________________________________________________________________________
____________________________________________________________Справа
Провадження № 2/520/5979/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2014 року Київський
районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Реви
С.В.,

при секретарі
Бродецькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одеса
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат
на дитину, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
вказаним позовом, в якому просить суд
стягнути з ОСОБА_2 на свою користь
грошові кошти у розмірі 3.125 гривень в
рахунок відшкодування додаткових
витрат та грошові кошти у розмірі 21.835
гривень в якості передбачуваних
додаткових витрат на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено
шлюб, під час перебування в якому
народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В подальшому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було розірвано на підставі судового
рішення та неповнолітню доньку
залишено проживати разом з матір'ю.

Крім того, на підставі судового
рішення щомісячно стягуються з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітньої доньки в
твердій грошовій сумі у розмірі 800
гривень.

Однак, стягуваних коштів не
вистачає на відвідування Одеського
дошкільного закладу «Ясла-садочок» № 15
комбінованого типу Одеської міської
ради, займатися у гуртку дитячих
танців, відвідувати різні масові
заходи, з яких цирк, зоопарк, театр,
кінотеатр. Хоча це є заходами виховання
та розвитку дитини, які необхідні для
формування правильного світогляду, рис
характеру, відкриття та розвиток
здібностей дитини та всі ці заходи
потребують фінансових витрат, а саме:

- з 03 червня 2013 року ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує Одеський
дошкільний заклад «Ясла-садочок» № 15
комбінованого типу Одеської міської
ради та за харчування в якому треба
платити кожен місяць по 195 гривень,
тобто на день подачі позову ОСОБА_1
сплатила 2.535 гривень;

- з 01 вересня 2014 року ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує ОПДНЗ «Центр
розвитку дитини «Ладушка», навчання в
якому коштує 6.480 гривень за учбовий рік;

- за останній рік дитина відвідала
значна кількість різних масових
заходів, після яких залишилися квітки
на суму 590 гривень;

- з метою подальшого розвитку
особистості дитини, необхідно
продовжити відвідувати різні масові
заходи, з яких цирк, зоопарк, театр та
інші, що також потребує коштів не менш
ніж 2.000 гривень;

Таким чином, на день подання
позову фактично понесенні витрати
складають 3.125 гривень, з яких:

- сплата за харчування в Одеському
дошкільному закладі «Ясла-садочок» № 15
комбінованого типу Одеської міської
ради у розмірі 2.535 гривень;

- відвідання дитиною різних
масових заходів за останній рік на суму
590 гривень.

А також передбачувані додаткові
витрати на суму 21.835 гривень, з яких:

- витрати на харчування у дитячому
садочку до початку відвідування школи
в сумі 4.875 гривень (25 міс. * 195);

- витрати на найближчі два роки по
відвідуванню розвиваючих заходів в
сумі 4.000 гривень;

- витрати на відвідування ОПДНЗ
«Центр розвитку дитини «Ладушка», із
розрахунку 6.480 гривень за один учбовий
рік, а до початку відвідування школи в
сумі 12.960 гривень.

Не погодившись з пред'явленим
позовом, під час розгляду справи
представник відповідача ОСОБА_4 надав
суду письмові заперечення, в яких
посилається на те, що позовні вимоги є
необґрунтованими та безпідставними, у
задоволені яких слід відмовити з
огляду на наступне.

Так, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно є
донькою ОСОБА_2, який справно сплачує
аліменти на її утримання.

Хоча на даний час майновий стан
ОСОБА_2 дуже важкий, оскільки він не
працює та не має ніякого доходу. І це у
той час, коли на його утриманні
перебувають непрацездатні батьки,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також троє дітей.

На підставі судового рішення від
11 березня 2014 року, з ОСОБА_2 щомісяця
стягуються аліменти у розмірі 600
гривень на утримання його матері
ОСОБА_5, яка хворіє бронхіальною астмою,
хронічним бронхітом, сахарним діабетом
II типу середньої тяжкості, вузловим
зобом II ступеня, а також аліменти у
розмірі 600 гривень на утримання його
батька ОСОБА_6, який є інвалідом III групи
загального захворювання. Єдиним
джерелом їх доходів є їхня невелика
пенсія, але у зв'язку з вказаними
проблемами зі здоров'ям її недостатньо
для забезпечення життєвих потреб та
додаткових витрат на лікування,
спеціальне харчування та догляд,
потрібні великі кошти на ліки. Крім
того, вони проходять планове
стаціонарне лікування в лікарні. А тому
матеріальне становище ОСОБА_5 та ОСОБА_6
є вкрай нужденним.

Більш того, у ОСОБА_2 крім доньки
ОСОБА_3, є ще двоє малолітніх дітей, а
саме ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3. На утримання ОСОБА_7,
ОСОБА_2 щомісячно сплачує аліменти у
розмірі 500 гривень. В той самий час
ОСОБА_2 повністю забезпечує малесеньку
доньку ОСОБА_8 та дружину ОСОБА_9, яка
перебуває у відпустці по догляду за
їхньою спільною дитиною.

З огляду на вищезазначене ОСОБА_2
не має фінансової можливості
сплачувати додаткові витрати на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_10 позовні вимоги
підтримав та просив суд їх
задовольнити з підстав, викладених у
позові.

Представники відповідача ОСОБА_4
та ОСОБА_5 у судовому засіданні
пред'явлені позовні вимоги не визнали,
просили суд відмовити у їх задоволені
через скрутне матеріальне становище
ОСОБА_2.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та надані докази, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 було
зареєстровано шлюб, від цього шлюбу
народилася донька - ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, про що зроблено
відповідний актовий запис № 33, що
вбачається зі свідоцтва про народження
серії НОМЕР_2 від 21 березня 2013 року.

В подальшому шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_11 було розірвано, про що 24
листопада 2009 року зроблено відповідний
актовий запис № 824, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_3 від 11 березня 2010 року. Дитини
залишалась проживати з матір'ю.

З матеріалів справи вбачається,
що 04 грудня 2009 року ОСОБА_2 зареєстрував
шлюб з позивачкою ОСОБА_1, про що
зроблено відповідний актовий запис №
1196.

Під час перебування ОСОБА_2 з
ОСОБА_1 у шлюбних відносинах,
народилася донька - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зроблений
відповідний актовий запис № 1511, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_4 від 08 вересня
2010 року.

05 листопада 2012 року Київський
районний суд м. Одеси постановив заочне
рішення по справі № 1512/7980/2012, яким
розірвав шлюб між ОСОБА_2 з ОСОБА_1, а
також визначено місце проживання
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
разом з матір'ю ОСОБА_1. Судове рішення
набрало законної сили.

04 лютого 2014 року ОСОБА_2
зареєстрував шлюб з ОСОБА_12, про що
зроблено відповідний актовий запис №
156, що підтверджується свідоцтвом про
шлюб серії НОМЕР_5 від 04 лютого 2014 року.
Від цього шлюбу у ОСОБА_2 з ОСОБА_12
народилася донька - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 7310, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_6 від 23 липня 2014
року.

Таким чином, з огляду на
вищезазначене судом встановлено, що у
відповідача ОСОБА_2 є три
неповнолітні дитини, а саме:

- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка
проживає зі своєю матір'ю ОСОБА_11;

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає зі своєю матір'ю ОСОБА_1,
зазначене підтверджується матеріалами
справи, а саме відповідною довідкою про
склад сім'ї та реєстрацію № 4 від 13
січня 2014 року, яка видана КП
«Житлово-комунальний сервіс
«Чорноморський»;

- ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає
разом з ним та матір'ю, при цьому ОСОБА_12
на даний час перебуває у відпустці по
догляду за їхньою спільною дитиною.

Відповідно до ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу

Пунктом 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15
травня 2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного Кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» роз'яснено, що за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом. Аліменти на дитину
присуджуються в частці від заробітку
(доходу) її матері, батька (або в твердій
грошовій сумі) і виплачуються
щомісячно. Вирішуючи питання щодо
розміру аліментів, суд повинен
ураховувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення. Розмір аліментів на
одну дитину не може бути меншим, ніж
зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому
необхідно мати на увазі, що зміна
законодавства в частині визначення
мінімального розміру аліментів на одну
дитину не є підставою для перегляду
постановлених раніше судових рішень
про їх стягнення. Що ж до максимального
розміру аліментів, які стягуються з
боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70
Закону України «Про виконавче
провадження» він не повинен
перевищувати 50 відсотків заробітної
плати цієї особи.

Як встановлено у судовому
засіданні та вбачається з матеріалів
справи, що ОСОБА_2 щомісяця надає
ОСОБА_11 аліменти на утримання
неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
твердій грошовій сумі у розмірі 500
гривень, що підтверджується
відповідною розпискою від 04 листопада
2014 року, написаною власноруч ОСОБА_11 та
засвідченою в.о. секретаря Троїцької
сільської ради Біляївського району
Одеської області.

На підставі рішення Київського
районного суду м. Одеси від 17 квітня 2013
року по справі № 520/474/13-ц стягуються з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно
аліменти на утримання неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій
сумі у розмірі 800 гривень. Рішення
набрало законної сили.

Факт сплати ОСОБА_2 аліментів
ОСОБА_1 підтверджується розрахунком
заборгованості по аліментам,
затвердженого начальником Першого
Київського відділу Державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції від 25 вересня 2014
року, яка становить 59 гривень 76 копійок
станом на 01 вересня 2014 року. А також
відповідними квитанціями, наданими
представником ОСОБА_2.

Положеннями ч. 1 ст. 202 СК України
передбачено, що повнолітні дочка, син
зобов'язані утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

Згідно із свідоцтвом про
народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_7 в графі
батько вказаний ОСОБА_6 а в графі мати
вказана ОСОБА_5 Матеріалами справи
підтверджується, що ОСОБА_5 хворіє
бронхіальною астмою, хронічним
бронхітом, сахарним діабетом II типу
середньої тяжкості, вузловим зобом II
ступеня, а батько ОСОБА_6 є інвалідом III
групи загального захворювання та
єдиним джерелом їх доходів є їхня
невелика пенсія.

11 березня 2014 року Київський
районний суд м. Одеси постановив
рішення по справі № 520/1009/14-ц, яким
стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
та ОСОБА_6 щомісячно аліменти в твердій
грошовій сумі у розмірі 600 гривень на
кожного.

При цьому, факт отримання ОСОБА_5
та ОСОБА_6 від ОСОБА_2 зазначених
аліментів та в сумі 600 гривень
підтверджується відповідними
розписками, написаних власноруч ОСОБА_5
та ОСОБА_6, наявних в матеріалах справи.

З урахуванням вищевказаного,
судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 кожен місяць витрачає на
утримання своїх неповнолітніх дітей та
батьків не менш 2.500 гривень (500 гривень
на ОСОБА_7 + 800 гривень ОСОБА_3 + 600 гривень
ОСОБА_5 + 600 гривень ОСОБА_6 = 2.500 гривень),
хоча в цю суму не включено суму
грошових коштів, які витрачаються на
утримання ОСОБА_8 та ОСОБА_12, яка на
даний час перебуває у відпустці по
догляду за дитиною. При цьому в
матеріалах справи відсутні будь-які
дані про офіційне працевлаштування
ОСОБА_2.

Статтею 185 Сімейного кодексу
України встановлено, що той з батьків, з
кого присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо). Розмір
участі одного з батьків у додаткових
витратах на дитину в разі спору
визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Пунктом 18 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15
травня 2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного Кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» роз'яснено, що до
передбаченої ст. 185 СК участі в
додаткових витратах на утримання
дитини, викликаних особливими
обставинами (розвитком її здібностей,
хворобою, каліцтвом тощо), можна
притягати лише батьків. У цих випадках
ідеться про фактично зазнані або
передбачувані витрати, тому їх
необхідно визначати у твердій грошовій
сумі.

Оцінивши всі обставини у їх
сукупності, з урахуванням вимог
розумності та справедливості, а також
покладеного на батьків законодавством
обов'язку утримання неповнолітніх
дітей, суд вважає, що ОСОБА_2
зобов'язаний утримувати свою доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та брати участь у
додаткових витратах на розвиток її
здібностей, але суд не погоджується з
розміром грошових коштів, які ОСОБА_1
просить стягнути з ОСОБА_2 в якості
додаткових витрат на доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме в сумі 24.960 гривень,
з яких:

- 3.125 гривень фактично зазнані
витрати;

- 21.835 гривень передбачувані
витрати.

Так, при визначенні розміру
додаткових витрат суд, відповідно до
ст. 182 СК України, враховує матеріальне
положення платника додаткових витрат,
наявність у платника інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина тощо, а також суд
виходиться із того, що така участь
батьків має бути рівною, водночас
враховуючи можливість батьків
надавати таку допомогу.

В даному випадку на утриманні
відповідача знаходяться його батьки та
ще двоє неповнолітніх дітей, без
урахування ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що має
істотне значення для визначення
розміру додаткових витратах на дитину,
у зв'язку з чим суд не вбачає можливості
стягнути з ОСОБА_2 грошову суму у
розмірі 24.960 гривень, як додаткових
витрат на дитину, через стан його
матеріального становища.

Отже, враховуючи характер і об'єм
та з урахуванням вимог розумності й
справедливості, суд вважає, що позовні
вимоги про стягнення додаткових
витратах на дитину підлягають
частковому задоволенню, а саме у
розмірі 3.240 гривень, які становлять
половину вартості оплати за один
учбовий рік в ОПДНЗ «Центр розвитку
дитини «Ладушка», в іншій частині слід
відмовити за безпідставністю.

За приписами ч. 3 ст. 88 ЦПК України
визначено, що якщо позивача, на користь
якого ухвалено рішення, звільнено від
сплати судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Оскільки позивачка ОСОБА_1
звільнена від сплати судового збору,
суд вважає, що судовий збір слід
стягнути з відповідача ОСОБА_2.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2
в дохід держави підлягає стягненню
судовий збір у розмірі 243 гривні 60
копійок.

З огляду на вищевикладене, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню шляхом
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
грошових коштів у розмірі 3.240 гривень в
рахунок відшкодування додаткових
витрат на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а також з ОСОБА_2 в дохід
держави підлягає стягненню судовий
збір у розмірі 243 гривні 60 копійок. У
задоволені позовних вимог в іншій
частині слід відмовити за
безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 80, 88, 212-215
ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 182, 185, 202 СК
України, постановою Пленуму Верховного
Суду України № 3 від 15 травня 2006 року
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного Кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, грошові кошти у розмірі
3.240 (три тисячі двісті сорок) гривень в
рахунок відшкодування додаткових
витрат на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід в дохід
держави грошові кошти у розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят)
копійок в рахунок відшкодування
судового збору.

В іншій частині відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду міста Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Рева С. В.