АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И [1]

29 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик О.Ф.,
Вербової І.М.

при секретарі: Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу РусскіноїОлени
Василівни в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Печерського районного
суду м. Києва від 15 серпня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» про припинення договору
поруки,-

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із даним позовом до ПАТ «Дельта
Банк». Зазначала, що між нею та ТОВ
«Український промисловий банк», в
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_3 за кредитним договором, було
укладено договір поруки.

30.07.2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ
«Український промисловий банк» та НБУ
укладено договір про передачу активів
та кредитних зобов'язань ТОВ
«Український промисловий банк» на
користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно
до умов якого ТОВ «Український
промисловий банк» передав ПАТ «Дельта
Банк» право вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, що
забезпечують виконання кредитних
зобов'язань перед Національним банком
України, внаслідок чого ПАТ «Дельта
Банк» замінив ТОВ «Український
промисловий банк», як кредитора у
зазначених зобов'язаннях.

В результаті передачі ТОВ
«Український промисловий банк» прав
вимоги до боржників до ПАТ «Дельта
Банк» перейшло право вимагати від
боржників виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Посилаючись на те, що в договорі поруки
не визначено строк, після якого порука
припиняється, а у 2012 році за рішенням
суду ,що набрало законної сили, банком
стягнуто з боржниці достроково
кредитні кошти та заборгованість по
кредиту, просила визнати договір
поруки припиненим з підстав ч.4 ст.559 ЦК
України.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 15.08.2014 року позов задоволено.
Визнано припиненим договір поруки №
279020-017/2ФПОР-08 від 04.02.2008 року, укладений
між ТОВ "Український промисловий банк"
та ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк»
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового про відмову у
задоволенні позову. Апелянт зазначає,
що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Вказує, що наявність судового
рішення про задоволення вимог
кредитора, за відсутності реального
виконання боржником свого
зобов'язання, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору. Вважає, що оскільки строк дії
основного зобов'язання встановлений
кредитним договором до 03.02.2023 року,
відлік шестимісячного строку
звернення кредитора з вимогою до
поручителя має починатись з 04.02.2023 року
й судом першої інстанції неправильно
застосована ч.4 ст.559 ЦК України.

В суді апеляційної інстанції
представник ПАТ «ДельтаБанк»
апеляційну скаргу підтримав з підстав,
наведених в ній.

Позивачка та її представник вважали,що
спір вирішений судом вірно, просили
апеляційну скаргу відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в цій частині, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Задовольняючи позов суд виходив з того,
що ПАТ «Дельта банк» пропустив 6-
місячний строк позовної давності
,оскільки звернувшись до суду із
позовом до боржника про стягнення
кредитної заборгованості він
використав своє право достроково
вимагати повернення кредитних коштів у
зв'язку із невиконанням позичальником
своїх зобов'язань за кредитним
договором, тому порука є припиненою
відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду і вважає їх
правильними.

Як убачається з матеріалів справи та
установлено судом 04.02.2008 року на
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_3 за кредитним договором № 279020-
017/ФКВ-07 від 04 лютого 2008 року, за яким
вона зобов'язалась до 03.02.2023 року
повернути кредит у розмірі 18 000,00 дол.
США, сплатити проценти та штрафні
санкції у розмірі і у випадках,
передбачених кредитним договором, між
ТОВ "Український промисловий банк" та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки №
279020-017/2ФПОР-08.

ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним
договором належним чином не
виконувала, в неї виникла
заборгованість, яку вона добровільно
не погасила, у зв'язку із чим ПАТ
«Дельта Банк» звернулося до суду із
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором, який містив
вимоги про дострокове повернення
кредитних коштів у зв'язку із
порушенням боржником своїх зобов'язань
.

Рішенням Дарницького районного суду
міста Києва від 03.12.2012 року по справі №
2- 7790/12 позов ПАТ «Дельта банк» до ОСОБА_3
задоволено у повному обсязі .

Згідно з п. 10 договору поруки №
279020-017/2ФПОР-08 від 04.02.2008 договір вступає
в силу з моменту його підписання та діє
до повного виконання зобов'язань по
кредитному договору боржником чи
поручителем.

За правилами ч.1 ст. 553, ч.1 ст.554 ЦК
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального
права поручитель, хоча й пов'язаний із
боржником певними зобов'язальними
відносинами, є самостійним суб'єктом у
відносинах із кредитором. Поручитель,
зокрема, має право висувати
заперечення проти кредитора і в тому
разі, коли боржник від них відмовився
або визнав свій борг (частина друга
статті 555 цього Кодексу).

ОСОБА_2 звернулася до суду з даним
позовом, в якому просила припинити
договір поруки з підстав передбачених
частиною четвертою статті 559 ЦК
України.

Згідно із частиною четвертою статті 559
ЦК України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

В пункті 24 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року N 5
роз'яснено: відповідно до частини
четвертої статті 559 ЦК порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. При
вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу. Пред'явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред'явлення до нього позову. При цьому
в разі пред'явлення вимоги до
поручителя кредитор може звернутися до
суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання. При цьому сама по собі
умова договору про дію поруки до
повного виконання позичальником
зобов'язання перед кредитодавцем або
до повного виконання поручителем
взятих на себе зобов'язань не може
розглядатися як установлення строку
дії поруки, оскільки це не відповідає
вимогам статті 252 ЦК України, згідно з
якою строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Судом встановлено, що у договорі
поруки, укладеному між сторонами, не
визначено строку дії цього договору.

У кредитному договорі встановлено
строк повного погашення кредиту - 03.02.2023
року.

Пунктом 6.2. Кредитного договору № 279020-
017/ФКВ-07 від 04 лютого 2008 року банку
надано право достроково вимагати
повернення кредитних коштів у випадку
невиконання чи неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором.

У 2012 році ПАТ «Дельта Банк» звернулося
до Дарницького районного суду міста
Києва із позовом до ОСОБА_3 про
стягнення кредитних коштів та
заборгованості по кредиту,
скориставшись своїм правом достроково
вимагати повернення кредитних коштів.

Як вже зазначено вище, рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
03.12.2012 року вказаний позов задоволено у
повному обсязі.

За таких обставин право вимоги до
поручителя про виконання порушеного
боржником зобов'язання щодо повернення
кредиту виникло, починаючи з 04.12.2012
року, та діяло протягом наступних шести
місяців.

Доводи апеляційної скарги про те, що
порука діє до 03.02.2023 року є
безпідставними.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Всі висновки суду першої інстанції
щодо пред'явлених у рамках даної справи
позовних вимог викладені у
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної
інстанції підстави для спростування
указаних висновків суду, апеляційна
скарга не містить.

Доводи апеляційної скарги на
правильність висновків суду не
впливають.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308,313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Русскіної Олени
Василівни в інтересах Публічного
акціонерного товариства «Дельта
Банк»-відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 15 серпня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання до
цього суду касаційної скарги

Головуючий :

Судді :

Справа № 757/11333/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11953
/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Цокол Л.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.