У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Дербенцевої Т.П.,

Наумчука М.І.,
Ступак О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра»
про стягнення пені та відшкодування
збитків за невиконання платіжного
доручення, за касаційними скаргами
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» на рішення
апеляційного суду Донецької області
від 23 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 6 серпня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_3 звернувся в суд
з позовом до публічного акціонерного
товариства «Комерційний Банк «Надра»
(далі - ПАТ «КБ «Надра») про стягнення
пені та відшкодування збитків за
невиконання платіжного доручення.
Зазначав, що 10 квітня 2006 року між ним та
відповідачем укладено договір
банківського рахунка фізичної особи №
248484, за яким станом на 8 грудня 2012 року
на зазначеному рахунку обліковувалося
274,62 тройських унцій банківського
металу (золото). 7 червня 2011 року та 6
липня 2011 року ним надані платіжні
доручення відповідачу на
перерахування зазначеного
банківського металу з вказаного
рахунка на його поточний рахунок у ПАТ
«Банк Таврика», проте доручення
відповідачем не виконані. Посилаючись
на те, що невиконання вказаних
платіжних доручень та неперерахування
банківського металу на його поточний
рахунок у іншому банку є неналежним
виконанням відповідачем свого
зобов'язання, просив стягнути з
останнього збитки у сумі 103 086 грн 37 коп.
та пеню за прострочення виконання
платіжного доручення у сумі 307 687 грн 86
коп.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 15 жовтня 2012 року у
задоволені позовних вимог ОСОБА_6
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 23 липня 2013 року рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 15 жовтня 2012 року скасовано
та ухвалено нове рішення, яким позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з
ПАТ «КБ «Надра» на користь ОСОБА_3 пеню
за прострочення строків виконання
платіжного доручення про переказ
банківських металів від 6 липня 2011 року
в сумі 307 687 грн 86 коп. У задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 про
відшкодування збитків за невиконання
платіжного доручення відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 6 серпня 2013 року виправлено
арифметичну помилку в рішенні
апеляційного суду Донецької області
від 23 липня 2013 року у мотивувальній
частині на аркуші 5 в абзаці другому
після розрахунку «12,2376 тр.унцій х 105008,04
грн : 10 =» замість суми 307 678,86 гривень
зазначено правильну арифметичну суму
128 504 грн 64 коп. З урахуванням
зазначеної виправленої арифметичної
помилки в подальшому в мотивувальній
та резолютивній частинах рішення
апеляційного суду Донецької області
від 23 липня 2013 року слід вважати
правильною суму пені, яка підлягає
стягненню 128 504 грн 64 коп., а суму судових
витрат - 1285 грн 5 коп.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3
- ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду в частині визначення
розміру пені, що підлягає стягненню, та
ухвалити нове рішення, яким стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_3 пеню у
розмірі 168 254 грн 37 коп. Також просив
змінити ухвалу апеляційного суду та
визначити правильний розмір пені, що
підлягає стягненню за невиконання
платіжного доручення від 6 липня 2011
року.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра»,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення та ухвалу
апеляційного суду, залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційні скарги підлягають
частковому задоволенню.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 10 квітня 2006 року між ВАТ
"КБ "НАДРА" і ОСОБА_3 укладено договір
банківського рахунку фізичної особи,
за яким банк відкрив клієнту поточний
рахунок у банківських металах (золото)
та здійснював його розрахунково-касове
обслуговування.

За змістом пункту 6.1. зазначеного
договору сторони несуть
відповідальність за невиконання чи
несвоєчасне виконання прийнятих за
договором зобов'язань відповідно до
чинного законодавства України та цього
договору.

За повідомленням філії ВАТ "КБ "НАДРА"
Донецького регіонального управління
від 8 грудня 2010 року станом на 25
листопада 2010 року на поточному рахунку
в банківських металах (золото) на ім'я
ОСОБА_3 обліковувалось 274,62 тройських
унцій.

6 липня 2011 року позивач надіслав до
філії ВАТ "КБ "НАДРА" Донецького
регіонального управління платіжне
доручення про переказ

274,62 тройських унцій банківського
металу (золото) на його поточний
рахунок у ПАТ "Банк "Таврика", яке
отримане адресатом 8 липня 2011 року,
однак виконане не було.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що платіжні доручення від 7 червня
2011 року та від 6 липня 2011 року оформлено
з порушенням норм чинного
законодавства (містили помилки в
реквізитах) та є такими, що не
підлягають виконанню. Крім того, суд у
рішенні зазначив, що діяльність банку в
період звернення позивача про переказ
банківського металу до іншого банку
регулювалась тимчасовим
адміністратором, який діяв в межах
повноважень.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про часткове задоволення позовних
вимог, апеляційний суд виходив із того,
що платіжне доручення від 6 липня 2011
року прийнято відповідачем до
виконання, тому останній відповідно до
умов укладеного між сторонами договору
повинен нести відповідальність за
порушення строку виконання взятого на
себе зобов'язання. Посилаючись на Закон
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні", суд
апеляційної інстанції стягнув із
відповідача пеню за порушення строку
виконання переказу.

Закон України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" (у редакції,
яка була чинною на момент виникнення
спірних правовідносин) (далі - Закон)
визначав загальні засади
функціонування платіжних систем в
Україні, поняття та загальний порядок
проведення переказу коштів в межах
України, а також встановлював
відповідальність суб'єктів переказу.

Переказ коштів - рух певної суми коштів
з метою її зарахування на рахунок
отримувача або видачі йому у
готівковій формі (пункт 1.24 статті 1
Закону).

Статтею 32 Закону встановлена
відповідальність банку при здійсненні
переказу коштів.

За умовами укладеного сторонами
договору банківського вкладу ОСОБА_3
був відкритий поточний рахунок у
банківському металі (золото).

За змістом договору банк взяв на себе
зобов'язання приймати і зараховувати
на рахунок клієнта банківські метали,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу банківських
металів з рахунку та проведення інших
операцій за рахунком відповідно до
нормативних документів Національного
банку України, внутрішніх положень
банку та договору.

Спір між сторонами виник унаслідок
невиконання ПАТ "КБ "НАДРА" платіжного
доручення ОСОБА_3 про переказ
банківського металу в тройських унціях
на його поточний рахунок відкритий в
ПАТ "Банк "Таврика".

В Україні валютне регулювання
базується на Конституції України,
Законі України "Про Національний банк
України", Законі України "Про банки і
банківську діяльність", Декреті
Кабінету Міністрів України від 19
лютого

1993 року № 15-93 "Про систему валютного
регулювання і валютного контролю" (далі
- Декрет), а також нормативних актах
Національно банку України, що
визначають правові засади організації
валютного регулювання й контролю.

Зазначеним Декретом визначено, що
окремим видом валютних цінностей є
банківські метали.

Банківські метали - це золото, срібло,
платина, метали платинової групи,
доведені (афіновані) до найвищих проб
відповідно до світових стандартів, у
зливках і порошках, що мають сертифікат
якості, а також монети, вироблені з
дорогоцінних металів (стаття 1 Декрету).

Особливості, загальні умови й контроль
за здійсненням уповноваженими банками
операцій з банківськими металами, а
також порядок ведення рахунків у
банківських металах регламентовано
Положенням про здійснення операцій з
банківськими металами, затвердженим
Постановою Правління Національного
банку України від 6 серпня 2003 року № 325.

Таким чином, операції з банківськими
металами, що є валютними операціями з
валютними цінностями, мають свої
особливості, визначені чинним
банківським законодавством, порівняно
з операціями, що здійснюються за
допомогою грошових коштів.

Договір банківського рахунку у
банківських металах не може
ототожнюватись з договором
банківського рахунку, що відкритий у
грошових коштах; платіжне доручення
про переказ банківських металів у
тройських унціях, у цьому сенсі не може
вважатись дорученням на переказ
коштів, тому для банку, який обслуговує
вкладника при здійсненні переказу за
договором банківського вкладу у
банківських металах, не настає
відповідальність, передбачена статтею
32 Закону.

Ураховуючи викладене, до спірних
правовідносин, які виникли між
сторонами щодо переказу банківських
металів, не застосовуються положення
статті 32 Закону.

При вирішенні спору вказаних обставин
справи та норм права апеляційний суд не
врахував.

Таким чином, порушення судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи норм процесуального права (ст.
ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для її правильного
вирішення, тому ухвалені ним рішення не
можуть вважатись законними і
обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК
України підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 та публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» на
рішення апеляційного суду Донецької
області від 23 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 6 серпня 2013 року задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 23 липня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 6 серпня 2013 року скасувати, а справу
передати на новий розгляд до цього
суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Мартинюк
Судді: Н.А. Горелкіна Т.П.
Дербенцева М.І. Наумчук
О.В. Ступак