У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кафідова О.В., розглянувши
касаційну скаргу Обслуговуючого
кооперативу «Гаражний кооператив
«Чорнобилець» на ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 22 липня 2014 року у
справі за позовом Обслуговуючого
кооперативу «Гаражний кооператив
«Чорнобилець» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, трьох процентів річних
та інфляційних витрат,

в с т а н о в и в:

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 27 лютого 2013
року позов задоволено частково,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Обслуговуючого кооперативу «Гаражний
кооператив «Чорнобилець»
заборгованість в сумі 11 305 грн 00 коп.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат. В решті позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
02 липня 2013 року рішення суду першої
інстанції в частині стягнення
заборгованості з ОСОБА_2 на користь
Обслуговуючого кооперативу «Гаражний
кооператив «Чорнобилець» змінено,
зменшено розмір заборгованості до 1 145
грн 00 коп. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
22 липня 2014 року заяву Обслуговуючого
кооперативу «Гаражний кооператив
«Чорнобилець» про перегляд судового
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами залишено без задоволення.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 22 липня 2014 року, вирішити
питання по суті та задовольнити заява
про перегляд рішення за нововиявленими
обставинами, мотивуючи свою вимогу
неправильним застосуванням судом норм
матеріального та порушенням норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції,
постановляючи оскаржувану ухвалу,
правильно встановив характер
правовідносин сторін у справі та
застосував до цих правовідносин норми
матеріального права, які їх регулюють,
і вирішив справу з дотриманням норм
процесуального права.

Залишаючи заяву без задоволення, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що вказані в заяві підстави не є
нововиявленими в розумінні
ст. 361 ЦПК України, а тому підстав для
задоволення заяви не вбачається.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваної ухвали не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судових
рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Обслуговуючого
кооперативу «Гаражний кооператив
«Чорнобилець» на ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 22 липня 2014 року у
справі за позовом Обслуговуючого
кооперативу «Гаражний кооператив
«Чорнобилець» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, трьох процентів річних
та інфляційних витрат, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Кафідова