Справа № 585/2845/14-ц
Номер провадження 2/585/929/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2014 року
м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської
області в складі: головуючого-судді
Ганзя О.Д., при секретарі Шаповаленко
Н.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ромни в режимі
відеоконференцзв'язку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Роменської
виправної колонії № 56 про визнання дій
незаконними щодо порушення особистого
немайнового права засудженого на
телефонну розмову та відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Роменської ВК (№56), в якому прохав
визнати дії РВК № 56 щодо порушення його
(ОСОБА_1.) особистого немайнового права
на телефонну розмову з адвокатом
ОСОБА_2 згідно поданої ним (ОСОБА_1.)
письмової заяви від 08.11.2012 року, яка
була задоволена адміністрацією
колонії лише через 5 місяців і 20 днів
від дня її отримання - незаконними.
Також прохав стягнути з відповідача
моральну шкоду у сумі 8000 грн., завдану
внаслідок порушення його прав.

Свої вимоги мотивував тим, що 08.11.2012
року подав начальнику РВК № 56 письмову
заяву про надання телефонної розмови з
його (ОСОБА_1.) адвокатом. Вказана заява
зареєстрована в Журналі № 810 обліку
заяв, звернень та скарг засуджених
відділення СДП-2 08.11.2012 року за
порядковим № 126. Однак адміністрація
колонії надала позивачу можливість
здійснити телефонну розмову лише через
5 місяців і 20 днів, а саме 28.04.2013 року з
обмеженням права позивача вибору
спілкування з особами до громадянки
ОСОБА_3 (сусідки за приватними
помешканнями). Позивач вважає, що
відповідачем порушені вимоги абз. 10 п.46
Правил внутрішнього трудового
розпорядку установ виконання покарань,
ст. ст. 7, 20 Закону України «Про
звернення громадян».

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свій позов підтримав у повному обсязі,
посилаючись на викладені у ньому
обставини.

Представник відповідача Роменської ВК
(№56), будучи належним чином
повідомленим в судове засідання не
з'явився, але представник РВК (№56)
надала суду заяву з проханням розгляд
справи проводити у її відсутності.
Одночасно в заяві висловила клопотання
про закриття провадження по справі,
оскільки вказана справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства

ОСОБА_1 заперечував проти задоволення
вказаного клопотання, вважаючи, що
справа має розглядатися в порядку
цивільного судочинства, оскільки РВК №
56 є установою для відбування покарання,
а не суб'єктом владних повноважень.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, дійшов до висновку,
що вказана цивільна справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства, а клопотання відповідача
про закриття провадження по справі
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відбуває
покарання у виді довічного позбавлення
волі у Роменській РВК (№56) Державної
пенітенціарної служби України (а.с. 6).

08.11.2012 року ОСОБА_1 подав на ім'я
начальника РВК № 56 письмову заяву про
надання телефонної розмови з його
(ОСОБА_1.) адвокатом.

Позивач стверджує, що адміністрація
колонії надала йому можливість
здійснити телефонну розмову лише через
5 місяців і 20 днів, а саме 28.04.2013 року.

Позивач вважає, що РВК № 56 порушує
вимоги п.46 Правил внутрішнього
трудового розпорядку установ
виконання покарань, ст. ст. 7, 20 Закону
України «Про звернення громадян».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій. Юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень, дій чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень
відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України є
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 18 КАС України
справи щодо оскарження дій або
бездіяльності посадових чи службових
осіб місцевих органів виконавчої влади
розглядаються і вирішуються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом або окружним адміністративним
судом за вибором позивача.

Відповідно до роз'яснень, наданих у
п.п.2, 3 Пленуму Вищого
адміністративного суду України N 8від 20
травня 2013 року "Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів" :

За змістом ч. 2 ст. 4 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Законодавство не містить визначення
терміна "публічно-правовий спір". Для
розгляду спору адміністративним судом
необхідно встановити його
публічно-правовий зміст (характер). Для
з'ясування характеру спору суди
повинні враховувати, що протилежним за
змістом є приватноправовий спір. Це
означає, що в основі розмежування
спорів лежить поділ права на публічне
та приватне.

Вирішуючи питання про віднесення норми
до публічного права, а спору до
публічно-правового, суди повинні
враховувати загальнотеоретичні та
законодавчі критерії. Зокрема, за
змістом пункту 1 частини першої статті 3
КАС України у публічно-правовому спорі,
як правило, хоча б однією стороною є
орган виконавчої влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Суди повинні звертати увагу на те, що
спір набуває ознак публічно-правового
за умов не лише наявності серед
суб'єктів спору публічного органу чи
посадової особи, а й здійснення ним
(ними) у цих відносинах владних
управлінських функцій. Для цілей і
завдань адміністративного судочинства
владну управлінську функцію необхідно
розуміти як діяльність усіх суб'єктів
владних повноважень з виконання
покладених на них Конституцією чи
законами України завдань.

Як вбачається із змісту позовної заяви,
позивач фактично оскаржує дії суб'єкта
владних повноважень, а саме, Роменської
виправної колонії № 56 щодо порушення
його права як засудженого на телефонну
розмову, яке передбачено ч.1 ст. 107, ч.5 ст.
110 КВК України

Як встановлено судом, ОСОБА_1 відбуває
покарання в державній установі в
умовах позбавлення волі, під контролем
органів влади.

За таких обставин, "держава несе
відповідальність за кожну особу, яка
тримається під вартою, оскільки вона,
перебуваючи під владою державних
службовців, знаходиться у вразливому
становищі і органи влади зобов'язані її
захищати" (див. п. 69 рішення
Європейського суду з прав людини
справа "Ошурко проти України" від 08.09.2011
року).

Отже, в даному випадку між сторонами
виник спір не про право цивільне, якому
притаманна рівність учасників
правовідносин (ст. 1 ЦК України), а з
приводу правомірності дій відповідача
щодо виконання ним управлінських
функцій, врегульованих нормами КВК
України та Правилами внутрішнього
розпорядку установи виконання
покарань, від яких саме і залежить
реалізація прав довічно позбавленого
волі позивача ОСОБА_1

Забезпечення організації прав
засуджених на телефонні розмови
покладається на вказаний вище орган
виконавчої влади. У зв'язку з цим спори,
що виникають з приводу виконання цим
органом своїх повноважень, є
публічно-правовими, тому на них
поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

Отже, спір, що виник між сторонами, є
публічно-правовим і відноситься до
адміністративної юрисдикції, а тому
його розгляд повинен здійснюватися за
нормами КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України,
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Враховуючи вищевикладене, провадження
у даній справі необхідно закрити.

Керуючись ч.1 ст. 15, п. 1 ч. 1 ст. ст. 205, 206
ЦПК України суд ,-

У Х В А Л И
В:

Провадження по справі за позовом
ОСОБА_1 до Роменської виправної колонії
№ 56 про визнання дій незаконними щодо
порушення особистого немайнового
права засудженого на телефонну розмову
та відшкодування моральної шкоди -
закрити.

Роз'яснити ОСОБА_1 про його право на
звернення з адміністративним позовом
до адміністративного суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Сумської області
через Роменський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 5 днів з дня її проголошення, а
особами, без участі яких було
проголошено судове рішення - протягом 5
днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: підпис ...

Копія вірна:

Суддя Роменського міськрайонного суду
О. Д. Ганзя