Справа № 548/1418/14-ц
Провадження № 2/548/510/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.10.2014 р.

Хорольський районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого судді - Коновод О.В.,

за участю секретаря - Вовк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хорол
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
однокімнатної квартири спільним
майном подружжя та визнання права
власності на ? частину цієї квартири,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
однокімнатної квартири спільним
майном подружжя та визнання права
власності на ? частину цієї квартири,
вказавши, що вона ОСОБА_1 (дошлюбне
прізвище «ОСОБА_1»), є дружиною ОСОБА_4,
що доводиться копією свідоцтва про
укладення шлюбу серія НОМЕР_1. Після
реєстрації даного шлюбу Хорольським
райвідділом ЗАГС Полтавської області
за актовим записом № 32, починаючи з 27
квітня 1991 року почала проживати з
ОСОБА_4 однією сім»єю в будинку батька
ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 Полтавської
області та вести спільне господарство,
що підтверджується актом комісії
Хорольської міської ради від 01.08.2014
року.

Від даного шлюбу мають одну повнолітню
дитину-сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
його народження серія НОМЕР_2.

Починаючи з 01 квітня 1990 року по даний
час позивачка має постійне місце
роботи в Хорольській центральній
районній лікарні, де отримує заробітну
плату, що підтверджується копією
трудової книжки серія НОМЕР_3 та
довідками вказаного лікувального
закладу про заробітну плату.

Позивачка вказує, що за період
сумісного проживання чоловік ОСОБА_4
також періодично працював на різних
посадах та отримував заробітну плату,
що доводиться копією його трудової
книжки серія НОМЕР_5. Періодичність
його роботи була викликана станом його
психічного здоров»я, оскільки він мав
нестабільну психіку та неодноразово
проходив лікування у лікувально -
психіатричних закладах, що доводиться
письмовими доказами: виписними
епікрізами стаціонарного хворого.

У зв»язку з відсутністю власного житла
частину спільних коштів вони
відкладали для купівлі нерухомості.

В період шлюбу позивачки з ОСОБА_4 на
спільні кошти подружжя 06 грудня 2011 року
було придбано однокімнатну квартиру,
загальна площа: 42, 9 кв.м., житлова площа:
20, 7 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Під час нотаріального оформлення
купівлі-продажу цієї квартири з
урахуванням емоційного стану чоловіка
ОСОБА_4 за його вимогою позивач
написала заяву про те, що він придбаває
її за особисті кошти в його особисту
приватну власність, оскільки він
обіцяв в подальшому скласти заповіт на
сина позивачки -ОСОБА_2.

Згідно договору купівлі-продажу,
посвідченого 06 грудня 2011 року
приватним нотаріусом Хорольського
районного нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за № 2872 та
Витягу про державну реєстрацію прав
від 08.12.2008 року за № 32384070 Серія ССМ №
613963, ОСОБА_4 є власником однокімнатної
квартири, загальна площа: 42,9 кв.м.,
житлова площа: 20, 7 кв.м., що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

У пункті 1.7 цього договору вказано, що
покупець придбаває вказану квартиру за
особисті кошти в особисту власність,
про що свідчить заява дружини покупця,
справжність підпису на якій засвідчена
приватним нотаріусом Хорольського
районного нотаріального округу ОСОБА_6
06.12.2011 року за реєстровим № 2871.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року чоловік позивачки
ОСОБА_4 помер у м. Хорол Полтавської
області, що доводиться копією
свідоцтва про його смерть серія НОМЕР_6.

Після смерті чоловіка ОСОБА_4
відкрилась спадщина на його спадкове
майно. З повідомлення приватного
нотаріуса Хорольського районного
нотаріального округу ОСОБА_8 від 05
серпня 2014 року за №01-16/283 слідує, що
ОСОБА_1, 18 червня 2014 року подала до цього
приватного нотаріуса заяву про
прийняття спадщини після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4. Приватним
нотаріусом ОСОБА_8 після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 відкрита
спадкова справа № 50/2014 від 03 червня 2014
року, у якій міститься заява ОСОБА_3 про
прийняття спадщини, подана 03 червня 2014
року, на підставі якої відкрита
спадкова справа; та заява ОСОБА_2 про
прийняття спадщини, подана ним 18 червня
2014 року. Заяви про прийнятя спадщини
та/або про відмову від прийняття
спадщини від інших спадкоємців станом
на 05 серпня 2014 року не надходили.

Заяви про прийняття спадщини після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року чоловіка
ОСОБА_4 разом зі позивачкою також подав
її син - ОСОБА_2 та рідна сестра
покійного ОСОБА_3, тому позивачка
вважає, що останні фактично порушують
її право на ? частину спільного майна
подружжя, тому вимушена звернутись до
суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала повністю.

Представник позивача адвокат ОСОБА_9,
вважає, що є всі підстави для
задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, направив клопотання про
розгляд справи у його відсутність.
Позовні вимоги визнає повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, направила суду заяву про
розгляд справи у її відсутність т а
заперечення проти позову.

Свідок ОСОБА_5, в суді пояснив, що з
27.04.1991 року ОСОБА_10 та померлий чоловік
ОСОБА_4 проживали у його будинку, вели
спільне господарство та постійно
відкладали грошові кошти для придбання
будинку, оскільки в них власного житла
не було. Будинок утримував він сам та
допомагав дітям. ОСОБА_4 працював не
постійно, грошових коштів йому ніхто
не дарував. На протязі останніх 3-4 років
ОСОБА_4 хворів на психічні розлади, в
нього була дипресія, оскільки
переживав за матір яка тяжко хворіла.
Витрати на його лікування йшли із
сімейного бюджету. Вважає, що сестра
ОСОБА_4 - ОСОБА_3 умовила його скласти
заповіт на її ім'я. ОСОБА_3 має у
власності власне житло. Його донька
ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 власного житла
не мають. Також додав, що після
трагічної смерті ОСОБА_4 всі витрати з
його похованням понесла його донька
ОСОБА_1 Про написання заяви ОСОБА_1 про
придбання її чоловіком квартири за
його особисто грошові кошти дізнався
пізніше. Вважає, що його донька ОСОБА_1
написала заяву під тиском її чоловіка,
щоб той не хвилювався.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що товаришував
із померлим ОСОБА_4 на протязі 23-х років.
З 2010 року ОСОБА_4 почав хворіти, в нього
була депресія та психічні розлади,
звертався до лікарів в м. Миргород. Весь
час ОСОБА_4 проживав разом із дружиною
ОСОБА_1, відносини були нормальні та
розповідав, що збирають кошти на
придбання власного житла. Свідку
відомо, що ОСОБА_4 оформив квартиру на
себе, чому він так зробив йому невідомо.
ОСОБА_4 лягав на лікування 3-4 рази з
приводу його психічного стану. Про
складення заповіту дізнався після
смерті ОСОБА_4

Згідно ст. 169 ЦПК України, суд ухвалив
розглядати справу по суті у
відсутність не з'явившихся осіб на
підставі наявних по справі доказів.

Суд, врахувавши позицію сторін, та їх
представників, пояснення свідків,
дослідивши зібрані у справі докази, суд
приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне
прізвище «ОСОБА_1»), є дружиною ОСОБА_4, з
яким зареєструвала шлюб 27 квітня 1991
року у Хорольському ЗАГСі і з цього
часу почала проживати з ОСОБА_4 однією
сім»єю в будинку свого батька ОСОБА_5 за
адресою: АДРЕСА_4 Полтавської області
та вести спільне господарство, що
підтверджується актом комісії
Хорольської міської ради від 01.08.2014
року.

Від даного шлюбу народився - син ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Починаючи з 01 квітня 1990
року по даний позивачка має постійне
місце роботи в Хорольській центральній
районній лікарні, де отримує заробітну
плату, що підтверджується копією її
трудової книжки та довідками вказаного
лікувального закладу про заробітну
плату.

За період сумісного проживання її
чоловік ОСОБА_4 періодично працював на
різних посадах та отримував заробітну
плату, що доводиться копією його
трудової книжки. Періодичність його
роботи була викликана станом його
психічного здоров»я, оскільки він мав
нестабільну психіку та неодноразово
проходив лікування у
лікувально-психіатричних закладах.

У зв»язку з відсутністю власного житла
частину спільних коштів вони
відкладали для його майбутньої
купівлі.

В період шлюбу з ОСОБА_4 на спільні
кошти подружжя 06 грудня 2011 року ними
було придбано однокімнатну квартиру,
загальна площа: 42, 9 кв.м., житлова площа:
20, 7 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2.

Згідно договору купівлі-продажу,
посвідченого 06 грудня 2011 року
приватним нотаріусом Хорольського
районного нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за № 2872 та
dитягу про державну реєстрацію прав від
08.12.2008 року за № 32384070 Серія ССМ №
613963, ОСОБА_4 є власником однокімнатної
квартири, загальна площа: 42, 9 кв.м.,
житлова площа: 20, 7 кв.м., що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_3.

У пункті 1.7 цього договору вказано, що
покупець придбаває вказану квартиру за
особисті кошти в особисту власність,
про що свідчить заява дружини покупця,
справжність підпису на якій засвідчена
приватним нотаріусом Хорольського
районного нотаріального округу ОСОБА_6
06.12.2011 року за реєстровим № 2871.

Під час нотаріального оформлення
купівлі-продажу цієї квартири з
урахуванням емоційного стану чоловіка
ОСОБА_4 за його вимогою позивачка -
ОСОБА_1 написала заяву про те, що він
придбаває її за особисті кошти в його
особисту приватну власність, оскільки
чоловік обіцяв в подальшому скласти
заповіт на їх сина ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 року чоловік позивачки
ОСОБА_4 помер у м. Хорол, Полтавської
області, що доводиться копією
свідоцтва про його смерть. Після смерті
чоловіка ОСОБА_4 відкрилась спадщина на
його спадкове майно. У матеріалах
цивільної справи знаходиться
повідомлення приватного нотаріуса
Хорольського районного нотаріального
округу ОСОБА_8 від 05 серпня 2014 року за №
01-16/283 слідує, з якого слідує, що
позивачка,- ОСОБА_1, 18 червня 2014 року
подала до цього приватного нотаріуса
заяву про прийняття спадщини після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4.
Приватним нотаріусом ОСОБА_8 після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4
відкрита спадкова справа № 50/2014 від 03
червня 2014 року, у якій міститься заява
ОСОБА_3 про прийняття спадщини, подана 03
червня 2014 року, на підставі якої
відкрита спадкова справа; та заява
ОСОБА_2 про прийняття спадщини, подана
ним 18 червня 2014 року.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України - майно, набуте подружжям під
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини...
самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу крім речей індивідуального
користування, є об"єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Таким чином, спірна квартира є об»єктом
права спільної сумісної власності
позивачки з ОСОБА_4 подружжя, оскільки
була придбана в період шлюбу на спільні
кошти, оскільки останній не мав
достатніх особистих коштів для її
придбання у особисту власність, що
підтвердили свідки допитані в судовому
засіданні.

Отже, ОСОБА_1, як дружина померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 має право на 1/2
частку однокімнатної квартири, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та
зареєстрована на праві приватної
власності на ОСОБА_4.

Оскільки як до укладення шлюбу так і
протягом даного шлюбу (прожили спільно
23 роки) покійним ОСОБА_4 не отримувалось
жодних коштів в дарунок або в порядку
спадкування, тому будь-які кошти
отримані ним в період шлюбу з
позивачкою в тому числі заробітна
плата чи інші доходи, а також допомога
батьків чи рідних вважаються спільними
коштами подружжя.

Згідно ч.1 ст. 368 Цивільного кодексу
України спільна власність двох або
більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є
спільною сумісною власністю. Об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту.

Крім того, згідно ст. 61 Сімейного
кодексу України об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя є
житло.

Статтею 63 СК України встановлено, що
дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

Дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними. Дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою.

Частиною 1 ст. 69 СК України
встановлено, що дружина і чоловік мають
право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що
перебуває на праві спільної сумісної
власності подружжя, належить кожному з
них незалежно від того, в який момент
здійснюється поділ: під час шлюбу або
після його розірвання. Поділ може бути
здійснений як за домовленістю
подружжя, так і за судовим рішенням. В
основу поділу покладається презумпція
рівності часток подружжя, яка може бути
спростована домовленістю подружжя або
судовим рішенням.

Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного
кодексу України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Згідно ст.355 Цивільного кодексу
України майно, що є у власності двох
або більше осіб (співвласників),
належить їм на праві спільної
власності (спільне майно).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в пп. 23, 24 постанови від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. До складу майна, що підлягає
поділу, включається загальне майно
подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СКУ).

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку про задоволення позовних
вимог та визнання права власності на
майно, що є спільною сумісною власністю
подружжя в рівних частках.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання однокімнатної квартири
спільним майном подружжя та визнання
права власності на ? частину цієї
квартири, - задовольнити повністю.

Визнати нерухоме майно - однокімнатну
квартиру, загальна площа: 42, 9 кв.м.,
житлова площа: 20,7 кв.м., що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_2 та зареєстрована на
праві приватної власності на ОСОБА_4,
спільним майном подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1, право
власності на 1/2 частину спільного майна
подружжя, тобто 1/2 частину
однокімнатної квартири, загальна
площа: 42, 9 кв.м., житлова площа: 20,7 кв.м.,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та
зареєстрована на праві приватної
власності на ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
шляхом подачі до Хорольського
районного суду в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, що брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з
дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: