Справа № 751/5843/14 Провадження №
22-ц/795/2140/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Гордійко Ю. Г. Доповідач - Страшний М. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСтрашного
М.М.,суддів:Євстафіїва О.К., Литвиненко
І.В., при секретарі:Поклад Д.В.за
участю:позивача ОСОБА_5 його
представника ОСОБА_6, відповідача
ОСОБА_7 ,її представника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 18 вересня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про
усунення перешкод в спілкуванні з
дитиною,

в с т а н о в и в:

В червні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом, в якому після уточнення
позовних вимог, просив усунути
перешкоди в спілкуванні з донькою
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, та в участі в її
вихованні, зобов'язав відповідача
ОСОБА_7 надати можливість спілкування з
дитиною кожної першої та третьої
неділі місяця з 10 до 18 години.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 18 вересня 2014 року
позов задоволено частково, усунено
перешкоди ОСОБА_5 в спілкуванні з
дитиною шляхом встановлення часу
спілкування з дитиною кожної першої та
третьої неділі місяця з 12 години до 16
години у межах м.Чернігова за
попередньою домовленістю з матір'ю
дитини ОСОБА_7 та в присутності матері.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
змінити дане рішення суду та
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
процесуального права. Апелянт вказує,
що в справі відсутні докази, які б
давали підстави обумовити зустрічі з
дитиною в присутності матері. Також
апелянт не погоджується із визначеним
судом часом для спілкування з донькою,
вважаючи, що встановлений рішенням
органу опіки та піклування спосіб
побачення в повній мірі забезпечує
права та інтереси обох сторін у справі.

В письмових запереченнях ОСОБА_7
просить відхилити апеляційну скаргу
ОСОБА_5 та залишити без змін рішення
суду першої інстанції, вважаючи його
законним та обгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджується наявними у справі
доказами, з 03.11.2007 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який розірвано рішенням
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 18 квітня 2012 року (а.с.5).

Від шлюбу сторони по справі мають
малолітню дитину ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка після розірвання шлюбу проживає
разом з матір'ю - відповідачем по
справі.

Згідно з рішенням виконавчого комітету
Новозаводської районної ради у м.
Чернігові №49 від 11 березня 2014 року
встановлений порядок побачень ОСОБА_7 з
малолітньою донькою ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з
матір'ю - ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1,
кожної першої та третьої неділі місяця
з 10.00 год. до 18.00 год., за умови
задовільного стану здоров'я дитини,
повідомлення матері дитини про місце
перебування, обов'язкового повернення
дитини матері в обумовлений час та
дотримання режиму харчування,
відпочинку, правил безпеки,
встановлених для дітей даного віку
(а.с.6).

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_5, суд першої інстанції врахував
ставлення батьків до виконання своїх
обов'язків, ставлення дитини до батька,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
результаті чого встановлений
наступний порядок участі позивача у
вихованні дитини, а саме: кожної першої
та третьої неділі місяця з 12 години до 16
години у межах м. Чернігова за
попередньою домовленістю з матір'ю
дитини ОСОБА_7 та в присутності матері.

Однак з висновком суду першої
інстанції в частині спілкуванні ОСОБА_5
з малолітньою дитиною ОСОБА_10 в
присутності матері не погоджується
апеляційний суд, зважаючи на таке.

Декларація прав дитини, проголошена
Генеральною Асамблеєю Організації
Об'єднаних Націй від 20 листопада 1959
року, як принципове положення
визначила, що дитина повинна зростати в
умовах турботи.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про
права дитини, в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.1 ст. 9 Конвенції про права
дитини, держави-учасниці забезпечують
те, щоб дитина не розлучалася з
батьками всупереч їх бажанню, за
винятком випадків, коли компетентні
органи згідно з судовим рішенням,
визначають відповідно до
застосовуваного закону і процедур, що
таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки не піклуються про дитину.

Крім того, ст. 18 вказаної Конвенції
визначає, що батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом
їх основного піклування.

Дитини, яка розлучена з одним із
батьків чи обома батьками, має право
регулярно підтримувати особисті
стосунки й прямі контакти з обома
батьками, крім випадків, коли це
суперечить найвищим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Рівність прав та обов'язків батьків
щодо дитини закріплена ст. 141 СК
України. Той з батьків, з ким вона
проживає, не має права перешкоджати
другому з батьків здійснювати свої
батьківські права, якщо його
спілкування з дитиною не завдає шкоди
її фізичному та психічному здоров"ю,
моральному розвитку.

Одночасно, ч.3 ст. 157 СК України
передбачає обов'язок батьків, котрі
проживають окремо, брати участь у
вихованні дитини і мають право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитини, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування. В
окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи.

Під час вирішення спору щодо участі
одного з батьків у вихованні дитини
береться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення, в
тому числі стан психічного здоров'я
одного з батьків, зловживання ним
алкогольними напоями або наркотичними
засобами.

Апеляційний суд, дослідивши матеріали
справи та оцінивши надані сторонами
докази, повністю погоджується із
рішенням виконавчого комітету
Новозаводської районної у місті
Чернігові ради, як органу опіки та
піклування, № 49 від 11 березня 2014 року
(а.с.6) та висновком щодо розв'язання
спору між сторонами, затвердженим
рішенням виконавчого комітету 28.07.2014
року за №159, якими визначено порядок
спілкування ОСОБА_5 із дочкою ОСОБА_11.

Апеляційний суд вважає, що визначення
часу спілкування ОСОБА_5. з дочкою з 10
години до 18 години у визначені дні буде
відповідає інтересам дитини та не
суперечить зазначеним вище нормам
закону.

Також апеляційний суд вважає, що
відповідачем ОСОБА_7 не надано доказів
на підтвердження того, що інтереси
дитини вимагають її присутності при
зустрічах дитини з батьком. Наявні в
справі медичні документи не свідчать
про те, що дитина за станом здоров'я
вимагає постійної присутності особи,
яка має медичну освіту чи медичні
навички.

Так, матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_5 працює, має стабільний
заробіток, за місцем проживання батька
створені належні умови для перебування
малолітньої дитини. Батько має бажання
спілкуватись з дитиною.

Крім того, відповідач ОСОБА_7, в своїх
запереченнях на позовну заяву
визнавала, що при її присутності при
зустрічах дитини з батьком, між нею та
позивачем виникали сварки, що на думку
апеляційного суду, негативно впливає
на дитину.

Таким чином, відсутні підстави для
визначення порядку спілкування дитини
з батьком тільки в присутності матері.

За викладених обставин, рішення суду
першої інстанції підлягає зміні в
частині визначеного судом часу
спілкування ОСОБА_5 з дочкою,
зазначивши час спілкування батька з
дитиною „з 10.00 год. до 18.00 год." замість
„з 12.00 год. до 16.00 год., а також виключити
із мотивувальної та резолютивної
частини висновок про спілкування
дитини з ОСОБА_5 у присутності ОСОБА_7.

В іншій частині рішення суду необхідно
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч. 1 ст. 309, 313, 314,
316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 18 вересня 2014 року
змінити в частині визначеного судом
часу спілкування ОСОБА_5 з дочкою,
зазначивши час спілкування батька з
дитиною „з 10.00 год. до 18.00 год" замість
„з 12.00 год. до 16.00 год".

Виключити з мотивувальної та
резолютивної частини рішення висновок
про спілкування дитини з ОСОБА_5 у
присутності ОСОБА_7.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: