Провадження № 2/522/6779/14
05 листопада 2014 року
Приморський районний суд міста Одеси в
головуючого судді Свяченої Ю.Б.,
при секретарі Шеян І.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, та просить стягнути з
відповідача на її користь матеріальну
шкоду у розмірі 21 549, 00 грн., моральну
шкоду у розмірі 15 000, 00 грн., витрати по
оплаті експертного дослідження в
розмірі 1 500, 00 грн., витрати на лікування
в розмірі 1 216, 00 грн., витрати на правову
допомогу у розмірі 3 000, 00 грн., а також
понесені судові витрати.
Позивачка обґрунтовує вимоги тим, що
відповідно до свідоцтва про право
власності від 07 травня 2014 року вона є
власником квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_2, що
мешкає в сусідній квартирі НОМЕР_1,
перебуваючи в спірних стосунках з
позивачкою, застосовуючи металеву
кувалду, 06, 07 та 08 травня 2014 року тричі
навмисно руйнував одну із стін
належної їй квартири. Крім того, під час
суперечки відповідач наніс позивачці
тілесні ушкодження, внаслідок чого
остання певний час перебувала на
амбулаторному лікуванні, що також
потягло матеріальні витрати на
придбання ліків та інші медичні
До того ж, позивачка зазначає, що
внаслідок вищевказаних неправомірних
дій відповідача, їй була завдана
моральна шкода, яка полягає у
незаконному ушкодженні її приватної
власності, а також в душевних
стражданнях та переживаннях через
необхідність відновлення вказаного
майна, та через довготривалий розлад
здоров'я, у зв'язку з вищевказаними
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник підтримали позовні вимоги
у повному обсязі. Позивачка подала
заяву про розгляд справи в заочному
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з`явився, був сповіщений про розгляд
справи шляхом подання оголошення в
пресі в порядку ст. 74 ЦПК України, а тому
вважається сповіщеним належним чином.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.
Тобто, враховуючи неявку відповідача
за даною цивільною справою, а також
наявність відповідної заяви позивачки
про можливість винесення заочного
рішення, суд вважає можливим
розглядати справу в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, прийнявши докази, що є
наявними у матеріалах справи,
вислухавши думку позивачки, повно і
всебічно з'ясувавши обставини, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про право власності від 07
травня 2014 року ОСОБА_1 є власником
квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2, який мешкає у квартирі НОМЕР_1
за вищевказаною адресою, та є сусідом
позивачки, перебуваючи з нею в
неприязних стосунках, тричі, а саме - 06,
07 та 08 травня 2014 року навмисно,
застосовуючи металеву кувалду,
руйнував одну із стін належної
позивачці квартири, що підтверджується
також відповідним відеозаписом,
наданим позивачкою до суду.

Відовідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Відповідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном, а згідно
ст. 319 ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

У зв'язку з вищевказаними подіями, 30
травня 2014 року позивачка звернулась до
Одеської філії Судової незалежної
експертизи України з заявою про
проведення експертизи з метою
встановлення вартості
ремонтно-будівельних робіт, які
необхідно виконати для усунення
пошкоджень, спричинених руйнуванням
стін та опоряджувальних покриттів у
приміщеннях квартири АДРЕСА_1.

Згідно висновку будівельно-технічного,
оціночно-будівельного експертного
дослідження Одеської філії Судової
незалежної експертизи України
№ЕД-2-1-39/14 від 04 червня 2014 року вартість
ремонтно-будівельних робіт (з
врахуванням ринкової вартості
будівельних матеріалів), які необхідно
виконати для усунення пошкоджень,
спричинених руйнуванням стін та
опоряджувальних покриттів у
приміщеннях квартири АДРЕСА_1, складає 7
183, 00 грн.

Правдивість вищевказаного висновку
сумнівів у суду не викликає, тому суд
бере його за основу при вирішенні
спору.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів в їх
сукупності.

Суд вважає безпідставними вимоги
ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача
суму матеріальної шкоди у розмірі 21 549,
00 грн. через те, що ОСОБА_2 тричі
руйнував стіну належної їй квартири,
оскільки позивачкою не були подані
докази того, що попередні два рази вона
здійснювала ремонт вищевказаної стіни
за власний рахунок.

Таким чином, суд вважає за можливе
стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки
матеріальну шкоду у розмірі 7 183, 00 грн.,
а також витрати по оплаті експертного
дослідження в розмірі 1 500, 00 грн.

