Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2014 р. Суворовський
районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Присяжний
А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про виселення, про стягнення
моральної шкоди,-

Встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 в якому
просять виселити ОСОБА_3 з квартири
АДРЕСА_1, про стягнення з ОСОБА_3
моральної шкоди в розмірі 15 000 гривень,
про стягнення судових витрат.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 22.09.2003р. та
розпорядження органу приватизації від
22.09.2003 р. №176651 ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 є власниками квартири АДРЕСА_1.

В належній позивачам квартирі без
реєстрації проживає відповідачка по
справі - ОСОБА_3 Сумісне подальше
проживання разом з відповідачем є
неможливим. Між позивачами та
відповідачем склалися напружені та
неприємні стосунки, постійно виникають
сварки, що доходили до виклику міліції
та притягнення до адміністративної
відповідальності. Відповідачем
постійно здійснюється психологічний
тиск на позивачів.

Рішенням Суворовського районного суду
міста Одеси від 12.12.2013 року, зобов'язано
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не чинити перешкод у
користуванні позивачами власністю -
квартирою АДРЕСА_1; вселено позивачів
до вказаної квартири. Однак до
теперішнього часу фактично це рішення
не виконано. Позивачі не можуть
знаходитися у власній квартирі завдяки
діям відповідачки ОСОБА_3

Позивачі є літніми людьми,
пенсіонерами, таке неповажне
ставлення, лайки, образи, дуже
ганьблять їх. Постійне психологічне та
моральне напруження та страх
повторення нападів та насильства
спричиняють страждання та погіршення
стану психічного та фізичного здоров'я.
Протягом тривалого часу позивачам
прийшлося шукати інше місце для
проживання, оскільки сумісне
проживання відповідач робила
неможливим та небезпечним. Вони не мали
змоги користуватися своїм власним
житлом, речами, що знаходяться в
квартирі. Це все спричинило виникнення
пригніченого стану, внаслідок чого
вони почали до всього нервово
відноситися. Від такого стану страждає
уся родина, це призвело до розладу
стосунків у родині.

Розмір заподіяної моральної шкоди
позивачами оцінюється в 15 000 гривень.
Ціна враховує в собі усі страждання,
які довелося перенести, зокрема:
порушення звичайного способу життя,
негативного впливу на стан здоров'я, а
також моральних страждань, пов'язаних з
діями відповідача, що унеможливили
сумісне проживання.

Відповідач не реагує на прохання та
вимоги припинити таку аморальну та
неповажливу поведінку, щоб дати змогу
усім мешканцям та власникам квартири
та відновити нормальний стан
співжиття, добровільно залишити
належну квартиру відмовляється, тому
вони змушені звернутися до суду з
цим позовом.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_2
підтримали позовні вимоги, просили
задовольнити з наведених у позові
підстав.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала та
заперечувала проти задоволення позову.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому
засіданні не заперечував проти
задоволення позову, посилаючись на
обґрунтованість вимог позивачів.

Третя особа ОСОБА_5 в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7, вважає, що позов є
частково обґрунтованим, частково
доказаним, тому підлягає частковому
задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що
відповідно до Свідоцтва про право
власності на житло, яке видано 22
вересня 2003 року Управлінням
житлово-комінального господарства
Одеської міської ради, згідно
розпорядження УЖКГ Одеської міської
ради від 22.09.2003 року №176651, та
зареєстровано і записано в реєстрову
книгу за №12-26005, співвласниками
квартири АДРЕСА_1, в рівних частках, є
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ( а.с.12,13);

Відповідно до технічного паспорту,
який виданий 17.06.2003 року, квартира
АДРЕСА_1 загальною площею 70,6 кв.м.,
житловою площею 40,5 кв.м. складається з
трьох житлових кімнат 9,7 кв.м., 18.4 кв.м.,
12.4 кв.м. відповідно, кухні площею 7,5
кв.м., ванної кімнати площею 2,6 кв.м.,
вбиральні площею 1,0 кв.м., коридору
площею 9,2 кв.м., шафи площею 2,8 кв.м.
(а.с.11);

Відповідно до довідки про склад сім'ї
та прописку, яка видана КП «ЖКС
«Північний» за № 797 від 07.08.2014 року, в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані:
ОСОБА_1, 1949 р.н. - відповідальний
квартиронаймач, ОСОБА_8, 2011 р.н. - онука,
ОСОБА_9, 2004 р.н. - онук, ОСОБА_5, 1984 р.н. -
син, ОСОБА_10, 2007 р.н. - онук, ОСОБА_4, 1973 р.н.
- син, ОСОБА_11, 2011 р.н. - онука, ОСОБА_2, 1948
р.н. - дружина. (а.с.15);

Згідно ст.41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Відповідно до ст.319 ЦПК України, власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

За ст.321 ЦК України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Рішенням Суворовського районного суду
міста Одеси від 12.12.2013 року, позов
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3
про вселення, про встановлення порядку
користування житловим приміщенням, про
зобов'язання нечинити перешкоди у
користуванні житловим приміщенням, про
відшкодування моральної шкоди
задоволено частково - вселено ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1,
зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_3 не чинити
перешкоди у користуванні позивачам
квартирою АДРЕСА_1. В задоволенні решти
позовних вимог - відмовлено (а.с.7).

Постановою Суворовського РВ ОМУ УМВС
України в Одеської області від 07.03.2012
року, в порушенні кримінальної справи
за ст.296 КК України - відмовлено, за
заявою ОСОБА_2 (а.с.20);

Листами Суворовського РВ ОМУ УМВС
України в Одеської області №51/24-2556 від
07.03.2012 року, №31/24-725 від 21.01.2013 року,
ОСОБА_2 повідомлено про розгляд її заяв
від 05.03.2012 року та 18.01.2013 року, а саме про
відсутність складу злочину у діях
ОСОБА_12, ОСОБА_3 та притягнення їх до
адміністративної відповідальності за
ст.173-2 КпАП України (а.с.19,21);

Відповідно до листа Прокуратури міста
Одеси №722-14 від 27.05.2014 року, за
результатами розгляду звернення
ОСОБА_2 внесено відомості до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за
ознаками розслідувань за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.185 КК України та для
організації досудового розслідування
направлено до прокуратури
Суворовського району міста Одеси.
(а.с.22,23);

Із матеріалів справи вбачається про те,
що відповідачка ОСОБА_3 прописана у
м.Київ Дніпропетровського району по
АДРЕСА_2, з 20 травня 1978 року, про що є
відмітка у її паспорті, серія НОМЕР_1,
який виданий 07 грудня 2006 року
Дніпропетровськм РУ ГУМВС України у
м.Києві.

Згідно до ст.150 ЖК України, громадяни
які мають у приватній власності
житловий будинок, квартиру
користуються ним (нею) для особистого
проживання та проживання членів їх
сімей та вправі розпоряджатися цією
власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст.116 ЖК України, якщо
наймач, члени його сімї або інші особи,
які проживають разом з ним,
систематично руйнують чи псують жиле
приміщення, або використовують його не
за призначенням, або систематичним
порушенням правил співвжиття роблять
неможливим для інших проживання з ним в
одній квартирі чи в одному будинку, а
заходи запобігання і громадського
впливу виявилися безрезультатними,
виселення винних на вимогу наймодавця
або інших заінтересованих осіб
проводиться за рішенням суду без
надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст.157 ЖК України, членів
сімї власника жилого будинку /квартири/
може бути виселено у випадках,
передбачених частиною першою статті 116
ЖК. Виселення проводиться у судовому
порядку без надання іншого жилого
приміщення.

При таких обставинах суд прийшов до
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в частині
виселення відповідачки з спірної
квартири, яка на праві власності на
законних підставах належить позивачам
по справі, і вони можуть вимагати
виселення відповідачки з спірної
квартири АДРЕСА_1.

Суд розглянув справу в межах
позовних вимог, створивши учасникам
процесу всі необхідні умови для
надання, витребування доказів,
користуючись принципом змагальності
сторін.

Позивачі звернулися до суду з
позовними вимогами, про стягнення з
ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 15 000
гривень, про стягнення судових витрат.

Відповідно до ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до привил ст.64 ЦПК
України письмовими доказами є будь -
які документи, акти, довідки,
листування службового або
особистого характеру або витяги з
них, що містять відомості про

обставини, які мають значення для
справи.

Судом встановлено, що позивачі не
надали суду письмових доказів про
причинення їм моральної шкоди
відповідачкою ОСОБА_3, а також позивачі
не довели суду ті обставини, на які
вони посилаються, як на підставу своїх
вимог і заперечень, тому враховуючи
викладене позовні вимоги в частині
про стягнення моральної шкоди -
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.ст.88 ЦПК України на
користь позивачів підлягають
стягненню з відповідачки витрати
понесені за оплату судового збору у
розмірі 243 гривні 60 копійок.

На підставі викладеного, та
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 64, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст.319, 321, 383, 391ЦК України,
ст.116, 150,157 ЖК України, ст. 41 Конституції
України, суд,

В И Р І
Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
виселення, про стягнення моральної
шкоди, про стягнення судових витрат -
задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя:

Аліна С.С.