АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8977/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Скиба С. А. Доповідач - Варенко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Куценко Т.Р.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Баглійського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 15
вересня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат
на дитину,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року позивач звернулася до
суду з зазначеним позовом до
відповідача, в обгрунтування якого
посилалася на те, що вона з
відповідачем перебувала у шлюбі, від
якого мають неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
разом з нею. З 01 вересня 2013 року син
навчається у Автотранспортному
технікумі Державного ВНЗ
«Національний гірничий університет».
Вартість всього курсу навчання складає
17492 грн., за 1 рік оплата за навчання
складає 2186,50 грн. Відповідач у
добровільному порядку не надає жодної
матеріальної додаткової допомоги на
навчання сина. Просила стягувати з
ОСОБА_2 додаткові витрати по оплаті
навчання щорічно у розмірі 2186,50 грн. на
період навчання з 01 серпня 2013 року по 01
липня 2017 року.

Рішенням Баглійського районного суду
міста Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 15
вересня 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
додаткові витрати на неповнолітню
дитину: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі
3186,50 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_3 - відмовлено. Вирішено
питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення суду першої
інстанції, та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог і доводів скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції керуючись положенням
ст. 185 СК України, виходив з того, що
оскільки відповідач у добровільному
порядку відмовляється надавати
додаткову допомогу на оплату навчання
сина ОСОБА_4, то з нього необхідно
стягнути додаткові витрати на дитину, а
саме: половину грошових коштів,
витрачених позивачкою на оплату
навчання - 3186,50 грн.

Проте, з такими висновками погодитись
не можна.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що від шлюбу
сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.6). З 01 вересня 2013 року ОСОБА_4
навчається у Автотранспортному
технікумі Державного ВНЗ
«Ніціональний гірничий університет»
за контрактною формою навчання (а.с.7).
Згідно договору про підготовку фахівця
від 12.08.2013 року загальна вартість
навчання у період з 01.08.2013 року по 01.07.2017
року у вказаному навчальному закладі
становить 17492 грн. (а.с.8).

ОСОБА_3 за навчання ОСОБА_4 сплачено 6373
грн. (а.с.9,25,28).

Згідно роздруківки по картковому
рахунку ОСОБА_4, відповідач сплачує
аліменти на утримання дитини ОСОБА_4,
розмір яких у 2014 році складає 300 грн. на
місяць.

Відповідно до ст.185 СК України, той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Отже, положення згаданої статті
застосовується за наявності особливих
обставин до яких закон відносить
насамперед випадки, коли дитина, яка
знаходиться на утриманні батьків,
потребує додаткових витрат на неї у
зв'язку із розвитком певних її
здібностей, страждає на тяжку хворобу,
або є калікою.

Матеріали справи не містять належних
та допустимих доказів на підтвердження
того, що навчання дитини ОСОБА_4 у
Автотранспортному технікумі
Державного ВНЗ «Ніціональний гірничий
університет» викликане особливими
обставинами, які є підставою для
застосування положень ст. 185 СК України.

У судовому засіданні апеляційної
інстанції позивачем не надано доказів,
які б свідчили про особливі обставини
або здібності дитини, для розвитку яких
позивач була вимушена влаштовувати
дитину в зазначений навчальний заклад
та звертатися до суду з відповідним
позовом.

При вищевикладених обставинах, колегія
суддів вважає за необхідне рішення
суду першої інстанції скасувати і
ухвалити нове рішення, яким відмовити
ОСОБА_3 у задоволені її позовних вимог
до ОСОБА_2 про стягнення додаткових
витрат на дитину.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 15 вересня 2014 року -
скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволені її
позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на дитину.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:
О.П.Варенко

Судді:
В.С.Городнича

Т.Р.Куценко