Справа № 711/7824/2012
Провадження № 2/307/16/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді Розман М.М., при
секретарі Цех Г.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Тячів цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 ,
Буштинської селищна рада , Управління
Держжземагенства у Тячівському районі
, де треті особи Тячівський відділ
Державного підприємства « Центр
державного земельного кадастру» в
Закарпатській області, реєстраційна
служба Тячівського рай управління
юстиції про визнання державного акту
на право приватної власності на землю
недійсним, скасування його реєстрації
та скасування рішення Буштинської
селищної ради,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Буштинської селищна
рада , Управління Держжземагенства у
Тячівському районі , де треті особи
Тячівський відділ Державного
підприємства « Центр державного
земельного кадастру» в Закарпатській
області, реєстраційна служба
Тячівського рай управління юстиції
про визнання державного акту на право
приватної власності на землю
недійсним, скасування його реєстрації
та скасування рішення Буштинської
селищної ради. Позовні вимоги мотивує
тим, що 07.05.1992 року між ним та радгоспом
«Верховина» укладено договір № 35 на
внутрішньогосподарську оренду
основних засобів (олійниці та млина), а
також господарського двору, що є
невід'ємною частиною вищевказаних
орендованих приміщень, які розташовані
в АДРЕСА_2. В акті передачі основних
засобів і території олійниці в оренду
від 07.05.1992 року, ч. 2 зазначено
«територія частково захвачена з лівої
сторони під гаражі і підлягає
поверненню розміром 8 х 63 метри. З
правої сторони засаджена грядка
розміром 8 х 10 метрів - підлягає
поверненню після збору врожаю».

25.10.2004 року згідно договору
купівлі-продажу вказані основні засоби
ним викуплені

Згідно проекту роздержавлення земель,
виготовленого земельно-кадастровим
бюро Управління земельних ресурсів
Закарпатської області відповідно до
угоди № 15 від 17.04.2000 року та державного
акту на право колективної власності на
землю серії ЗК № 000024, виданого КСП
«Верховина» для обслуговування
викупленої ним олійниці у колективну
власність для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
передана земельна ділянка площею 0.3 га..
А листом № 155 від 25.10.2004 року ТОВ
«Верховина» у відповідності до
земельного законодавства дало
позитивну згоду на вилучення із
землекористування вказаної земельної
ділянки.

Позивач вважає, що відповідно до ст.120
ЗК України до нього , як до набувача
споруди олійниці, переходить право
користування даною земельною ділянкою.

На підставі вищенаведених обставин,
рішенням 8 сесії 5 скликання
Буштинської селищної ради № 191 від
15.06.2007 року йому було надано дозвіл на
збір матеріалів щодо відводу в оренду
для підприємницької діяльності
(обслуговування олійниці та мебельного
цеху) земельної ділянки по АДРЕСА_2.

В 2008 році ним виготовлено проект
відводу земельної ділянки на умовах
оренди, однак суміжний користувач
ОСОБА_2, яка проживає в АДРЕСА_1,
безпідставно відмовилася погоджувати
межі землекористування. Така відмова
пояснювалася тим, що вона безпідставно
захопила частину земельної ділянки,
яка знаходиться в його користуванні
відповідно до договору купівлі -
продажу олійниці.

18.07.2010 року ним до Тячівського
районного суду подано
адміністративний позов до Буштинської
селищної ради про зобов'язання
погодити межу землекористування з
ОСОБА_2 та скасувати п. 1.29. рішення
Буштинської селищної ради № 811 від
02.07.2010 року «Про надання дозволу на
розроблення технічної документації на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та
ОСОБА_3» і постановою Тячівського
районного суду даний позов задоволений
повністю. Пункт 1.29 рішення №811 від 2
липня 2009 року Буштинської селищної
ради про надання дозволу на
розроблення технічної документації на
земельну ділянку площею 0.06 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_1 ОСОБА_2,
ОСОБА_3 скасовано. Дане рішення суду
21.11.2011 року набуло законної сили, однак
в послідуючому було скасовано
постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 15.10.2013
року.В даний час постанова оскаржена.

