Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Мартинюка В.І.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О.,
Наумчука М.І.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю фірми
«ТехНова» в інтересах комунального
енергетичного підрозділу
«Чернігівська теплоелектроцентраль»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за послуги із теплопостачання

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 24 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 11 грудня 2013
року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю фірми «ТехНова»
звернулося до суду в інтересах
комунального енергетичного підрозділу
«Чернігівська теплоелектроцентраль»
(далі - ТОВ фірма «ТехНова») із позовом
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за послуги із теплопостачання,
посилаючись на те, що відповідач є
споживачем послуг із теплопостачання,
які надаються товариством. Разом з тим,
оплата наданих послуг здійснюється
відповідачем несвоєчасно та не у
повному обсязі, внаслідок чого за
період із 1 березня 2009 року по
1 травня 2013 року утворилася
заборгованість у розмірі 668, 12 грн з
урахуванням проведеної
реструктуризації на підставі угоди від
16 листопада 2009 року.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 24 жовтня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 11 грудня 2013 року, позов
задоволено. Стягнуто із ОСОБА_3 на
користь ТОВ фірма «ТехНова» 668, 12 грн
заборгованості за послуги із
теплопостачання.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу апеляційного суду та
ухвалити нове рішення, яким зменшити
розмір заборгованості до 107, 77 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

За ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма
підлягає застосуванню до цих
правовідносин; чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити; як
розподілити між сторонами судові
витрати; чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення;
чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

У справі встановлено, що ОСОБА_3 є
споживачем послуг із теплопостачання,
які надаються позивачем до квартири
АДРЕСА_1.

16 листопада 2009 року між ТОВ фірма
«ТехНова» та ОСОБА_3 було укладено
угоду про реструктуризацію
заборгованості за послуги із
теплопостачання у розмірі 1 076, 53 грн, за
умовами якої відповідач зобов'язався
сплатити указану суму протягом 36
місяців. За п. 5 угоди термін її дії
встановлюється до 18 листопада 2012 року.

Встановлюючи період нарахування
заборгованості за надані
ОСОБА_3 послуги, суд першої інстанції,
із висновками якого погодився
апеляційний суд, виходив із того, що із
відповідача підлягає стягненню 668, 12
грн за період із 1 березня 2009 року по 1
травня 2013 року. При цьому суд посилався
на те, що укладення угоди від 16
листопада 2009 року свідчить про
переривання строку позовної давності
за вимогами ТОВ фірма «ТехНова».

Із такими висновками повністю
погодитися не можна.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право у примусовому порядку через суд.

За ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново.

Враховуючи те, що угодою про
реструктуризацію заборгованості за
послуги із теплопостачання від 16
листопада 2009 року ОСОБА_3 визнав свій
борг за платежами, які прострочені до
укладення цієї угоди, перебіг позовної
давності перервався лише щодо сум, які
виникли до 16 листопада 2009 року, та
почався заново із наступного дня, після
закінчення дії указаної угоди.

Разом з тим, не можна погодитися із
висновками судів щодо переривання
вчиненням угоди про реструктуризацію
заборгованості за послуги із
теплопостачання перебігу позовної
давності за поточними щомісячними
платежами, нарахованими після 16
листопада 2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
плата за житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що Законом України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено
виконання грошового зобов'язання
щомісячними платежами, право позивача
як виконавця послуг вважається
порушеним з моменту недотримання
споживачем строку погашення кожного
чергового платежу, а відтак і початок
перебігу позовної давності за кожний
черговий платіж починається з моменту
порушення строку його погашення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

ОСОБА_3 подав заперечення проти позову,
пославшись на сплив позовної давності,
що є підтвердженням того, що відповідач
зробив заяву про застосування позовної
давності.

Указані обставини судами у порушення
вимог ст. 214 ЦПК України не враховані,
тому висновки судів щодо задоволення
позову у повному обсязі є передчасними,
що є підставою для скасування
оскаржуваних судових рішень із
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 24 жовтня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 11 грудня
2013 року скасувати, справу передати
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Мартинюк

Судді:
В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

М.І. Наумчук