УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про
видачу судового наказу

01 серпня 2014 року
м.Добропілля

Суддя Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
Здоровиця О.В., розглянувши заяву
Товариства з додатковою
відповідальністю «Шахта «Білозерська»
про видачу судового наказу про
стягнення суми заборгованості за
центральне опалення з ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про
видачу судового наказу про стягнення
суми заборгованості за центральне
опалення з боржника ОСОБА_1 в розмірі
3963,51 грн. - заборгованості за центральне
опалення та судових витрат.

Розглянувши надані матеріали, прихожу
до висновку про необхідність відмовити
у прийнятті заяви про видачу судового
наказу виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.100 ЦПК України
суддя відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, якщо із заяви і
поданих документів вбачається спір про
право.

Як вбачається із заяви про видачу
судового наказу, боржник ОСОБА_1 є
споживачем центрального опалення за
адресою АДРЕСА_1, і має борг за надані
послуги з центрального опалення за
вказаною адресою в сумі 3963,51 грн., який
виник у період з 01.10.2006 р. по 01.02.2014 р.

Зі звірки боргу від 08.02.2014 р. за адресою
АДРЕСА_1, боржника ОСОБА_1, доданої до
заяви, вбачається, що заборгованість за
період 01.10.2006 р. по 01.02.2014 року склала
3638,73 грн., але заявник в своїй заяві
просить стягнути суму боргу за
вказаний період в сумі 3963,51 грн.,
включивши в суму заборгованості борг в
розмірі 324,78 грн., який утворився станом
на 01.10.2006 року.

Таким чином вбачається, що заявник
просить стягнути суму боргу, яка не
відповідає вказаному в заяві періоді,
при цьому доказів, з яких би вбачалось,
з якого часу утворився вказаний борг
станом на 01.10.2006 року в сумі 324,78 грн. - до
заяви про видачу судового наказу не
надано.

Відповідно до п.13 Постанови Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011р. №14 «Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження», Якщо заявлено
вимогу про стягнення заборгованості за
надані житлово-комунальні,
телекомунікаційні послуги, послуги
телебачення та радіомовлення (пункт 3
частини першої статті 96 ЦПК), судовий
наказ може бути видано за наявності
відповідних договорів про надання
таких послуг, інших письмових доказів,
що підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

Заявником не надано документів, які
вказують на правильність і
безспірність тарифів до 03.11.2006 року.

Згідно п.9 Постанови пленуму вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
№14 від 23.12.2011 року, якщо із доданих
документів вбачається пропуск
позовної давності - така вимога може
бути вирішена лише у позовному
провадженні (ч.3 ст.267 ЦК України).

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Як вбачається із поданої заяви, заявник
звернувся до суду із заявою 29.07.2014р., в
якій просить видати судовий наказ про
стягнення з боржника суми
заборгованості, що виникла у період з
01.10.2006р. по 01.02.2014р.

Таким чином, заявник звернувся до суду
із заявою про видачу судового наказу
про стягнення суми заборгованості, з
пропуском строку позовної давності.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
із заяви і поданих документів про
видачу судового наказу про стягнення
суми заборгованості за центральне
опалення - вбачається спір про право, що
є підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу

Керуючись ст. ст.96, 100, 101, 293,294 ЦПК
України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з додатковою
відповідальністю «Шахта «Білозерська»
у прийнятті заяви про видачу судового
наказу про стягнення суми
заборгованості за центральне опалення
з ОСОБА_1.

Роз'яснити заявнику його право на
звернення з вимогами до суду у
позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.99 ЦПК України, у
разі відмови в прийнятті заяви про
видачу судового наказу або в разі
скасування судового наказу внесена
сума судового збору стягувачу не
повертається. У разі пред'явлення
стягувачем позову до боржника у
порядку позовного провадження сума
судового збору сплаченого за подання
заяви про видачу судового наказу
зараховується до суми судового
збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Донецької області
через Добропільський міськрайонний
суд Донецької області протягом 5 днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п»яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
О.В.Здоровиця

01.08.2014