Справа №274/2672/14-ц
Провадження № 2/0274/1308/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И .

12.08.2014року.Бердичівський міськрайонний
суд в складі: головуючого -судді
Хавронюк О.Л., з участю секретаря -
Лободи В.Л.,представника позивача-
Черниша О.М., представника відповідача
-ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, його
представника -ОСОБА_3,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м.Бердичеві цивільну справу
за позовом ОСОБА_4 до відкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова компанія
"Оранта",ОСОБА_2 про стягнення
матеріальних збитків та моральної
шкоди ,

В С Т А Н О В И В :

Позивачем заявлено вимогу про
стягненняна його користь з НАСК
"Оранта" 19264,62 грн. матеріальних збитків,
завданих пошкодженням автомобіля при
дорожнього-транспортній пригоді та 600
грн. витрат по оплаті послуг експерта з
тих підстав,що страхова компанія не
виконала своїх зобов"язань щодо
виплати коштів.Відповідач ОСОБА_2 є
винним у скоєнні ДТП та пошкодженні
автомобіля, власником якого є
позивач.Через пошкодження автомобіля
позивач втратив можливість
використовувати його за
призначенням,він отримав психологічну
травму, ніс додаткові матеріальні
витрати ,зазнав фізичних
незручностей,оскільки є інвалідом 3
групи,завдану моральну шкоду позивач
оцінює в 5000 грн.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримав
повністю .

Представник ВАТ "НАСК"Оранта" щодо
позову заперечив.Страховий випадок мав
місце ,розгляд заяви позивача було
призупинено до огляду транспортного
засобу.Представником страховика не
було оглянуто транспортний засіб
пояснити не може, однак просить
врахувати,що позивач провів експертне
дослідження без погодження зі
страховиком.Саме дослідження
оформлено не належним чином,суперечить
Методиці ,транспортний засіб не був
наданий для огляду, розрахований
збиток відповідачем не визнається.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник позов не визнали
.Зазначили,що позивач на момент ДТП не
був дійсним володільцем автомобіля,
йому моральної шкоди не завдано.
Бездіяльність страхової компанії щодо
виплати страхового відшкодування
протягом тривалого часу не свідчить
про те,що ОСОБА_2 є винним у заподіянні
моральної шкоди саме позивачу .

Суд на підставі наданих
сторонами письмових доказів та
пояснення свідка встановив наступні
факти і відповідні їм правовідносини .

Судом встановлено, що 30.12.2013 року
року в 20-10 годин на вул. Свердлова,62 в
м.Бердичеві сталась
дорожньо-транспортна пригода, а саме:
відповідач ОСОБА_2, керуючи
автомобілем Мерседес-Бенц Вито,
н.з.НОМЕР_1 , не переконався в безпеці
маневру,не впевнився у відсутності
небезпеки позаду, не надав перевагу в
русі автомобілю Форд, н.з.НОМЕР_3,який
рухався позаду в попутному напрямку,що
призвело до зіткнення та в подальшому
по інерції удару здійснили наїзд на
автомобіль ВАЗ 21150,н.з.НОМЕР_2,який був
припаркований праворуч .

В результаті
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль ВАЗ 21150,н.з.НОМЕР_2 отримав
механічні ушкодження у вигляді
деформації : лівих передньої та
задньої дверей ,лівих заднього та
переднього крил, середньої стойки,
пошкодження бампера з лівої сторони,
розбитої задньої лівої
фари(а.с.11,13).Отже, судом встановлено , що
дорожньо-транспортна пригода сталась
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки.

Водієм -відповідачем ОСОБА_2 , як
це встановлено постановою про визнання
його винним за ст..124 КУпАП 17.03.2014 року
(а.с.13), було порушено п.10.1 Правил
дорожнього руху України ,що призвело
до настання наслідків у вигляді
пошкодження автомобіля позивача .

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК
України шкода, заподіяна джерелом
підвищеної небезпеки , відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом
, використання якого створює підвищену
небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки , відшкодовується на
загальних підставах, а саме, як це
встановлено п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України ,
шкода, завдана одній особі з вини іншої
особи , відшкодовується винною особою.

Сторонами визнано, що цивільна
відповідальність ОСОБА_2 на випадок
завдання шкоди третім особам при
здійсненні експлуатації автомобілем
була застрахована у ВАТ НАСК
"Оранта".Така обставина доведенню,
відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, не
підлягає.

Статтею 3 Закону України " Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів " (далі Закон)встановлено,що
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників. У разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи(ст.22.1
Закону).

