Ухвала

іменем україни

29 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,

суддів: Мазур Л.М.,
Нагорняка В.А.,

Маляренка А.В.,
Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного
підприємства Харківська філія
«Спеціалізоване підприємство
Юстиція», треті особи: Київський відділ
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, ОСОБА_4, Публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк», Реєстраційна
служба Харківського міського
управління юстиції, про визнання
результатів прилюдних торгів
недійсними та поновлення права
власності на квартиру, за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського
районного суду м. Харкова від 13 травня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 17 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» Харківська
філія (далі - ПП «СП Юстиція»), треті
особи: Київський відділ державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції (далі -
Київський ВДВС Харківського МУЮ),
ОСОБА_4 та з урахуванням уточнень
позовних вимог просила визнати
результати прилюдних торгів,
проведених ПП «СП Юстиція» 25 квітня 2013
року з продажу нерухомого майна -
предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1, що
належала ОСОБА_3, оформлених протоколом
№ 82-02/039/13/і недійсними; застосувати
наслідки недійсності правочину у
вигляді двосторонньої реституції,
повернувши сторони за правочином до
попереднього стану, який існував до
моменту проведення прилюдних торгів,
шляхом відновлення в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
Реєстраційною службою Харківського
міського управління юстиції права
власності за ОСОБА_3 на вказану
квартиру.

Зазначала, що підставами недійсності
прилюдних торгів з реалізації предмета
іпотеки є проведення прилюдних торгів
у третє, у той час, коли п. п. 4.2, 7.3
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом Мінюсту
України від 27 жовтня 1999 року № 68/5,
передбачає проведення торгів лише
двічі і за умови наявності не менше
двох покупців; майно було переоцінено у
більшому розмірі, ніж визначено
Законом «Про виконавче провадження»;
покупцем не була сплачена у повному
розмірі вартість придбаного майна.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 13 травня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 17 червня
2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду, ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення не відповідають
вказаним вимогам.

Судами встановлено, що постановою
державного виконавця Київського ВДВС
Харківського МУЮ від 23 липня 2012 року
відкрито виконавче провадження на
виконання виконавчого листа, виданого
Дніпровським районним судом м. Києва
від 11 травня 2012 року, про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк»
заборгованості за кредитом у розмірі 675
181 грн 27 коп.

23 січня 2013 року між Київським ВДВС
Харківського МУЮ та ПП «СП Юстиція»
було укладено договір № 02/039/13/і,
предметом якого є здійснення сторонами
дій, пов'язаних з виконанням умов
генерального договору про реалізацію
арештованого майна, а саме: квартири
АДРЕСА_1, на яке звернено стягнення
державним виконавцем при примусовому
виконанні виконавчого документу.

Прилюдні торги було призначено ПП «СП
Юстиція» на 22 лютого 2013 року зі
стартовою ціною лота 396 741 грн, які не
відбулись через відсутність покупців,
у зв'язку з чим були призначені другі
торги на 22 березня 2013 року зі стартовою
ціною лота 297 555 грн 75 коп., які також не
відбулися через відсутність покупців.

На 25 квітня 2013 року були призначені
треті торги зі стартовою ціною лота 238
044 грн 60 коп., які відбулися за участі
одного покупця - ОСОБА_4

За результатами проведених торгів
ОСОБА_4 було визначено переможцем, яка
придбала квартиру АДРЕСА_1 за ціною 238 044
грн 60 коп., про що ПП «СП Юстиція»
складено протокол від 25 квітня 2013
року № 82-02/039/13/і про проведення
публічних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна
(предмета іпотеки) двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, та повідомлено
державного виконавця, стягувача та
боржника.

Переможцем торгів ОСОБА_4 до початку
проведення прилюдних торгів сплачено 11
902 грн 23 коп. гарантійного внеску, та
після проведення торгів сплачено 21 424
грн 01 коп. винагороди за послуги з
реалізації та 204 718 грн 36 коп. від
ціни лота за мінусом сплаченої суми
гарантійного внеску та винагороди, а
всього покупцем сплачено вартість
придбаного нею лота в сумі 238 044 грн 60
коп.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що прилюдні торги з реалізації
нерухомого майна - предмета іпотеки
проведені відповідачем втретє за
участі одного учасника 25 квітня 2013 року
відбулися з додержанням вимог Закону
України «Про іпотеку» та Тимчасового
положення.

Проте з таким висновком судів
погодитись не можна.

Порядок реалізації арештованого майна
передбачено Законом України «Про
виконавче провадження», Інструкцією
про проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 21 квітня 2005 року, та
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове
положення).

Правила проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням, за
яким прилюдні торги є спеціальною
процедурою продажу майна, за
результатами якої власником майна стає
покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну (п.
2.2 Тимчасового положення).

Згідно з п. 4.2 Тимчасового положення лот
встановлюється на торги за наявності
не меш двох покупців.

Відповідно до 7.1 розділу 7 «Прикінцеві
положення» Тимчасового положення,
прилюдні торги вважаються такими, що не
відбулися, зокрема, у разі відсутності
покупців або наявності лише одного
покупця.

Згідно з п. п. 4.9, 7.3 Тимчасового
положення, у разі, якщо на повторних
торгах майно не було продано або торги
не відбулися, то майно знімається з
прилюдних торгів, і, якщо прилюдні
торги не відбулися двічі,
спеціалізована організація
зобов'язана зняти це майно з торгів про
що повідомити в триденний термін
державного виконавця.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції та
апеляційний суд, не врахували, що
прилюдні торги з реалізації
арештованого майна були проведені з
порушенням Тимчасового положення,
оскільки після повторних торгів, які не
відбулися, майно не було знято з
реалізації, і треті торги були
проведені за наявності лише одного
покупця.

Крім того, посилаючись на те, що
проведення прилюдних торгів щодо
іпотечного майна здійснюється в першу
чергу відповідно до вимог Закону
України «Про іпотеку», яким
передбачено, що прилюдні торги
проводяться принаймні за умови
присутності одного учасника, суд не
врахував, що виконавче провадження
було відкрито на підставі судового
рішення про стягнення заборгованості
за кредитним договором, а не про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, майно було арештоване у
порядку, передбаченому Законом України
«Про виконавче провадження», а тому до
вказаних правовідносин не підлягає
застосуванню ч. 3 ст. 45 Закону
України «Про іпотеку», яка з
урахуванням змісту ст. 41 цього Закону
застосовується лише до прилюдних
торгів, проведених на виконання
рішення суду чи виконавчого напису
нотаріуса про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Оскільки неповнота з'ясування обставин
у справі та порушення зазначених норм
процесуального права унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення спору, і ці порушення були
допущені як місцевим судом, так і
апеляційним судом, то судові рішення
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 13 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 17 червня 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.М. Ситнік

Судді: Л.М.
Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана