АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4046/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3028/14
Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В.
Доповідач Бутенко С. Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді:
Бутенко С.Б.

Суддів:
Карпушина Г.Л., Прядкіної О.В.

при секретарі:
Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою заступника
прокурора Київського району м. Полтави
в інтересах держави в особі
Полтавської міської ради

на рішення Київського районного суду м.
Полтави від 11 липня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності на
реконструйовану квартиру.

Заслухавши суддю-доповідача
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаним позовом до
ОСОБА_2, в якому просив визнати за ним
право власності на реконструйовану
квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що 16 вересня 2008 року на
підставі договору купівлі-продажу
придбав у відповідачки ОСОБА_2 вказану
квартиру, яку з часу придбання у
власність перепланував із добудовою
веранди, в результаті чого змінилася
площа квартири. Оскільки ОСОБА_2
відмовляється вчиняти будь-які дії для
переоформлення на нього дозвільних
документів щодо здійсненої
реконструкції та добудови до квартири,
він позбавлений можливості
зареєструвати своє право власності на
дане майно.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 11 липня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на
квартиру № 15, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею - 93,6
кв.м., житловою площею - 34,3 кв.м., а саме:
1-а кімната (4) - 17,1 кв.м, 2-а кімната (5) - 10,1
кв.м, 3-я кімната (6) - 7,1 кв.м, кухні (7) -
площею 6,7 кв.м., санвузол - площею 607 кв.м.,
коридору (1) - площею 4,7 кв.м., вбудованої
шафи (10) - площею 1,3 кв. м., веранди (8) -
площею 9,7 кв.м., господарське приміщення
(ІV) - площею 6,7 кв.м., господарське
приміщення (ІІІ) - площею 14,3 кв.м. В
загальному користуванні залишено:
сходи (І) - площею 3.2 кв.м., в тому числі
(к=0,5) - 1,6 кв.м.; коридор (ІІ) -площею (1) 4,2
кв.м, в тому числі (к=0,5) - 2,1 кв.м.

Вказане рішення в апеляційному порядку
оскаржив заступник прокурора
Київського району м. Полтави в
інтересах держави в особі Полтавської
міської ради. Посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, апелянт просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст.
309 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, встановивши
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або
неправильне застосування судом норм
матеріального або процесуального
права, апеляційний суд вправі
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що за
договором купівлі-продажу від 16
вересня 2008 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2
у власність трикімнатну квартиру № 15
на першому поверсі будинку АДРЕСА_1
загальною площею 47,5 кв.м., яка
складається з коридору 1 площею 4,3 кв.м.,
санвузлу 2 площею 2,3 кв.м, кухні 3 площею
6,4 кв.м., кімнати 4 площею 17,6 кв.м.,
кімнати 5 площею 10,1 кв.м., кімнати 6
площею 6,8 кв.м.. Вказаний договір
посвідчено приватним нотаріусом
Сумського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстровано в
електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно 16.10.2008 р.

Після придбання квартири ОСОБА_1
самовільно провів перепланування
квартири з прибудовою веранди, в
зв'язку з чим площа квартири
збільшилася з 47,5 кв.м. до 93,6 кв.м.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
суд першої інстанції виходив з правил
ст.ст. 319, 328 ЦК України та презумпції
правомірності набуття позивачем права
власності на вказане майно.

Проте таких висновків місцевий суд
дійшов з порушенням норм матеріального
та процесуального права, без
урахування фактичних обставин справи.

Згідно ст. 319 ЦК України власник має
право володіти, користуватися та
розпоряджатися своїм майном на власний
розсуд та вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України, на яку
позивач посилався як на підставу своїх
вимог, власник квартири може на свій
розсуд здійснювати ремонт і зміни у
квартирі, наданій йому для
використання як єдиного цілого, - за
умови, що ці зміни не призведуть до
порушень прав власників інших квартир
у багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

За змістом ст. 16 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 15
ЦПК України у порядку цивільного
судочинства здійснюється захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів особи.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції не звернув уваги, що
право позивача на квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 47,5 кв.м., правомірно
набуте ним за договором
купівлі-продажу від 16 вересня 2008 року,
відповідачем по справі не порушується
та не оспорюється, а за приписами ч. 2 ст.
376 ЦК України особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього.

Як роз'яснив пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 4 постанови № 6 від 30 березня
2012 року «Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва)» самочинним
вважається будівництво житлового
будинку, будівлі, споруди, іншого
нерухомого майна, якщо вони збудовані
(будуються) на земельній ділянці, що не
була відведена особі, яка здійснює
будівництво; або відведена не для цієї
мети; або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту; або з істотним порушенням
будівельних норм і правил.

Під наданням земельної ділянки слід
розуміти рішення компетентного органу
влади чи органу місцевого
самоврядування про передачу земельної
ділянки у власність або надання у
користування, або передачу права
користування земельною ділянкою на
підставі цивільно-правових договорів
із фізичною чи юридичною особою.

Під належним дозволом слід розуміти
передбачений Законом України «Про
архітектурну діяльність» дозвільний
документ (статті 35-37), що дає право
виконувати підготовчі та будівельні
роботи саме того об'єкту і на тій
земельній ділянці, яка передана з цією
метою певній особі.

Відповідно до п. 4 Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 (з
відповідними змінами), переобладнання
і перепланування житлових і підсобних
приміщень, балконів і лоджій
здійснюється за відповідними
проектами без обмеження інтересів
інших громадян, які проживають у
будинку, з дозволу власника будинку
(квартири) та органу місцевого
самоврядування, виданого в
установленому законом порядку.

Згідно ст. 152 ЖК України переобладнання
і перепланування жилого будинку
(квартири), що належить громадянинові
на праві приватної власності,
провадяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради.

У порушення вимог ст.ст. 212-214 ЦПК
України суд першої інстанції не
врахував норми матеріального та
процесуального права, які регулюють
спірні правовідносини, не взяв до
уваги, що об'єктом права власності,
набутого позивачем за укладеним між
сторонами договором, є квартира
АДРЕСА_1 загальною площею 47,5 кв.м., а
позивач не надав суду доказів щодо
правомірності здійснення ним
будівництва, яке майже вдвічі
збільшило загальну площу придбаної
нерухомості, та за наявності прямої
вказівки закону безпідставно визнав за
ОСОБА_1 право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно.

Відповідно до ст. 16 ЦК України,
звертаючись до суду, позивач за власним
розсудом обирає спосіб захисту.

Обравши способом захисту права подання
позову про визнання права власності на
самочинне будівництво, позивач в силу
ст. 10 ЦПК України не довів правову та
фактичну підставу своїх вимог,
оскільки порушене ОСОБА_1 в суді
питання не належить до компетенції
відповідача ОСОБА_2, права та обов'язки
якої щодо спірної квартири з моменту
укладення договору купівлі-продажу
перейшли до покупця - позивача по
справі ОСОБА_1

Доказів звернення до компетентного
державного органу, рішення якого чи
його відсутність давали б підстави
вважати про наявність спору про право
позивачем по справі не надано і суду
таких обставин не доведено.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржуване
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з постановленням по справі
нового рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Київського району м. Полтави
- задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 11 липня 2014 року - скасувати.

Постановити по справі нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на реконструйовану квартиру
- відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подачі
касаційної скарги протягом 20 днів.

Головуючий:
С.Б. Бутенко

Судді:
/підписи/ Г.Л. Карпушин

О.В. Прядкіна

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
С.Б.Бутенко