Справа № 405/5523/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2014 року Ленінський районний суд м.
Кіровограда у складі головуючого

судді
Плохотніченко Л.І.

при секретарі:
Іванову А.С..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог: Управління Державної
міграційної служби в Кіровоградській
області про зняття з реєстраційного
обліку

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог: Управління
Державної міграційної служби в
Кіровоградській області про виселення
з будинку та зняття з реєстрації
зазначивши, що вона є власником ?
частини житлового будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем вказано, що у зазначеному
будинку з 14.05.2008 року зареєстрований
відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживав у вказаному житловому будинку
з бабусею позивача ОСОБА_3, проте з 2012
року відповідач у будинку АДРЕСА_1 не
проживає.

Наявність реєстрації відповідача в
зазначеному вище будинку, позбавляє
позивача право вільно розпоряджатися
своєю власністю на свій розсуд, в тому
числі прописатися .

Вважаючи порушеними свої права та
інтереси позивач звернулася до суду з
даним позовом.

Позивач у судовому засіданні
посилаючись на викладені в позові
обставини позов підтримала та просила
задовольнити.

Відповідач у судове засіданні не
з`явився, проте був належним чином
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи та надавши
оцінку доказам у їх сукупності суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до Витягу про державну
реєстрацію прав, виданого комунальним
підприємством «Кіровоградське
обласне об'єднане бюро технічної
інвентаризації» позивач є власником 12
частки будинку АДРЕСА_1.

Згідно з домовою книгою для прописки
громадян, які проживають у будинку
АДРЕСА_1 у цьому будинку зареєстрований
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, суд не бере до уваги
складені та підписані свідками 28 .03.,
22.05., 10.06., 27.06. та 28.12. 2012 року акти про не
проживання відповідача за
вищевказаною адресою, оскільки
відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.

З наданих в судовому засіданні
показань свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 встановлено, що відповідач в
будинку позивача не проживає з березня
2012 року, де проживає нікому не відому.
За вказаний період відповідач жодного
разу в будинку позивача не зявився.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України
доказами є будь - які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів, висновків експерта.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право власності є
непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено,
що власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

У відповідності до ч.1 ст.383 ЦК України
власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім`ї, інших осіб і не має
право використовувати його для
промислового виробництва.

Згідно з ч.2 ст. 386 ЦК України власник,
який має підстави передбачити
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ст. 72 ЖК України,
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

З урахуванням викладених обставин,
суд дійшов висновку, що обставини
викладені у позові знайшли своє
підтвердження в ході судового
розгляду, є обґрунтованими, доведеними,
а тому порушене право позивача
підлягає захисту шляхом задоволення
даного позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 11. 57-60, 79, 88, 212-215,218 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог: Управління Державної
міграційної служби в Кіровоградській
області про зняття з реєстраційного
обліку, - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування житловим
будинком АДРЕСА_1.

Зобов`язати Управління Державної
міграційної служби в Кіровоградській
області зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з
реєстраційного обліку у будинку
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243,60
грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Ленінський районний суд
м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
Л. І. Плохотніченко