Справа № 523/8623/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого судді – Погрібного М.О.,

при секретарі – Олійник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в місті Одесі
подання старшого державного виконавця
першого Суворовського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції ОСОБА_1
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний
виконавець Першого Суворовського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
ОСОБА_1, подала до Суворовського
районного суду м. Одеси подання для
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України громадянина України ОСОБА_2.

В обґрунтування свого подання, старший
державний виконавець посилався на те,
що на виконанні першого Суворовського
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції
знаходиться виконавче провадження з
виконання виконавчого листа у справі
№2-240/2006 виданого 05 травня 2005 року
Комінтернівським районним судом
Одеської області про стягнення
аліментів щомісяця з громадянина
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання
дитини у розмірі 750 грн. з усіх видів
заробітку.

Згідно розрахунку заборгованості по
виконавчому провадженню станом на
23.02.2014 року заборгованість складає
61402,00 гривень.

До теперішнього часу рішення суду не
виконано.

У судове засідання державний
виконавець не зявився, був
повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов
до висновку, що подання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону
України “Про порядок виїзду з України
і вїзду в Україну громадян України”,
підставою для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон є наявність неврегульованих
аліментних, договірних чи інших
невиконаних зобовязань до виконання
зобовязань або розвязання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобовязань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

Згідно до ст. 3771 ЦПК України, питання
про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень вирішується
судом за місцезнаходженням органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця
погодженим з начальником відділу
державної виконавчої служби.

Вільне пересування громадян і вибір
ними місця проживання (перебування), як
і право вільно залишати територію
України, гарантоване ст.33 Конституції
України.

Обмеження цього права є крайньою мірою
встановленою законом. Однак підстав
для застосування такого обмеження не
наведено і в судовому засіданні не
встановлено. Дослідивши надані
державним виконавцем документи, суд
вважає, що подання задоволенню не
підлягає, оскільки до подання не надано
жодного документу на підтвердження
відсутності коштів на рахунках
боржника, відсутності рухомого або
нерухомого майна, на яке може бути
звернуто стягнення для задоволення
вимог стягувача, а також відсутні
докази про те, що боржнику взагалі
відомо про відкриття виконавчого
провадження, таким чином державним
виконавцем не доведено факт ухилення
боржника від виконання зобов’язань,
покладених на нього рішенням, що
унеможливлює задоволення подання.

При цьому суд враховує, що заявник не
позбавлений можливості в подальшому
заявити аналогічні вимоги із
наведенням обґрунтувань необхідності
вжиття такого обмеження.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Першого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: