Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі :

головуючого- Власова
С.О.,

суддів -
Дроботі В.В., Бисаги Т.Ю.,

при секретарі :
Гаврилко В.С.,

з участю: позивача-ОСОБА_1 та її
представника-ОСОБА_6.,

представника
відповідача-ОСОБА_7.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
14 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна
подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року позивачка
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2
про розподіл майна подружжя. Позивачка
зазначала, що у провадженні
Ужгородського міськрайонного суду
знаходиться справа за позовною заявою
ОСОБА_2 до неї (ОСОБА_1) про розірвання
шлюбу. Позивачка з ОСОБА_2 прожили в
шлюбі 26 років, під час якого набули
спільне майно, що підлягає поділу, а
саме: придбали телевізор «Samsung LSD»-
вартістю 5000 грн; морозильну камеру
«Zanussi» -2100 грн.; телевізор «Philips» 1500 грн.;
люстри 3 шт. -700 грн.; шафу-2600 грн.; газову
плиту-1800 грн.; холодильник «Nord» -1430 грн.;
мікрохвильову піч «Scarlet»- 600 грн.;
пилосос «LG»-700 грн.; праску «Теfаl»- 330
грн.; ваги кухонні-179 грн.; автомобіль
«ВАЗ 2106» (1980 року випуску)- 13200 грн.;
автомобіль «ВАЗ 21074» (2003 року випуску)
-28100 грн.; автомобіль «Citroen С4» 2007 року
випуску -68700 грн; провели в 2010 р. ремонт
кухні- 1300 грн.; в 2012 р. провели ремонт
даху будинку - 50000 грн.; оплатили за
навчання свого сина ОСОБА_3 у вищому
навчальному закладі -16410 грн.; отримали
у 2008 році земельну ділянку розміром 0,25
га в с. Часлівці Ужгородського району
для будівництва будинку, ринкова
вартість якої за висновком експертів
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.12) становить -120625
грн.

Посилаючись на вказані обставини,
позивачка просила суд визнати
спільною сумісною власністю подружжя
зазначене у позові майно, грошові
кошти витрачені на оплату навчання
сина, на ремонт кухні та даху будинку,
загальний розмір якого становить 315 274
грн. Розділити майно, що являється
спільною сумісною власністю, визнавши
за нею (позивачем) право власності на
шафу (2011 рік виготовлення )-2600 грн. та
телевізор марки «Samsung LTD», вартістю 5000
грн.; все інше майно залишити у
власності відповідача, зобов»язавши
його сплатити позивачу 50% від суми
вартості спільного сумісного майна та
понесених грошових витрат, у розмірі
157637,00 грн.

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 14.05.2014 року
позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на
телевізор марки «Samsung LTD», морозильну
камеру марки «Philips», люстри, шафа,
газова плита, холодильник марки «Nord»,
мікрохвильова піч марки «Scarlet», пилосос
марки «LG», ваги, автомобіль марки «ВАЗ
2106», автомобіль марки ВАЗ 21074»- на
загальну суму 58 239 грн., стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10461 грн.

Вирішено питання про судові
витрати.

Не погодившись із рішення суду
позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій посилається не неповне
з»ясування судом обставин справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. При цьому, зазначає, що з будинку,
в якому вона проживала спільно з
відповідачем і в якому знаходиться все
спільне сумісне майно, відповідач її з
дому вигнав, доступу до речей побуту
вона немає, про що було повідомлено суд
першої інстанції під час судового
засідання. Щодо автомобілів, то такі
зареєстровані за відповідачем, як
позивачці на даний час відомо, були ним
(відповідачем) відчужені на підставі
довіреності. Водійських прав позивачка
немає. Таким чином, рішення суду першої
інстанції неможливо буде виконати, з
цих підстав позивачка просила суд
рішення скасувати частково, виключити
з присудженого позивачці майна
телевізор марки «Samsung LTD», та автомобілі
марки «ВАЗ 2106» та «ВАЗ 21074»-на загальну
суму 46 300 грн., зобов»язавши
відповідача виплатити їй грошову
компенсацію. В решті рішення суду
залишити без змін.

Позивач та її представник у
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримали, просили суд її
задовольнити, посилаючись на доводи,
викладені в ній.

Представник відповідача доводи
апеляційної скарги не визнав, просив
суд її відхилити, рішення суду залишити
без змін, при цьому надав свої
заперечення у письмовому вигляді.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді - доповідача, пояснення
позивача та представників сторін,
перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення з наступних
підстав.

Встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі
починаючи з 1987 рік, на даний час сторони
разом не проживають, спільного
господарства не ведуть, вирішили
розлучитись, що не заперечувалось
стороною відповідача у справі.

Згідно ч.2 ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено,
що у разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

За час перебування у шлюбі подружжям
ОСОБА_1 було набуте наступне майно: шафу
(2011 року виготовлення), вартістю 2600 грн.,
телевізор марки «Samsung LTD», вартістю 5000
грн.; морозильну камеру «Zanussi», вартістю
2100 грн.; телевізор марки «Philips»,
вартістю 1500 грн.; люстри в кількості 3
штуки, вартістю 700 грн.; газова плита,
вартістю

1800 грн.; холодильник марки «Nord»,
вартістю 1430 грн.; мікрохвильова піч
марки «Scarlet», вартістю 600 грн.; пилосос
марки «LG», вартістю 700 грн.; праска марки
«Tefal», вартістю 330 грн.; ваги кухонні,
вартістю 179 грн.; автомобіль марки
«ВАЗ-2106», 1980 року випуску,
колір-бежевий, кузов НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2, вартістю
13200 грн.; автомобіль марки «ВАЗ-21074», 2003
року випуску, колір-червоний, кузов
НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_4,
вартістю 28 100 грн.; автомобіль марки
«Citroen C4», 2007 року випуску,
колір-червоний, кузов НОМЕР_5,
реєстраційний НОМЕР_6, вартістю 68700 грн
(а.с.23).

Таким чином спільною сумісною
власністю подружжя є вищезазначене
майно. Дана обставина визнається
сторонами по справі, також визнається
вказана вартість цього майна.

Крім того, матеріалами справи
стверджено, що відповідачу було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ №159899, яку
позивач також вважає спільною сумісною
власності.

Так, згідно Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16.04.2004 року
№7 «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» відповідно до
положення ст.ст. 81, 116 ЗК України, окрема
земельна ділянка, одержана
громадянином у період шлюбу у приватну
власність шляхом приватизації є його
особистою приватною власністю, а не
спільною сумісною власністю подружжя,
оскільки йдеться не про майно нажите
подружжям у шлюбі, а про одержану
громадянином частку із земельного
фонду. Так, вказана земельна ділянка
була приватизована відповідачем у 2008
році, а від так суд першої інстанції
вірно не включив її до майна, що
перебуває у спільній сумісній
власності подружжя.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції з посланням на ст. ст. 70, 71 СК
України виділив ОСОБА_1 частину майна,
зокрема автомобілі, які правом
власності оформлені на відповідача.

Однак з даним висновком суду першої
інстанції не погоджується колегія
суддів апеляційного суду, оскільки до
присудженого ОСОБА_1 майна остання не
має доступу. Крім того, ухвалюючи
рішення суд порушив норми
матеріального права та не врахування
роз'яснень Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя».

Вирішуючи питання про поділ майна
подружжя, колегія суддів, констатує, що
більша частка майна, що визнана
спільною сумісною власністю подружжя
перебуває у будинку відповідача, до
якого позивачка не має доступу,
автомобілі марки «ВАЗ 2106», «ВАЗ 21074» та
«Citroen C4» знаходяться у власності
відповідача ОСОБА_2, чого представник
відповідача у суді апеляційної
інстанції не заперечував і за таких
обставин, як на думку колегії, рішення
суду першої інстанції підлягає зміні,
та визнанням за позивачкою права
власності на шафу, вартістю 2600 грн.,
телевізор марки Samsung LTD, вартістю 5000
грн., а решту зазначеного у позові
спільно нажитого майна слід визнати за
відповідачем, стягнувши з останнього
на користь позивачки 63836 грн. 00 коп. в
рахунок компенсації розподіленого
майна.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309
ч.1 п. 4, 316, 317,319 ЦПК України, судова
колегія судової палати, -

Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 14 травня 2014 року змінити,
розподіливши майно, яке є спільною
сумісною власністю подружжя, наступним
чином:

-визнати з ОСОБА_1 право власності на
шафу (2011 року виготовлення), вартістю 2600
грн., телевізор марки «Samsung LTD», вартістю
5000 грн.

-визнати за ОСОБА_2 право власності на
морозильну камеру «Zanussi», вартістю 2100
грн.; телевізор марки «Philips», вартістю
1500 грн.; люстри в кількості 3 штуки,
вартістю 700 грн.; газова плита, вартістю
1800 грн.; холодильник марки «Nord»,
вартістю 1430 грн.; мікрохвильова піч
марки «Scarlet», вартістю 600 грн.; пилосос
марки «LG», вартістю 700 грн.; праска марки
«Tefal», вартістю 330 грн.; ваги кухонні,
вартістю 179 грн.; автомобіль марки
«ВАЗ-2106», 1980 року випуску,
колір-бежевий, кузов НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2, вартістю
13200 грн.; автомобіль марки «ВАЗ-21074», 2003
року випуску, колір-червоний, кузов
НОМЕР_3, реєстраційний номер: НОМЕР_4,
вартістю 28 100 грн.; автомобіль марки
«Citroen C4», 2007 року випуску,
колір-червоний, кузов НОМЕР_5,
реєстраційний НОМЕР_6, вартістю 68700 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 63
836,00 грн. (шістдесят три тисячі вісімсот
тридцять шість грн. 00 коп.) в рахунок
компенсації розподіленого майна.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді :