Справа №464/5365/14-ц
пр № 2/464/1814/14
У Х В А Л А

03.09.2014 року
м.Львів

Суддя Сихівського районного
суду м. Львова Тімченко О.В.,
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до прокурора Дніпровського
району м.Києва про визнання дій
незаконними та відшкодування шкоди,
заподіяної незаконними рішеннями,
діями чи бездіяльністю органу
державної влади, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із
позовом в порядку цивільного
судочинства, в якому просить визнати
дії прокурора Дніпровського району
м.Києва незаконними, так як ним
порушено ст.ст.3, 38, 40 Конституції
України, ст.ст.15, 20 Закону України «Про
звернення громадян», та відшкодувати
спричинену шкоду.

Дослідивши матеріали
справи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Відповідно до позовної заяви та
доданих до неї документів підставою
для звернення з даним позовом стало
звернення позивача до прокурора
Дніпровського району міста Києва від
21.03.2013 р. щодо:

- надання копії постанови прокурора
Дніпровського району міста Києва за
наслідками розгляду постанови о/у
ВДСБЕЗ Дніпровського РУ ГУ МВС України
в місті Києва від 27.08.2010 року про
відмову в порушенні кримінальної
справи та залишення процесуального
рішення без змін;

- надання довідки про дату отримання
прокуратурою Дніпровського району
міста Києва та вхідний номер постанови
о/у ВДСБЕЗ Дніпровського РУ ГУ МВС
України у місті Києві від 27.08.2010 р. про
відмову у порушенні кримінальної
справи та залишення процесуального
рішення без змін та надання належних
копій підтверджуючих це документів
прокуратури.

Відповідно до статті 2 КПК
України завданням кримінального
провадження є захист особи,
суспільства та держави від
кримінальних правопорушень, охорона
прав, свобод та законних інтересів
учасників кримінального провадження, а
також забезпечення швидкого, повного
та неупередженого розслідування і
судового розгляду з тим, щоб кожний, хто
вчинив кримінальне правопорушення, був
притягнутий до відповідальності в міру
своєї вини, жоден невинуватий не був
обвинувачений або засуджений, жодна
особа не була піддана необгрунтованому
процесуальному примусу, і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

За умовами ч.1 ст.24 КПК України кожному
гарантується право на оскарження
процесуальних рішень, дій чи
бездіяльності суду, слідчого судді,
прокурора, слідчого в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Згідно з роз*ясненням, яке
міститься у Рішенні Конституційного
Суду України від 23 травня 2001 р. №6-рп/2001
захист прав і свобод людини не може
бути надійним без надання їй
можливості при розслідуванні
кримінальної справи оскаржити до суду
окремі процесуальні акти, дії чи
бездіяльність органів дізнання,
попереднього слідства і прокуратури,
але таке оскарження може здійснюватись
у порядку, встановленому КПК України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 14 грудня 2011 р. № 19-рп/2011 встановлено,
що положенням про те, що
правовідносини, що мають місце під час
розгляду заяв про злочини за своєю
правовою природою є
кримінально-процесуальними. Тому
перевірка скарг на рішення, дії чи
бездіяльність вказаних суб*єктів
владних повноважень має відбуватися у
тому ж процесуальному порядку і тим же
судом, на який відповідно до закону
покладені повноваження щодо перевірки
й оцінки доказів у кримінальній справі,
тобто судом із розгляду кримінальних
справ.

Аналізуючи наведені
положення закону, вимоги позивача про
визнання дій прокурора незаконними з
приводу надання копії постанови
прокурора і надання довідки по
матеріалах щодо відмову в порушенні
кримінальної справи не підлягають
розгляду в порядку цивільного
судочинства, оскільки
Кримінально-процесуальним кодексом
України ст.306 КПК України передбачений
порядок щодо їх оскарження і вони
підлягають розгляду в порядку
кримінального судочинства.

Аналогічні висновки
зроблено у ухвалі Львівського
окружного адміністративного суду від
01.11.2013 р., залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 01.04.2014 р.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах в порядку
цивільного судочинства.

З врахуванням викладеного, оскільки
позовні вимоги про визнання дій
прокурора незаконними мають
вирішуватись у відповідності до вимог
КПК України 1960 р., а тому в цій частині
слід відмовити у відкритті провадження
у справі.

Керуючись ст.ст.122 ч.2 п.1, 208, 210 ЦПК
України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

у відкритті провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до прокурора
Дніпровського району м.Києва про
визнання дій незаконними – відмовити.

Роз’яснити ОСОБА_1 його право
звернення до суду із зазначеними
вимогами в порядку кримінального
судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Сихівський районний суд м.Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
п'ятиденний строк з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

О.В.Тімченко