвідповідача залучено
державне спеціалізоване підприємство
«Чорнобильська АЕС».

Відповідач КП УЖКГ подало заперечення
на позовну заяву, у якому зазначало, що
БПКГ було створене на правах
структурної одиниці ВО «Комбінат».
Згідно акту від 23.11.1988 р. в БПКГ м.
Славутича від ВО «Комбінат» були
передані лише трудова книжка та картка
П-2 на ім'я ОСОБА_1, а інших документів:
розпоряджень про відрядження в зону
відчуження, табелів обліку робочого
часу, передано не було. ОСОБА_1 з 03.08.1990 р.
був звільнений у зв'язку з переведенням
у створене АТП ВО «Чорнобильська АЕС».
Оскільки за період роботи ОСОБА_1 КП
УЖКГ існувало як структурна одиниця
Чорнобильської АЕС, тому оригінали
документів, що могли б підтвердити його
роботу в 30-км зоні відчуження, повинні
зберігатися в ДСП «Чорнобильська АЕС».
У зв'язку з цим просило відмовити у
задоволенні пзову.

Співвідповідач ДСП «Чорнобильська
АЕС» подало відзив на позовну заяву,
мотивований тим, що позивач перебував у
спірному періоді у трудових
правовідносинах з підприємствами,
правонаступником яких у подальшому
став відповідач комунальне
підприємства «Управління
житлово-комунального господарства».
Частина первинних документів позивача
дійсно зберігаються у архіві ДСП ЧАЕС
тому, що свого часу не були передані у
встановленому порядку до
правонаступника. Копії цих документів
на запис КП УЖКГ були йому надані.
Довідка ф. 122 видається на підставі
первинних документів лише
підприємствами, установами,
організаціями, в складі яких працівник
безпосередньо виконував роботи по
ліквідації наслідків аварії.

У судовому засіданні позивач і його
представник позов просили
задовольнити у повному обсязі,
посилаючись на те, що останнім місцем
роботи у спірний період було БПКГ ВО
«Чорнобильська АЕС», правонаступником
якого є відповідач КП УЖКГ, то довідку
ф. 122 повинен видати він.

Представник відповідача КП УЖКГ
просила відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на те, що первинних
документів про роботу позивача у зоні
відчуження в спірний період у
підприємства немає, оскільки вони не
були передані при створенні БПКГ ВО
«Чорнобильська АЕС». Крім того, БПКГ ВО
«Чорнобильська АЕС», правонаступником
якого є КП УЖКГ, на той час було у
структурі ВО «Чорнобильська АЕС». У
подальшому ОСОБА_1 був звільнений по
переведенню в АТП «Чорнобильска АЕС»,
правонаступником якого стало ДСП ЧАЕС.
У зв'язку з цим первинні документи про
роботу ОСОБА_1 в спірний період в зоні
відчуження повинні знаходитися в ДСП
ЧАЕС, то довідку ф. 122 повинно видати
останнє.

Представник співвідповідача ДСП ЧАЕС
просив суд вирішити справу відповідно
до закону, посилаючись на те, що
правонаступником ВО «Комбінат» є ДСП
«Чорнобильська АЕС». Водночас ДСП
«Чорнобильська АЕС» не є
правонаступником структурної одиниці
БПКГ ВО «Чорнобильська АЕС», на базі
майна якого було створене комунальне
підприємство «Управління
житлово-комунального господарства»,
яке є відповідачем по справі. У зв'язку
з тим, що при проведенні реорганізацій
частина працівників переводилася в
інші підприємства, а частина
залишалася, то первинні документи не
розділялися і не передавалися, а тому
зберігаються в архіві ДСП ЧАЕС і можуть
бути надані на запит відповідача КП
УЖКГ для видачі довідки ф. 122 ОСОБА_1 за
відповідний період його роботи у зоні
відчуження.

