Справа № 591/4782/14-ц
Провадження № 2/591/1822/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року Зарічний районний суд
м. Суми в складі:

головуючого - судді Бурда Б.В.

при секретарі - Дворядкіній М.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми справу за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ УСК «Гарант-Авто» про
стягнення коштів, -

Встановив:

Позивач свої вимоги мотивую тим,
що він є власником автомобіля КІА д/н
НОМЕР_3. 11.10.2012 року о 12-45 години в м. Суми
по вул. Шишкарівська біля будинку № 34
стався страховий випадок -
дорожньо-транспортна пригода за участю
забезпеченого транспортного засобу
Шевроле-Авео д/н НОМЕР_2, яким керував
ОСОБА_2 Цивільно-правова
відповідальність власника автомобіля
д/н НОМЕР_2, винного у
дорожньо-транспортній пригоді,
застрахована у відповідача. Внаслідок
вказаного страхового випадку його
автомобілю марки КІА д/н НОМЕР_3 завдані
механічні пошкодження. Він подав до
відповідача повідомлення про ДТП.
Відповідно до страхового акту ПАТ УСК
«Гарант-Авто» від 26.12.2013 року розмір
страхового відшкодування визначений в
сумі 2784,28 грн. В супереч вимогам закону
відповідач не виплатив йому страхового
відшкодування у зв'язку з чим,
відповідач має сплатити пеню визначену
ст. 36 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» розмір якої за
період з 15.04.2014 року по 14.08.2014 року
становить 177,44 грн. Крім того вважає, що
відповідач, які своєчасно не виконав
грошове зобов'язання, має сплатити йому
страхове відшкодування з урахуванням 3
% річних та інфляційних збитків за
період з 15.04.2014 року по 14.08.2014 року.
Просить стягнути на свою користь 2784,28
грн. страхового відшкодування, пеню в
розмірі 177,44 грн., 3% річних в сумі 29,91
грн., інфляційні збитки в розмірі 231,01
грн., а також понесені по справі витрати
на правову допомогу в розмірі 1300 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав частково та
пояснив, що 24.07.2014 відповідач сплатив
страхове відшкодування та пеню. Тому,
остаточно визначившись з позовними
вимогами, просить стягнути з
відповідача інфляційні збитки з 15.04.2014
року по 24.07.2014 року в сумі 243,09 грн. та 3%
річних за той же період в сумі 23,11 грн., а
також понесені по справі судові
витрати.

Відповідач повідомлений належним
чином про час та місце розгляду справи,
але до суду не прибув.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
фактичні обставини справи та
перевіривши їх доказами наданими
сторонами, вважає, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

В судовому засідання встановлено, що
позивач є власником автомобіля. 11
жовтня 2012 року о 12045 годині в м. Суми по
вул. Шишкарівська біля будинку № 34
стався страховий випадок -
дорожньо-транспортна пригода за участю
забезпеченого транспортного засобу, а
саме: легкового автомобіля Шевролет
Авео д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу, винного
у дорожньо-транспортній пригоді -
ОСОБА_2, застрахована у ПАТ УСК
«Гарант-Авто» на підставі договору
страхування № АВ 2497322.

Внаслідок вказаного страхового
випадку була спричинена шкода
автомобілю КІА д/н НОМЕР_3, який
належить позивачу.

Постановою Зарічного районного суду м.
Суми від 08.11.2012 року ОСОБА_2 був визнаний
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 124
КупАП, яке полягало в тому, що 11.10.2012
року о 12-45 годині керуючи автомобілем
Шевролет Авео д/н НОМЕР_2, в порушення
вимог п. 10.1 ПДР, під час зміни напрямку
руху ліворуч не переконався, що це
стане безпечним, допустив зіткнення з
автомобілем КІА д/н НОМЕР_3, якому
завдані механічні пошкодження.

На виконання вимог ст. 33 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", позивачем 22.11.2012 року до
відповідача було подане повідомлення
про дорожньо-транспортну пригоду.

У відповідності до вимог ст. 35 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" позивачем у строк до 06.12.2013
року були надані відповідачу всі
документи, необхідні для здійснення
страхового відшкодування.

За наслідками розгляду поданих
документів відповідачем 26.12.2013 року
складено та затверджено Страховий акт,
яким була визначена сума страхового
відшкодування на користь позивача у
розмірі 2784,28 грн.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик протягом 15 днів з
дня узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Незважаючи на зазначені вище обставини
та норми закону, страхове
відшкодування було сплачене позивачу
лише 24.07.2014 року, тобто вже після подачі
позивачем позову до суду.

Пунктом 3 ч.1 статті 988 Цивільного
кодексу України встановлено, що
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до пункту 22.1. статті 22
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

В порушення вимог ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" та ст. 988 Цивільного кодексу
України відповідачем у встановлені
законодавством строки не здійснило
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та пошкодження належного
позивачу автомобіля.

Статтею 992 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі несплати
страховиком страхувальникові або
іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити
неустойку в розмірі, встановленому
договором або законом.

Пунктом 36.5. ст. 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування (регламентної виплати) з
вини страховика (МТСБУ) особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Згідно до ст. 629 ЦК України Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 993 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Визначений позивачем строк (з 15.04.2014
року по 24.07.2014 року) входить до часу
прострочення виплати страхового
відшкодування та, відповідно,
прострочення виконання відповідачем
грошового зобов'язання в розмірі 2784,28
грн.

За визначений позивачем строк (з 15.04.2014
року по 24.07.2014 року) розмір інфляційних
збитків та 3% річних становить,
відповідно, 243,09 грн. та 23,11 грн.

Враховуючи наведені вище обставини та
норми права, суд приходить до висновку
про обґрунтованість заявлених
позивачем вимог, а тому суд вважає за
необхідне задовольнити позов у повному
обсязі.

На підставі до ст. 88 ЦПК України та
Закону України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» суд вважає за необхідне
стягнути на користь позивача 1000 грн. на
відшкодування витрат на правову
допомогу, відповідно до фактичної
зайнятості представника позивача у
розгляді даної справи ( участь в
судових засіданнях, ознайомлення зі
справою та складання процесуальних
документів у справі).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 16, 526, 625, 629, 992, 993 998 ЦК України,
ст.ст. 1, 22, 29, 33, 35, 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 10, 11, 60, 62, 88, 169, 208, 212-215
ЦПК України, суд -

Вирішив :

Позов задовольнити.

Стягнути з ПАТ УСК «Гарант-Авто» на
користь ОСОБА_1 266,20 грн. боргу та 1000 грн.
на відшкодування понесених по справі
судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено
сторонами до Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області через Зарічний
районний суд м. Суми, шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення суду апеляційної скарги (для
осіб що не були присутні при
проголошенні рішення в той же строк з
часу вручення копії рішення суду).

Суддя