№ 678/164/14-ц
№ 2-678-242/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2014 року
смт. Летичів

Летичівський районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді
Ходоровського І.Б.,

за участю секретаря
Хмари Н.В.,

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Сапіташ Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Летичів
справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу
освіти, молоді та спорту Летичівської
районної державної адміністрації
Хмельницької області, третя особа -
Хмельницький національний університет
про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви, усних пояснень
позивача в судовому засіданні, на
підставі укладеної 01.09.2012 року між нею
ОСОБА_1, Хмельницьким національним
університетом та Відділом освіти,
молоді та спорту Летичівської районної
державної адміністрації Хмельницької
області трьохсторонньої угоди про
працевлаштування випускників
навчальних закладів, які навчалися за
напрямами і спеціальностями
педагогічного профілю за державним
замовленням, отримала повну вищу
освіту за спеціальністю «українська
мова, література»
освітньо-кваліфікаційного рівня
«магістр».

29.08.2012 року між нею та Відділом освіти,
молоді та спорту Летичівської районної
державної адміністрації Хмельницької
області укладено трудовий договір, на
підставі наказу №92 від 29.08.2012 року з
01.09.2012 року прийнята на роботу на посаду
вчителя української мови та літератури
Ставницької загальноосвітньої школи
І-ІІ ступенів на неповну ставку.

Маючи намір продовжити навчання в
аспірантурі Хмельницького
національного університету 15.11.2013 року
подала відповідачу письмову заяву про
звільнення з роботи за власним
бажанням, залишивши на роботі за
сумісництвом з педагогічним
навантаженням 9 годин на тиждень, з
01.12.2013 року.

У питаннях трудового законодавства не
обізнана, тому вважала, що буде
навчатись в Університеті, а у
відповідача буде виконувати роботу за
сумісництвом на умовах, що ним
визначені, але за погодженням з нею,
враховуючи її пропозицію про надання
педагогічного навантаження 9 годин на
тиждень.

У зв'язку з тим, що Відділ освіти, молоді
та спорту Летичівської районної
державної адміністрації Хмельницької
області тривалий час не надавав їй
пропозицій про педагогічне
навантаження звернулась з письмовою
заявою і 26.05.2014 року в додатку до
відповіді отримала копію наказу про
прийняття на роботу від 29.08.2012 року,
копію своєї заяви про звільнення, копію
наказу від 30.11.2013 року про звільнення.

Ознайомившись з наказом про звільнення
виявила, що його зміст не відповідає її
волевиявленню згідно заяви від 15.11.2013
року, оскільки в наказі зазначено про
звільнення з 30.11.2013 року за власним
бажанням згідно ст. 38 КЗпП, тому
звернулась до відповідача із заявою
про поновлення на роботі на займаній
посаді, однак 29.05.2014 року їй відмовлено
з тих підстав, що наказ про звільнення
набрав законної сили.

З наказом про звільнення ознайомилась
лише 26.05.2014 року, проте трудову книжку

отримала в день звільнення 30.11.2013 року,
а на формулювання підстав та причини
звільнення не звернула уваги, оскільки
трудову книжку потрібно було віддати
відповідальному працівнику
Університету, трудова книжка була у неї
приблизно 5 днів.

Посилаючись на те, що навчання в
аспірантурі Хмельницького
національного університету дає
можливість суміщати його із роботою,
навчання здійснюється за
індивідуальним учбовим планом роботи
аспіранта (здобувача) і жодним чином на
виконання трудових обов'язків не
впливає, тому звільнивши її з роботи
відповідач порушив її трудові права,
про їх порушення дізналась лише 26.05.2014
року у зв'язку з чим просить поновити
строк звернення до суду, поновити її на
роботі на посаді вчителя української
мови та літератури Ставницької
загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів
на неповну ставку, з 01.12.2013 року, із
зміною умов праці відповідно до
поданої заяви від 15.11.2013 року.

Представник відповідача - Відділу
освіти, молоді та спорту Летичівської
районної державної адміністрації
Хмельницької області в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечила, просить в позові відмовити
з тих підстав, що 01.09.2012 року між
позивачем, відповідачем, третьою
особою була укладена тристороння
угода. В результаті ОСОБА_1 була
працевлаштована у Ставницьку
загальноосвітню школу І-ІІ ступенів,
хоча для позивача не надавалось
цільового направлення на навчання до
Хмельницького національного
університету і у відповідача не було
обов'язку працевлаштування позивача.

Відповідно до умов зазначеної угоди
позивач повинна була відпрацювати три
роки, а саме з 01.09.2012 року по 01.09.2015 року,
проте відпрацювала один рік три місяці.

15.11.2013 року подала заяву про звільнення
за власним бажанням у зв'язку з
проходженням навчання в аспірантурі
Хмельницького національного
університету, залишивши на роботі за
сумісництвом з навантаженням 9 годин з
01.12.2013 року.

Отримавши вказану заяву директор
Ставницької ЗОШ І-ІІ ступенів
звернувся до ОСОБА_1 щодо надання
повідомлення про зарахування на
навчання в аспірантуру. Позивачем було
надано повідомлення від 25.11.2013 року
згідно якого вона зарахована до
аспірантури з відривом від виробництва
на підставі наказу ректора
Хмельницького національного
університету від 20.11.2013 року з 01.12.2013
року терміном на три роки.

У зв'язку з волевиявленням працівника,
витримавши двохтижневий термін згідно
вимог ст. 38 КЗпП України, на підставі її
заяви від 15.11.2013 року, подання директора
школи від 18.11.2013 року, повідомлення
Хмельницького національного
університету про зарахування позивача
до аспірантури, 30.11.2013 року ОСОБА_1
звільнено.

При цьому 30.11.2013 року ОСОБА_1 трудову
книжку отримала, її було ознайомлено з
записом в трудовій книжці, заперечень
щодо запису в трудовій книжці в день
звільнення позивач не виявляла.

На запит Хмельницького національного
університету від 24.03.2014 року про те чи
ОСОБА_1, яка отримала у 2012 році
одноразову адресну грошову допомогу,
працює за укладеним договором про
працевлаштування на посаді вчителя у
Ставницькій ЗОШ І-ІІ ступенів надана
відповідь про звільнення ОСОБА_1 з
30.11.2013 року з посади вчителя
української мови та літератури
Ставницької ЗОШ І-ІІ ступенів у зв'язку
із продовженням навчання в аспірантурі
Хмельницького національного
університету з відривом від
виробництва. Відомості про отримання
позивачем адресної грошової допомоги
були відсутні.

Представник відповідача також просить
врахувати, що робота за трудовим
договором осіб, які суміщають її з
денною формою навчання, не є
сумісництвом, а дії Хмельницького
національного університету є
непослідовними, оскільки зарахувавши
ОСОБА_1 в аспірантуру трьохстороння
угода від 01.12.2012 року припинила свою дію
з моменту розірвання трудових відносин
з ОСОБА_1 (30.11.2013 року) і позивач не
відпрацювала трьох років на посаді як
передбачено угодою.

Представник третьої особи -
Хмельницького національного
університету в судове засідання не
з'явився, згідно письмових пояснень
просять справу розглядати у їх
відсутність. Зазначається, що у 2012 році
ОСОБА_1 отримала одноразову адресну
грошову допомогу. Оскільки позивач не
відпрацювала три роки і звільнилася за
власним бажанням, то Хмельницький
національний університет звернувся до
неї з вимогою про повернення отриманих
коштів. У разі прийняття судом рішення
про поновлення позивача на роботі
позивач не повинна повертати отримані
кошти, в іншому випадку Університет
змушений буде звернутись до суду з
позовом до ОСОБА_1 про повернення
одноразової адресної грошової
допомоги.

Дослідивши докази по справі суд вважає,
що позов задоволенню не підлягає.

Так, свідок ОСОБА_3 показала, що працює
методистом з кадрових питань Відділу
освіти, молоді та спорту Летичівської
районної державної адміністрації
Хмельницької області. ОСОБА_1 працювала
вчителем у Ставницькій ЗОШ І-ІІ
ступенів з 01.09.2012 року, а 30.11.2013 року була
звільнена за власним бажанням у зв'язку
з навчанням з відривом від виробництва
у Хмельницькому національному
університеті. Лише по спливу 5 місяців
після звільнення звернулась із заявою
про поновлення на роботі, проте їй було
відмовлено, на її посаду в школі
прийнято іншого працівника.

Свідок ОСОБА_4 показав, що є директором
Ставницької загальноосвітньої школи
І-ІІ ступенів. ОСОБА_1 було прийнято на
роботу з 01.09.2012 року. У 2013 році вона
виявила бажання продовжити навчання,
коли вступила в аспірантуру написала
заяву на звільнення і залишення її на
роботі за сумісництвом, проте
документів не надала. На його вимогу
надала повідомлення про прийняття в
аспірантуру в якому було вказано про
навчання з відривом від роботи,
відповідного графіку навчання з метою
визначення можливості одночасно і
роботи, і навчання в аспірантурі надано
не було у зв'язку з чим прийнято рішення
про звільнення. 30.11.2013 року в
учительській школи в присутності інших
вчителів оголосив ОСОБА_1 запис в
трудовій книжці про її звільнення та
вручив трудову книжку, проте про
отримання трудової книжки вона не
поставила свій підпис у відповідному
журналі у зв'язку з чим складено акт.
Наказ про звільнення 30.11.2013 року для
ОСОБА_1 не видавався.

Відповідно до наказу Відділу освіти,
молоді та спорту Летичівської районної
державної адміністрації Хмельницької
області «Про прийняття ОСОБА_1» №92 від
29.08.2012 року прийнято з 01.09.2012 року ОСОБА_1
на посаду вчителя української мови та
літератури Ставницької
загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів
на неповну ставку.

15.11.2013 року ОСОБА_1 на ім'я начальника
Відділу освіти, молоді та спорту
Летичівської районної державної
адміністрації Хмельницької області
написана заява згідно якої просить
звільнити її з роботи за власним
бажанням у зв'язку з продовженням
навчання в аспірантурі Хмельницького
національного університету та
залишити її на роботі за сумісництвом з
навантаженням 9 годин з 01.12.2013 року.

18.11.2013 року на ім'я начальника Відділу
освіти, молоді та спорту Летичівської
районної державної адміністрації
Хмельницької області директором
Ставницької загальноосвітньої школи
І-ІІ ступенів направлено подання
згідно якого просить звільнити з
роботи ОСОБА_1, учителя української
мови та літератури, з 30.11.2013 року за
власним бажанням у зв'язку з вступом на
навчання з відривом від роботи в
аспірантуру вищого навчального
закладу, згідно зі ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до повідомлення
Хмельницького національного
університету ОСОБА_1 згідно наказу
ректора ХНУ від 20.11.2013 року зарахована
до аспірантури з відривом від
виробництва з 01.12.2013 року терміном на
три роки за спеціальністю 10.02.01.

Згідно наказу Відділу освіти, молоді та
спорту Летичівської районної
державної адміністрації Хмельницької
області «Про звільнення ОСОБА_1» № 280-К
від 30.11.2013 року звільнено з 30.11.2013 року
ОСОБА_1 з посади вчителя української
мови та літератури Ставницької ЗОШ І-ІІ
ступенів за власним бажанням, ст. 38 КЗпП
України, у зв'язку з навчанням з
відривом від виробництва у
Хмельницькому національному
університеті. Підстава: заява ОСОБА_1
від 15.11.2013 року, згода директора
Ставницької ЗОШ І-ІІ ступенів від 15.11.2013
року.

З акта комісії Ставницької
загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів
«Про видачу трудової книжки учителю
ОСОБА_1» від 03.12.2013 року вбачається, що
30.11.2013 року директор школи ОСОБА_4 видав
ОСОБА_1 трудову книжку і озвучив
зроблений в ній запис.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Отже, у разі звільнення з роботи
працівник може в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки
звернутись до суду.

Крім того, як роз'яснив Пленум
Верховного Суду України у п. 4 Постанови
№9 «Про практику розгляду судами
трудових спорів» від 06.11.1992 року
встановлені статтями 228, 233

КЗпП строки звернення до суду
застосовуються незалежно від заяви
сторін. У кожному випадку суд
зобов'язаний перевірити і обговорити
причини пропуску цих строків, а також
навести у рішенні мотиви, чому він
поновлює або вважає неможливим
поновити порушений строк. Передбачений
ст. 233 КЗпП місячний строк поширюється
на всі випадки звільнення незалежно
від підстав припинення трудового
договору. Якщо місячний чи тримісячний
строк пропущено без поважних причин, у
позові може бути відмовлено з цих
підстав. Оскільки при пропуску
місячного і тримісячного строку у
позові може бути відмовлено за
безпідставністю вимог, суд з'ясовує не
лише причини пропуску строку, а всі
обставини справи, права і обов'язки
сторін.

В судовому засіданні позивач не
заперечувала ту обставину, що вона
30.11.2013 року отримала трудову книжку,
зазначене підтверджується актом про
видачу трудової книжки ОСОБА_1 від
03.12.2013 року, показами свідка ОСОБА_4

Позивач звернувшись до суду вказала, що
про своє звільнення дізналась лише
26.05.2014 року, тобто після отримання копії
наказу про звільнення.

Разом з тим такі твердження позивача
спростовуються даними вказаного акта
від 03.12.2013 року та показами свідка
ОСОБА_4 про те, що позивачу було відомо
зміст формулювання причин її
звільнення ще 30.11.2013 року, тому суд
вважає, що ОСОБА_1 пропустила місячний
строк з дня видачі трудової книжки для
звернення до суду без поважних причин,
у зв'язку з чим у позові їй необхідно
відмовити.

При цьому суд також зазначає, що
фактично як на причину пропуску строку
звернення до суду позивач вказала лише
на незнання вимог Закону і на
неотримання копії наказу про
звільнення, проте суд ці обставини не
приймає до уваги, оскільки трудову
книжку позивач отримала в день
звільнення, при видачі трудової книжки
їй було озвучено підстави припинення з
нею трудових відносин, тому вона
повинна була розуміти, що є звільненою
з роботи, незнання чинного
законодавства щодо захисту своїх прав
у належні строки не є поважною причиною
пропуску строку звернення до суду.

Керуючись ст. 233 КЗпП, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 212,
215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Відділу освіти,
молоді та спорту Летичівської районної
державної адміністрації Хмельницької
області, третя особа - Хмельницький
національний університет про
поновлення на роботі відмовити у
зв'язку з пропуском строку звернення до
суду.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Хмельницької
області через Летичівський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя
підпис І.Б.Ходоровський

Суддя Летичівського

районного суду
І.Б.Ходоровський