Справа № 572/1395/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року Сарненський районний
суд Рівненської області

одноособово суддя Березень Ю.В.

при секретарі Кудіній А. Р.,

з участю позивача ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2,

позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5, його представника
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Сарни справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4
до ОСОБА_5 про встановлення порядку
користування квартирою,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі на підставі ст.ст. 183, 361, 364 ЦК
України звернулись до суду з позовом до
відповідача, в якому просили визначити
порядок користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
загальною площею. 75,2 кв. м. Свої позовні
вимоги обґрунтували тим, що у
відповідності до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 9
квітня 2003 року сторони є
співвласниками по 1/5 частини квартири.
Оскільки відповідач ОСОБА_4 зайняв
кімнату площею 19, 1 кв. м, а решті
співвласників дозволив користуватись
кімнатами 9,7 кв. м та 14,3 кв. м, з метою
захисту своїх прав та інтересів,
просили виділити відповідачу у
користування кімнату площею 9,7 кв. м,
позивачам виділити у користування
кімнати площею 14,3 кв. м та 19,1 кв. м,
місця загального користування
залишити у спільному користуванні.
Просили також зобов'язати КП
"Житлосервіс" відкрити окремі особові
рахунки сторін на квартиру.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4
та представник ОСОБА_2 у судовому
засіданні, посилаючись на обставини,
викладені у позовній заяві, позов
підтримали, просили його задовольнити,
застосувавши запропонований у заяві
варіант користування квартирою.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник
ОСОБА_6 позову не визнали, просили у
його задоволенні відмовити. Зазначили,
що позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не
проживають у спірній квартирі, позивач
ОСОБА_4 навчається НУ "Острозька
академія", м. Острог Рівненської
області, користується квартирою лише у
вільний від навчання час. Фактично
користувачем квартири є лише
відповідач та колишня дружина ОСОБА_1,
яка фактично має у користуванні дві
кімнати загальною площею 24 кв. м. Крім
цього, право власності сторін на
квартиру не зареєстроване належним
чином, відповідач ОСОБА_5 особисто
сплачує всі комунальні послуги та
вносить регулярні платежі за придбання
квартири згідно договору на участь у
пайовому будівництві НОМЕР_1 від 21
лютого 2000 року.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши документи і матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши
обставини, якими сторони обґрунтовують
свої вимоги та заперечення, давши
оцінку доказам, що мають значення для
справи, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги не обґрунтовані, а тому
не підлягають задоволенню.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у
зареєстрованому шлюбі з травня 1988 по
лютий 2014 року і є батьками позивачів
ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_4

Як вбачається із свідоцтва про право
власності на нерухоме майно САА № 086869
від 9 квітня 2003 року, виданого
виконавчим комітетом Сарненської
міської ради, сторони є співвласниками
рівних часток квартири АДРЕСА_1
загальною площею. 75,2 кв. м., житловою
площею 43, 1 кв. м, кожному належить по 1/5
частині квартири.

Згідно витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно від 13
травня 2014 року державна реєстрація
прав власності ОСОБА_5 на нерухоме
майно відсутня.

З оглянутого договору НОМЕР_1 про
участь у пайовому будівництві від 21
лютого 2000 року, укладеному між
Львівською державною залізницею та
відповідачем ОСОБА_5, а також з
письмових розрахункових виписок з
місця роботи останній взяв
зобов'язання до 2020 року оплачувати
вартість будівництва, щомісячно, в т. ч.
і на час розгляду справи відраховуючи
із заробітку суму 63 грн. 74 коп.

Сторонами не заперечувались обставини
проведення ОСОБА_5 оплати за надані
житлово-комунальні послуги, що
підтверджується оглянутими
розрахунковими книжками із
зазначенням відповідача як власника
особових рахунків.

Позивачі в обґрунтування позову
посилались на ст.ст. 183, 361, 364 ЦК України,
які визначають порядок поділу
нерухомості, право особи
розпоряджатись об'єктом права спільної
часткової власності, зокрема, шляхом
виділу частки в натурі із спільного
майна. Разом з тим, вимог про набуття
права на частку квартири чи її виділ в
натурі позивачами не заявлено.

Натомість характер спірних
правовідносин полягає у здійсненні
особами, яким на праві спільної
часткової власності належить квартира,
прав володіння та користування
спільним майном, без виділу часток в
натурі.

Вказані правовідносини регулюються
статтею 358 ЦК України, згідно якої кожен
із співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Статтею 360 ЦК України визначено, що
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Порядок виділення житлової площі для
члена сім'ї наймача, зміна договору
найму та вирішення спорів у зв'язку з
цим визначений ст. 104 ЖК України.

У відповідності до п. 16 Постанови
Пленуму Верховного Суду УРСР, від 12
квітня 1985року № 2 "Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України" в силу ст. 104
Житлового кодексу України суд вправі
задовольнити вимоги члена сім'ї
наймача про поділ жилого приміщення,
якщо жилу площу, що припадає на нього
(або з урахуванням укладеної угоди про
порядок користування жилим
приміщенням), може бути виділено у
вигляді ізольованого приміщення, яке
складається з однієї або кількох
кімнат, розмір якого не менше
встановленого для надання одній особі.
Поділ не може бути допущений, коли це
призведе до штучного погіршення
житлових умов позивача.

В судовому засіданні сторонами не
досягнуто згоди у визначенні порядку
користування квартирою, однак суд у
межах заявлених позовних вимог не може
прийняти запропонований позивачами
варіант порядку користування
квартирою з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. 143 ЦПК
України суд призначає експертизу за
заявою осіб, які беруть участь у справі
для з'ясування обставин, що мають
значення для справи і потребують
спеціальних знань у галузі науки,
мистецтва, техніки, ремесла тощо.

Судом вжито заходів щодо сприяння
здійсненню прав у відповідності до
вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, однак
сторонами не заявлено про призначення
технічної експертизи, яка б дала
можливість вирішити питання, що мають
значення для справи, суд з огляду на
принцип змагальності та
диспозитивності процесу позбавлений
права призначати такі дослідження з
власної ініціативи.

В зв'язку з цим, недоведеними
залишились доводи позивачів про
технічну можливість виділення
співвласникам у володіння та
користування житлових приміщень у
квартирі пропорційно до належних їм
ідеальних часток.

Суд також позбавлений можливості
вирішити питання про варіанти
виділення у користування
співвласникам приміщень в частках,
близьких до ідеальних та встановлення
компенсації іншим співвласникам,
визначення її розміру.

Документація з характеристикою
загальної та житлової площі квартири а
також окремих кімнат та приміщень на
думку суду є недостатнім доказом в
обґрунтування позову, оскільки не дає
відповіді на технічні питання, чи
виділятимуться у користування
сторонам кімнати у вигляді ізольованих
приміщень, не менше встановленого для
надання одній особі розміру, чи не
призведе такий варіант до штучного
погіршення житлових умов мешканців, чи
не порушуватимуться в зв'язку з цим
права співвласників у користуванні
квартирою.

Позовні вимоги позивачів про
зобов'язання КП "Житлосервіс" відкрити
окремі особові на позивачів та
відповідача рахунки не можуть бути
задоволені, оскільки стосуються
зобов'язання особи, яка не є стороною
спору, суд же позбавлений можливості
залучати до участі в справі вказану
особу як співвідповідача з власної
ініціативи в силу ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, - В И Р І
Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
встановлення порядку користування
квартирою відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду
Рівненської області через Сарненський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області
Березень Ю. В.