Провадження № 2/522/9430/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2014 року
Приморський районний суд міста Одеси в
складі:

головуючого-судді Чернявської
Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі засідань
суду в місті Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 про усунення перешкод у
здійсненні права розпорядження майном,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
про усунення перешкод у здійсненні
права розпорядження майном.

Мотивує вимоги тим, що в 2006 році вона
уклала з ТОВ «Український промисловий
банк» в особі Одеської філії ТОВ
«Укрпромбанк» кредитний договір №
7-130/ПС-08/06 на суму 23 000 (двадцять три)
тисячі доларів США, строком на 60
місяців з кінцевим терміном повернення
кредиту - 09 серпня 2011 року. Для
забезпечення зобов'язань перед банком
11.08.2006 року був укладений іпотечний
договір, згідно з яким в іпотеку була
передана належна їй на праві власності
квартира АДРЕСА_1. Іпотечний договір
був посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, якою також була
накладена заборона відчуження
зазначеного майна до припинення
іпотечного договору та зареєстрована
іпотека. Зобов'язання перед банком за
вищевказаним кредитними договором
були виконанні достроково та у повному
обсязі. Враховуючи, дострокове
виконання зобов'язань за кредитними
договором, він припинив дію, а
відповідно припинив свою дію і договір
іпотеки. Нещодавно вона дізналась про
те, що заборону на квартиру до цього
часу не знято та звернулася з цього
приводу до нотаріуса із відповідною
заявою про зняття заборони і
припинення іпотеки. При цьому, надала
нотаріусу розрахункові документи, що
підтверджують виконання кредитних
зобов'язань у повному обсязі. З моменту
погашення кредиту минуло більше п'яти
років. За цей час будь-яких претензій у
банка не було, а тому згідно п. 6.2.
іпотечного договору, він припинив дію.
Надати будь-які інші документи про
виконання зобов'язань за кредитом та
про відсутність заборгованості перед
банком не можливо, оскільки ТОВ
«Український промисловий банк»
припинив свою діяльність в результаті
ліквідації. Їй не було відомо про те, що
після повного погашення кредиту банк
має повідомити про це нотаріуса, який
посвідчував договір іпотеки і який на
підставі листа банка наданого
представником банка, має зняти
заборону відчуження заставленого
майна. У задоволені заяви нотаріусом
було відмовлено. Вона є власником
нерухомого майна, щодо якого на цей час
відсутні будь-які спори та суперечки, і
тому вправі вимагати усунення перешкод
які перешкоджають розпорядитись
майном на власний розсуд.

Сторони в судове засідання не
з'явились.

Позивачка звернулась до суду з заявою
про розгляд справи за ії відсутністю,
позовні вимоги підтримує.

Відповідачка також звернулась з
письмовою заявою про розгляд справи за
ії відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги обґрунтовані
та підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності від 17
червня 2004 року, яке видане Виконавчим
комітетом Одеської міської ради
ОСОБА_1 на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1,
складається з двох житлових кімнат
жилою площею 25,4 кв.м., загальною площею
71,2 кв.м. та відображена в технічному
паспорті від 09.06.2004 року.

14 липня 2004 року право власності на
зазначену квартиру зареєстровано в
комунальному підприємстві «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості».

10 серпня 2006 року між ТОВ «Український
промисловий банк» в особі Одеської
філії ТОВ «Укрпромбанк» (Банк) та
ОСОБА_1 укладений кредитний договір №
7-130/ПС-08/06 на суму 23 000 (двадцять три)
тисячі доларів США, строком на 60
місяців з кінцевим терміном повернення
кредиту - 09 серпня 2011 року.

З метою забезпечення зобов'язань перед
банком за кредитним договором, 11.08.2006
року між ОСОБА_1 (Іпотекодавець) та ТОВ
«Укрпромбанк» (Іпотекодержатель) був
укладений іпотечний договір, згідно з
яким який в іпотеку була передана
квартира АДРЕСА_1

Іпотечний договір був посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
якою також була накладена заборона
відчуження зазначеного майна до
припинення іпотечного договору та
зареєстрована іпотека, що було
відображено в договорі іпотеки та
відомості про що були внесені до
державного реєстру обтяжень за №74.

Зобов'язання перед банком за
вищевказаним кредитними договором
були виконанні ОСОБА_1 достроково та у
повному обсязі, що підтверджується
розрахунковими документами, зокрема
квитанцією №1868 від 29.05.2008 року в якій
міститься запис про повне погашення
кредиту.

Відповідно до п. 7.3. Кредитного
договору, Договір діє до повного
виконання Сторонами взаємних
зобов'язань.

Відповідно до п. 6.2. Договору Іпотеки,
він діє до повного виконання
зобов'язань забезпечених іпотекою за
вищевказаним кредитним договором.

Таким чином, враховуючи, дострокове
виконання ОСОБА_1 зобов'язань за
кредитними договором, він припинив дію,
а відповідно припинив свою дію і
договір іпотеки.

Проте, заборона на квартиру АДРЕСА_1 до
цього часу не знята.

На звернення ОСОБА_1, листом приватного
нотаріуса Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 від 28
жовтня 2014 року було відмовлено у знятті
заборони відчуження та припинення
іпотеки, оскільки це проводиться на
підставі заяви органу або посадової
особи, якими встановлено обтяження або
особи в інтересах якої встановлено
обтяження (обтяжувача), тобто банка.

Ліквідаційна процедура Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Український промисловий банк»
завершена 31 грудня 2013 року, про що
свідчить лист товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія «ІФГ Капітал» від 03 листопада
2014 року № 1406.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу
України передбачено, що кожна особа має
право на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Частиною другою цієї
статті визначено способи захисту
цивільних прав та інтересів. Суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу
України право на захист особа здійснює
на свій розсуд.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону
України „Про іпотеку" іпотека
припиняється у разі: припинення
основного зобов'язання або закінчення
строку дії іпотечного договору;
реалізації предмета іпотеки
відповідно до цього Закону; набуття
іпотекодержателем права власності на
предмет іпотеки; визнання іпотечного
договору недійсним; знищення (втрати)
переданої в іпотеку будівлі (споруди),
якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо
предметом іпотечного договору є
земельна ділянка і розташована на ній
будівля, (споруда), в разі знищення
(втрати) будівлі (споруди) іпотека
земельної ділянки не припиняється; з
інших підстав, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ч. 4, ч.5 ст. 3 Закону
України «Про іпотеку» іпотекою може
бути забезпечене виконання дійсного
зобов'язання. Іпотека має похідний
характер від основного зобов'язання і є
дійсною до припинення основного
зобов'язання.

Згідно ст. 593 ЦК України право застави
припиняється у разі припинення
зобов'язання, забезпеченого заставою. У
разі припинення права застави на
нерухоме майно до державного реєстру
вносяться відповідні зміни.

У зв'язку з тим, що договір кредиту, який
є основним зобов'язанням, припинив дію
в зв'язку з погашенням ОСОБА_1 кредиту, а
договір іпотеки є припиненим з підстав
відсутність основного зобов'язання,
забезпеченого заставою, тому відсутня
підстава за якої виникла іпотека на
підставі якої було внесено запис до
Державного реєстру обтяжень
нерухомого майна.

Відповідно ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ, яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належить права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. (ч.1 ст.317 ЦК України).

Згідно ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно п. 2 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17
жовтня 2013 р. № 868, Державну реєстрацію
прав шляхом внесення записів до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно (далі - Державний реєстр
прав) проводять орган державної
реєстрації прав та нотаріус як
спеціальний суб'єкт, на якого
покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно
(далі - нотаріус).

Згідно п. 5.1. глави 15 розділу 2 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22.02.2012
N 296/5 (із змінами і доповненнями),
нотаріус, який накладав заборону,
знімає заборону відчуження майна при
одержанні повідомлення про припинення
(розірвання, визнання недійсним)
договору застави (іпотеки).

Згідно п.п 5 п. 15 Порядок державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, під час розгляду заяви про
державну реєстрацію і документів, що
додаються до неї, державний реєстратор
(нотаріус) встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та зареєстрованими
речовими правами на нерухоме майно, їх
обтяженнями, зокрема щодо наявності
факту виконання умов правочину, з якими
закон та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Відповідно до п. 75 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17
жовтня 2013 р. № 868, для проведення
державної реєстрації обтяжень речових
прав на нерухоме майно документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення обтяжень таких речових
прав, є рішення суду щодо обтяження,
припинення обтяження речових прав на
нерухоме майно, що набрало законної
сили.

Статтею 41 Конституції України, статтею
1 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, закріплено
право власника володіти, користуватися
і розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу
України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Отже, необхідно усунути перешкоди у
здійсненні ОСОБА_1 права розпорядження
нерухомим майном, шляхом реєстрації
зняття заборони відчуження та
припинення іпотеки щодо квартири
АДРЕСА_1, що були введенні на підставі
договору іпотеки від 11.08.2006 р.,
укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ
«Український промисловий банк»,
посвідченого 11.08.2006 року приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 за
реєстровим № 2837 (реєстраційний номер
заборони в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
3589963, контрольна сума Д2ГГ57316А;
реєстраційний номер іпотеки 3589988,
контрольна сума 95ГДГ0786Б) в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 208 - 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати приватного нотаріуса
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_2, усунути перешкоди у
здійсненні ОСОБА_1 права розпорядження
нерухомим майном, шляхом реєстрації
зняття заборони відчуження та
припинення іпотеки щодо квартири
АДРЕСА_1, що були введенні на підставі
договору іпотеки від 11.08.2006 р.,
укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ
«Український промисловий банк»,
посвідченого 11.08.2006 року приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 за
реєстровим № 2837 (реєстраційний номер
заборони в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
3589963, контрольна сума Д2ГГ57316А;
реєстраційний номер іпотеки 3589988,
контрольна сума 95ГДГ0786Б) в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, з вчиненням на
примірниках документів, що містять
запис про накладання заборони щодо
відчуження, напису про зняття заборони,
а також виконати всі необхідні
реєстраційні дії, а саме виключити
записи з Державного реєстру речових
прав стосовно припинення іпотеки та
заборони.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області,
через Приморський районний суд міста
Одеси, шляхом подачі апеляційної
скарги на рішення суду протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л. М. Чернявська

06.11.2014