Також судом встановлено, що під час
суперечки відповідач наніс ОСОБА_1
тілесні ушкодження, внаслідок чого
остання в період з 14 по 29 травня 2014
перебувала на стаціонарному лікуванні,
а з 02 по 12 червня 2014 року - на
амбулаторному лікуванні в КУ «Міська
лікарня №5», що підтверджується
епікризом №2379/644, та рецептом лікаря
ОСОБА_3

Зокрема, під час проходження лікування
у вищевказаному медичному закладі
позивачка понесла матеріальні витрати
на придбання лікарських засобів та
інші медичні послуги у розмірі 1 186, 45
грн., що підтверджується відповідними
квитанціями чеками, наданими
позивачкою до суду.

Зі змісту епікризу КУ «Міської лікарні
№5» №2379/644 вбачається, що погіршення
стану здоров'я позивачки пов'язане саме
з перенесенням стресової ситуації та
нанесенням тілесних ушкоджень ОСОБА_2,
внаслідок чого 06 та 07 травня 2014 року
позивачка була оглянута нейрохірургом
ГБ №11. Вищевикладеним підтверджується
причинно-наслідковий зв'язок між
погіршенням здоров'я ОСОБА_1 та
протиправними діями відповідача у
вигляді завдання їй тілесних ушкоджень
06 травня 2014 року.

Тому, суд вважає за можливе стягнути з
ОСОБА_2 на користь позивачки також
витрати на лікування у розмірі 1 186, 45
грн.

Щодо вимог позивачки про стягнення
моральної шкоди, то за п. 3 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. відповідно до
чинного законодавства моральна шкода
може полягати, зокрема: у приниженні
честі, гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

У судовому засіданні встановлено, що
позивачці була завдана моральна шкода,
яка полягає у незаконному ушкодженні
її приватної власності, а також в
душевних стражданнях та переживаннях
через необхідність відновлення
вказаного майна, та через
довготривалий розлад здоров'я, у
зв'язку з вищевказаними подіями.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Тому, суд вважає за можливе
задовольнити вищевказану позовну
вимогу частково, виходячи із принципу
розумності та справедливості, та
стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки
моральну шкоду у розмірі 1 000, 00 грн.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Тому, щодо стягнення з відповідача
витрат понесених позивачкою у вигляді
витрат на правову допомогу у розмірі 3
000, 00 грн., то суд, виходячи з принципу
розумності та співмірності заявлених
позовних вимог, вважає за можливе
задовольнити їх частково, стягнувши з
ОСОБА_2 500, 00 грн.

Також, в судовому засіданні доведено,
що за проведення будівельно-технічної
експертизи ОСОБА_1 було оплачено 1 500, 00
грн., що підтверджується відповідним
рахунком №ЕД-2-1-39/14 від 30 травня 2014 року
та квитанцією №ПН542 від 02 червня 2014
року, та підлягають стягненню з
відповідача.

Крім того, внаслідок звернення до суду
з позовом ОСОБА_1 понесла додаткові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 425, 00 грн., які відповідно до ч. 1
ст. 88 ЦПК України також підлягають
стягненню з відповідача.

Також доведено, що в процесі розгляду
справи позивачкою понесені додаткові
судові витрати пов'язані з публікацією
в пресі оголошення про виклик
відповідача в розмірі 915, 00 грн., що
підтверджується відповідними
квитанціями, наданими позивачкою до
суду. Тому дані судові витрати також
підлягають стягненню з ОСОБА_2 на
користь позивачки.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона має довести ті
обставини, на які вона постилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а згідно
ст. 16 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Частиною першою статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод передбачено право на
справедливий суд, зокрема кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру.

Враховуючи наведене, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позовні
вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають
задоволенню частково.

Керуючись ст. 41 Конституції України, п. 3
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31 березня 1995 року «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», ст. ст. 317, 319, 1166, 1167 ЦК України,
ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 208-209, 212-215, 218, 224-225 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду у розмірі 7 183 (сім
тисяч сто вісімдесят три) грн., витрати
по оплаті експертного дослідження в
розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн.,
витрати на лікування в розмірі 1 186 (одна
тисяча сто вісімдесят шість) грн. 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 1 000 (одна
тисяча) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати на правову допомогу у розмірі
500 (п'ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму судового збору у розмірі 425
(чотириста двадцять п'ять) грн., та суму
судових витрати за подання оголошення
в пресі в розмірі 915 (дев'ятсот
п'ятнадцять) грн.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1, - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд м.
Одеси. У цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя
Ю.Б. Свячена