Провадження № 2/127/6944/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06.11.2014 року Вінницький
міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко
Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
мотивуючи свої вимоги тим, що позивач
являється власником будинку АДРЕСА_1.

З 17.05.2011 року у будинку позивача
зареєстрований відповідач по справі.
Однак, насправді останній з листопада
2012 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку із реєстрацією відповідача у
будинку позивача, останній змушений
нести додаткові витрати по оплаті за
житлово-комунальні послуги.

Таким чином, своїми діями відповідач
заважає позивачу належним чином
володіти, користуватись та
розпоряджатись об'єктом своєї
власності, що змусило позивача
звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив суд їх задовольнити з
підстав, зазначених у позові, не
заперечував проти винесення заочного
рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явився із невідомих суду
причин, хоча про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином.

Оскільки у справі достатньо доказів
для встановлення прав та
взаємовідносин сторін та враховуючи
те, що позивач не заперечує, відповідно
до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне
рішення.

Заслухавши пояснення позивача,
показання свідка ОСОБА_3, всебічно та
повно з'ясувавши обставини справи,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи, давши їм
оцінку у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають до
задоволення з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого 08.08.1997 року державним
нотаріусом Першої Вінницької
державної нотаріальної контори
Стеблюк Н.В. та зареєстрованого в
реєстрі за №1-3585, зареєстрованого в КП
«ВООБТІ» 30.03.1998 року, позивач - ОСОБА_1,
являється власником житлового будинку
АДРЕСА_1 (а.с.9).

Окрім того, згідно державного акту на
право приватної власності на землю
серії І - ВН №052305, виданого Вінницькою
міською Радою народних депутатів 13.02.2002
року, на підставі рішення виконкому
Вінницької міської Ради народних
депутатів від 17.12.1999 року №1655 ОСОБА_1
передана у приватну власність земельна
ділянка, площею 0,0265 га в межах згідно з
планом для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відповідно до довідки комітету
мікрорайону «П`ятничани» вих.№106-1360 від
25.09.2014 р. відповідач ОСОБА_2 з 17.05.2011 року
по даний час зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, однак за вказаною адресою не
проживає (а.с.14).

До того ж, вищезазначені обставини, а
саме не проживання відповідача за
адресою: АДРЕСА_1, підтверджуються
письмовими поясненнями ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, а також показаннями свідка
ОСОБА_3 в судовому засіданні.

З урахуванням наведеного, у суду не має
підстав ставити під сумнів
достовірність і правдивість фактів,
повідомлених свідками. Дані про їх
заінтересованість у результаті
розгляду справи відсутні, їх покази
дані в судовому засіданні та їх
письмові пояснення надані суду
об'єктивно підтверджуються іншими
доказами по справі.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено факт не проживання
відповідача з листопада 2012 року, тоді
як останній залишається бути
зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що
право власності є непорушним, ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Таким чином, реєстрація відповідача за
адресою: АДРЕСА_1 порушує права
позивача як власника житла.

Власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном (ст.391 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім`ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

З огляду на вищенаведене, оцінивши
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок в їх сукупності за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженню наявних у справі доказів
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні, а
тому підлягають до задоволення.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

А тому, у зв'язку з тим, що позивач
звільнений від сплати судового збору,
суд вважає за можливе стягнути з
відповідача 243,60 грн. судового збору в
дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 316, 317, 321, 391, 405 ЦК України ст.ст.10, 60,
88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в
користуванні та розпорядженні
будинком АДРЕСА_1, шляхом визнання
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив
право на користування жилим
приміщенням, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер відсутній,
останнє відоме місце реєстрації якого
за адресою: АДРЕСА_1, 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп. судового збору в дохід
держави.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: