Справа №577/3092/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Кравченко В. О.Номер
провадження 22-ц/788/1945/14 Суддя-доповідач -
Білецький О. М. Категорія - 19
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Шевченка В. А. , Бойка В. Б. ,

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 29 вересня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3,

треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Відділ
Державної виконавчої служби
Конотопського міськрайонного
управління юстиції,

про стягнення безпідставно набутих
коштів,

в с т а н
о в и л а :

23 червня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Вказував, що у 2010 році за 48000 грн.
придбав у ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ 211340,
реєстраційний номер НОМЕР_1, однак
договір купівлі-продажу між ними не
укладався, автомобіль отримав на
підставі довіреності.

19 листопада 2012 року він продав цей
автомобіль ОСОБА_6, однак при
переоформленні стало відомо, що на
транспортний засіб накладено арешт, у
зв'язку з чим рішенням суду з нього на
користь ОСОБА_6 було стягнуто 41000 грн.
сплачених за автомобіль.

Просив стягнути з відповідача 48000 грн.
безпідставно набутих коштів.

Рішенням Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 29 вересня 2014
року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 48000
грн. безпідставно набутих коштів і 480
грн. у повернення судового збору.

В апеляційній скарзі представник
відповідача - ОСОБА_4, посилаючись на
неповноту з'ясування обставин,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам, порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить зазначене рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Доводить, що автомобіль ОСОБА_3 ніколи
не належав і той його позивачеві не
продавав та ніяких коштів від нього не
отримував. Вказує, довіреність
позивачу надавалась власником
транспортного засобу - ОСОБА_7, до якого
і повинна пред'являтися вимога про
повернення коштів. Вважає
безпідставним посилання суду на
протокол допиту відповідача у якому
той вказував про видачу ОСОБА_5
довіреності, оскільки слідчий невірно
зрозумів і записав ці покази.

Заявник апеляційної скарги та його
довіритель належним чином сповіщені
про час і місце розгляду справи, однак у
засідання суду апеляційної інстанції
не з'явились. ОСОБА_4 про причини неявки
не повідомив, а ОСОБА_3 до клопотання
про відкладення розгляду не надав
жодних доказів свого захворювання та
не зазначив обставин, які б
перешкоджали вирішенню апеляційної
скарги без його особистої участі, що в
силу ст.305 ЦПК України не перешкоджає
розгляду справи в їх відсутність.

Заслухавши заперечення позивача та
його представника, дослідивши
матеріали даної цивільної справи,
матеріали кримінального провадження,
та перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено місцевим судом і
вбачається з виданого 09 серпня 2008 року
Конотопським ВРЕР УДАІ УМВС України в
Сумській області свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_3, ОСОБА_7 є власником легкового
автомобіля ВАЗ 211340, комбі-В, чорного
кольору, 2008 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_2 (а.с.7).

У цьому свідоцтві наявна відмітка про
придбання автомобіля в кредит через
ПАТ КБ «Правекс-Банк», відчуження
заборонено.

Вказана відмітка вчинена у зв'язку з
тим, що в рахунок виконання
зобов'язання за кредитним договором
від 13 серпня 2008 року ОСОБА_7 уклав з ПАТ
КБ «Правекс-Банк» договір застави
цього транспортного засобу від 13
серпня 2008 року №3529-023/08Р (а.с.77).

За повідомленнями ПАТ КБ
«Правекс-Банк» від 22 та від 25 січня 2010
року, ОСОБА_7 виконав усі зобов'язання
перед цим банком за кредитним
договором, у зв'язку з чим
вищезазначений договір застави даного
автомобіля припинив свою дію (а.с.8, 78).

Згідно з довіреністю від 22 січня 2010
року, посвідченою приватним нотаріусом
Конотопського районного нотаріального
округу ОСОБА_8 за реєстровим №54, ОСОБА_7
строком на 10 років - до 22 січня 2020 року
уповноважив ОСОБА_3 користуватися та
розпоряджатися (продавати, обміняти,
здавати в оренду фізичним особам тощо)
належним йому автомобілем ВАЗ 211340,
реєстраційний номер НОМЕР_1.
Довіреність видана з правом
передоручення (а.с.9).

У той же час, у ОСОБА_7 мались невиконані
зобов'язання перед іншим банком - ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль», у зв'язку з чим
рішенням Конотопського міськрайонного
суду від 19 лютого 2009 року з нього
стягнуто на користь даного банку 14628
грн. 94 коп. заборгованості за кредитним
договором.

При примусовому виконанні зазначеного
судового рішення спірний автомобіль
органом ДВС арештовано постановою від
16 жовтня 2009 року (серія АА №538610), про що
складено відповідний акт опису та
арешту від 28 лютого 2013 року (а.с.80-82, 90, 91).

Проте, 14 квітня 2010 року ОСОБА_7 видав
посвідчену приватним нотаріусом
Конотопського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, за реєстровим №789,
довіреність на ім'я ОСОБА_5, якою також
уповноважив останнього, з правом
передоручення, строком на 10 років - до 14
квітня 2020 року користуватися та
розпоряджатися (продавати, обміняти,
здавати в оренду фізичним особам тощо)
належним йому автомобілем ВАЗ 211340,
реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.79).

Діючи від імені ОСОБА_7 на підставі
вказаної довіреності від 14 квітня 2010
року, ОСОБА_5 у свою чергу надав ОСОБА_6
довіреність, посвідчену 19 листопада 2012
року за реєстровим №2365 приватним
нотаріусом Конотопського міського
нотаріального округу ОСОБА_10, на право
користування та розпорядження
(продати, здати в оренду фізичним
особам тощо) зазначеним автомобілем
(а.с.10).

Однак, ОСОБА_5 фактично продав цей
транспортний засіб ОСОБА_6 за 41000 грн.,
що встановлено наступними
процесуальними документами:

- Постановою старшого слідчого СВ
Конотопського МВ УМВС України в
Сумській області від 29 серпня 2013 року,
якою в зв'язку з відсутністю у діях
ОСОБА_5 кримінального складу
правопорушення передбаченого ст.190 ч.1
КК України (шахрайство), закрито
кримінальне провадження №0000208, що
було порушено 01 березня 2013 року за
заявою ОСОБА_6 (а.с.6).

- Рішенням Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 11 листопада 2013 року (справа
№577/5570/13), залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
25 грудня 2013 року (провадж.№22-ц/788/2778/13),
яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_6 41000 грн. незаконно отриманих за
автомобіль, який перебував під арештом
(а.с.11-12, 13-14).

При проведенні вказаного досудового
розслідування ОСОБА_3 і ОСОБА_5 були
допитані у якості свідків та обоє
власноручними підписами у протоколах
допитів посвідчили свої покази про
продаж ОСОБА_3 даного автомобіля ОСОБА_5
у квітні 2011 року за 48000 грн. без
укладення відповідного договору та
отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_5 вказаної
суми (а.с.75-76, 86зв.-89).

За таких правильно і з достатньою
повнотою встановлених обставин, суд
першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про те, що за
загальними правилами ст.239, 240, 328 ЦК
України, діючи по довіреності від імені
власника, особа має право вчиняти
правочини щодо відчуження
транспортних засобів, однак усупереч
вимог ст.37 Закону України «Про дорожній
рух» та п.8 «Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», затвердженого
постановою КМ України від 07 вересня 1998
року №1388, ОСОБА_11 без зняття даного
транспортного засобу з реєстраційного
обліку для подальшого продажу та без
укладення у передбаченій письмовій
формі відповідного договору, передав
цей автомобіль за плату у власність
ОСОБА_5, що не вважається укладенням
договору купівлі-продажу.

Крім того, автомобіль перебував під
арештом і в силу положень ст.57 Закону
України «Про виконавче провадження»
сторони чи інші особи не вправі були
укладати будь-яких угод щодо його
відчуження.

За таких обставин місцевий суд
правильно визначився, що вказані кошти
у розмірі 48000 грн. отримані
відповідачем без достатньої правової
підстави і тому в силу положень ч.1 ст.1212
ЦК України підлягають поверненню
позивачу в повному обсязі.

Вищезгадані протоколи допитів свідків
по кримінальній справі та постанова
слідчого, в силу ст.ст.57, 58, 59, 64 ЦПК
України, є належними і достатніми
письмовими доказами передачі ОСОБА_5
спірних коштів ОСОБА_3

Протилежного відповідач та його
представник усупереч положенням
ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України не довели.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції є законним і обґрунтованим,
ухвалене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його зміни чи
скасування не вбачається.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів

у х
в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 29 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -