Справа № 657/1240/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10.11.2014 року Каланчацький районний суд
Херсонської області

в складі головуючого судді
Живцової О.А.

за участю секретаря
Боровинської С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Каланчак цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором
позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 і
посилалася на те, що 06.09.2011 року між нею
та відповідачем укладено договір
позики, за яким вона передала
останньому 13 000 грн., а той зобов'язався
повернути позику до 30 травня 2012 року.
Проте, свої зобов»язання належним
чином не виконав та повернув лише
частину позики в сумі 1500 грн., решту
коштів не повернуто. На підтвердження
отримання грошових коштів
позичальником підписана розписка від
06.09.2011 року, що є невід»ємним додатком
до договору позики.

Оскільки свої зобов'язання за
договором позики відповідач не
виконав, позивач просила стягнути з
нього на свою користь суму боргу за
договором позики в сумі 11500 грн.. та
завдану їй моральну шкоду в сумі 1000
грн..

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з»явилася, проте надала суду заяву в
якій просить розглядати справи без її
участі та наполягає на задоволені
позову.

У судове засідання відповідач не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, про час і місце розгляду
справи повідомлений у встановленому
законом порядку. Суд вважає, що,
оскільки, відповідно до ст. 10 ЦПК
України судочинство здійснюється на
засадах змагальності і неявкою до суду
незалежно від причин відповідач
фактично відмовився надавати докази на
захист своїх прав у суді, в зв'язку із
чим суд розглядає справу на підставі
ст. 169 ЦПК України у його відсутність, на
підставі наявних матеріалів у справі,
оскільки, в справі є достатньо
матеріалів та доказів для розгляду
спору та постановлення рішення у
відповідності до ст. 224 ЦПК України. Зі
згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 1047 ЦК України передбачено,
що договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не менш
як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа -
незалежно від суми.

На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ст. 638 ЦК України
передбачено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Згідно ст.1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або ж таку
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Даний договір є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику, (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

З матеріалів справи видно, що 06
вересня 2011 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір позики, за
умовами якого позикодавець передає
позичальнику у власність грошові кошти
в сумі 13 000 грн., а позичальник
зобов»язувався повертати кошти
щомісячними платежами в розмірі 700 грн.,
та повернути остаточну суму до 30
травня 2012 року.

Підтвердженням отримання
грошових коштів позичальником є його
розписка від 06 вересня 2011 року.

Позивач стверджує, що відповідач не
виконав умови договору та повернув
лише частину коштів в сумі 1500 грн..

Враховуючи викладене, а також те,
що відповідач не виконав умови
договору позики, суд дійшов висновку,
що з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню борг в сумі 11500 грн..

Вимоги про стягнення моральної
шкоди задоволенню не підлягають,
оскільки позивачем не зазначено в чому
саме виявилася моральна шкода.

Крім того, у відповідності до вимог
ст. 88 ЦПК України з відповідача на
користь позивача підлягають стягнення
витерти по сплаті судового збору в сумі
243 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст. 638, 1046, 1049 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218, 224-226
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики,
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором позики в
сумі 11500 грн., витрати по сплаті
судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., а
всього: 11 743 грн. 60 коп..

В задоволені решти позовних вимог
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Херсонської області, через
Каланчацький районний суд, шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя:
О.А. Живцова