Відповідно до положень статті 34.1
Закону страховик терміново, але не
пізніше трьох робочих днів (враховуючи
день отримання письмового
повідомлення про страховий випадок),
зобов'язаний направити аварійного
комісара або експерта на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розмірів
збитків. Факт своєчасного повідомлення
ВАТ НАСК "Оранта"про страховий випадок
30.12.2013 року по телефону, а в перший
робочий день нового календарного року
- письмово , сторонами не оспорюється,
стверджено поясненнями свідка
ОСОБА_6,який керував автомобілем
позивача в момент ДТП .Свідок вказав,що
автомобіль після ДТП не
експлуатувався, перебуває в гаражі ,
аварійний комісар йому повідомив,що
має значний обсяг роботи і зателефонує
щодо часу огляду транспортного засобу,
однак до цього часу дзвінка не
було.Таким чином, судом встановлено,що
страховик не виконав своє
зобов"язання,передбачене ст.34.1
направити аварійного комісара або
експерта на місце настання страхового
випадку та/або до місцезнаходження
пошкодженого майна для визначення
причин настання страхового випадку та
розмірів збитків

Згідно статті 34.2 Закону якщо у
визначений строк аварійний комісар або
експерт не з'явилися, потерпілий має
право самостійно обрати аварійного
комісара або експерта для визначення
розміру шкоди. У такому випадку
страховик зобов'язаний відшкодувати
потерпілому витрати на проведення
експертизи. Позивач таким правом
скористався. Судовим експертом
ОСОБА_7,5.03.2014 року за заявою позивача
було складено висновок № 3696
експертного товарознавчого
дослідження , відповідно до якого та на
підставі дослідження пошкодженого
автомобіля ВАЗ - 21150,н.з.НОМЕР_2, було
встановлено розмір матеріального
збитку, завданого власникові
зазначеного автомобіля, що становить
19264,62 грн. (а. с.19-26).

ВАТ НАСК "Оранта" самостійно не
визначено причини настання страхового
випадку та розміру збитків, не сплачено
позивачу на підставі наданого ним
висновку суму збитку , жодного доказу в
спростування доводів позову , в тому
числі і щодо розміру збитків, не надано.

Судом встановлено, що права
позивача порущені бездіяльністю ВАТ
НАСК "Оранта"(а.с.14-15), і підлягають
захисту шляхом стягнення 19264,62 грн.
шкоди,заподіяної його майну внаслідок
дорожнього-транспортної пригоди ,600
грн. витрат за проведення експертного
дослідження зі страховика.

Згідно вимог п.3 ч.2 ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
душевних страждань, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Статтею 1167 ЦК України
передбачено, що моральна шкода, завдана
фізичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.Судом
встановленого факт пошкодження
автомобіля позивача, врезультаті ДТП,
що мало місце з вини відповідача
ОСОБА_2.Отже, його дії є неправомірними,
винними, призвели до пошкодження
автомобіля позивача,що завдало
власнику душевних страждань.
Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди , суд враховує характер
та обсяг страждань, яких зазнав
позивач, вимушеність істотних змін в
його житті, можливість відновлення
попереднього стану на підставі
наявних в справі доказів.Позивач є
інвалідом 3 групи,
працює(а.с.17-18),автомобіль він
систематично на нетривалий час надавав
в користування іншій особі, про що
вказав свідок ОСОБА_8,автомобіль може
бути відремонтований. Виходячи із
засад розумності і справедливості суд
визначає розмір відшкодування в сумі
1300 грн. Заподіяння моральної шкоди в
більшому розмірі позивач не довів,
позов є підставним частково.Суд не
приймає до уваги заперечення
відповідача щодо фактичного володіння
автомобелем в момент ДТП іншою особою,
а не позивачем , оскільки саме права
останнього як власника майна, були
порушені неправомірними діями
відповідача ОСОБА_2

Витрати позивача по сплаті
судового збору відповідно до ст.88 ЦПК
України суд стягує з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88,212-215,209,218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до відкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
про стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з відкритого
акціонерного товариства "Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
на користь ОСОБА_4 19264,62 грн.
шкоди,заподіяної його майну внаслідок
дорожнього-транспортної пригоди ,600
грн. витрат за проведення експертного
дослідження, а також 243,60 грн. витрат по
сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4 1300
грн. моральної шкоди,а також 243,60 грн.
витрат по сплаті судового збору.

В решті вимог відмовити за
безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційний суд Житомирської області
через Бердичівський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя :