Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2793/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Головань А. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

12.11.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Голованя А.М.

суддів - Гайсюка О.В., Фомічова С.Є.

при
секретарі - Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 23
вересня 2014 року, за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод -фірма "Ось" про
стягнення заборгованості по
заробітній платі і

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з зазначеним позовом, посилаючись
на те, що з 01.11.2009 року працює на посаді
електромонтажника ТОВ "Завод -фірма
"Ось"

Проте, з липня 2013 року по
теперішній час, відповідач не виплачує
йому заробітну плату.

Зазначає, що тривалою затримкою з
виплатою заробітку його завдано
моральних страждань

У зв'язку з цим просив стягнути з
відповідача 8000 грн. заборгованої
зарплати, моральну шкоду в розмірі 10 000
грн., компенсацію втрати частини
заробітку, пов'язаною з інфляцією в
розмірі 5 524,64 грн., індексацію
заробітної плати в розмірі 100 грн.
(а.с.1,2)

В подальшому позивач уточнив
позовні вимоги в частині зарплати,
просив стягнути з відповідача 6001,41
грн. заборгованої заробітної плати.
(а.с.8,9)

Остаточно позивач, посилаючись на
те, що йому виплатили частину
заборгованості по зарплаті, просив
стягнути з ТОВ "Завод -фірма "Ось" 4603,01
грн. (а.с.18)

За заявою позивача (а.с.18), ухвалою
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 23 вересня 2014 року
залишено без розгляду позовну вимогу
ОСОБА_2 про стягнення індексації
заробітної плати в розмірі 100 грн.(а.с.27)

Рішенням Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 23 вересня 2014
року позов задоволено частково.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача. заборгованість по заробітній
платі, що після вирахування
обов'язкових податків та платежів
становить 4603,01 грн. та 564,05 грн. -
компенсації втрати частини
заробітної плати, пов'язаної з
інфляцією. В решті позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
ставить питання про скасування рішення
суду першої інстанції у зв'язку з
неправильним застосуванням норм
матеріального права з ухваленням
нового рішення про задоволення позову.
Вказує, зокрема, на те, що суд першої
інстанції дійшов необґрунтованого
висновку про часткове задоволення
позову через недоведеність позовних
вимог.

ОСОБА_2 та представник ТОВ
"Завод-фірма "Ось", які належним чином
були повідомленими про час та місце
розгляду справи, в судове засідання
апеляційного суду не з'явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Суд першої інстанції,
задовольняючи позов частково, виходив
із недоведеності позовних вимог в
частині розміру компенсації втрати
частини заробітної плати пов'язаної з
інфляцією, а відмовляючи у задоволенні
вимоги про відшкодування моральної
шкоди вказав, що позивач не надав
доказів на підтвердження того, що
несвоєчасною виплатою зарплати
завдання йому завдано моральних
страждань.

Проте з такими висновками суду
повністю погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвалене у
справі судове рішення не в повній мірі
відповідає цим нормам.

За правилами ст.ст. 3, 4 ЦПК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом своїх порушених прав,
а суд, здійснюючи правосуддя, захищає
порушені права цих осіб у спосіб,
визначений законами України.

Судом установлено та убачається з
матеріалів справи, що ОСОБА_2 з 01.11.2009
року працює на посаді електромонтера
ТОВ "Завод -фірма "Ось".

Звертаючись із позовом, ОСОБА_2
вказав, що ТОВ "Завод -фірма "Ось"
заборгувало йому заробітну плату з
липня 2013 року по липень 2014 року в
розмірі 8000 грн. У подальшому він просив
стягнути 6001,41 грн., а остаточно,
посилаючи в письмовій заяві на те, що
відповідач виплатив йому частину
заборгованості по зарплаті, визначив
її розмір в сумі 4603,01 грн. (а.с.18)

Відповідач частково визнав позов,
надавши суду довідку, в якій зазначив,
що розмір заборгованої ОСОБА_2 зарплати
за липень - грудень 2013 року становить
4603,01 грн.(а.с.24)

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано стягнув з відповідача
заборгованість в розмірі 4603,01 грн., а
тому доводи апеляційної скарги, які
зводяться до того, що суд неправильно
визначив розмір невиплаченої
заробітної плати не ґрунтуються на
доказах.

Також, позивач зазначив, що
оскільки чинним законодавством
передбачена компенсація за порушення
строків виплати зарплати, то
відповідач зобов'язаний сплатити
компенсацію втрати частини грошових
доходів в розмірі 5 524,64 грн. При цьому,
позивач не навів у позовній заяві
розрахунків з яких він виходив,
визначаючи розмір цієї компенсації

Згідно ст. 1 Закону України "Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати" підприємства, установи і
організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
випадку порушення встановлених
строків їх виплати, у тому числі з вини
власника або уповноваженого ним органу
(особи).

Компенсація заробітної плати у
зв'язку з несвоєчасною її виплатою
здійснюється відповідно до Порядку
проведення компенсації громадянам
втрати частини грошових доходів у
зв'язку з порушеннями термінів їх
виплати, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 21
лютого 2001 р. N 159 (з урахуванням внесених
змін згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 31 березня 2003 р. N
430) (далі - Порядок).

Сума компенсації обчислюється як
добуток нарахованого,але
невиплаченого грошового доходу за
відповідний місяць (після утримання
податків і обов'язкових платежів) і
приросту індексу споживчих цін
(індексу інфляції) у відсотках для
визначення суми компенсації,
поділений на 100.

Індекс споживчих цін для
визначення суми компенсації
обчислюється шляхом множення місячних
індексів споживчих цін за період
невиплати грошового доходу. При цьому
індекс споживчих цін у місяці, за
який виплачується дохід, до
розрахунку не

включається. Щомісячні індекси
споживчих цін публікуються
Держкомстатом. (п.4 Порядку)

Перевіряючи розмір визначеної
судом суми компенсації суд
апеляційної інстанції виходить з
наступного розрахунку.

Компенсація за липень 2013 року -
індекс споживчих цін за період з 08.2013
року по 06.2013 року включно :
0,993х1,000х1,004х1,002х1,005х1,002х1,006х1.022х1,033х1,038х
1,010х100= 112,0; - величина приросту індексу
споживчих цін за липень 2013 року: (112,0-100%)=
12,0% ; сума компенсації за липень 2013 року
(1183 грн. х12%): 100% = 142,00 грн.

Компенсація за серпень 2013 року -
індекс споживчих цін за період з 09.2013
року по 06.2013 року включно:
1,000х1,004х1,002х1,005х1,002х1,006х1.022х1,033х1,038х
1,010х100=

112,7 ; - величина приросту індексу
споживчих цін за серпень 2013 року:
(112,7-100%)= 12,7%; сума компенсації за серпень
2013 року (882,83 грн. х12,7%): 100% = 112,12 грн.

Компенсація за вересень 2013 року -
індекс споживчих цін за період з 10.2013
року по 06.2013 року включно:
1,004х1,002х1,005х1,002х1,006х1.022х1,033х1,038х 1,010х100=

112,7 ; - величина приросту індексу
споживчих цін за вересень 2013 року:
(112,7-100%)= 12,7%; сума компенсації за
вересень 2013 року (741,54 грн. х12,7%): 100% = 94,18
грн.

Компенсація за жовтень 2013 року -
індекс споживчих цін за період з 11.2013
року по 06.2013 року включно:
1,002х1,005х1,002х1,006х1.022х1,033х1,038х 1,010х100=

112,3 ; - величина приросту індексу
споживчих цін за жовтень 2013 року:
(112,3-100%)= 12,3%; сума компенсації за жовтень
2013 року (871,59 грн. х12,3%): 100% = 107,21 грн.

Компенсація за листопад 2013 року -
індекс споживчих цін за період з 12.2013
року по 06.2013 року включно:
1,005х1,002х1,006х1.022х1,033х1,038х 1,010х100= 112,1 ; -
величина приросту індексу споживчих
цін за листопад 2013 року: (112,1-100%)= 12,1%;
сума компенсації за листопад 2013 року
(385,60 грн. х12,1%): 100% = 46,66 грн.

Компенсація за грудень 2013 року -
індекс споживчих цін за період з 01.2014
року по 06.2013 року включно:
1,002х1,006х1.022х1,033х1,038х 1,010х100= 111,5 ; -
величина приросту індексу споживчих
цін за грудень 2013 року: (111,5-100%)= 11,5%; сума
компенсації за грудень 2013 року (538,11 грн.
х11,5%): 100% = 61,88 грн.

Компенсація за травень 2014 року -
індекс споживчих цін за період з 06.2013
року по 06.2013 року включно: 1,010х100= 101 ; -
величина приросту індексу споживчих
цін за травень 2014 року: (101-100%)= 1,0%; сума
компенсації за травень 2014 року (501,76
грн. х1,0%): 100% = 5,02 грн.

Таким чином сума компенсації складає
(142,00 грн. + 112,12 грн. + 94,18 грн. + 107,21 грн. +
46,66 грн. + 61,88 грн. + 5,02 грн.) = 569,07 грн.

Визначена сума перевищує суму
встановлену судом першої інстанції на
5,02 грн., оскільки сул помилково,
виходячи з того, що заборгованість по
зарплаті за травень 2014 року на час
розгляду справи була виплачена, не
нарахував компенсацію втрати частини
заробітку за цей місяць.

Також, не можна погодитися з
висновком суду в частині відмови у
стягненні моральної шкоди, оскільки
сам по собі факт невиплати зарплати
протягом тривалого строку порушує
встановлені ст. 115 КЗпП України , ст. ст.
22,24 Закону України «Про оплату праці»
трудові гарантії працівника на
отримання зарплати регулярно й не
рідше двох разів на місяць та
відповідно завдає йому моральні
страждання.

Право на відшкодування моральної
шкоди передбачено ст.237-1 КЗпП України.

Отже, встановивши, що права
позивача на своєчасне отримання
заробітної плати порушені, і це
призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків,
необхідності докладання додаткових
зусиль для організації свого життя,
суд апеляційної інстанції, виходячи із
засад розумності, виваженості та
справедливості, визначає розмір
відшкодування моральної шкоди в сумі
1000 грн.

Крім того, суд першої інстанції, не
маючи на це підстав, помилково зазначив
у мотивувальній частині рішення про те,
що в липні 2013 року позивача звільнено з
роботи.

За таких обставин, виходячи із
положень п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України,
рішення суду підлягає зміні в частині
визначення розміру суми компенсації
втрати частини доходів та скасуванню в
частині вирішення питання про
відшкодування моральної шкоди з
ухваленням в цій частині нового
рішення про часткове задоволення цієї
вимоги. Також, з мотивувальної частини
рішення має бути виключено речення «В
липні 2013 року позивача звільнено».

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 309, 313, 314,
316 ЦПК України, колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду
м. Кіровограда від 23 вересня 2014 року
змінити в частині визначення розміру
суми компенсації втрати частини
заробітної плати та скасувати в
частині відмови у задоволенні вимоги
про відшкодування моральної шкоди і
ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод -фірма "Ось" на
користь ОСОБА_2 569,07 грн. компенсації
втрати частини заробітної плати.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод -фірма "Ось" на
користь ОСОБА_2 1000 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Виключити із мотивувальної
частини рішення речення «В липні 2013
року позивача звільнено».

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскарженим шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді