Справа №705/5305/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року
Уманський міськрайонний суд
Черкаської області, в складі:

головуючого - судді Коваля А.Б.

при секретарі Безвенюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Умані
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Уманської міської ради Черкаської
області про визнання права власності
на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.
Умані у віці 86 років помер його батько
ОСОБА_3. Після його смерті залишилося
спадкове майно, яке складається з
рухомого та нерухомого майна.

Спадкоємцем за заповітом залишився він
один. Інших спадкоємців немає. У
встановлений законом строк він прийняв
спадщину, тобто подав до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини та на
деяке майно отримав уже свідоцтво про
право на спадщину за заповітом.

Проте отримати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом після смерті
батька на деяке спадкове майно, яке він
прийняв у спадщину, зокрема земельну
ділянку площею 0,0452 га, яка розташована
на території Уманської міської ради та
передана покійному батькові для
обслуговування жилого будинку 0,0390 га, в
т.ч. прибережна смуга водоохоронної
зони 0,0118 га, для ведення особистого
селянського господарства 0,0062 га, в т.ч.
прибережна смуга водоохоронної зони
0,0062 га в АДРЕСА_1 на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю видано громадянину України
ІІІ-ЧР № 022226 21 жовтня 2003 року Уманською
міською радою та зареєстрованого в
книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 3745,
він позбавлений можливості, оскільки
відомості про вказану земельну ділянку
не внесені до державного реєстру
земель. Щоб такі відомості з'явилися у
базі даних, потрібно здійснити
державну реєстрацію на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельних
ділянок в натурі. Але внести такі
відомості до єдиного державного
реєстру земель на сьогодні не можливо,
тобто провести державну реєстрацію
земельної ділянки, оскільки батька
немає в живих. А відповідно не можливо
отримати витяг з Державного земельного
кадастру, який потрібен для оформлення
спадкових справ.

В зв'язку з цим 15 липня 2014 року
державним нотаріусом Уманської
міської державної нотаріальної
контори йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку, про що
винесено відповідну постанову.

Іншого шляху крім судового, яким би
було можливо вирішити це питання та
оформити вказану спадщину неможливо,
тому він за захистом своїх прав та
інтересів вимушений звернутися з цим
позовом до суду.

Просить ухвалити рішення суду, яким
визнати за ним, ОСОБА_1, спадкоємцем за
заповітом, право власності на спадкове
майно: земельну ділянку площею 0,0452 га,
яка розташована на території Уманської
міської ради Черкаської області
належна покійному батькові ОСОБА_3,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю, виданого
громадянину України ІІІ-ЧР № 022226 21
жовтня 2003 року Уманською міською
радою та зареєстрованого в книзі
записів державних актів

на право приватної власності на землю
за № 3745 передану для обслуговування
жилого будинку 0,0390 га, в т.ч. прибережна
смуга водоохоронної зони 0,0118 га, для
ведення особистого селянського
господарства 0,0062 га в т.ч. прибережна
смуга водоохоронної зони 0,0062 га в
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні в
повному об'ємі підтримав позовні
вимоги та пояснив, що є єдиним
спадкоємцем після смерті батька,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадщину
фактично прийняв, а також своєчасно
звернувся до нотаріуса із відповідною
заявою та отримав свідоцтва про право
на певне спадкове майно. Але нотаріусом
було винесено постанову про відмову у
видачі свідоцтва про право на спадкову
земельну ділянку, оскільки вона не
зареєстрована у єдиному державному
реєстрі земель. Провести таку
реєстрацію неможливо, оскільки власник
земельної ділянки помер. Оскільки
іншого шляху, крім судового, яким би
було можливо вирішити питання визнання
за ним права власності на спадкове
майно, немає, він вимушений звернутися
до суду з вказаним позовом, який
просить задоволити.

Представник відповідача Уманської
міської ради Черкаської області Гришак
А.М. в судовому засіданні позовні
вимоги визнав та не заперечував проти
задоволення позову.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1, виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по м.
Умані Уманського міськрайонного
управління юстиції у Черкаській
області ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
актовий запис № 405.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, виданого повторно відділом
реєстрації актів громадянського стану
Уманського районного управління
юстиції Черкаської області, батьком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3. Актовий
запис № 10.

Згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІІ-ЧР № 022226, виданого 21 жовтня 2003 року
ОСОБА_3 на підставі рішення Уманської
міської ради № 4-22/24 від 19 червня 2003 року
є власником земельної ділянки площею
0,0452 га розташованої на території
Уманської міської ради по АДРЕСА_1 та
переданої для обслуговування жилого
будинку 0,0390 га в т.ч. прибережна смуга
водоохоронної зони 0,0118 га ведення
особистого селянського господарства
0,0062 га в т.ч. прибережна смуга
водоохоронної зони 0,0062 га. Акт
зареєстровано в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 3745.

Згідно повідомлення управління
Держземагенства в Уманському районі
Черкаської області від 16 червня 2014 року
за вих. № 3974/7-1-19, відомості про земельну
ділянку ОСОБА_3 загальною площею 0,0452 га,
наданої для обслуговування житлового
будинку 0,0390 га, в т.ч. прибережна смуга
водоохоронної зони 0,0118 га, ведення
особистого селянського господарства
0,0062 га, в т.ч. прибережна смуга
водоохоронної зони 0,0062 га, яка
розташована на території Уманської
міської ради по АДРЕСА_1, відсутні у
Державному земельному кадастрі.

Згідно постанови державного нотаріуса
Уманської міської державної
нотаріальної контори Черкаської
області від 15 липня 2014 року ОСОБА_1
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті його батька - ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, на земельну ділянку
площею 0,0452 га, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Суд, вислухавши позивача, представника
відповідача та вивчивши письмові
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено, що
позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем
після смерті батька ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач, фактично
прийнявши спадщину, звернувся до
нотаріальної контори з метою належного
оформлення спадщини і отримав
свідоцтво про право на спадщину на
спадкове майно, крім земельної ділянки,
яку спадкодавець ОСОБА_3 не
зареєстрував у державному реєстрі
земель.

Відповідно до п. 2 «Прикінцевих та
перехідних положень» ЗУ «Про Державний
земельний кадастр» земельні ділянки,
право власності (користування) на які
виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від присвоєння
їм кадастрового номера. У разі якщо
відомості про зазначені земельні
ділянки не внесені до Державного
реєстру земель, їх державна реєстрація
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення

(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) за заявою їх
власників (користувачів земельної
ділянки державної чи комунальної
власності). Провести державну
реєстрацію вищевказаної земельної
ділянки неможливо тому, що власник, а
саме батько позивача ОСОБА_3 помер.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом має право
прийняти спадщину або не прийняти її. У
відповідності до ч. 3 цієї ж статті
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо він не заявив про
відмову від неї. А згідно із ч. 5 статті
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Судом встановлено, що спадкова
земельна ділянка фактично належить
спадкодавцю ОСОБА_3, а тому, входить до
спадкового майна, яке прийняв позивач
ОСОБА_1

За вказаних обставин, суд вважає, що є
достатньо підстав для визнання за
позивачем права власності на спадкову
земельну ділянку, розташовану на
території Уманської міської ради.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.
1233, 1268, 1269, 1297 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, спадкоємцем за
заповітом, право власності на спадкове
майно: земельну ділянку площею 0,0452 га,
яка розташована на території Уманської
міської ради Черкаської області
належна покійному батькові ОСОБА_3,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю, виданого
громадянину України ІІІ-ЧР № 022226 21
жовтня 2003 року Уманською міською радою
та зареєстрованого в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 3745 передану для
обслуговування жилого будинку 0,0390 га, в
т.ч. прибережна смуга водоохоронної
зони 0,0118 га, для ведення особистого
селянського господарства 0,0062 га в т.ч.
прибережна смуга водоохоронної зони
0,0062 га в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10-ти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
А. Б. Коваль