Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді:
БАРТАЩУК
Л.П.

при секретарі:

Ізвольській С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася з позовом
про розірвання шлюбу з відповідачем -
ОСОБА_2 та стягнення з нього аліментів
на утримання дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

З 30.08.2003 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу у сторін є дитина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя між сторонами не
склалось з психологічних причин, які
роблять несумісним подальше шлюбне
життя, через відсутність порозуміння,
різні погляди на вирішення сімейних
проблем, що призвело до втрати поваги
та кохання.

Шлюбні стосунки між сторонами
припинились та носять виключно
формальний характер.

Спільне господарство не ведеться з
квітня 2014 року.

Спору відносно місця проживання
малолітньої дитини між сторонами
немає, оскільки дитина залишається
проживати разом з позивачем.

Позивач просить також стягнути
аліменти на утримання малолітнього
сина у розмірі 1/4 від усіх видів
заробітку (доходу) відповідача до
досягнення дитиною повноліття.

До початку судового розгляду сторони
направили письмову заяву, згідно якої
підтримавши позовні вимоги з
викладених нею підстав, позивач
просила розглянути справу у її
відсутність, задовольнити позов, а
відповідач позовні вимоги визнав, не
заперечував проти розірвання шлюбу та
виплати аліментів на утримання дитини.

Вивчивши письмову заяву сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 30.08.2003 року,
зареєстрованому Відділом реєстрації
актів громадського стану
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві, актовий запис № 1240
(а.с. 4).

Згідно викладених позивачем обставин,
які визнані відповідачем, сім'я
фактично розпалася внаслідок
відсутності порозуміння між сторонами
та різних погляді на вирішення
сімейних проблем, що призвело до втрати
поваги та кохання.

Шлюбні стосунки між сторонами
припинились та носять виключно
формальний характер.

Спільне господарство не ведеться з
квітня 2014 року.

Спору відносно місця проживання
малолітньої дитини між сторонами
немає.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне
проживання подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Оскільки збереження формально
існуючого шлюбу суперечитиме
інтересам обох сторін, позовні вимоги
про розірвання шлюбу підлягають
задоволенню.

Належними доказами, наявними в
матеріалах справи, підтверджується, що
від шлюбу сторони мають спільну
малолітню дитину - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання
шлюбу залишиться проживати разом з
позивачем (а.с. 5).

Згідно ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Враховуючи положення ст. 181 Сімейного
кодексу України, за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів
інших дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, доньки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Враховуючи положення ст. 181 Сімейного
кодексу України, за рішенням суду кошти
на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Доказами, наявними у справі,
підтверджується той факт, що
відповідач є працездатною особою, має
постійний, стабільний заробіток, що
дозволяє суду визначити частку від
його заробітку, яка підлягає стягненню
на утримання дитини.

Тож, вимоги в частині сплати аліментів
також підлягають задоволенню.

Аліменти підлягають стягненню з дня
звернення позивача до суду, тобто, - з
05.09.2014 р. і до досягнення дитиною
повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача також необхідно стягнути
судові витрати в дохід держави,
оскільки позивач при зверненні до суду
звільнена від їх сплати.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 180, 181 СК України,
ст.ст. 10, 60, 79, 88, 208-210, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 30 серпня 2003 року
Відділом реєстрації актів
громадського стану Дніпровського
районного управління юстиції м. Києва,
актовий запис № 1240, між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
аліменти у розмірі 1/4 усіх видів
заробітку (доходу), проте, не менше 30%
від прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісяця, починаючи
з 05.09.2014 року до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 копійок
в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення в
межах суми платежу аліментів за один
місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Дніпровський
районний суд м. Києва до Апеляційного
суду м. Києва.

СУДДЯ: