Справа № 383/783/14-ц
Провадження № 2/383/275/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2014 року Бобринецький районний
суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко В.В.

за участю:

секретаря - Сакалош Ю.А.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Бобринець
Кіровоградської області в залі
судового засідання Бобринецького
районного суду Кіровоградської
області цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору - Бобринецький
районний сектор Управління Державної
міграційної служби, ОСОБА_3, про
позбавлення права користування
житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
позовними вимогами до ОСОБА_2, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору -
Бобринецький районний сектор
Управління Державної міграційної
служби , ОСОБА_3 про позбавлення права
користування житловим приміщенням,
обґрунтовуючи їх тим, що їй згідно
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом належить ? частина житлового
будинку з належною частиною
господарсько-побутових будівель, що
знаходиться в АДРЕСА_1. В указаній
частині будинку з 02.10.1998 року
зареєстрований ОСОБА_2. У лютому 2013 року
відповідач вибрався з будинку і
переїхав на постійне проживання у
Київську область, забравши при цьому
всі свої речі, але до цього часу
залишається зареєстрованим за її
адресою в належній їй частині будинку.
Реєстрація місця проживання
відповідача у її частині будинку
перешкоджає їй реалізувати право
власності, тому просить суд визнати
ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування житловим приміщенням - ?
частиною житлового будинку з належною
частиною господарсько-побутових
будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала в повному обсязі
посилаючись на обставини наведені в
позовній заяві. Додатково пояснила, що
відповідач з початку 2013 року за
зареєстрованою адресою місця
проживання фактично не проживає,
оскільки поїхав працювати до міста
Києва, після «майдану» в м.Києві
телефонного засобу зв'язку з ним не має,
фактичне місце проживання відповідача
їй не відоме.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, у відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК
України вважається таким, що
повідомлений належним, про причини
неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи
Бобринецького районного сектору
Управління Державної міграційної
служби в судове засідання не з'явився,
хоча був повідомлений належним чином
про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому
засіданні, яке відбулося 04.08.2014 року не
заперечила проти задоволення позову та
пояснила суду, що вона проживає в
одному будинку з позивачкою за адресою
АДРЕСА_1, в квартирі з окремим входом до
будинку, є спадкоємицею ? частки
будинку за заповітом після смерті
свого чоловіка ОСОБА_5. Свідоцтва про
право власності на будинок вона не
отримувала, оскільки не має коштів на
його офоромлення.

Суд, заслухавши осіб, які з'явилися в
судове засідання, дослідивши зібрані в
судовому засіданні докази вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що
суд розглядає цивільні справи на
підставі наданих сторонами доказів, в
межах заявлених вимог.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач є
власником ? частини житлового будинку з
відповідною частиною
господарсько-побутових будівель, що
знаходитися за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
право на спадщину за заповітом (а.с.5),
Витягом про реєстрацію в Спадковому
реєстрі (а.с.6).

Згідно копії домової книги (а.с.8-10) та
відомостей про реєстрацію наданої
Бобринецьким РС УДМС (а.с.14) відповідач
ОСОБА_2 02.10.1998 року зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. А частиною другою цієї статті
встановлено, що член сім'ї власника
житла втрачає право на користування
цим житлом у разі відсутності члена
сім'ї без поважних причин понад один
рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом.

Тобто, за аналізом вказаної правової
норми право користування житлом членом
сім'ї власника житла втрачається
виключно у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Третя особа ОСОБА_3, яка була також
допитана в якості свідка пояснила, що
відповідач ОСОБА_2 по даний час не
проживає за адресою АДРЕСА_1 з першого
кварталу 2013 року.

Відповідно до Інформації реєстру
речових прав на нерухоме майно, Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна від 16.07.2014 року (а.с. 28)
власниками будинку, який знаходиться
за адресою АДРЕСА_1 є: ОСОБА_5 на ?
частину, ОСОБА_3 на ? частини, та ОСОБА_1
на ? частину вище вказаного будинку.
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, після його
смерті спадщину прийняли ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, що підтверджується заявами про
прийняття спадщини та видачу свідоцтва
(а.с. 60).

Однак вказані особи, крім ОСОБА_1 з
позовом про позбавлення права
користування житлом ОСОБА_2 до суду не
зверталися.

Враховуючи те, що законом не
встановлено інших підстав втрати
користування житлом ОСОБА_2, позивачем
не доведено відсутність відповідача за
зареєстрованим місцем проживання
понад один рік без поважних причин,
наявність відповідної домовленості
щодо втрати відповідачем права
користування житлом, а також
враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2
зареєстрований саме в будинку по
АДРЕСА_1, а не в окремій якійсь його
частині, власниками якого є позивач. За
вказаних обставин суд дійшов висновку,
що підстав для визнання ОСОБА_2 таким,
що втратив право користування житлом
відсутні.

Оскільки, у відповідності до приписів
ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивачем не
надано до матеріалів справи будь-яких
доказів, з яких би вбачалось наявність
домовленостей з відповідачем щодо
втрати ним права користування житлом,
інших причин тимчасового не проживання
ОСОБА_2 у спірному будинку, у зв'язку з
чим суд вважає необґрунтованим позов
про визнання таким, що втратив право
користування житловим приміщенням ?
частиною будинку з належною частиною
господарсько побутових будівель, а
відтак відмовляє у задоволенні позову.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно
до ст.ст.15,16,319,321,391,405 Цивільного кодексу
України, ст.ст.150,156 Житлового кодексу
України, статті 7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні", керуючись
ст.ст.4, 10,11, 60, 88,209 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору -
Бобринецький районний сектор
Управління Державної міграційної
служби, ОСОБА_3, про позбавлення права
користування житловим приміщенням -
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Кіровоградської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Бобринецький районний суд
Кіровоградської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
В.В. Бондаренко