КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/730/14-ц
Провадження №2-о/319/28/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року
смт
Куйбишеве

Куйбишевський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді
Скляра С.Ю.,

при секретарі судового засідання
Малій І.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі
Куйбишевського районного суду
Запорізької області цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документа, заінтересовані особи -
ОСОБА_2, реєстраційна служба
Куйбишевського районного управління
юстиції Запорізької області (далі -
реєстраційна служба), -

В С Т А Н О В И В :

05 серпня 2014 року ОСОБА_1 подав до суду
заяву для розгляду в порядку окремого
провадження, вказавши в ній, що він
разом із дружиною ОСОБА_2 є
співвласниками квартири АДРЕСА_1.
Заявник вирішив розпорядитися своєю
власністю, у зв'язку з чим звернувся до
нотаріальної контори з метою
оформлення відповідного правочину.
Однак виявилося, що у
правовстановлюючому документі -
свідоцтві про право власності на житло
його по батькові помилкового записано
як «ОСОБА_1», тоді як за паспортом
громадянина України та іншими
документами зазначено його по батькові
«ОСОБА_1». Заявник прохає встановити
факт належності правовстановлюючого
документа, оскільки в інший спосіб
такий факт не може бути встановлений.
Цей факт має для заявника юридичне
значення у зв'язку із бажанням
здійснити відчуження нерухомості.

Заявник ОСОБА_1 письмово повідомив
судові про те, що він підтримує доводи
поданої заяви, прохає її задовольнити
на підставі наявних у справі доказів
(а.с.17).

Позицію заявника підтримав його
представник - адвокат ОСОБА_3, надавши
судові відповідну письмову заяву
(а.с.19).

ОСОБА_2 та реєстраційна служба, як
заінтересовані особи, не заперечували
проти задоволення заяви ОСОБА_1, про що
надали судові відповідні письмові
заяви (а.с.21,23).

Особи, які повинні брати участь у
справі, в судове засідання не з'явились,
про час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином (а.с.16,18,20,22),
прохали судове засідання провести без
їх участі (а.с.17,19,21,23).

Виходячи з наведеного, а також
положень ч.2 ст.158 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України), суд вважає, що рішення у
справі можливо постановити при
проведенні судового засідання за осіб,
які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось
через неявку у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі.

Суд, з'ясувавши позицію заявника і
заінтересованих осіб щодо вирішення
справи, вивчивши матеріали справи,
дослідивши наявні у них докази та
надавши їм оцінку, вважає, що заява
ОСОБА_1 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.234 ЦПК України
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1
року в смт Комиш-Зоря Куйбишевського
району Запорізької області. Його
батьками є: батько - ОСОБА_4, мати -
ОСОБА_5 (а.с.4,8).

16 жовтня 1998 року на ім'я ОСОБА_1
Куйбишевським РВ УМВС України в
Запорізькій області було видано
паспорт громадянина України, в якому по
батькові зазначено «ОСОБА_1» (а.с.4).

28 березня 1973 року ОСОБА_1 одружився із
ОСОБА_2, яка у зв'язку з реєстрацією
шлюбу змінила своє прізвище на
«ОСОБА_2» (а.с.4 зворотна сторона).

З матеріалів справи встановлено, що
ОСОБА_2, працюючи в орендному
підприємстві «Комиш-Зорянський
елеватор» та будучи наймачем квартири
АДРЕСА_1, у березні 1998 року звернулася
із заявою про приватизацію квартири до
органу приватизації житла (а.с.15).

Згідно наказу №2 від 12 березня 1998 року
про приватизацію державної квартири,
виданого керівником органу
приватизації, прохання наймача ОСОБА_7
було задоволено і їй передано
вищевказану квартиру в приватну
спільну власність.

Разом з ОСОБА_7 право на приватизацію
житла отримав член її сім'ї - заявник
ОСОБА_1, як чоловік.

12 березня 1998 року комісією по
приватизації житла при
«Комиш-Зорянському елеваторі» на
підставі розпорядження (наказу) від 12
березня 1998 року №2 було видано
свідоцтво про право власності на житло
на ім'я ОСОБА_2. Співвласником квартири
на праві приватної спільної сумісної
власності став інший член сім'ї ОСОБА_7 -
ОСОБА_1 (а.с.9).

Право власності зазначених осіб на
квартиру було зареєстровано бюро
технічної інвентаризації (а.с.9
зворотна сторона).

Частиною першою статті 368 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
визначено, що спільна власність двох
або більше осіб без визначення часток
кожного з них у праві власності є
спільною сумісною власністю. При цьому,
у разі виділу частки із майна, що є
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду (частина
друга статті 370 ЦК України).

Як вбачається із свідоцтва про право
власності на житло, воно видано,
зокрема, на ім'я ОСОБА_1, тоді як за
паспортом громадянина України та
іншими документами зазначено його по
батькові «ОСОБА_1» (а.с.4-7,9).

У 2014 року заявник ОСОБА_1 вирішив
розпорядитися своєю частиною
власності, у зв'язку з чим звернувся до
нотаріальної контори з метою
оформлення відповідного правочину.
Однак виявилося, що у
правовстановлюючому документі -
свідоцтві про право власності на житло
його по батькові помилкового записано
як «ОСОБА_1». Дана обставина
перешкоджає заявникові здійснити
відчуження нерухомого майна.

Суд, встановлюючи факт належності
правовстановлюючого документа ОСОБА_1,
бере до уваги сукупність даних щодо
вказаної особи, а також про обставини
набуття права власності на ? частину
квартиру, які містяться у наданих до
справи документах. Досліджені у справі
обставини дають підстави стверджувати,
що написання по батькові ОСОБА_1 у
свідоцтві про право власності на житло
є відмінним від написання по батькові в
паспорті громадянина України на ім'я
заявника через допущену помилку, яка є
наслідком довільного перекладу по
батькові з російської на українську
мову. З цих підстав суд вважає
встановленим факт належності
вказаного правовстановлюючого
документа заявникові ОСОБА_1. Крім того,
заінтересовані особи у справі не
заперечували проти встановлення факту
належності заявникові
правовстановлюючого документа,
погодившись із доводами, наведеними
ОСОБА_1 у заяві.

Встановлення факту належності
правовстановлюючого документа певній
особі має для заявника ОСОБА_1 юридичне
значення, який не може бути
встановлений в іншому порядку, крім
судового.

Суд прийшов до висновку, що зібрані у
справі докази та їх належна оцінка,
вказують на наявність підстав для
задоволення заяви ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись
стст.209,212-215,235,256,259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, - задовольнити.

Визнати встановленим факт належності
правовстановлюючого документа особі, а
саме, що свідоцтво про право власності
на житло, видане від 12 березня 1998 року
комісією по приватизації житла при
«Комиш-Зорянському елеваторі» на
квартиру АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в смт
Комиш-Зоря Куйбишевського району
Запорізької області, в частині його
права на 1/2 (одну другу) частину
квартири.

Рішення суду відповідно до частини 1
статті 223 ЦПК України набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції - Куйбишевський
районний суд Запорізької області
шляхом подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10-денного
строку з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: С.Ю.Скляр