Справа № 368/2152/14-ц
провадження № 2-о/368/40/14
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"13" листопада 2014 р. Кагарлицький
районний суд Київської області

в складі: головуючого - судді
Шевченко І.І.

при секретарі
Гребеневич А.І.

з участю представника заявника
ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кагарлик справу
за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3,
заінтересована особа: ОСОБА_4 про
встановлення факту родинних відносин
між фізичними особами, -

в с т а н о в и в:

заявники просять суд встановити
факт родинних відносин між ОСОБА_5,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, а саме, що ОСОБА_2, ОСОБА_3
є рідними дітьми (синами) ОСОБА_5,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_5.

За життя ОСОБА_5, належав житловий
будинок, що розташований за адресою
АДРЕСА_1 та входить до її складу
спадщини.

Згідно ст.. 1261 Цивільного кодексу
України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народженні після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_5 із спадкоємців
першої черги залишилась її діти ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

У зв'язку з відкриттям спадщини ОСОБА_5
вони згідно ст. 1268 ЦК України
звернулись до нотаріуса
Києво-Святошинської районної
державної нотаріальної контори із
заявою щодо прийняття спадщини після
смерті матері ОСОБА_5

Проте, державним нотаріусом державної
нотаріальної контори було відмовлено в
оформленні спадщини, яка залишилась
після матері ОСОБА_5, оскільки у їхніх
свідоцтвах про народження невірно
зазначено прізвище матері ОСОБА_5
Зокрема, у свідоцтві про народження
зазначено ОСОБА_4, а в свідоцтві про
смерть ОСОБА_5, що виключає можливість
встановлення родинних відносин між
ними та ОСОБА_5

Враховуючи вищезазначені обставини,
вони не можуть прийняти та оформити
спадщину своєї матері, тому для
отримання свідоцтва про право на
спадщину виникла необхідність
встановити родинні відносини між ними
та ОСОБА_5

У зв'язку з чим їм необхідно звертатись
до суду із заявою про встановлення
факту родинних відносин між ними та
ОСОБА_5, а саме, що вони є матір та діти.

Згідно ч. 1 ст. 256 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає справи про встановлення
факту родинних відносин між фізичними
особами.

Згідно п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р.
«Про судову практику в справах про
становлення фактів, що мають юридичне
значення» відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК
суд вправі розглядати справи про
встановлення родинних відносин, коли
цей факт безпосередньо породжує
юридичні наслідки, наприклад, якщо
підтвердження такого факту необхідне
заявникові для одержання в органах, що
вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва
про право на спадщину, для оформлення
права на пенсію в зв'язку із втратою
годувальника.

Суд не може відмовити у розгляді заяви
про встановлення факту родинних
відносин з мотивів, що заявник може
вирішити це питання шляхом
встановлення неправильності запису в
актах громадянського стану.

Підтвердженням того факту, що вони та
ОСОБА_5 є матір та діти є додані до
позовної заяви документи, в тому числі
довідки Княжицької сільської ради та
Експертний висновок Українського бюро
лінгвістичних експертиз та показання
свідків.

Заінтересована особа - ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи був повідомлений
завчасно, про що свідчить повідомлення
про вручення поштового відправлення,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином, а тому суд вважає
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних в справі матеріалів.

Суд, вислухавши заявників та
представника заявника, які не
заперечували проти проведення
заочного розгляду справи, свідків і
вивчивши матеріали справи, вважає за
необхідне заяву задовольнити.

Суд встановив наступні обставини та
відповідні правовідносини.

Згідно ст. 124 ч. 2 Конституції України
юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 258 ЦПК України до
заяви додаються докази, що
підтверджують викладені в заяві

обставини.

Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування Сторони
мають право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог

або заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона

посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають

обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть

участь у справі, виникає спір.

Згідно п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» визначені підстави, за
наявності яких у порядку окремого
провадження розглядаються такі справи:
1) згідно із законом такі факти
породжують юридичні наслідки, тобто
від них залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян; 2) чинним законодавством не
передбачено іншого порядку їх
встановлення; 3) заявник не має іншої
можливості одержати або відновити
загублений чи знищений документ, який
посвідчує факт, що має юридичне
значення; 4) встановлення факту не
пов'язується із наступним вирішенням
спору про право.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 5 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення», суд вправі
розглядати справи про встановлення
родинних відносин, коли цей факт
безпосередньо породжує юридичні
наслідки.

Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд
вправі розглядати справи про
встановлення родинних відносин, коли
цей факт безпосередньо породжує
юридичні наслідки, наприклад, якщо
підтвердження такого факту необхідне
заявникові для одержання в органах, що
вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва
про право на спадщину, тощо.

ІНФОРМАЦІЯ_1, у віці 86 років, померла
мати сторін - ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_1, виданим виконкомом
Княжицької сільської ради Києво -
Святошинського району Київської
області 07 жовтня 2014 року, яка до дня
смерті проживала в с. Жорнівка Києво
-Святошинського району Київської
області.

Після смерті спадкодавця, за місцем її
проживання, відкрилася спадщина на
житловий будинок, що розташований за
адресою АДРЕСА_1 та входить до її складу
спадщини.

Згідно частини 1 ст. 1233 Цивільного
кодексу України, право на спадкування
мають особи, зазначені у заповіті.

За життя спадкодавець склала заповіт 26
липня 2006 року, згідно якого все своє
майно, де б воно не було і з чого воно б
не складалось і все те, що буде їй
належати на день смерті за законом і на
що , за законом, матиме право заповіла
своїм синам - ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 в
рівних частинах.

Відповідно до частини 2 ст. 1223 ЦК
України, у разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України визначено,
що спадкоємці за законом одержують
право на спадкування почергово, а
згідно ч. 2 даної статті, кожна наступна
черга спадкоємців за законом одержує
право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття.

Заявники просять встановити факт
родинних відносин між ОСОБА_5, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, а саме, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 є
рідними дітьми (синами) ОСОБА_5.

Цей факт підтверджується наступними
доказами:

1. Копією свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2 від 07.10.2014 року на ОСОБА_5

2. Копією свідоцтва про народження
на ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 28.02.1963 року.

3. Копією свідоцтва про народження
на ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 від 28.10.1957 року

4. Довідкою сільської ради.

5. Експертним висновком від 29.10.2014
року № 056/1170-d.

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що добре
знали матір сторін, оскільки вони
народилися та проживали неподалік від
ним.

Встановлення факту родинних відносин
для заявників має юридичне значення,
оскільки надасть їм можливість
оформити спадщину після смерті
спадкодавця через нотаріуса.

Таким чином, враховуючи, що факт про
встановлення якого просять заявники,
має для них юридичне

значення, адже тягне виникнення, зміну
або припинення особистих чи майнових
прав, і законом не визначено

іншого порядку встановлення такого
юридичного факту, суд вважає, що заява
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись
постановою Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення», ст.
ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 218, 256 ч.1 п. 6, 274 -278 ЦПК
України суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3,
заінтересована особа: ОСОБА_4 про
встановлення факту родинних відносин
між фізичними особами - задовольнити.

Встановити факт родинних
відносин між ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а
саме, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 є рідними дітьми
(синами) ОСОБА_5.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Кагарлицький районний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення, а особами , які брали
участь у справі і не були присутніми в
судовому засіданні протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя: І. І. Шевченко