За час розгляду позову ОСОБА_2 і ОСОБА_3
на підставі оскаржуваного рішення № 811
від 02.07.2010 року виготовили технічну
документацію, Буштинська селищна рада
рішенням № 867 від 03.09.2010 року дану
документацію затвердила і передала у
спільну сумісну власність ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, мешканцям АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
споруд земельну ділянку площею 0.0574 га..
Вони виготовили Державний акт на право
приватної власності на вказану
земельну ділянку серії ЯЛ № 245166 від
03.11.2010 року, зареєстрували його в книзі
записів реєстрації державних актів на
право приватної власності на землю №
7.

Позивач вважає даний державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку незаконним і такий , що порушує
його право користування земельною
ділянкою, на якій знаходиться належна
йому на праві приватної власності
будівля олійниці. Також відповідачами
порушені його земельні права
самозахопленням частини земельної
ділянки без правових підстав.

Під час виготовлення державного акта
на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_3, були порушені
його права, передбачені ст. 126 ЗК
України та істотно зменшено розмір
земельної ділянки, яка знаходиться в
його користуванні Він як суміжний
землекористувач не погоджував межі
земельної ділянки, за нього їх
безпідставно погодив колишній
Буштинський селищний голова ОСОБА_4.В
протоколі встановлення меж земельної
ділянки, який був підставою видачі
ОСОБА_3 акту про право власності на
землю, в графі погодження меж з
відповідачами, його підпис відсутній.

Окрім цього, позивач вказує, що надана
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельна ділянка
ніколи в їх законному користуванні не
була, так як ОСОБА_2 являється власником
квартири АДРЕСА_1, яка їй була надана як
молодому спеціалісту і яку вона
приватизувала з державного жилого
фонду. За даною квартирою № 1 , як і за
квартирою АДРЕСА_3 жодна земельна
ділянка закріплена не була. Дана
земельна ділянка була самовільно
захоплена ОСОБА_2 та її чоловіком як
частина земельної ділянки ТОВ
«Верховина», на якій знаходиться
олійниця з цільовим призначенням -
землі сільськогосподарського
виробництва, що документально
підтверджується актами колишнього
радгоспу «Верховина».

Даним рішенням селищна рада надала в
приватну власність з цільовим
призначенням - землі житлової та
громадської забудови, частину
земельної ділянки, яка перебуває в його
користуванні, при цьому не вилучивши її
згідно вимог земельного законодавства
від попереднього власника - ТОВ
«Верховина» і не змінивши її цільове
призначення.

Вважає , що з наведених обставин
рішення № 867 від 03.09.2010 року необхідно
скасувати , а державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку, виданий відповідачам, визнати
недійсним.

З урахуванням уточнених позовних вимог
просить скасувати рішення № 867 від 3
вересня 2010 року Буштинської селищної
ради про затвердження технічної
документації із землеустрою та
передачі у спільну сумісну власність
земельної ділянки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, площею 0.0574 га по
АДРЕСА_1.

Визнати недійсним державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку серії ЯЛ № 245166 від 03.11.2010 року,
виданий Буштинською селищною радою
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на земельну ділянку
розміром 0.0574 га., розміщену в АДРЕСА_1
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд.

Зобов'язати відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Тячівського районного управління
юстиції Закарпатської області
скасувати державну реєстрацію
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 245166 від 03.11.2010 року, виданий
Буштинською селищною радою ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на земельну ділянку розміром
0.0574 га, розміщену в АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд та зареєстрованого в
книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю за №
97.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому
засіданні позов підтримав посилаючись
на викладені в письмовій позовній
заяві обставини в просить позов
задоволити.

Представник відповідачів ОСОБА_6 в
судовому засіданні проти позову
заперечив, вважає його безпідставним і
просить в задоволенні позову
відмовити.

Представник Управління
Держземагенства у Тячівському районі
вважає позов необґрунтованим і просить
в його задоволенні відмовити.

Представники Буштинської селищної
ради, Тячівського відділу Державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру» в Закарпатській
області, реєстраційної служби
Тячівського рай управління юстиції в
судове засідання не з'явилися, хоч про
час та місце розгляду справи були
належним чином повідомлені, а тому суд
в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув
справу у їх відсутності на підставі
наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд
дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно до нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу від 25 жовтня
2004 року ОСОБА_1 придбав у ТзОВ
«Верховина» будівлю олійниці, що
розташована в АДРЕСА_3 на земельній
ділянці, норму якої не встановлено і
приватизація якої не проводилася.
Покупцеві було роз'яснено зміст ст. 120
ЗК України про необхідність оформлення
права власності на земельну ділянку, на
якій розташована олійниця( а.с. 23).

Рішенням 8 сесії 5 скликання
Буштинської селищної ради № 191 від
15.06.2007 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на
збір матеріалів щодо відводу в оренду
для підприємницької діяльності
(обслуговування олійниці та мебельного
цеху) земельної ділянки по АДРЕСА_2,
Тячівського району( а.с.24).

Рішення Буштинської селищної ради від 2
липня 2010 року №811(п.1.29) надано дозвіл
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на розроблення
технічної документації на земельну
ділянку площею 0.06 га. для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1 в смт. Буштино( а.с.25).

А рішенням № 867 від 3 вересня 2010 року
Буштинської селищної ради затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо передачі у спільну сумісну
власність земельної ділянки ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
площею 0.0574 га по АДРЕСА_1 в смт. Буштино(
а.с. 26).

На підставі вказаного рішення ОСОБА_2
отримала державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку серії ЯЛ № 245166 від 03.11.2010 року
на земельну ділянку розміром 0.0574 га,
розташовану в АДРЕСА_1 з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд. В
даному акті міститься план меж
земельної ділянки, яка межує з землями
селищної ради, гр. ОСОБА_7 та землями
загального користування(вулиця)( а.с.
15-17).

У відповідності до ст. 81 ч.1 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки в тому
числі шляхом безоплатної передачі із
земель державної і комунальної
власності.

Підстави та порядок набуття права на
землю, а також порядок передачі
земельних ділянок визначено у ст.ст. 116,
118 ЗК України.

Із зазначених норм випливає, що
отримання земельної ділянки у
власність або в користування
супроводжується різними діями
зацікавленої особи, прийняттям
відповідних рішень органу місцевого
самоврядування (щодо дачі згоди на
розроблення проекту відведення
земельної ділянки, про затвердження
проекту відведення та про передачу
земельної ділянки).

У відповідності до ст. 125 ЗК України( в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин) право власності
та право постійного користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником документа, що
посвідчує право власності та його
державної реєстрації, якими є згідно до
ст. 126 цього Кодексу державні акти.

Згідно до ст.152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати будь-яких порушень його
прав на землю.

Захист прав на земельні ділянки
здійснюється в тому числі шляхом
визнання недійсними актів органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та (або) визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
особи.

Згідно до ст.60 цього Кодексу кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

А згідно до ст. ст. 58, 59 цього Кодексу
докази повинні бути належними і
допустимими.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач ОСОБА_1 19 липня 2010 року оскаржив
рішення Буштинської селищної ради від 2
липня 2010 року №811(п.1.29) про надання
дозволу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на розроблення
технічної документації на земельну
ділянку площею 0.06 га. для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1 в смт. Буштино, та постановою
Тячівського районного суду від 7 червня
2011 року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Буштинської селищної
ради, де третя особи ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про
зобов'язання вчинення певних дій та
скасування рішення селищної ради позов
було задоволено( а.с. 9-14).

Постановою Львівського апеляційного
суду від 15 жовтня 2013 року в даній
справі, яка залишена без змін ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 12 червня 2014 року, вказано постанова
Тячівського районного суду від 7 червня
2011 року скасована та прийнято нову
постанову, якою в задоволенні позову
ОСОБА_1 до Буштинської селищної ради, де
третя особи ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про
зобов'язання вчинення певних дій та
скасування рішення селищної ради
відмовлено( а.с. 79-82, 155).

При цьому судами апеляційної та
касаційної інстанції констатовано, що
позивач не надав жодного
правовстановлюючого документа на
право власності, постійного
користування чи оренди земельної
ділянки, на якій розташована придбана
ним олійниця, не надав доказів
накладення виділеної ОСОБА_2 земельної
ділянки на земельну ділянку, яка
безпосередньо знаходиться під
будівлею олійниці та яка необхідна для
обслуговування цієї будівлі, а відтак
дійшли висновку про відсутність факту
порушення прав чи інтересів позивача
під час прийняття сесією селищної ради
рішення від 2 липня 2010 року за №811(п.1.29).

Аналогічно при оскарженні рішення № 867
від 3 вересня 2010 року Буштинської
селищної ради затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
передачі у спільну сумісну власність
земельної ділянки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, площею 0.0574 га по
АДРЕСА_1 в смт. Буштино та виданого на
його підставі державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку серії ЯЛ № 245166 від 03.11.2010 року,
які є похідними від вищевказаного
рішення, позивач також не надав якихось
належних і допустимих доказів щодо
порушення його прав чи інтересів під
час прийняття оспорюваного рішення та
державного акту. Не надано належних
вихідних даних для призначення і
проведення відповідної експертизи з
цього приводу.

З урахуванням наведеного, суд вважає,
що в задоволенні позову ОСОБА_1 про
скасування рішення № 867 від 3 вересня
2010 року Буштинської селищної ради про
затвердження технічної документацією
із землеустрою щодо передачі у спільну
сумісну власність земельної ділянки
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
площею 0.0574 га по АДРЕСА_1 в смт. Буштино
та визнання недійсним виданого на його
підставі державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку серії ЯЛ № 245166 від 03.11.2010 року,
скасування його реєстрації слід
відмовити.

На підставі ст.154 ЦПК України заходи
забезпечення позову, встановлені
ухвалою Тячівського районного суду від
7 червня 2012 року в виді заборони
відчуження земельної ділянки , яка
розташована в АДРЕСА_1 , площею 0.0574 га. ,
цільове призначення для будівництва та
обслуговування житлового будинку ,
господарських будівель і споруд , яка
належить ОСОБА_2 згідно до державного
акту на право приватної власності на
землю серії ЯЛ №245166, слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 169, 209-215 ЦПК
України, на підставі ст.ст.81,116, 118, 125, 126,
152 ЗК України, ст.ст. 13, 16 ЦК України,

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 , Буштинської селищна
рада , Управління Держземагенства у
Тячівському районі , де треті особи
Тячівський відділ Державного
підприємства « Центр державного
земельного кадастру» в Закарпатській
області, реєстраційна служба
Тячівського рай управління юстиції
про визнання державного акту на право
приватної власності на землю
недійсним, скасування його реєстрації
та скасування рішення Буштинської
селищної ради відмовити.

Скасувати заходи забезпечення
позову, встановлені ухвалою
Тячівського районного суду від 7 червня
2012 року в виді заборонення відчуження
земельної ділянки , яка розташована в
АДРЕСА_1 , площею 0.0574 га. , цільове
призначення для будівництва та
обслуговування житлового будинку ,
господарських будівель і споруд , яка
належить ОСОБА_2 згідно до державного
акту на право приватної власності на
землю серії ЯЛ №245166.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення , а особами , які брали
участь у справі , але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення ,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий:
М.М.Розман