Справа № 522/794/13-ц
Провадження №2/522/2417/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

Головуючого судді Єршової Л.С.,

при секретарі Ларіній .Г.,

розглянувши у відкритому судовому в м.
Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Одеської міської ради,
виконавчого комітету Одеської міської
ради, Комунального підприємства
"Міські дороги", Управління дорожного
господарства Одеської міської ради,
треті особи - КП «Теплопостачання міста
Одеси», ОСОБА_2, про відшкодування
майнової шкоди та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до КП "Міські дороги", а в
подальшому до Одеської міської ради,
виконавчого комітету Одеської міської
ради, Управління дорожного
господарства Одеської міської ради, у
якій з урахуванням уточнень просить
стягнути з відповідачів солідарно на
свою користь у якості відшкодування
майнової шкоди суму в розмірі 25672,60
гривень, у якості відшкодування
моральної шкоди суму в розмірі 4000,00
гривень, а також стягнути з
відповідачів судові витрати по справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що він є
користувачем автомобілю Mersedess Benz,
державний номер НОМЕР_1, на підставі
довіреності від 25 жовтня 2010 року,
виданої ОСОБА_2, та посвідченої ОСОБА_3,
приватним нотаріусом Обухівського
районного нотаріального округу
Київської області. 30 грудня 2011 року о 18
годині 30 хвилин, ведучи рух по вулиці
Семінарській в м. Одесі автомобіль
позивача колесами потрапив у вибоїну
глибиною 0,15 м, внаслідок чого отримав
механічні ушкодження. З огляду на таке
позивач вважає, що внаслідок
бездіяльності відповідачів йому
завдано майнової та моральної шкоди, у
зв'язку із чим він звернувся за
захистом свої порушених прав до суду.

В судовому засіданні до участі у справі
були залучені треті особи, які не мають
самостійних вимог на предмет спору: на
стороні позивача - ОСОБА_2, на стороні
відповідачів - КП «Теплопостачання
міста Одеси».

Позивач та його представник після
оголошення перерви у судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
судового засідання сповіщені належним
чином, представник позивача звернувся
до суду із заявою, у якій просив
розглядати справу за його відсутності.

Відповідачі після оголошення перерви у
судове засідання не з'явились, про дату
час та місце судового засідання
сповіщені належним чином, причини
неявки у судове засідання суду не
повідомили.

Представник третьої особи - КП
«Теплопостачання міста Одеси» після
оголошення перерви у судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
судового засідання сповіщений
належним чином. Третя особа - ОСОБА_2 у
судове засідання не з'явився, про дату,
час та місце судового засідання
сповіщений належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд
доходить до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Позивач є користувачем автомобілю
Mersedess Benz, державний номер НОМЕР_1, на
підставі довіреності від 25 жовтня 2010
року, виданої ОСОБА_2, посвідченої
ОСОБА_3, приватним нотаріусом
Обухівського районного нотаріального
округу Київської області (а.с. 17).

30 грудня 2011 року о 18 годині 30 хвилин, під
час руху на вказаному автомобілі по
вулиці Семінарській в м. Одесі, позивач
став учасником дорожньо-транспортної
пригоди. Так, автомобіль позивача
передніми колесами потрапив у вибоїну
глибиною 0,15 м, що підтверджується
схемою місця ДТП, складеною
інспектором ДПС УДАІ м. Одеси, довідкою
виданою інспектором ДПС УДАІ м. Одеси.

У довідці, виданій інспектором ДПС УДАІ
м. Одеси, старшиною Орловим В.М. (а.с. 7),
зазначено, що автомобіль яким керував
позивач зазнав наступних механічних
пошкоджень: розрив покришки переднього
правого колеса; пошкодження покришки
заднього правого колеса; пошкодження,
тріщини на передньому правому та
задньому правовому дисках.; розрив
захисту диску з правого боку.

Згідно з висновком експертного
дослідження № 5 від 10 січня 2012 року
судового експерта Данилюка М.С.
(свідоцтво НОМЕР_2) приватного
науково-виробничого підприємства
"ЕКОД" (а.с. 8-11), в результаті ДТП були
пошкоджені і підлягають заміні
наступні деталі: диск переднього
правого колеса AMG R18, диск правого
заднього колеса AMG R18, обшивка днища
права, 2 датчики тиску RDK, 2 шини Continental V99
ContiSportContact 255/45/18. Розмір майнової шкоди
завданої позивачу складає 22212,80
гривень.

Відповідно до розділу 2.2. Положення про
Управління дорожнього господарства
Одеської міської ради (а.с. 200-204),
функціями Управління, зокрема, є:
проведення обстежень, у тому числі
періодичних обстежень об`єктів
дорожнього господарства міста,
визначення їхнього технічного стану;
підтримака постійного зв`язку із
шляховими та спеціалізованими
організаціями міста, залучення їх на
договірних засадах до виконання робіт
на об`єктах дорожнього господарства
міста; організація експлуатації
об`єктів дорожнього господарства,
розробка планів поточного ремонту та
утримання об`єктів, виконання функцій
головного розпорядника бюджетних
коштів.

Згідно з п. 2.2.5. Статуту КП «Міські
дороги (а.с. 194-199) предметом діяльності
підприємства є організація всіх видів
ремонту проїздних частин вулиць та
тротуарів, їх утримання, здійснення
поточного контролю за виконанням цих
робіт.

Як встановлено в судовому засіданні
кошти на ремонт дороги, де сталось ДТП,
КП «Міські дороги» у 2011 році не
виділялись.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, статей
11, 15, 16, 22, 23 ЦК України потерпіла особа,
якій завдано збитків або завдано
моральної шкоди внаслідок порушення її
прав, має право на звернення до суду за
захистом своїх прав.

Відповідно до статей 395 - 396 ЦК України
приписи ст. 386 ЦК України щодо захисту
права власності поширюються також на
особу, яка хоч і не є власником, але
правомірно володіє майном (на
підставах, передбачених законом або
договором), а відтак така особа має
право вимагати відшкодування шкоди,
заподіяної цьому майну.

Згідно з п. 13 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року
враховуючи, що відповідно до статей 386,
395, 396 ЦК положення щодо захисту права
власності поширюються також на осіб,
які хоч і не є власниками, але володіють
майном на праві господарського
відання, оперативного управління або
на іншій підставі, передбаченій
законом чи договором (речове право),
такі особи також мають право вимагати
відшкодування шкоди, завданої цьому
майну.

До таких осіб належить і особа, яка
керувала транспортним засобом без
доручення, але на підставі документів,
визначених пунктом 2.1 Правил
дорожнього руху України (посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії та
реєстраційного документа на
транспортний засіб).

При розгляді таких спорів суд має
вирішити питання про залучення до
участі у справі власника майна як
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
на стороні позивача у порядку,
передбаченому статтями 35, 36 ЦПК,
оскільки рішення у справі може
вплинути на його права та обов'язки
щодо однієї зі сторін.

Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України,
завдані збитки та інша майнова шкода
завдані фізичній особі
відшкодовуються у повному обсязі
особою, яка їх завдала. Згідно з ст. 23, 1167
ЦК України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Ч. 1 ст. 21 Закону України "Про дорожній
рух" визначено, що автомобільна дорога,
вулиця являє собою частину території, в
тому числі в населеному пункті,
призначену для руху транспортних
засобів і пішоходів, з усіма
розміщеними на ній спорудами.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону
України "Про дорожній рух" до
компетенції міських рад та їх
виконавчих органів, районних рад та
районних державних адміністрацій у
сфері дорожнього руху належить,
зокрема, організація будівництва,
реконструкції, ремонту та утримання
автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів.

У статті 9 Закону України "Про дорожній
рух" зазначено, що до компетенції
власників автомобільних доріг, вулиць
та залізничних переїздів або
уповноважених ними органів у сфері
дорожнього руху належить, у тому числі:
забезпечення учасників дорожнього
руху інформацією з питань стану
аварійності та дорожнього покриття,
гідрометеорологічних та інших умов;
визначення нормативів та виділення
необхідних коштів на будівництво,
реконструкцію, ремонт та утримання
автомобільних доріг, вулиць та
залізничних переїздів; термінове
усунення пошкоджень на автомобільних
дорогах, вулицях та залізничних
переїздах. Також зазначеної статтею
визначено, що саме до компетенції
власників автомобільних доріг, вулиць
та залізничних переїздів або
уповноважених ними органів у сфері
дорожнього руху належить компенсація
витрат власникам транспортних
засобів, якщо дорожньо-транспортні
пригоди сталися з причин
незадовільного експлуатаційного
утримання автомобільних доріг,
вулиць та залізничних переїздів, за
рішеннями судових органів.

Власники доріг, вулиць або
уповноважені ними органи несуть
відповідальність за створення
безпечних умов руху на дорогах,
вулицях, що знаходяться у їх віданні (ч.
1 ст. 24 Закону України "Про дорожній
рух").

Як вбачається з п. 3.1.2 ДСТУ 3587- 97
"Автомобільні дороги, вулиці та
залізничні переїзди", гранична глибина
окремих осідань, вибоїн на
автомобільних дорогах не повинна
перевищувати 6 см.

Відповідно до пп. 1 п. а) ч. 1 ст. 30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належить управління обєктами
житлово-комунального господарства,
побутового, торговельного
обслуговування, транспорту і звязку, що
перебувають у комунальній власності
відповідних територіальних громад,
забезпечення їх належного утримання та
ефективної експлуатації, необхідного
рівня та якості послуг населенню.

У п. 2.21 «Порядку проведення ремонту та
утримання обєктів благоустрою
населених пунктів», затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства від 23 вересня 2003 року № 154,
зазначено, що відповідальність за
якість та своєчасне виконання робіт з
ремонту та утримання обєктів
благоустрою несе виконавець робіт
(підрядник) відповідно до
законодавства. Суд враховує, що у
зазначеному Порядку йде мова про
відповідальність виконавця робіт
(підрядника) перед замовником робіт , а
не перед користувачами вулиць та доріг
міста.

Згідно з пп. 1, 4 ст. 21 Закону України "Про
автомобільні дороги"органи місцевого
самоврядування, що управляють
функціонуванням та розвитком вулиць і
доріг міст та інших населених пунктів,
відповідають за: стан вулиць і доріг
міст та інших населених пунктів
відповідно до діючих норм, у тому числі
щодо безпеки руху транспортних засобів
і пішоходів; відшкодування збитків
користувачам вулиць і доріг міст та
інших населених пунктів, що виникли
через їх незадовільний стан, у порядку,
визначеному законом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що обов'язок з утримання доріг м. Одеси
у належному та безпечному стані
покладено на відповідача - Одеську
міську раду, а ушкодження автомобілю
позивача відбулось внаслідок
неналежного виконання цією особою
цього свого обов'язку.

При цьому суд приймає до уваги той факт,
що у матеріалах справи відсутні докази,
які б свідчили про наявність будь-якої
ступені вини позивача у пошкодженні 30
грудня 2011 року автомобілю Мercedes Benz,
державний номер НОМЕР_1.

В матеріалах справи наявний акт
обстеження (дефектний) акт, складений в
період з 02 лютого 2011 року до 12 лютого 2011
року (а.с. 221-226), відповідно до якого на
вул. Семінарській у м. Одесі виявлені
дефекти (руйнування) асфальтобетонного
покриття.

Суд не вважає належним доказом по
справі акт обстеження дорожнього
покриття, в якому фіксується
відсутність пошкоджень по вул.
Семінарській в м. Одесі (а.с. 227),
оскільки цей акт, складений у грудні 2013
року, тобто через 2 роки після ДТП, яке
сталось 30.12.2011 року.

З огляду на викладене суд доходить до
висновку про обґрунтованість вимоги
позивача про стягнення суми збитку,
завданого пошкодженням вказаного
автомобілю, з Одеської міської ради,
проте зауважує, що вимога щодо
солідарного стягнення цієї суми з
інших відповідачів задоволенню не
підлягає, оскільки вини цих осіб у
заподіянні шкоди позивачеві з обставин
справи не вбачається. Крім того, суд
вважає, що стягненню підлягає саме
сума, визначена експертним
дослідженням - 22212,80 гривень, а не
заявлена позивачем, оскільки позивач
не надав доказів, які б підтверджували
обґрунтованість витрат на ремонт
автомобіля у розмірі 25672,60 гривень.

Щодо стягнення з відповідача моральної
шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, дією
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Як зазначено у постанові Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року "Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", відповідно до ст.137
ЦПК у позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди має бути
зазначено, в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.
Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Позовна заява не містить відомостей, в
чому полягає моральна шкода, якими
неправомірними діями чи бездіяльністю
її заподіяно позивачеві, з яких
міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди, та якими доказами це
підтверджується.

Під час розгляду справи позивачем та
його представником не доведено факт
заподіяння йому моральної шкоди.

Враховуючи викладене позовні вимоги
про відшкодування моральної шкоди
задоволенню не підлягають.

Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України
суд стягує з КП "Міські дороги"на
користь позивача суму сплаченого
судового збору пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
3, 4, 10, 11, 60, 88, 169, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради,
виконавчого комітету Одеської міської
ради, Комунального підприємства
"Міські дороги", Управління дорожного
господарства Одеської міської ради,
треті особи - КП «Теплопостачання міста
Одеси», ОСОБА_2, про відшкодування
майнової шкоди та моральної шкоди, -
задовольнити частково.

Стягнути з Одеської міської ради на
користь ОСОБА_1 у якості відшкодування
майнової шкоди суму в розмірі 22212,80
гривень (двадцять дві тисячі двісті
дванадцять) гривень 80 копійок.

В іншій частині позовних вимог
-відмовити.

Стягнути з Одеської міської ради на
користь ОСОБА_1 суму судового збору в
розмірі 222,13 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.С. Єршова

02.10.2014