Справа № 307/3665/14-ц
Провадження № 2/307/1612/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2014 року Тячівський
районний суд Закарпатської області в
особі головуючого

судді
Гримут В.І.

при секретарі
Плиска Ю.С.

з участю: представника позивачки
ОСОБА_1

відповідачів
ОСОБА_2

ОСОБА_3

представника Краснянської сільської
ради
Ферима В.В.

адвокатів
ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Тячів
цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, що
заявляє самостійні вимоги Краснянська
сільська рада про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_7 звернулася в
суд з позовною заявою до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, третя особа, що заявляє
самостійні вимоги Краснянська
сільська рада про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою.
Посилається на те, що рішенням
Краснянської сільської ради від 24.03.1991
р. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було надано дозвіл
на проведення будівництва
індивідуального нового, або перебудову
старого, житлового будинку по АДРЕСА_1.
На підставі вищевказаного рішення їм
видали будівельний паспорт № 9 від
29.04.1992 р. ОСОБА_7 перебувала в шлюбі з
ОСОБА_9 до 19.02.1998 р., після чого вступила
у повторний шлюб та змінила прізвище на
ОСОБА_7. Її сусіди по АДРЕСА_1, а саме
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, самовільно захопили
частину земельної ділянки загального
користування - під'їздну дорогу до її
дворогосподарства та самовільно
встановили на ній металеву сітку.
Просить суд зобов'язати відповідачів
звільнити самовільно захоплену ними
частину земельної ділянки загального
користування - під'їзну частину дороги
до її дворогосподарства.

Представник позивачки - ОСОБА_1 у
судовому засіданні позов підтримала.
Пояснила, що до земельної ділянки її
доньки - ОСОБА_7 раніше була дорога по
якій міг проїхати автомобіль. Однак,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 загородили її і тому
ОСОБА_7 не може проїхати до своєї
земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позов не визнав. Пояснив, що земельною
ділянкою по АДРЕСА_1 він користується
уже тривалий час. Побудував на цій
ділянці житловий будинок. У кінці
ділянки протікає потік, уздовж якого до
його ділянки йде під'їзна дорога. Цю
дорогу вони із сусідами утримують
самостійно. Після його ділянки
знаходиться ділянка ОСОБА_10, яка має
під'їзд через ділянку ОСОБА_3 Перешкод у
проїзді позивачці він не створював, так
як дороги повз його ділянку до ділянки
ОСОБА_7 ніколи не було. Позивачка має
можливість під'їзду до своєї ділянки
через ділянку своєї матері, яка в суді
представляє її інтереси - ОСОБА_1, так як
вона, мати, так само як і він, встановила
огорожу аж до потічка.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
позов не визнав. Пояснив, що біля
потічка була тільки пішохідна дорога, а
автомобільної ніколи не було. Частину
земельної ділянки, яка була у нього в
користуванні і межувала з потічком, він
дозволив приватизувати своїй доньці
ОСОБА_10 Ця ділянка знаходиться між
ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_7 Його
земельна ділянка не межує з ділянкою
позивачки у районі потічка, тому він не
може ніяк перешкоджати їй
користуватися дорогою. З правого боку з
ділянкою ОСОБА_7 знаходиться ділянка її
матері - ОСОБА_1 -, до якої є під'їзд і
через яку позивачка може проїжджати
вздовж того самого потічка.

Представник Краснянської сільської
ради ОСОБА_4 залишила позов на розсуд
суду. Пояснила, що в ОСОБА_1 та ОСОБА_7
відсутній державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку. Дорога по АДРЕСА_1
закінчується біля дворогосподарства
ОСОБА_2, який встановив огорожу біля
самого потічка, не відступивши 4-х
метрів, передбачених законом для
обслуговування водойми. Крім сторін по
справі, вздовж потічка земельні
ділянки мають 7 або 8 сімей. Більшість із
них під'їжджає до своїх ділянок по
дорозі, яка проходить вздовж потічка і
завершується біля ділянки, якою
користується ОСОБА_2. Цієї дороги у
генеральному плані забудови села
немає. Позивачка має можливість
під'їхати до своєї ділянки повз ділянку
своєї матері, до якої є дорога, і яка
також огородила ділянку аж до потічка.
06.04.2014 р. Краснянською сільською радою
було прийнято рішення зробити дорогу
по АДРЕСА_1, щоб уникнути конфлікту між
власниками земель.

Розглянувши матеріали справи суд
приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає виходячи з
наступного. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. За ст. 16 ЦК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Відповідно до статті
10 ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи, роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом. Статтею 11 цього ж кодексу
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд. У статті 27 ЦПК, поряд з
іншими правами та обов'язками осіб, які
беруть участь у справі вказано і право
брати участь у судових засіданнях,
подавати докази, брати участь у
дослідженні доказів. Згідно ст.ст. 57-59
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування. Суд не бере до уваги
докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Відповідно до ст.ст. 60, 61
ЦПК кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Обставини,
визнані судом загальновідомими, не
потребують доказування. Обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. У статті
64 ЦПК вказано, що письмовими доказами є
будь-які документи, акти, довідки,
листування службового або особистого
характеру або витяги з них, що містять
відомості про обставини, які мають
значення для справи. Письмові докази,
як правило, подаються в оригіналі. Якщо
подано копію письмового доказу, суд за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, має право вимагати подання
оригіналу.

В судовому засіданні встановлено, що
земельні ділянки сторін по справі
розташовані вздовж потічка у с. Красна.
Сукупність земельних ділянок сторін та
їх сусідів являє собою квартал, який із
одного боку межує з потічком, а з іншого
боку з дорогою - АДРЕСА_1. Частина цієї
вулиці іде і вздовж потічка, до ділянки,
якою користується відповідач ОСОБА_2,
який на своїй ділянці встановив
огорожу аж біля потічка, заблокувавши
таким чином можливість рухатися
автомобільному, гужовому транспорту та
пішоходам повз своєї ділянки. За його
ділянкою знаходиться приватизована
ділянка ОСОБА_10, та ділянки, якими
користуються позивачка ОСОБА_7 і її
представник по даній справі ОСОБА_1
ОСОБА_10 здійснює під'їзд до своєї
ділянки через ділянку ОСОБА_3, а до
ділянки ОСОБА_1 є під'їзд з іншого боку
кварталу. Її ділянка, так само як і
ділянка ОСОБА_2 примикає до потічка. Ні
позивачка ні її представник жодних
документів, про право на користування
земельними ділянками не надали. Зі
схеми розміщення земельних ділянок
сторін, а також аерофотоплану
вбачається, що під'їзд до ділянки, якою
користується позивачка, цілком можливо
здійснювати між потічком та земельною
ділянкою представника позивачки -
ОСОБА_1 Чому вимоги ОСОБА_7 стосуються
саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3, представник
позивачки пояснити не змогла.

Враховуючи, що дорога, користуватися
якою позивачці заважає ОСОБА_2 не
передбачена генпланом забудови села
Красна, а також те, що позивачка не
надала доказів того, що вона - дорога -
існує в натурі, і повинна проходити
повз ділянки відповідача, підстави для
зобов'язання його усунути перешкоди
відсутні. Крім того суд встановив, що
земельна ділянка, яка знаходиться між
ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_7
приватизована ОСОБА_10, і вона
розташована таким чином, що
знаходиться між потічком, вздовж якого,
на думку позивачки, повинна проходити
дорога та ділянкою ОСОБА_3 Отже він -
ОСОБА_3- не може перешкоджати ОСОБА_7
користуватися дорогою. Доказів того, що
ОСОБА_3 вчиняє якісь конкретні дії по
створенню їй перешкод у під'їзді до її
ділянки, позивачка суду не надала.

Рішення 20-ї сесії 6-го скликання
Краснянської сільської ради № 378 від
06.04.2014 р. про виділення під'їзної дороги
до дворогосподарства ОСОБА_7., мешканки
АДРЕСА_1, із земель виділених для
обслуговування прибережної захисної
смуги прилягаючих земельних ділянок
для обслуговування потічка суд як
доказ до уваги не приймає, так як дане
рішення є неконкретним, у ньому не
зазначено з якого боку повинен бути
під'їзд, з боку де живе ОСОБА_2, чи з
боку, де живе ОСОБА_1 Дане рішення не є
підставою для внесення змін до
генерального плану забудови села.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його права
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється, згідно
ч. 3 п. б ст. 152 Земельного кодексу
України, шляхом відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення права, і запобіганні
вчиненню дій, що порушують права або
створюють небезпеку порушення прав.

Як вбачається з матеріалів
справи, рішення щодо надання позивачці
в користування земельною ділянкою
Краснянською сільською радою не
приймалося. Крім того, в матеріалах
справи відсутні дані щодо меж
земельних ділянок сторін, кадастрового
номеру цих земельних ділянок, оскільки
межі таких не визначені в натурі (на
місцевості). Разом з тим вони мають
значення для правильного вирішення
спору, оскільки суд захищає лише наявне
в позивача право і повинен відмовити в
позові про захист порушеного права,
встановивши, що позивач такого не
набула.

Виходячи з викладених вище обставин
акти про самовільне захоплення
земельної ділянки - під'їзної дороги
також не можуть бути прийняті судом як
докази порушення прав позивачки. Тому
її вимоги про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 209,
213, 215 ЦПК України, ст. 152 ЗК України суд,

Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
відмовити.

Судові витрати покласти на
позивачку.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Головуючий:

Гримут В.І.