АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/125/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3476/14
Головуючий у 1-й інстанції Демиденко І.
Доповідач Кривчун Т. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Карпушина Г.Л., Карнауха П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1

на рішення Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 30
вересня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його син - ОСОБА_5,
який до смерті постійно проживав разом
з ним за адресою: АДРЕСА_1 та після
смерті сина відкрилася спадщина, яку
він не може прийняти у зв'язку з тим, що
не подав до нотаріальної контори заяви
про прийняття спадщини та не надав
доказів проживання разом з сином на час
його смерті за однією адресою. У
зв»язку з цим прохав встановити факт
постійного проживання на час відкриття
спадщини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з
ним,- батьком, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 30
вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено.

Встановлено факт постійного
проживання померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття
спадщини разом з батьком - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погодившись із рішенням суду,
його в апеляційному порядку оскаржив
ОСОБА_1, який, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити у повному
обсязі.

Зазначає, що до смерті батька, ОСОБА_5 та
на час відкриття спадщини після смерті
батька він та його рідний брат ОСОБА_3
були зареєстровані та постійно
проживали з померлим за адресою:
АДРЕСА_2, що підтверджується карткою
прописки форми «А», виданою
Крюківським РОВД 14.07.1998 року, ордером на
житлове приміщення та довідкою ОСББ
«Зоряна», а тому вважаються такими, що
прийняли спадщину.

Вказує, що судом першої інстанції не
взято до уваги ту обставину, що місце
відкриття спадщини не пов'язується з
безпосереднім місцем смерті, яке, у
даному випадку, було за місцем
проживання позивача.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції, дійшла висновку
про задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої
інстанції не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином позивача
ОСОБА_2, що підтверджується актовим
записом №53 від 06.04.1961р. відповідно до
копії Свідоцтва про народження НОМЕР_1
(а.с.9).

З матеріалів справи вбачається та не
заперечується сторонами, що
відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є синами
ОСОБА_5

24 грудня 2002 року було розірвано шлюб
між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що
підтверджується актовим записом №343 в
Книзі реєстрації розірвань шлюбів
Крюківського відділу ДРАЦС
Кременчуцького МУЮ Полтавської
області відповідно до копії Свідоцтва
про розірвання шлюбу НОМЕР_2, виданого
12.11.2010 року (а.с.105).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер, про що в
Книзі реєстрації смертей Крюківського
відділу ДРАЦС Кременчуцького МУЮ
Полтавської області 02.06.2011 року
зроблено актовий запис за №128
відповідно до копії Свідоцтва про
смерть НОМЕР_3 (а.с.8).

Згідно довідки Кременчуцької міської
станції швидкої медичної допомоги від
23.05.2012 року №157, ІНФОРМАЦІЯ_4 об 11:06 год.
зареєстрований виклик бригади швидкої
медичної допомоги на адресу: АДРЕСА_1 до
громадянина ОСОБА_8, 50 років.
Констатована біологічна смерть до
приїзду бригади швидкої медичної
допомоги (а.с.10).

Постановою слідчого СВ Крюківського РВ
КМУ УМВС України в Полтавській області
від 10.06.2011 року в порушенні
кримінальної справи за фактом смерті
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, відмовлено у
зв'язку з відсутністю події злочину.

Зазначеною постановою встановлено, що
ОСОБА_5 зловживав спиртними напоями,
під час пияцтва перебував за адресою
батька ОСОБА_2 по АДРЕСА_1, де проводив 2-3
дні та повертався додому за адресою:
АДРЕСА_2 (а.с.11).

За інформацією Другої Кременчуцької
державної нотаріальної контори від
23.05.2012 року за № 423 02/14, видати свідоцтво
про право на спадщину ОСОБА_2 на
спадкове майно після смерті ОСОБА_5
немає можливості, оскільки ним не
подана заява про прийняття спадщини та
не надано доказів щодо проживання з
померлим на день смерті за однією
адресою. Згідно спадкового реєстру,
заяви про прийняття спадщини подали
діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які одержали
свідоцтва про право на спадщину на
грошові заощадження 17 січня 2012 року і 23
лютого 2012 року. На частку квартири та
житлового будинку, що залишилися після
померлої матері ОСОБА_9, спадщину після
смерті якої прийняв ОСОБА_10, документи
не видавалися (а.с.12).

Згідно Довідки ОСББ «ЗОРЯНА» від 07.11.2013
р. за №25 померлий ОСОБА_8 був
зареєстрований та дійсно мешкав за
адресою: АДРЕСА_2, з 14 липня 1998 року по
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.31).

Як убачається з копії Картки прописки
форми «А», ОСОБА_5 зареєстрований за
адресою: м. Кременчук, АДРЕСА_2 (а.с.32).

Відповідно до копії ОСОБА_11 з протоколу
засідання ВКК поліклінічного
відділення 2-ї міської лікарні від
25.03.2014р., ОСОБА_2, 1933 року народження,
потребує постійного догляду та не може
самостійно рухатися (а.с.60,61).

Згідно копії Акту ТОВ «ДОБРОБИТ» про
проживання від 21.02.2014 року, складеного
зі слів громадян та підписаного ОСОБА_13
та ОСОБА_14, громадяни ОСОБА_15 та ОСОБА_16
підтверджують факт проживання ОСОБА_17
з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з
жовтня 2010 року по день смерті
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.106).

Задовольняючи позов місцевий суд
виходив з того, що померлий ОСОБА_5 з
осені 2010 року і до своєї смерті
ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживав у свого
батька за адресою: м. Кременчук,
АДРЕСА_1,.

Такий висновок суду не відповідає
встановленим по справі обставинам та
не ґрунтується на законі, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилом ст.1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

За приписом ст.1270 ЦК України, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті
особи або день, з якого вона
оголошується померлою (частина третя
статті 46 цього Кодексу).

За приписом ст.29 ЦК України, місцем
проживання фізичної особи є житло, в
якому вона проживає постійно або
тимчасово.

Фізична особа, яка досягла
чотирнадцяти років, вільно обирає собі
місце проживання, за винятком обмежень,
які встановлюються законом.

Фізична особа може мати кілька місць
проживання.

Разом із тим, місце проживання
необхідно відрізняти від місця
перебування фізичної особи, тобто того
місця, де вона не проживає, а тимчасово
знаходиться (Лист ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ від
16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування).

У відповідності до ч.2 ст.1221 ЦК України,
місцем відкриття спадщини є останнє
місце проживання спадкодавця.

Якщо місце проживання спадкодавця
невідоме, місцем відкриття спадщини є
місцезнаходження нерухомого майна або
основної його частини, а за відсутності
нерухомого майна - місцезнаходження
основної частини рухомого майна.

Як передбачено п.3.21 ч.3 глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України 22.02.2012
року №296/5 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 22.02.2012
року за № 282/20595 (далі - Порядок),
спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 Цивільного
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно п.3.22 ч.3 глави 10 вищевказаного
Порядку, у разі відсутності у паспорті
такого спадкоємця відмітки про
реєстрацію його місця проживання
доказом постійного проживання із
спадкодавцем можуть бути: довідка
житлово-експлуатаційної організації,
правління житлово-будівельного
кооперативу, відповідного органу
місцевого самоврядування про те, що
спадкоємець на день смерті спадкодавця
проживав разом із цим спадкодавцем.

У п.3 постанови Пленуму Верховного суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» №7 від 30.05.2008 року
роз'яснено, що місцем відкриття
спадщини є останнє місце проживання
спадкодавця, яке визначається
правилами статті 29, частини другої
статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець
мав кілька місць проживання, місцем
відкриття спадщини вважається останнє
місце реєстрації спадкодавця.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» від 11.12.2003р.
№1382-IV, місце проживання - житло,
розташоване на території
адміністративно-територіальної
одиниці, в якому особа проживає
постійно або тимчасово;

реєстрація - внесення інформації до
Єдиного державного демографічного
реєстру та до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси житла;

довідка про реєстрацію місця
проживання або місця перебування -
документ, який видається органом
реєстрації особі за її вимогою та
підтверджує реєстрацію місця
проживання або місця перебування
особи;

документи, до яких вносяться відомості
про місце проживання та місце
перебування особи, - паспорт
громадянина України, тимчасове
посвідчення громадянина України,
посвідка на постійне проживання,
посвідка на тимчасове проживання,
посвідчення біженця, посвідчення
особи, яка потребує додаткового
захисту, посвідчення особи, якій надано
тимчасовий захист, довідка про
звернення за захистом в Україні.

Громадянин України, а також іноземець
чи особа без громадянства, які постійно
або тимчасово проживають в Україні,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.
Реєстрація місця проживання особи
здійснюється в день подання особою
документів. Реєстрація місця
проживання за заявою особи може бути
здійснена з одночасним зняттям з
реєстрації попереднього місця
проживання (стаття 6 зазначеного
Закону).

Місце проживання особи, яке на день
набрання чинності цим Законом
підтверджувалося пропискою або було
відповідно зареєстроване, вважається
зареєстрованим (ст.16 Закону).

Як зазначено вище (довідка ОСББ
«ЗОРЯНА» від 07.11.2013 р. №25; картка
прописки форми «А»), померлий ОСОБА_5
був зареєстрований за адресою: м.
Кременчук, АДРЕСА_2.

Аналогічна інформація встановлена
також Постановою слідчого від 10.06.2011
року, згідно якої, адреса місця
проживання померлого ОСОБА_5: АДРЕСА_2.

Допитані під час розгляду справи у суді
першої інстанції свідки ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22
підтвердили той факт, що часто бачили
ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2, коли він
ішов на роботу або рибалити.

Копію Акту ТОВ «Добробит» від 21.02.2014
року щодо проживання ОСОБА_5 з батьком
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з жовтня 2010
року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4,
колегія суддів оцінює критично та не
приймає її до уваги, оскільки за
наявними у справі доказами померлий
ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою:
вул. АДРЕСА_2; даних про те, що він був
знятий з місця реєстрації за вказаною
адресою та зареєстрований за адресою
батька ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, ні
позивачем, ні його представником суду
не надано.

Пояснення свідків ОСОБА_23 та
ОСОБА_11 в тій частині, що ОСОБА_5 з
жовтня-листопада 2010 року та приблизно
за рік до смерті став постійно
проживати у батька слід оцінювати
критично як з огляду на розбіжності у
визначенні часу проживання, так і з
огляду на те, що дані свідки протягом
тривалого часу (більше 40 років) знайомі
з позивачем, а тому можуть виявляти
зацікавленість у розв»язанні спору на
користь останнього.

З цих же підстав колегія оцінює
критично і покази свідка ОСОБА_24,
доньки позивача, яка є зацікавленою
особою.

З пояснень свідка ОСОБА_25, яка
також давно знайома з позивачем, не
вбачається, що ОСОБА_5 постійно мешкав у
свого батька.

Таким чином, суд першої інстанції,
задовольняючи позовні вимоги,
неповністю з'ясував обставини, які
мають значення для справи, неправильно
застосував норми матеріального права,
тому висновки суду не можна визнати
такими, що відповідають обставинам
справи.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції не відповідає вимогам ст.213
ЦПК України щодо законності і
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст.309 ЦПК
України є підставою для його
скасування та ухвалення нового рішення
про задоволення позову.

Згідно з п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.1,3,4 ч.1 ст.309,
ст.ст.316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, -
задовольнити.

Рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 30
вересня 2014 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/
Т.О. Кривчун

СУДДІ:
/підпис/ Г.Л. Карпушин

/підпис/ П.М. Карнаух

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Т.О. Кривчун