Провадження № 2/127/6785/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року Вінницький міський
суд Вінницької областів складі:
головуючого - судді Воробйова В.В.,

при секретарі Шведа О.В.,

за участю: представника позивач ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,
мотивуючи тим, що між сторонами був
укладений договір позики, письмовим
доказом чого є договір позики та
розписка позичальника, яка посвідчує
передання позикодавцем визначеної
грошової суми, відповідно до якої
ОСОБА_4, 19.10.2012 року отримав від позивача
3000,00 доларів США, та зобов’язався їх
повернути до 19.10.2014 року. Відповідачі
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, виступили
поручителями за зобов’язанням ОСОБА_4

Відповідно до п.п. 2.2, 2.3 договору позики,
за користування позикою позичальник
сплачує позикодавцю проценти в розмірі
60% річних від суми позики. Проценти
виплачуються щоквартально до
дев’ятнадцятого числа поточного
місяця.

Згідно із п. 8.3 договору позики, у разі
несвоєчасного повернення основної
суми боргу позичальник сплачує суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 100% річних від
простроченої суми.

Пунктом 8.4 договору позики, у разі
невиконання та/або неналежного
виконання позичальником протягом
одного місяця п.2.3 вказаного договору,
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення позики та
сплати всіх процентів за фактичне
користування.

У вказаний в договорі строк та на даний
час зобов’язання не виконано, сума
боргу відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_2, не повернута. Сума
заборгованості складає 100584,35 грн.

В зв’язку з тим, що відповідачі
відмовляються добровільно повернути
кошти, ухиляються від виконання
зобов’язання щодо повернення боргу,
тому позивач була вимушена звернутися
з позовом до суду для захисту своїх
прав та інтересів та просила стягнути з
відповідачів заборгованість в розмірі
140800,00 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив суд позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому
засідання позовні вимоги визнала,
проте при вирішенні спору поклалась на
розсуд суду.

Інші відповідачі до судового засідання
не з’явилися, про причини своєї неявки
суд не повідомили, хоча про дату, час та
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 19.10.2012 року між
сторонами був укладений договір
позики, письмовим доказом чого є
договір позики та розписка
позичальника, яка посвідчує передання
позикодавцем визначеної грошової суми,
відповідно до якої ОСОБА_4, 19.10.2012 року
отримав від позивача 3000,00 доларів США,
та зобов’язався їх повернути до 19.10.2014
року. Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_2, виступили поручителями за
зобов’язанням ОСОБА_4 (а.с. 7-8).

Відповідно до п.п. 2.2, 2.3 договору позики,
за користування позикою позичальник
сплачує позикодавцю проценти в розмірі
60% річних від суми позики. Проценти
виплачуються щоквартально до
дев’ятнадцятого числа поточного
місяця.

Згідно із п. 8.3 договору позики, у разі
несвоєчасного повернення основної
суми боргу позичальник сплачує суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 100% річних від
простроченої суми.

Пунктом 8.4 договору позики, у разі
невиконання та/або неналежного
виконання позичальником протягом
одного місяця п.2.3 вказаного договору,
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення позики та
сплати всіх процентів за фактичне
користування.

У вказаний в договорі строк та на даний
час зобов’язання не виконано, сума
боргу відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_2, не повернута.

На вимогу позивача щодо повернення
коштів, відповідачі не реагують (а.с. 9 -
16).

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладання договору
позики та його умов, може бути
представлена розписка позичальника,
яка посвідчує передачу йому
позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов’язаний повернути
позикодавцеві позику у такій самій
кількості, що були передані йому
позикодавцем у строк та в порядку, що
встановленні договором.

Статтею 509 ЦК України визначено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу.

Статтею 530 ЦК України визначається, що
зобов'язання повинні бути виконанні у
встановлений строк його виконання.

Згідно ст. 6 ЦК України, сторони мають
право укласти договір, який не
передбачений актами цивільного
законодавства, але відповідає
загальним засадам цивільного
законодавства. Сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами. Сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд. Сторони в
договорі не можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства, якщо в цих актах прямо
вказано про це, а також у разі, якщо
обов'язковість для сторін положень
актів цивільного законодавства
випливає з їх змісту або із суті
відносин між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов’язковим для виконання
сторонами.

Частиною 2 п. 14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року №14 «Про судове рішення у
цивільній справі» визначено, що у разі
пред'явлення позову про стягнення
грошової суми в іноземній валюті суду
слід у мотивувальній частині рішення
навести розрахунки з переведенням
іноземної валюти в українську за
курсом, встановленим Національним
банком України.

Тому, суд вважає обґрунтованою вимогою
позивача про стягнення з відповідачів
боргу на загальну суму 7436,30 доларів США,
що еквівалентно 100584,35 грн. (а.с. 20).

Таким чином, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, встановивши
правовий характер спірних
правовідносин, шляхом дослідження
всебічно, повно, безпосередньо та
об’єктивно наявних у справі доказів,
оцінив їх належність, допустимість,
достовірність, достатність і взаємний
зв’язок у сукупності, з’ясувавши усі
обставини по справі, які складають
правову підставу позову, суд дійшов
висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідачів на користь позивача слід
стягнути в рівних частках судовий збір
в розмірі 1005,84 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 6, 525-526, 530, 549-552, 554, 629 ЦК України, ст.ст.
10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_7 Володимирівни до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики – задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
заборгованість в сумі 100584,35,00 грн., (сто
тисяч п’ятсот вісімдесят чотири
гривні 35 коп.)

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рівних
частках сплачений нею при подачі
позову судовий збір на загальну суму в
розмірі 1005,84 грн. (одна тисяча п’ять
гривень 84 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: