22-ц/772/3043/2014Головуючий в суді першої
інстанції Бессараб Н. М.Категорія
27Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2014 р. м. Вінниця
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Войтко Ю.Б.,
Стадник І.М.,

при секретарі: Куленко О.В.

за участю: представника апелянта
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу представника третьої особи
ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на заочне рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 06.12.2013 року по справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю « Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_4, третьої особи
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року ТОВ « Кредитні
ініціативи» звернулось в суд з позовом
до ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_3 у якому
просили звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме: склад ГСМ, літ.№ 80,
площею 355,8 кв.м; вагончик побуту, літ. №
81, площею 283,2 кв.м; вагончик побуту, літ.
№82, площею 275,78 кв.м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, яке належить
відповідачу на підставі біржового
контракту від 26.07.2006 року № 332, в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № 0101/1206/88-023 від 25.12.2006 року,
яка станом на 01.07.2013 року складає 729 667, 90
грн., шляхом проведення прилюдних
торгів згідно із Законом України «Про
виконавче провадження», встановивши
початкову ціну предмета іпотеки на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна.

Заочним рішенням Вінницького міського
суду Вінницької області від 06.12.2013 року
позов задоволено частково. У рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором від 25.12.2006 року №0101/1206/88-023 на
загальну суму 473 718 грн. 18 коп., з яких :
заборгованість за кредитом - 221 144 грн 68
коп., заборгованість за процентами за
користування кредитом - 188 906 грн.20 коп,
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 63 667 грн. 30
коп, звернуто стягнення на предмет
іпотеки, а саме: склад ГСМ, , літ. № 80,
площею 355,8 кв.м; вагончик побуту, літ. №
81, площею 283,2 кв.м; вагончик побуту, літ.
№82, площею 275,78 кв.м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, яке належить
відповідачу на праві власності на
підставі біржового контракту від 26.07.2006
року № 332, зареєстрованого у Вінницькій
товарній універсальній біржі 26.07.2006
року та у КП ВООБТІ 31.07.2006 року за
реєстровим № 92, на користь ТОВ
«Кредитні ініціативи», шляхом
проведення прилюдних торгів згідно із
Законом України «Про виконавче
провадження», встановивши початкову
ціну предмета іпотеки на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, на підставі оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна. Стягнуто судові
витрати.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 24.02.2014 року апеляційну
скаргу ТОВ « Кредитні ініціативи»
відхилено, заочне рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
06.12.2013 року залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 28.04.2014 року апеляційну
скаргу представника третьої особи
ОСОБА_2 задоволено, заочне рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 06.12.2013 року та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області
від 24.02.2014 року скасовано, в задоволенні
позову відмовлено. Вирішено питання
про судові витрати.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України від 24.09.2014 року касаційну
скаргу ТОВ « Кредитні ініціативи»
задоволено частково, рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 28.04.2014 року скасовано, справу
передано на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Частина 1 статті 303 ЦПК України
передбачає, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції вірно
встановлені обставини, що 25.12.2006 року
між АКБ « ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_3
укладено кредитний договір №0101/1206/88-023,
за умовами якого останній отримав
кредит у сумі 273 581 грн, строком до 20
грудня 2016 року, зі сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 19 %
річних.

На забезпечення належного виконання
зобов'язання ОСОБА_3 за вказаним
кредитним договором того ж дня між АКБ
«ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_4 укладено
іпотечний договір № 0101/1206/88-023- Z-01, за
умовами якого останній передав в
іпотеку банку нерухоме майно, а саме:
склад ГСМ, , літ. № 80, площею 355,8 кв.м;
вагончик побуту, літ. № 81, площею 283,2
кв.м; вагончик побуту, літ. №82, площею
275,78 кв.м, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яке належить йому на праві
власності на підставі біржового
контракту від 26.07.2006 року № 332,
зареєстрованого у Вінницькій товарній
універсальній біржі 26.07.2006 року та у КП
ВООБТІ 31.07.2006 року за реєстровим № 92.

28.11.2012 року між ПАТ « Сведбанк», яке є
правонаступником АКБ «
ТАС-Комерцбанк» , і ТОВ « ФК « Вектор
Плюс» укладено договір факторингу №15,
згідно з яким останнє набуло право
грошової вимоги на погашення
(стягнення) заборгованості за
кредитними договорами, укладеними з
боржниками, зазначеними у реєстрі
заборгованості боржників, про що
свідчить витяг з указаного договору.

28.11.2012 року між ТОВ « ФК « Вектор Плюс»
та ТОВ « Кредитні ініціативи» укладено
договір факторингу щодо права грошової
вимоги про погашення (стягнення)
заборгованості на підставі кредитного
договору № 0101/1206/88-023 від 25.12.2006 року.
Внаслідок укладення вказаних вище
договорів факторингу відбулася заміна
первісного кредитора на нового
кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи» за
кредитним договором від 25.12.2006 №
0101/1206/88-023 щодо позичальника ОСОБА_3, в
тому числі права грошової вимоги щодо
нарахованих та несплачених боржником
процентів, комісій, штрафних санкцій та
інших обов'язкових платежів за
кредитним договором.

Внаслідок укладення вищезазначених
договорів факторингу відбулась заміна
первісного кредитора на нового
кредитора ТОВ « Кредитні ініціативи»
за кредитним договором від 25.12.2006 року
№ 0101/1206/88-023 щодо позичальника ОСОБА_3

Посилання апелянта про недоведеність
позивачем факту набуття ним прав
кредитора та іпотекодержателя за
кредитним договором та договором
іпотеки, укладеним 25.12.2006 року між АКБ «
ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4
відповідно, і що внаслідок укладення
вказаних вище договорів факторингу не
відбулася заміна первісного кредитора
на нового кредитора - ТОВ « Кредитні
ініціативи» за кредитним договором від
25.12.2006 року № 0101/1206/88-023 щодо
позичальника ОСОБА_3 колегія суддів
вважає безпідставним з огляду на
наявні в матеріалах справи докази, а
саме:

28.11.2012 року між Банк: АТ « Сведбанк» та
Фактор: ТОВ « ФК « Вектор Плюс» укладено
АКТ прийому-передачі про те, що Банк
передав, а Фактор прийняв Реєстр
Заборгованостей Боржників в повному
об'ємі від 28.11.2012 року, після чого за
умовами настання ОСОБА_5 від Банка до
Фактора переходять Права Вимоги
Заборгованостей від Боржників і Фактор
стає новим кредитором по відношенню до
боржників стосовно Заборгованостей. /
т.1 а.с. 29/

Того ж дня між Банком і Фактором
укладено акт прийому передачі
Персональних даних в електронному
вигляді за Договором факторингу № 15
від 28.11.2012 року./т.1 а.с. 30/

В матеріалах справи міститься також
витяг з реєстру заборгованостей
боржників до договору факторингу від
28.11.2012 року, укладеного між ТОВ «ФК
«Вектор Плюс» і ТОВ «Кредитні
ініціативи», згідно з яким за п.п. 61
значиться ОСОБА_3, загальна сума боргу,
що відступається, 670 354 грн.95 коп. /т.1 а.с.
43/

З витягу договору про передачу прав за
іпотечним договором від 28.11.2012 року,
вбачається, що № п.п. 1 вказано
іпотекодавця ОСОБА_4 на підставі
іпотечного договору від 25.12.2006 року №
0101/1206/88-023- Z-01./ т.1 а.с. 45/

Також є необґрунтованими посилання
апелянта на ту обставину, що третю
особу та іпотекодавця не було належним
чином повідомлено про зміну первісного
кредитора, що на його думку є підставою
для відмови у задоволенні позову банку.

Так, згідно ч.1 ст.516 ЦК України зміна
кредитодавця у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено законом.

При цьому, неповідомлення про зміну
кредитора тягне наслідки для боржника
лише у вигляді виконання зобов'язання
не новому, а колишньому кредитору.

Таким чином, мотиви на які посилається
апелянт у своїй скарзі є
безпідставними.

Згідно п.4 ст.338 ЦПК України висновки і
мотиви, з яких скасовані рішення є
обов'язковими для суду першої чи
апеляційної інстанції при новому
розгляді справи.

Скасовуючи рішення апеляційного суду
Вищий спеціалізований суд України в
ухвалі від 24.09.2014 року звернув увагу на
необхідність дослідження
співмірності суми заборгованості за
кредитом із вартістю іпотечного майна.

Досліджуючи дане питання колегія
суддів враховує наступне.

Матеріалами справи встановлено, що
взяті на себе зобов'язання ОСОБА_3 не
виконав, внаслідок чого станом на
01.07.2013 року виникла прострочена
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 729 667, 90 грн., яка складається з
наступного: 221 144,68 грн. - заборгованість
за кредитом; 188 906,20 грн. - заборгованість
по відсотках; 319 617, 02 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором.

Пунктом 1.4 Кредитного договору
передбачено, що кредитні кошти
призначені на споживчі цілі.

Враховуючи положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
суд першої інстанції вірно керувався
нормами ст.ст. 256,258 ЦК України та
застосував позовну

давність незалежно від наявності заяви
сторони у спорі, визначивши тим самим
розмір пені за період з 15.10.2012 року по
15.10.2013 року в сумі 63 667 грн.30 коп., з
урахуванням цієї суми зменшивши
загальний розмір заборгованості за
кредитним договором до 473 718, 18 грн.

Відповідно ст. 33 Закону України «
Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 ЗУ « Про іпотеку».

Відповідно ст. 39 Закону України « Про
іпотеку» суд вправі відмовити у
задоволенні позову іпотекодержателя
про дострокове звернення стягнення на
предмет іпотеки, якщо допущене
боржником або іпотекодавцем, якщо він є
відмінним від боржника, порушення
основного зобов'язання чи іпотечного
договору не завдає збитків
іпотекодержателю і не змінює обсяг
його прав.

Пунктом 5 іпотечного договору від 25.12.2006
року визначено, що за згодою Сторін
Предмет іпотеки оцінюється в 651 384 грн.,
що за курсом НБУ на день укладення
цього Договору становить у еквіваленті
128 987 доларів США. /т.1.а.с. 13/

Таким чином, коштів від реалізації
предмета іпотеки може виявитись
недостатнім для задоволення в повному
обсязі вимог іпотекодержаятеля, що
змінить обсяг його прав передбачених
ст. 7 Закону України « Про іпотеку» щодо
обсягу задоволення вимог забезпечених
іпотекою.

Враховуючи викладене колегія суддів
приходить висновку, що застосування
обраного позивачем способу захисту не
суперечить загальному змісту та
призначенню права, яким урегульовано
дані відносини, так як сума усієї
заборгованості за кредитом та вартість
іпотечного майна є співмірними.

Стаття 39 Закону передбачає, що у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначається загальний розмір
вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки, а також
спосіб реалізації предмета іпотеки:
шляхом проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої ст.38 цього Закону.

Резолютивна частина заочного рішення
суду відповідає нормам
вищезазначеного Закону та вимогам ч.4
ст.215 ЦПК України.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює. В той же час апелянтом
не наведено жодних належних
обгрунтувань незаконності прийнятого
судом першої інстанції рішення, а тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню
.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_2
відхилити, а заочне рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 06.12.2013 року по справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю « Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_4, третьої особи
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
його проголошення, але може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

/ПІДПИСИ/

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: