Справа № 438/191/14
Головуючий у 1 інстанції: Пещук Р.Й.
Провадження № 22-ц/783/5174/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А.,Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_3 та її адвоката ОСОБА_4 на рішення
Бориславського міського суду
Львівської області від 13 червня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про розірвання шлюбу, -

встановила:

рішенням Бориславського міського суду
Львівської області від 13 червня 2014 року
вищевказаний позов задоволено.
Постановлено розірвати шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_3, укладений та зареєстрований
7 вересня 2000 року відділом реєстрації
актів громадського стану м. Борислава,
актовий запис № 148.

Рішення суду оскаржили
відповідачка та її адвокат ОСОБА_4,
просять його скасувати й ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволені
позову, посилаючись на те, що рішення
суду прийняте внаслідок неповного
з'ясування обставин справи, що мають
значення для справи та з порушенням
норм матеріального і процесуального
права. Так, апелянти посилаються на те,
що ОСОБА_3 не бажає розривати шлюб з
позивачем та вважають, що це суперечить
як майновим інтересам відповідачки,
так і інтересам спільної дочки
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 Крім того, апелянти
зазначають, що у відповідачки з
позивачем багато спільних інтересів,
вони часто спілкуються по телефону,
ведуть спільне господарство, позивач
приймає участь у вихованні дитини,
цікавиться їхнім життям.

Відповідач та її представник в судове
засідання не з`явилися, хоча належним
чином були повідомлені про час та місце
розгляду справи, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення. Про
причини неявки суд не повідомили, заяви
про відкладення розгляду справи не
подали.

За таких обставин, у відповідності до
ч.2 ст.305 ЦПК України, їх неявка не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасника
процесу на заперечення апеляційної
скарги, вивчивши матеріали та
обставини справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, колегія
суддів приходить до висновку про
відхилення апеляційної скарги
виходячи з наступного.

Стаття 51 Конституції України
передбачає, що шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен
із подружжя має рівні права і обов'язки
у шлюбі та сім'ї.

Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК
України, у якій, крім іншого
передбачено, що примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК
України кожен з подружжя має право
припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження, є порушенням права дружини,
чоловіка на свободу та особисту
недоторканість і може мати наслідки,
встановлені законом.

Відповідно до ст.110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Встановлено, що сторони уклали шлюб 7
вересня 2000 року. Від спільного життя
мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Під час розгляду справи встановлено, що
сторони спільно як подружжя разом не
проживають та не ведуть спільного
господарства з липня 2013 року. Шлюб
існує формально, позивач категорично
настоює на розірванні шлюбу, миритися
не бажає. Двохмісячний строк, який
надавався сторонам на примирення,
позитивних результатів не дав.

В апеляційній інстанції не здобуто
доказів, а апелянтом не надано таких
щодо примирення сторін та підтримання
сімейних відносин.

В апеляційній інстанції позивач
підтвердив, що не проживає з
відповідачкою та не веде спільне
господарство, втрату до неї почуття
поваги та любові. Категорично настоює
на розірванні шлюби, миритися не бажає.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком суду про те,
що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам позивача, тому позов
задоволено підставно, що відповідає
положенням ч.2 ст.112 СК України.

Враховуючи, що судом правильно
встановлено фактичні обставини справи,
правильно застосовано матеріальний
закон та дотримана процедура розгляду
справи, а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, то за
таких обставин підстав для задоволення
апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст.303, 305, п.1 ч.1 ст.307, ст.
308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.313, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 та її
адвоката ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бориславського міського суду
Львівської області від 13 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Бакус В.Я.

Судді:
Гірник Т.А.

Левик Я.А.