У Х В А Л А іменем україни29 жовтня 2014
рокум. Київ Колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі: головуючого Луспеника
Д.Д., суддів: Гулька Б.І.,
Закропивного О.В., Лесько А.О.,
Хопти С.Ф.,
розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
поділ майна подружжя за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 17 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 18 червня 2014 року,в с т а н о в и л а:
У листопаді 2013 року ОСОБА_3
звернулася до суду з вказаним позовом,
посилаючись па те, що з 31 жовтня 2008 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем, від якого мають
малолітню дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 20 серпня 2013 року шлюб між ними
розірвано. У період шлюбу за
спільні кошти було придбано наступне
майно: трикімнатна квартира АДРЕСА_1,
вартістю 560 тис. грн.; автомобіль «Skoda
Octavіа А5 Еlеgаnсе 1,8TSI/118кW» вартістю 199 130
грн.; кухонні меблі вартістю 15 тис. грн.;
духовка «Indesit» вартістю 3 999 грн.;
витяжка «Руrаmіdа КК-60 вартістю 1 499 грн.;
поверхня «Gorenja ІТ 612 АSС» вартістю 3 999
грн.; холодильник «Воsch КGV36VW21R» вартістю
4 299 грн.; шафа-купе вартістю 5 424 грн.При
поділі майна просила визнати за нею
право власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_1, кухонні меблі, духовку «Indesit»,
витяжку «Руrаmіdа КК-60, поверхню «Gorenja ІТ
612 АSС», холодильник «Воsch КGV36VW21R»,
шафу-купе, а відповідачу виділити у
власність автомобіль «Skoda Octavіа А5
Еlеgаnсе 1,8TSI/118кW». Рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 17 квітня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Київської області від 18 червня
2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено. У касаційній скарзі
ОСОБА_6, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить вказані судові рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав. Відмовляючи у
задоволенні позову, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що спірне майно було
придбано протягом незначного періоду
після продажу відповідачем належних
особисто йому на праві власності
часток квартир, а позивачкою не надано
належних доказів, що для придбання
цього майна було використано спільні
кошти подружжя. З таким висновком судів
погодитись не можна, оскільки він не
ґрунтується на матеріалах справи та
суперечить нормам матеріального та
процесуального права. Статтею 213 ЦПК
України передбачено, що рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам закону судові
рішення не відповідають. Судом
установлено, що сторони зареєстрували
шлюб 31 жовтня 2008 року, від якого мають
малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.
с. 11). Рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 20 серпня 2013 року шлюб між ними
розірвано (а. с. 12-13). У період шлюбу
сторін придбано наступне майно:
трикімнатна квартира
АДРЕСА_1, вартістю 560 тис. грн.;
автомобіль «Skoda Octavіа А5 Еlеgаnсе 1,8TSI/118кW»
вартістю 199 130 грн.; кухонні меблі
вартістю 15 тис. грн.; духовка «Indesit»
вартістю 3 999 грн.; витяжка «Руrаmіdа КК-60
вартістю 1 499 грн.; поверхня «Gorenja ІТ 612
АSС» вартістю 3 999 грн.;
холодильник «Воsch КGV36VW21R» вартістю 4 299
грн.; шафа-купе вартістю 5 424 грн. (а. с.
14-15, 19, 21-24). Відповідачу
до шлюбу на праві власності належала Ѕ
частина квартири АДРЕСА_2 та 3/8
частини квартири АДРЕСА_3, які були
відчужені ОСОБА_4 01 березня 2013 року за
договорами купівлі-продажу, з яких
вбачається, що продаж Ѕ частини
квартири АДРЕСА_2 вчинено за 261 850
грн., а продаж квартири АДРЕСА_3 вчинено
за 1 438 740 грн. (а. с. 48-52). Відповідно до ст.
57 СК України особистою приватною
власністю дружини, чоловіка майно,
набуте нею, ним за час шлюбу, але за
кошти, які належали їй, йому особисто.
Суди, відмовляючи у задоволенні позову,
посилаючись на вказану норму
матеріального права, копію договору
купівлі-продажу квартири від 16 вересня
1999 року, копію свідоцтва про право на
спадщину за законом від 13 березня
2001 року, копії договорів
купівлі-продажу квартири від 01 березня
2013 року, виписки з банківських рахунків
відповідача та фіскальні чеки, дійшли
висновку, що спірне майно придбане
відповідачем за кошти, які належали
йому особисто. При цьому суди не
звернули уваги на наявну у матеріалах
справи заяву ОСОБА_3,
посвідчену приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, згідно якої вона дає
згоду своєму чоловікові ОСОБА_4 на
купівлю квартири АДРЕСА_1 за ціною та на
умовах на його розсуд. У цій заяві
зазначено, що купівля вищевказаної
квартири здійснюється її чоловіком в
інтересах сім'ї та їй роз'яснено, що
вказане майно є їхньою спільною
сумісною власністю (а. с. 16). Тобто,
відповідно до вимог ст. 65 СК України
позивачка дала згоду на придбання
спірного нерухомого майна в інтересах
сім'ї і набуте майно - квартира АДРЕСА_1,
є спільною сумісною власністю
подружжя. Суди належної уваги на
вказану заяву не звернули, і відповідно
не з'ясували, чи придбані відповідачем
кухонні меблі, духовка «Indesit», витяжка
«Руrаmіdа КК-60, поверхня «Gorenja ІТ 612 АSС»,
холодильник «Воsch КGV36VW21R», шафа-купе
призначені для облаштування спільної
квартири та в інтересах сім'ї. Таким
чином суди у порушення вимог ст. ст.
212-214, 315 ЦПК України не врахували норми
матеріального та процесуального права,
які регулюють спірні правовідносини,
не встановили обставин, які мають
значення для правильного вирішення
справи, відповідно до ст. 338 ЦПК України
ухвалені у справі судові рішення
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції. Керуючись
ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справу х в а л и л а :
Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково. Рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 17 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 18 червня 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції. Ухвала
оскарженню не підлягає.
Головуючий:
Д.Д. Луспеник
Судді:
Б.І. Гулько
О.В.
Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта