Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області у
складі:

головуючого - судді Гусинського М.О.,

при секретарі - Карпенко О.Д.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні у залі № 12 суду м.
Слов'янська цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Слов’янської міської
ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання
права власності в порядку спадкування,
-

В С Т А Н О В И В:

14.02.2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до
суду з позовом до Слов’янської
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_6. Після
її смерті залишилася спадщина, яка
складається з квартири АДРЕСА_1, яка
належала ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на праві
спільної власності згідно
розпорядження органу приватизації № 227
від 21.12.1993 року, автомобіля марки ВАЗ
210510, садового будиночка в товаристві
садоводів-любителів «Здоров'я» з
земельною ділянкою. 19.02.1997 року ОСОБА_6
склала заповіт, в якому квартиру
АДРЕСА_1 вона заповідала в рівних
частках їм та ОСОБА_4 Вони в зазначений
законом строк звернулась до Першої
Слов’янської державної нотаріальної
контори, подавши заяву про прийняття
спадщини, але постановою нотаріуса від
22.03.2013 року їм було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_6 у зв'язку
з тим, що із наданого
правовстановлюючого документу
(свідоцтва про право власності на житло
від 21.12.1993 року) вбачається, що майно, а
саме спірна квартира є спільною
сумісною власністю, а нотаріус може
видати свідоцтво про право на спадщину
після одного із учасників спільної
сумісної власності лише після
виділення (визначення) частки
спадкоємцями у майні. На день смерті
спадкодавця ОСОБА_6 вони проживали
разом з нею. ОСОБА_4 спадщину в
установлений законом строк не прийняв,
оскільки він спільно не проживав із
спадкодавцем і не подав до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Вони пропонували
ОСОБА_4 подати заяву нотаріусу про
прийняття спадщини за їх згодою, але
він не подав такої заяви.

Просили визнати за ОСОБА_1 право
власності на 3/4 частки квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 43,6 м2,
житловою площею 29,1 м2, яка складається з
житлових кімнат площею 12,6 м2 і 16,5 м2,
кухні площею 5,2 м2, ванної кімнати
площею 2,0 м2, вбиральні площею 1,0 м2,
коридору площею 5,1 м2, вбудованої шафи
площею 0,4 м2, балкона площею 0,8 м2, висота
приміщень 2,5 м, розташованої на 4
поверсі 5-ти поверхового будинку,
загальною вартістю 45859 грн. та за ОСОБА_2
право власності на 1/4 частку квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 43,6 м2,
житловою площею 29,1 м2, яка складається з
житлових кімнат площею 12,6 м2 і 16,5 м2,
кухні площею 5,2 м2, ванної кімнати
площею 2,0 м2, вбиральні площею 1,0 м2,
коридору площею 5,1 м2, вбудованої шафи
площею 0,4 м2, балкона площею 0,8 м2, висота
приміщень 2,5 м, розташованої на 4
поверсі 5-ти поверхового будинку,
загальною вартістю 45859 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився, але надав заяву про розгляд
справи за його відсутністю, на
задоволені позову наполягав.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не
з'явився, але надав заяву про розгляд
справи за його відсутністю, на
задоволені позову наполягав.

Представник відповідача Слов’янської
міської ради до суду не з'явився, однак
від в.о. Слов’янського міського голови,
секретаря міської ради надійшло
клопотання з проханням про розгляд
справи за відсутністю їх представника,
просили винести рішення на розсуд суду,
із урахуванням наявних у справі
матеріалів.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання
не з'явився, але надав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутністю, не
заперечував проти задоволення
позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до переконання, що позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі за наступних обставин.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м.
Слов'янськ Донецької області (а.с. 7).

ОСОБА_1 18 січня 1972 року зареєстрував
шлюб з ОСОБА_6 (а.с. 8).

Згідно розпорядження органу
приватизації № 227 від 21.12.1993 року,
ОСОБА_6 передано в приватну власність
квартиру під АДРЕСА_1. Зі згоди всіх
повнолітніх членів родини
уповноваженим володільцем квартири
визначається ОСОБА_6 (а.с. 9).

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві
загальної (сумісної) власності ОСОБА_6,
загальна площа квартири 43,6 м2. (а.с. 10).

Право власності на квартиру АДРЕСА_1
станом на 01.01.2013 року зареєстроване за
ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право
власності на житло, виданого
Слов’янським виробничим об'єднанням
«Хімпром» 21.10.1993 року. Дата реєстрації
05.01.1994 року. Згідно довідки про склад
сім'ї на момент приватизації в квартирі
були прописані дві особи: ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно довідки № 192 від 07.02.2013 року в
квартирі АДРЕСА_1 з 21.11.1977 року по день
своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6
була зареєстрована та проживала, разом
з нею в квартирі проживали та були
зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 12).

19.02.1997 року ОСОБА_6 заповіла
квартиру АДРЕСА_1 в рівній долі
чоловіку ОСОБА_1, сину ОСОБА_2 та сину
ОСОБА_4, належну їй машину моделі ВАЗ
210510, випуску 1984 року, двигун № НОМЕР_1,
кузов НОМЕР_4, державний номерний знак
НОМЕР_5 чоловіку ОСОБА_1, належний їй
садовий будиночок в товаристві
садоводів-любителів «Здоров?я» з
земельною ділянкою синові ОСОБА_4 (а.с.
13-14).

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 20.11.2013 року державним
нотаріусом було відмовлено у вчинені
нотаріальної дії та у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом на
квартиру АДРЕСА_1 після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 у зв'язку з тим,
що із наданого правовстановлюючого
документу (свідоцтва про право
власності на житло від 21.12.1993 року)
вбачається, що майно, а саме спірна
квартира є спільною сумісною
власністю, а нотаріус може видати
свідоцтво про право на спадщину після
одного із учасників спільної сумісної
власності лише після виділення
(визначення) частки спадкоємцями у
майні. (а.с. 16).

В першій Слов’янській державній
нотаріальній конторі заведена
спадкова справа № 92/2013 за заявою
чоловіка ОСОБА_1 і сина ОСОБА_2 (а.с. 27-41)

У відповідності зі ст. 328 ЦК України
право власності виникає на підставах,
не заборонених законом, і вважається
придбаним правомірно, якщо інше прямо
не випливає із закону або незаконність
придбання права власності не
встановлена судом.

Законність володіння, користування й
розпорядження квартирою АДРЕСА_1 ніким
і ніколи не заперечувалась.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом
після смерті ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

У відповідності зі ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав й
обов'язків (спадщини) від померлої
фізичної особи (спадкодавця), до інших
осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами справ про спадкування»
від 24.06.1983 року № 4 з наступними змінами
й доповненнями якщо позивач в
6-місячний строк вступив у володіння
або керування спадкоємним майном або
його частиною, то суд по цих підставах
розв'язує питання про визнання права на
спадкоємне майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що позивачі є
спадкоємцями майна померлої ОСОБА_6,
фактично прийняла спадщину - квартиру
АДРЕСА_1.

Державний нотаріус відмовив ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право
власності на квартиру АДРЕСА_1 у зв'язку
з тим, що не виділена (визначена) частка
спадкодавця у спільному майні.

Іншого шляху визнання права власності
на спадкове майно, ніж визнання права
власності на квартиру АДРЕСА_1 в
судовому порядку, у позивачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 немає.

Таким чином, у суду є всі
обґрунтування для задоволення позову
в повному обсягу, так, як визнання
відповідачем позову і його
задоволення судом не суперечить
діючому законодавству та не порушує
прав інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 5-8, 10-15, 107, 130, 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 15, 16, 25, 328, 392, 1216 , 1221, 1222,
1223, 1268 ЦК України, ст. ст. 27, 31, 61, 130, 256-259
ЦПК України, ст.ст. 211, 216 Інструкції про
порядок здійснення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерства Юстиції України
від 3.03.2004 року № 20/5, п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України „Про
практику розгляду судами справ про
спадкування" від 24.06.1983 року № 4, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Слов’янської міської ради, про
визнання права власності в порядку
спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ІПН НОМЕР_2, право власності на 3/4 частки
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 43,6
м2, житловою площею 29,1 м2, яка
складається з житлових кімнат площею
12,6 м2 і 16,5 м2, кухні площею 5,2 м2, ванної
кімнати площею 2,0 м2, вбиральні площею 1,0
м2, коридору площею 5,1 м2, вбудованої
шафи площею 0,4 м2, балкона площею 0,8 м2,
загальною вартістю 45859 грн., як на майно
отримане після смерті дружини ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_3, право власності на 1/4 частку
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 43,6
м2, житловою площею 29,1 м2, яка
складається з житлових кімнат площею
12,6 м2 і 16,5 м2, кухні площею 5,2 м2, ванної
кімнати площею 2,0 м2, вбиральні площею 1,0
м2, коридору площею 5,1 м2, вбудованої
шафи площею 0,4 м2, балкона площею 0,8 м2,
загальною вартістю 45859 грн., як на майно
отримане після смерті матері ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення.

Суддя Слов'янського міськрайонного
суду
М.О.Гусинський