Представник третьої особи - управління
Пенсійного фонду України в м. Славутичі
Київської області просив вирішити
справу відповідно до закону,
пославшись на те, що відповідно до
постанови Державного комітету СРСР по
праці та соціальним питанням від 9
березня 1988 р. № 122 довідка затвердженої
форми видається підприємством
(організацією), в складі якого
працівник безпосередньо був зайнятий
на роботах, які дають право на пільги. У
разі реорганізації такого
підприємства довідку ф. 122 має право
видати його правонаступник.

Вислухавши позивача, представників
сторін та третьої особи, перевіривши
надані документи, з'ясувавши обставини
справи та визначивши відповідні їм
правовідносини, суд дійшов наступних
висновків.

Згідно записів № 6-10 наданої копії
трудової книжки та особової картки ф.
П-2 ОСОБА_1 08.12.1987 р. був прийнятий
автоелектриком 3-го розряду АТП-1 м.
Славутича управління автотранспорту
ВО «Комбінат» м. Чорнобиль Київської
області, переведений 20.03.1988 р. водієм
3-го класу в АТП-1 м. Славутича,
переведений 05.10.1988 р. в багатогалузеве
підприємство комунального
господарства водієм 3-го класу в
транспортний цех, переведений 02.04.1990 р.
водієм 3-го класу на всі марки
автомобілів згідно відкритих
категорій в дорожню
ремонтно-будівельну дільницю,
звільнений 03.08.1990 р. по переведенню в
АТП ЧАЕС (а.с.10, 11-14).

Відповідно до ст. 48 КЗпП України
трудова книжка є основним документом
про трудову діяльність працівника (ч. 1).

Згідно ст. 49 КЗпП України власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний
видати працівникові на його вимогу
довідку про його роботу на даному
підприємстві, в установі, організації
із зазначенням спеціальності,
кваліфікації, посади, часу роботи і
розміру заробітної плати.

Як видно з копії посвідчення, виданого
16.12.1992 р. Мінчорнобилем України, ОСОБА_1
належить до учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1988 році (категорія 3) (а.с.8).

Відповідно до абз. 4 п. 1 ч. 1 ст. 55 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»:

які працювали у зоні відчуження у 1988
році не менше 30 календарних днів - на 5
років.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» видача
довідок про період роботи по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами та організаціями.

Державним комітетом СРСР по праці та
соціальних питаннях було прийнято
постанову від 9 березня 1988 року № 122, яка
є чинною у відповідній частині згідно
Закону України «Про правонаступництво
України», пунктом 1 якої затверджено
форму стандартної довідки про роботу,
яка дає право на державну пенсію на
пільгових умовах і на пенсію по
старості в підвищеному максимальному
розмірі.

Пунктом 2 постанови установлено, що
довідка, передбачена пунктом 1 цієї
постанови, видається підприємством
(організацією), в складі якого
працівник безпосередньо був зайнятий
на роботах, які дають право на пільги.

Пунктом 3 цієї постанови передбачено,
що період роботи, який дає право на
підвищений максимальний розмір пенсії
по старості, обчислюється календарно.

Як встановлено судом, протягом
спірного періоду ОСОБА_1 з 20.03.1988 р.
працював водієм 3-го класу в АТП-1 м.
Славутича управління автотранспорту
ВО «Комбінат»; з 05.10.1988 р. був
переведений в багатогалузеве
підприємство комунального
господарства водієм 3-го класу в
транспортний цех; 03.08.1990 р. звільнений
по переводу в АТП ЧАЕС.

Комунальним підприємством «Управління
житлово-комунального господарства»
ОСОБА_1 видана довідка від 13.07.2012 р. за №
01-21/566 про період роботи з 08.12.1987 р. по
20.03.1988 р., з 20.03.1988 р. по 05.10.1988 р., з 05.10.1988 р.
по 03.08.1990 р. (а.с.16).

Листом начальника ВРЗП ДСП ЧАЕС від
19.01.2012 р. № 16 ОСОБА_1 повідомлено на
підставі особових рахунків по
заробітній платі про відпрацьовані в
зоні іонізуючого випромінювання
години в період з березня 1988 р. по
жовтень 1989 р. (а.с.17).

Листом в.о. заступника генерального
директора ДСП ЧАЕС від 21.06.2012 р. № 06-772 на
звернення ОСОБА_1 повідомлено, що дані
про його роботу з 08.12.1987 р. по 03.08.1990 р. в
архіві підприємства відсутні, у зв'язку
з чим надати довідку ф. 122 немає
можливості (а.с.22).

Згідно листа КП УЖКГ від 20.07.2012 р. №
01-05-40/1298 на звернення ОСОБА_1
повідомлено про відсутність
документів, які підтверджують період
роботи з 05.10.1988 р. по 03.08.1990 р. (а.с.23).

Листом КП УЖКГ від 14.03.2013 р. № 01-08-1-13 на
звернення ОСОБА_1 повідомлено про
отримання на запит до ДСП ЧАЕС копій
особових рахунків по заробітній платі,
які не дають підстав для видачі довідки
ф. 122 за період роботи в БПКГ (а.с.24).

Листом КП УЖКГ від 09.08.2013 р. № 01-05-44/1329 на
звернення ОСОБА_1 повідомлено, що на
підставі наказу ВО ЧАЕС від 18.04.1990 р. №
392 документи: трудові книжки, картки П-2,
особові справи, книги особових
рахунків передані в АТП ВО ЧАЕС (а.с.25).

Згідно листа ДСП ЧАЕС від 28.08.2013 р. №
3748/06/78-460 на звернення ОСОБА_1
повідомлено, що довідка ф. 122 видається
на підставі первинних документів про
нарахування заробітної плати
(особового рахунку), періоду та
фактичної тривалості робочого дня і
місця виконання робіт (табеля обліку
робочого часу). Наказом ВО ЧАЕС від
18.04.1990 р. № 392 було створено АТП, до
складу якого ввійшов АТЦ БПКГ м.
Славутича. Частина документів на
працівників АТЦ БПКГ була передана ВО
ЧАЕС. З первинних документів, які
збереглися в архіві ДСП ЧАЕС, є особові
рахунки по нарахуванню заробітної
плати в період з березня 1988 р. по
квітень 1990 р., копії яких надані за
запит КП УЖКГ. Даних про період роботи,
фактичну тривалість роботи та місце
виконання робіт (табелі обліку
робочого часу) в архіві підприємства
відсутні. У зв'язку з цим видати довідку
ф. 122 за період роботи з 1987 р. по 1989 р.
можливо лише за рішенням суду (а.с.27).

Копіями особових рахунків по
заробітній платі за період з квітня 1988
р. по жовтень 1989 р., наданими ДСП ЧАЕС,
підтверджено нарахування ОСОБА_1
заробітної плати у вказаний період
(а.с.28-44).

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського
кодексу України суб'єкт
господарювання може бути утворений на
рішенням власника майна або
уповноваженого ним органу, а у
випадках, спеціально передбачених
законодавством, також за рішенням
інших органів, організацій і громадян
шляхом заснування нового,
реорганізації (злиття, приєднання,
виділення, поділу, перетворення)
діючого суб'єкта господарювання з
додержанням вимог законодавства.

Згідно ст. 49 цього Кодексу припинення
діяльності суб'єкта господарювання
здійснюється шляхом його
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або ліквідації -
за рішенням власника чи уповноважених
ним органів, за рішенням інших осіб -
засновників суб'єкта господарювання чи
їх правонаступників (ч. 1).

У разі злиття суб'єктів господарювання
усі майнові права та обов'язки кожного
з них переходять до суб'єкта
господарювання, що утворений внаслідок
злиття (ч. 2).

У разі приєднання одного або кількох
суб'єктів господарювання до цього
останнього переходять усі майнові
права та обов'язки приєднаних суб'єктів
господарювання (ч. 3).

У разі поділу суб'єкта господарювання
усі його майнові права та обов'язки
переходять за роздільним актом
(балансом) у відповідних частках до
кожного з нових суб'єктів
господарювання, що утворені внаслідок
цього поділу. У разі виділення одного
або кількох нових суб'єктів
господарювання до кожного з них
переходять за роздільним актом
(балансом) у відповідних частках
майнові права і обов'язки
реорганізованого суб'єкта (ч. 4).

У разі перетворення одного суб'єкта
господарювання в інший до
новоутвореного суб'єкта
господарювання переходять усі майнові
права і обов'язки попереднього суб'єкта
господарювання (ч. 5).

Зі змісту довідки ДСП «Чорнобильська
АЕС» від 28.11.2011 р. № 08-300, копія якої
долучена до справи, видно, що ОСОБА_1
працював на підприємстві -
Чорнобильській АЕС, яка згідно з
наказом Міністерства енергетики СРСР
від 17.10.1986 р. № 6 «Про створення
об'єднання» з 10.10.1986 р. входила до складу
виробничого об'єднання «Комбінат».
Наказом Міністра атомної енергетики і
промисловості СРСР від 16.01.1990 р. № 56
«Про розподіл об'єктів між ВО
«Комбінат» і «Чорнобильська АЕС» на
базі Чорнобильської АЕС було створено
ВО «Чорнобильська АЕС» (а.с.18).

Згідно п. 1 наказу Міністерства атомної
енергетики і промисловості СРСР від
28.07.1988 р. № 288 «Про створення
багатогалузевого підприємства
комунального господарства м.
Славутича», копія якого долучена до
справи, було створено на правах
структурної одиниці ВО «Комбінат»
багатогалузеве підприємство
комунального господарства м. Славутича
на господарському розрахунку з окремим
балансом (м. Славутич Київської
області) (а.с.64).

Згідно акту від 23.11.1988 р. відділом
кадрів ВО «Комбінат» були передані
багатогалузевому підприємству
комунального господарства м. Славутича
особові справи, трудові книжки, картки
ф. П-2 працівників, зокрема трудова
книжка та картка ф. П-2 ОСОБА_1 (а.с.65-71).

Відповідно до п. 1 наказу Міністерства
атомної енергетики і промисловості
СРСР від 01.02.1990 р. № 80 «Про створення
виробничого об'єднання «Чорнобильська
АЕС» було створено виробниче
об'єднання «Чорнобильська атомна
електростанція» і включено до його
складу:

Чорнобильську атомну електростанцію з
підсобним сільським господарством
(головне підприємство) з самостійним
балансом;

багатогалузеве підприємство
комунального господарства м. Славутич
з самостійним балансом;

відділ робітничого постачання з
самостійним балансом;

автотранспортне підприємство з
самостійним балансом (а.с. 72-73).

Згідно п. 1 наказу ВО «Чорнобильська
АЕС» від 18.04.1990 р. № 392 на підставі
наказу № 80 від 01.02.1990 р. включено до
складу автотранспортного підприємства
ВО «Чорнобильська АЕС» господарства:

АТГ ЧАЕС - чисельністю рухомого складу
250 одиниць;

АТЦ БПКГ - чисельністю рухомого складу
140 одиниць (а.с.77).

Зазначеними доказами
підтверджено і не заперечувалося
представниками відповідачів у
судовому засіданні, що внаслідок
реорганізації суб'єктів
господарювання права та обов'язки ВО
«Комбінат» щодо функціонування
Чорнобильської атомної електростанції
в порядку правонаступництва перейшли
до ДСП «Чорнобильська АЕС» і
стосуються частини спірного періоду
роботи позивача з 1 квітня 1988 року по 4
жовтня 1988 року включно, а права та
обов'язки багатогалузевого
підприємства комунального
господарства ВО «Чорнобильська АЕС»
щодо функціонування
житлово-комунального господарства м.
Славутича перейшла до комунального
підприємства «Управління
житлово-комунального господарства» м.
Славутича і стосується частини
спірного періоду роботи позивача з 5
жовтня 1988 року по 31 жовтня 1989 року
включно.

Виходячи з цього, обов'язок видати
довідки ф. 122 за вказані періоди роботи
позивача покладений на
співвідповідачів ДСП «Чорнобильська
АЕС» та КП «Управління
житлово-комунального господарства».

У зв'язку з цим позовні вимоги
ОСОБА_1 щодо зобов'язання КП УЖКГ видати
довідку ф. 122 за весь спірний період
роботи підлягають частковому
задоволенню.

