Провадження №2/761/5479/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Беширові
О.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Порше
Лізинг Україна», 3-і особи: державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Радомишльського
районного управління юстиції Оснач
Дмитро В’ячеславович, приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню, зобов'язання
повернути автомобіль,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просить визнати
виконавчий напис нотаріуса таким, що не
підлягає виконанню та зобов'язати
представника відповідача ОСОБА_4
повернути автомобіль марки Ауді,
державний номер НОМЕР_1.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що 13.02.2014 року приватним нотаріусом
ОСОБА_3 виданий виконавчий напис про
повернення ОСОБА_1 на користь ТОВ
«Порше Лізинг Україна» автомобіля
марки Ауді, державний номер НОМЕР_2.

Позивач вважає, що нотаріусом
порушено Закон України «Про нотаріат»
та Інструкцію про вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
оскільки нотаріусом не перевірена
безспірність заборгованості за
договором та не враховано, що в
Дарницькому районному суді м. Києва
розглядається спір про розірвання
договору про фінансовий лізинг.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти позову,
пояснивши, що відповідач неодноразово
звертався до позивача із нагадуванням
про несплату заборгованості. Всі
нагадування надсилалися позивачу за
АДРЕСА_1. Разом з третім нагадуванням
від 16.12.2013 року позивачу було
направлено вимогу про сплату
заборгованості за договором,
повернення об'єкта лізингу та
повідомлення про відмову від договору.
Проте, вимога позивачем не була
отримана та повернулася без вручення
за закінченням терміну зберігання. На
думку представника відповідача
позивач був належним чином
повідомлений про припинення договору
та вимогу повернути об'єкт лізингу,
тобто відповідач зробив все можливе
для належного повідомлення позивача.

Треті особи в судове засідання не
з'явилися, про час та місце слухання
справи повідомлялися належним чином, а
тому суд вважає з можливе розглядати
справу без їх участі.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що 12.10.2011 року між ТОВ
«Порше Лізинг Україна» та ОСОБА_1 було
укладено договір про фінансовий лізинг
№ 3375 згідно якого відповідач
зобов'язався передати у розпорядження
позивача об'єкт лізингу - транспортний
засіб Ауді, 2011 року випуску, а позивач
зобов'язався прийняти об'єкт лізингу та
сплатити суму коштів за договором
шляхом здійснення платежів відповідно
до договору та згідно із графіком
покриття витрат на виплати лізингових
платежів на загальну суму 57750 доларів
США, не враховуючи авансового платежу
на суму, що становить 47250 доларів США.

13.02.2014 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис
про повернення об'єкта фінансового
лізингу - автомобіль марки Ауді, 2011 року
випуску, державний номер НОМЕР_2.

06.06.2014 року державним виконавцем ВДВС
Радомишльського РУЮ Осначем Д.В., в
рамках виконавчого провадження щодо
примусового виконання оскаржуваного
виконавчого напису, був складений акт
опису та арешту майна - спірного
автомобіля. Відповідно до даного акту
автомобіль прийняв на відповідальне
зберігання представник ТОВ «Проше
Лізинг Україна» ОСОБА_4

Також судом встановлено, що з 2013 року в
провадженні Дарницького районного
суду м. Києва знаходиться цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Порше
Лізинг Україна», ТОВ «ЗС Авто Еліт» про
розірвання договору та відшкодування
шкоди. На сьогоднішній день спір по
даній справі не вирішено.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України
за договором лізингу одна сторона
(лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі). До договору
лізингу застосовуються загальні
положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом.

Статтею 782 ЦК України передбачено, що
наймодавець має право відмовитися від
договору найму і вимагати повернення
речі, якщо наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд. У разі відмови
наймодавця від договору найму договір
є розірваним з моменту одержання
наймачем повідомлення наймодавця про
відмову від договору.

За змістом ч. 2 ст. 7 Закону України «Про
фінансовий лізинг» лізингодавець має
право відмовитися від договору лізингу
та вимагати повернення предмета
лізингу від лізингоодержувача у
безспірному порядку на підставі
виконавчого напису нотаріуса, якщо
лізингоодержувач не сплатив
лізинговий платіж частково або у
повному обсязі та прострочення сплати
становить більше 30 днів. Стягнення за
виконавчим написом нотаріуса
провадиться в порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження».

З матеріалів справи вбачається, що
16.12.2013 року на адресу позивача було
направлено вимогу про сплату
заборгованості за договором,
повернення об'єкта лізингу та
повідомлення про відмову від договору.
Однак вказана вимога не була отримана
позивачем та повернулася без вручення
за закінченням терміну зберігання.

11.02.2014 року відповідач звернувся до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
для вчинення виконавчого напису. Для
вчинення виконавчого напису
відповідачем були надані наступні
документи: договір про фінансовий
лізинг разом з додатками до договору,
вимога, яка направлялася позивачу, акт
звіряння розрахунків по договору
фінансового лізингу від 12.10.2011 року
станом на 11.02.2014 року між ТОВ «Порше
Лізинг Україна» та ОСОБА_1, свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу,
довідку з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України
«Про нотаріат» нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22
лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що
нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо
подані документи підтверджують
безспірність заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем, за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років. Безспірність
заборгованості підтверджують
документи, передбачені Переліком
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172.

Пунктом 8 зазначеного Переліку
встановлено, що для одержання
виконавчого напису подаються: а)
оригінал договору лізингу; б)
засвідчена лізингодавцем копія
рахунка, направленого
лізингоодержувачу, з відміткою про
несплату платежів після вручення
письмового повідомлення.

Як вже було зазначено вище, вимога про
сплату заборгованості за договором,
повернення об'єкта лізингу та
повідомлення про відмову від договору
від 16.12.2013 року вручена позивачу не
була, а повернута відповідачу за
закінченням терміну зберігання.

Умови договору про фінансовий лізинг
не містять порядку листування між
сторонами та вручення письмових
повідомлень.

Відповідно до п. 2 Правил надання
послуг поштового зв'язку рекомендоване
поштове відправлення - поштове
відправлення (лист, поштова картка,
бандероль, секограма, дрібний пакет,
мішок «M»), що приймається для
пересилання без зазначення суми
оголошеної цінності вкладення з
видачею відправникові розрахункового
документа про прийняття і
доставляється (вручається) адресатові
(одержувачу) під розписку.

Згідно з п. 92 та 99 Правил надання
послуг поштового зв'язку рекомендовані
листи підлягають доставці додому.
Рекомендовані поштові відправлення, у
тому числі рекомендовані листи з
позначкою «Судова повістка»,
рекомендовані повідомлення про
вручення поштових відправлень,
поштових переказів, повідомлення про
надходження електронних поштових
переказів, які не були вручені під час
доставки, повторні повідомлення про
надходження реєстрованих поштових
відправлень (крім зазначених в абзаці
четвертому пункту 93 цих Правил),
поштових переказів, адресовані
фізичним особам, під час доставки за
зазначеною адресою або під час
вручення в об'єкті поштового зв'язку
вручаються адресату, а у разі його
відсутності - повнолітньому члену сім'ї
за умови пред'явлення документа, що
посвідчує особу, а також документа, що
посвідчує родинні зв'язки з адресатом
(свідоцтво про народження, свідоцтво
про шлюб тощо), чи рішення органу опіки
і піклування про призначення їх
опікунами чи піклувальниками.

Виходячи з вищезазначеного, боржник
вважається належним чином
повідомлений про порушення зобов'язань
та про зобов'язання достроково
погасити заборгованість в тому разі,
коли не лише відправлено на адресу
такого боржника досудової вимоги, а й
доведено факт його вручення адресатові
під розписку.

Отже, суд вважає, що приватним
нотаріусом не було відповідно до
вищезазначених норм матеріального
права перевірено безспірність
заборгованості при вчиненні спірного
виконавчого напису.

За таких обставин суд вважає за
необхідне визнати таким, що не підлягає
виконанню виконавчий напис, вчинений
13.02.2014 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 відповідно до договору
про фінансовий лізинг № 3375 від 12.10.2011
року, який має реєстровий номер 166,
стягувачем за яким є ТОВ «Порше Лізинг
Україна», боржником за яким є ОСОБА_1

Що стосується позовних вимог про
зобов'язання представника ТОВ «Порше
Лізинг Україна» ОСОБА_4 повернути
автомобіль Ауді, державний номер
НОМЕР_1, то в цій частині позовні вимоги
не підлягають задоволенню, оскільки
вони є похідними від позовних вимог про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню, крім
того, представник відповідача ОСОБА_4,
якого позивач просить зобов'язати
вчинити певні дії, не був залучений до
участі в справі в якості відповідача.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 782, 806 ЦК України,
ст.. 7 Закону України «Про фінансовий
лізинг», ст.. 88 Закону України «Про
нотаріат», ст..ст. 3, 10, 57, 58, 59, 60, 88, 212, 213,
215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає
виконанню виконавчий напис, вчинений 13
лютого 2014 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 відповідно до договору
про фінансовий лізинг № 3375 від 12 жовтня
2011 року, який має реєстровий номер 166,
стягувачем за яким є Товариство з
обмеженою відповідальністю «Порше
Лізинг Україна», боржником за яким є
ОСОБА_1.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Порше Лізинг
Україна» на користь ОСОБА_1 судовий
збір в розмірі 243,60 грн.

Решту позовних вимог залишити без
задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі протягом 10 днів апеляційної
скарги з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя