Справа № 201/4017/14ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом до відповідача.
В обґрунтування своїх позовних вимог,
посилається на те, що йому на праві
власності належить домоволодіння
АДРЕСА_1, яке розташоване на земельній
ділянці площею 1 330 кв.м. та в цілому
складається згідно інвентаризаційної
справи № 7068 з літери А-1 житлового
будинку загальною площею 27,9 кв.м.
Г-погріб цегла, замощення. Оцінка майна
становить 43 946 грн. З 26 листопада 2009
року в спірному будинку був прописаний
син позивача - ОСОБА_3. В 2010 році до
позивача звернувся ОСОБА_4 з
пропозицією про відкриття сумісного
ТОВ «Композитор» за місцем мешкання
позивача по АДРЕСА_2 на що останній
погодився. 01 червня 2010 року між
позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було
укладеного попередній договір купівлі
продажу домоволодіння літ А-1 АДРЕСА_1
та позивачу було передано 38 000 грн.
доларів в рахунок оплати за
домоволодіння. В зв'язку з проведенням
ремонтних робіт в будинку А-1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 поселилися на першому поверсі
будинку позначеного літ. В-2.

14 листопада 2012 року позивачем
було отримано державний акт на право
власності на земельну ділянку, зняття
арешту та свідоцтва від 18 квітня 2013
року про право власності на нерухоме
майно під літерами А-1, В-2 згідно
технічного паспорту від 17 лютого 2012
року по АДРЕСА_1. 21 травня 2013 року
головою комісії Кам*янського
територіального комітету Ковбаса А.Я.
встановлено що вказана будівля була
зруйнована за проханням ОСОБА_2
робітниками, які працювали на
будівництві житлового будинку на
сусідній земельній ділянці. Всі
будівельні матеріали від будинку були
вивезені на вантажному автомобілі
наданому ОСОБА_2

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 11 грудня
2013 року попередній договір купівлі
продажу від 01 червня 2010 року скасовано.

В зв'язку з неправомірними діями
відповідача позивачу було завдано
матеріальної шкоди в розмірі 380 020 грн.,
які він просить стягнути на його
користь, окрім того позивачем було
витрачено 1 200 грн. на послуги адвоката
та 3 922 грн. судового збору які позивач
просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача та позивач підтримали
заявлені позовні вимоги та просили їх
задовольнити в повному обсязі
посилаючись на обставини викладенні в
позовній заяві.

Представник відповідача просив
відмовити в задоволенні позовних вимог
вважаючи їх безпідставними та
необґрунтованими.

Вислухавши сторони, допитавши свідків,
дослідивши та перевіривши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги є необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Стаття 319 ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом від 11
грудня 2008 року ОСОБА_1 успадкував
домоволодіння АДРЕСА_1, оцінка
спадкового майна становить 43 946 грн.
/а.с. 28/.

28 січня 2009 року позивачем було
оформлено право власності на вказане
домоволодіння, що підтверджується
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно /а.с.29/.

01 червня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
було укладено попередній договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстровим № 2962 згідно умов якого
ОСОБА_1 зобов'язався продати ОСОБА_2, а
ОСОБА_2 зобов'язалася купити у ОСОБА_1
об'єкт нерухомості: земельну ділянку
розміром не менше ніж 0,0464 га. та
домоволодіння АДРЕСА_1. Відповідно
умов договору ОСОБА_2 передала, а
ОСОБА_1 отримав гроші у сумі 300 580 грн. у
якості авансу у рахунок наступного
договору купівлі продажу.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 11 грудня 2013 року
стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
сплачену суму авансу у розмірі 300 580 грн.

На даний час ОСОБА_1 на праві власності
належить житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою АДРЕСА_1., що підтверджується
свідоцтвом про право власності серія
САЕ № 530559 від 18 квітня 2013 року /а.с. 25/
та витягом з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності /а.с. 26/.
Окрім того позивачу на праві власності
належить земельна ділянка площею 0,0497
га. за адресою АДРЕСА_2 /а.с. 27/.

Згідно акта складеного комісією у
складі голови Лоц-Камянського
горкомітету Ковбаса А.Я., членів
комітету ОСОБА_7 та ОСОБА_8, було
виявлено, що будинок розташований по
АДРЕСА_1 зруйновано та зруйнували
його робітники на прохання ОСОБА_2 /а.с.
7/.

Відповідно кошторису вартість
будівництва житлового будинку площею
50 м2 становить 380 020 грн. /а.с. 17-19/.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Подавши свої докази, сторони
реалізували своє право на доказування
і одночасно виконали обов'язок із
доказування, оскільки ст. 60 ЦПК
закріплює правило, за яким кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обов'язок із
доказування покладається також на
осіб, яким надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб, або
державні чи суспільні інтереси (ст.ст.
27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними
нормами встановлено як право на участь
у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і
обов'язок із доказування обставини при
невизнані них сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен
брати участі у зборі доказового
матеріалу. Слід також зазначити, що
сторони в разі наявності труднощів
щодо витребування доказів по справі,
відповідно до статті 137 ЦПК, сторони
могли б в передбаченому законом
порядку скористатися своїм
процесуальним правом та звернутися до
суду з відповідним клопотанням про
витребування доказів

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Позивач просить стягнути з відповідача
саме 380 020 грн., однак позивачем ні в
матеріалах цивільної справи, ні в
судовому засіданні не доведено факт
спричинення йому матеріальної шкоди,
саме в вказаному розмірі, не надано
будь- яких належних доказів що саме
відповідач спричинила йому
матеріальну шкоду.

Всебічне дослідження усіх обставин
справи та письмових доказів, з
урахуванням допустимості доказів та
узгодженістю і несуперечністю між
собою дають об*єктивні підстави
вважати, що позов не підлягає
задоволенню ні повністю, ні в частині.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог також слід відмовити, оскільки не
доведено належними, допустимими та
достатніми доказами те, що позивач
сплатив адвокату ОСОБА_9 саме 1 200 грн. в
рахунок правової допомоги та чи було
сплачену зазначену суму грошових
коштів взагалі, оскільки до матеріалів
справи не долучено платіжного
документа про сплату адвокатського
гонорару.

Судові витрати розподілити на підставі
ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
С.О. Демидова