В частині вимоги про визнання
тривалості роботи позивача водієм
автомобіля на роботах у зоні
іонізуючого випромінювання в м.
Чорнобилі протягом вказаного періоду
позов задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно правила ст. 4 цього Кодексу
при здійсненні правосуддя суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні чи суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до принципу
диспозитивності цивільного
судочинства, закріпленого у ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Беручи до уваги, що право обирати
спосіб захисту своїх прав належить
виключно позивачеві, а обраний ним
спосіб захисту своїх прав не
передбачений законом, підстав для
задоволення позову у вказаній частині
немає.

Крім того, позивачем не виконано
свого процесуального обов'язку,
передбаченого ст. 60 ЦПК України,
довести ті обставини, на які він
посилається як на підставу позову. Ним
не надано доказів невизнання його
права на отримання довідки про період
роботи в зоні відчуження у 1988-1989 р..
Представниками співвідповідачів у
судовому засіданні це право позивача
не заперечувалось. Спірні відносини
виникли лише щодо визначення
підприємства, яке повинно видати
довідку ф. 122.

Визначення тривалості роботи в
робочих днях позивач у позовній заяві
обгрунтовував з посиланням на довідку
автотранспортного підприємства
виробничого об'єднання «Чорнобильська
АЕС» від 28.05.1990 р. № 16, у якій тривалість
його роботи у зоні відчуження протягом
спірного періоду визначена у годинах.

Зі змісту цієї довідки видно, що
вона не відповідає формі, затвердженій
п. 1 постанови державного комітету СРСР
по праці та соціальних питаннях від 9
березня 1988 року № 122, у п. 3 якої
передбачено календарне обчислення
періоду роботи, а також видана
підприємством, яке не має на це
повноважень, оскільки не є
правонаступником підприємства, у
складі якого працював позивач у
спірному періоді.

Крім того, обчислення у довідці
конкретного періоду роботи та її
конкретного змісту має грунтуватися на
первинних документах підприємства, у
складі якого працівник виконував ці
роботи, тобто відноситься до його
компетенції і не належить до
компетенції суду.

Виходячи з викладеного, суд вважає
правильним позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Згідно правила ст. 88 ЦПК України судові
витрати позивача присуджуються з
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог.

Керуючись ст. 3, 15, 109, 110, 209, 212-215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Зобов'язати державне
спеціалізоване підприємство
«Чорнобильська атомна електростанція»
видати ОСОБА_1 довідку про період
роботи водієм 3-го класу АТП-1 м.
Славутича управління автотранспорту
виробничого об'єднання «Комбінат», м.
Чорнобиль Київської області, в зоні
відчуження в період з 1 квітня 1988 року
по 4 жовтня 1988 року включно, який дає
право на пільги, передбачені Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
в порядку та за формою, затвердженою
постановою Державного комітету СРСР по
праці та соціальним питанням від 9
березня 1988 року № 122.

Зобов'язати комунальне підприємство
«Управління житлово-комунального
господарства», м. Славутич Київської
області, видати ОСОБА_1 довідку про
період роботи водієм 3-го класу
транспортного цеху багатогалузевого
підприємства комунального
господарства виробничого об'єднання
«Чорнобильська атомна
електростанція», м. Славутич Київської
області, в зоні відчуження в період з 5
жовтня 1988 року по 31 жовтня 1989 року
включно, який дає право на пільги,
передбачені Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в порядку
та за формою, затвердженою постановою
Державного комітету СРСР по праці та
соціальним питанням від 9 березня 1988
року № 122.

У задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовити.

Стягнути з державного
спеціалізованого підприємства
«Чорнобильська атомна електростанція»
та з комунального підприємства
«Управління житлово-комунального
господарства» по 121 гривні 80 копійок
судових витрат на користь ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Славутицький міський суд.
Апеляційні скарги на рішення можуть
бути подані протягом десяти днів після
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні
при його проголошенні у той же строк з
дня одержання копії рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
А. С. Орел