Справа № 404/8391/14-ц
Номер провадження 2-о/404/271/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року Кіровський
районний суд м. Кіровограда

в складі:

головуючої судді- Панфілової А.В.

при секретарі - Палій М. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за заявою ОСОБА_1 зацікавлена
особа Управління власності та
приватизації комунального майна
Кіровоградської міської ради про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документа,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з
заявою про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу - договору купівлі- продажу
жилого будинку АДРЕСА_2 , посвідченого
приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, та
зареєстровано в реєстрі за № 933 від
23.06.1998 року

В обґрунтування заяви зазначено,
що згідно договору купівлі-продажу
жилого будинку від 23 червня 1998 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 та
зареєстрованого в реєстрі за № 933,
належить будинок за адресою: АДРЕСА_2. У
вказаному договорі купівлі-продажу
жилого будинку, складеного українською
мовою, помилково вказано прізвище на
українській мові -«ОСОБА_1» , тоді як при
перекладі паспорту громадянина
Російської Федерації, , з російської
мови на українську прізвище повинно
вказуватися як «ОСОБА_1». Вказане
підтверджується заповітом від 08 жовтня
1999 року, в якому ОСОБА_1, що проживає в
АДРЕСА_1, на випадок смерті зробив таке
розпорядження: належний жилий будинок
під номером АДРЕСА_2 заповів своєму
сину - ОСОБА_4. Даний заповіт
посвідчено приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу та зареєстровано
в реєстрі за № 1819.

Крім того, в паспорті дружини,
ОСОБА_5, громадянки України, зроблена
відмітка про сімейний стан, в якій
вказано, що вона зареєструвала шлюб з
ОСОБА_1. Також, має картку фізичної
особи - платника податків, де вказано,
що ОСОБА_1, одержав ідентифікаційний
номер НОМЕР_1.

Встановлення факту належності
правовстановлюючого документу
необхідне для реалізації своїх
майнових прав.

До судового засідання представник
заявник ла заяву про підтримання
заяви та розгляд справи без їх
участі (а. с. 18).

Представник заінтересованої особи в
судове засідання не з»явився, поважні
причини неявки суду не повідомлено,
про час і місце розгляду справи
повідомлено належним чином під
розписку ( а.с.16 ).

Судом встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу жилого будинку від 23
червня 1998 року, посвідченого приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 та
зареєстрованого в реєстрі за № 933,
ОСОБА_1 належить будинок за адресою:
АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою
ОКП «ООБТІ».

Згідно офіційного перекладу паспорту
громадянина Російської Федерації, яким
являється заявник, з російської мови
на українську мову прізвище зазначене
«ОСОБА_1».. Згідно заповіту від 08 жовтня
1999 року, ОСОБА_1, що проживає в АДРЕСА_1,
на випадок моєї смерті зробив
розпорядження: належний йому жилий
будинок під номером АДРЕСА_2 заповів
своєму сину - ОСОБА_4. Даний
заповіт посвідчено приватним
нотаріусом Кіровоградського міського
нотаріального округу та зареєстровано
в реєстрі за № 1819. (а. с. 6-7).

Згідно паспорту дружини ОСОБА_5,
громадянки України, зроблена відмітка
про сімейний стан, в якій вказано, що
вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 (а. с.
11).

ОСОБА_1 має картку фізичної особи -
платника податків, де вказано, що
ОСОБА_1, одержав ідентифікаційний номер
НОМЕР_1(а. с. 8).

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності , суд
дійшов висновку щодо задоволення
заяви, оскільки факт належності
правовстановлюючого документу
заявнику підтверджується наданими
доказами та пов»язаний з помилковим
перекладом прізвища з російської на
українську мову , що порушує права
заявника .

Відповідно ст. З ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому законом, звертатися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.І п. 12 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 5 від
31.03.1995 року « Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» роз'яснено, що
при розгляді справи про встановлення
відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту
належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
зазначені в документі, не збігаються з
ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи, вказаними
у свідоцтві про народження або в
паспорті, у тому числі, факту
належності правовстановлюючого
документа, в якому допущені помилки у
прізвищі, імені, по батькові або
замість імені чи по батькові зазначені
ініціали, суд повинен запропонувати
заявникові подати докази про те, що
правовстановлюючий документ належить
йому і що організація, яка видала
документ , не має можливості внести до
нього відповідні виправлення. Разом з
тим, цей порядок не застосовується,
якщо виправлення в таких документах
належним чином не застережені або ж їх
реквізити нечітко виражені внаслідок
тривалого використання, неналежного
зберігання, тощо. Це є підставою для
вирішення питання про встановлення
факту, про який йдеться в документі,
відповідно до чинного законодавства.

.Згідно до ч. 1, 2 ст. 256 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або паспорті.

Відповідно до роз'яснень, викладених в
інформації «Про практику розгляду
судами цивільних справ з іноземним
елементом» від 01.03.2013 року загальні
засади регулювання правовідносин з
іноземним елементом встановлені
Конституцією України, статті якої
гарантують забезпечення, охорону і
захист прав і свобод людини. У статті 26
Конституції України закріплено, що
іноземці та особи без громадянства, що
перебувають в Україні на законних
підставах, користуються тими самими
правами і свободами, а також несуть
такі самі обов'язки, як і громадяни
України, - за винятками встановленими
конституцією, законами чи міжнародними
договорами України.

Іноземці та особи без
громадянства, які перебувають під
юрисдикцією України, незалежно від
законності їх перебування, мають право
на визнання їх правосуб'єктності та
основних прав і свобод людини (частина
друга статті Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства»).

Згідно зі статтею 410 ЦПК іноземці, особи
без громадянства, іноземні юридичні
особи, іноземні держави (їх органи та
посадові особи) та міжнародні
організації мають право звертатися до
судів України для захисту своїх прав,
свобод чи інтересів.

Керуючись ст. ст. 212-218 , 256-259 ЦПК України ,
суд ,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 зацікавлена особа
Управління власності та приватизації
комунального майна Кіровоградської
міської ради про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документа, задовольнити повністю.

Встановити факт належності
ОСОБА_1, договору купівлі- продажу
жилого будинку АДРЕСА_2 , посвідченого
приватним нотаріусом
Кіровоградського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, та
зареєстровано в реєстрі за № 933 від
23.06.1998 року, виданого на ім»я ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Кіровоградської області через
Кіровський районний суд м.
Кіровограда шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення .

Суддя Кіровського
А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда