У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Лесько А.О., Луспеника Д.Д., Хопти
С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
треті особи: Відділ у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Шевченківського РУ ГУ
МВС України у м. Києві, Орган опіки та
піклування Шевченківської районної у
м. Києві державної адміністрації, про
усунення перешкод у здійсненні права
власності шляхом виселення та
вселення, за касаційною скаргою ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_7, який діє в інтересах
ОСОБА_3, на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 18 жовтня 2013 року та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29
січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що вона є власником квартири
АДРЕСА_1, яка була придбана нею на
прилюдних торгах. Прилюдні торги були
проведені у рамках виконавчого
провадження з примусового виконання
виконавчого листа № 5997 від 25 серпня 2010
року, виданого Шевченківським районним
судом м. Києва, про стягнення солідарно
з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь
ПАТ «Платинум Банк» заборгованості.
Право власності на квартиру позивачка
набула на підставі свідоцтва,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу 06 червня 2012 року.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 19 грудня
2012 року зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2
звільнити приміщення спірної квартири
та надати фахівцям Київського міського
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна вільний доступ до
квартири з метою проведення її
інвентаризації.

Однак, не зважаючи на вказане рішення
та те, що позивачка є власником спірної
квартири, в ній проживають ОСОБА_3 (син
колишнього власника ОСОБА_2.) з дружиною
ОСОБА_8 та їх неповнолітні діти ОСОБА_5
та ОСОБА_6

З урахуванням викладеного позивачка
просила суд зобов'язати відповідачів
не чинити перешкод у здійсненні її
права власності, виселити відповідачів
та вселити її у спірну квартиру.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 18 жовтня
2013 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
29 січня 2014 року, позов задоволено
частково. Зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_8
не чинити ОСОБА_1 перешкод у
користуванні власністю - квартирою
АДРЕСА_1. Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_8 та їх
неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6 з
квартири АДРЕСА_2. Вселено ОСОБА_1 у
зазначену квартиру. У задоволенні
позову в іншій частині відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_3,
просять скасувати вказані судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про порушення норм
матеріального і процесуального права
безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення оскаржуваних судових рішень
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК
України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_3
відхилити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 18 жовтня
2013 року та ухвалу Апеляційного
суду м. Києва від 29 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта