Дата документу 03.11.2014
Справа № 501/4834/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року Іллічівський міський
суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Петрюченко М.І.

при секретарі - Ковтонюк Г.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Тимофієнко
О.О.,

представників третіх осіб - Димитрієва
Ю.М., Павлуша В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Іллічівську
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства "Іллічівський морський
торговельний порт (треті особи -
профспілка робітників морського
транспорту Іллічівського морського
торговельного порту, спілка
професіоналів докерів - механізаторів
Іллічівського морського торговельного
порту, незалежна профспілка
працівників Іллічівського морського
торговельного порту) про визнання
наказу незаконним та скасування
наказу, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Державного
підприємства "Іллічівський морський
торговельний порт (треті особи -
профспілка робітників морського
транспорту Іллічівського морського
торговельного порту, спілка
професіоналів докерів - механізаторів
Іллічівського морського торговельного
порту, незалежна профспілка
працівників Іллічівського морського
торговельного порту) про визнання
наказу незаконним та скасування наказу
(а.с.3-7), стверджуючи, що 19 лютого 2014 року
адміністрацією ДП "Іллічівський
морський торговельний порт" видано
наказ №110 "Про зміни в організації
виробництва і праці служби побуту".
Вказаним наказом з 01.06.2014 року було
ліквідовано структурний підрозділ
"служба побуту" та створено структурний
підрозділ "Відділ побуту", а
вивільнення працівників, робочі місця
яких підлягають скороченню, здійснити
відповідно до ст.49-2 КЗпП України.

Позивач вказує, що 14.04.2014 року
профспілки порту провели з
адміністрацією підприємства
переговори, на яких вимагали від
адміністрації не проводити
вивільнення працівників, враховуючи
соціальну напругу у колективі та
державі.

03.07.2014 року було видано наказ по порту
№322, згідно якого позивача було
примусово переведено на неповний
робочий час з 32-х годинним робочим
тижнем.

Позивач стверджує, що наказ видано з
порушенням чинного законодавства
України та чинного колективного
договору ДП "Іллічівський морський
торговельний порт", через що у липні 2014
року йому (позивачу) було виплачено
заробітну плату за 80% робочого часу,
незважаючи на те, що він працював
повний робочий час та знаходився на
робочому місці. Вказані обставини
призвели до зменшення 20% тарифу -
посадового окладу за липень 2014 року.

У зв'язку з цим позивач звернувся до
суду з даним позовом та просить суд:

- визнати наказ директора ДП
"Іллічівський морський торговельний
порт" №322 від 03.07.2014 року таким, що
виданий з порушенням норм чинного
законодавства України, прав та його
законних інтересів та скасувати його,

- зобов'язати відповідача провести
оплату праці у повному обсязі, виходячи
з місячної норми тривалості робочого
часу за період з 03.07.2014 року до дати
набрання цим рішенням суду законної
сили.

23 жовтня 2014 року позивач подав до суду
уточнену позовну заяву (а.с.52-54), згідно
якої просив суд постановити рішенням,
яким наказ директора Іллічівського
морського торговельного порту №322 від
03.07.2014 року в частині постійного
переміщення ОСОБА_1 інженером першої
категорії відділу побуту з оплатою за
штатним розкладом та з 32-х годинним
робочим тижнем - визнати незаконним та
скасувати.

Також 23 жовтня 2014 року позивач подав до
суду заяву про залишення без розгляду
вимог, викладених у первісному позові
(а.с.51).

Ухвалою Іллічівського міського суду
Одеської області від 28 жовтня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного
підприємства "Іллічівський морський
торговельний порт (треті особи -
профспілка робітників морського
транспорту Іллічівського морського
торговельного порту, спілка
професіоналів докерів - механізаторів
Іллічівського морського торговельного
порту, незалежна профспілка
працівників Іллічівського морського
торговельного порту) про визнання
наказу незаконним та скасування
наказу, викладені у первісному позові -
залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав
позов з врахуванням уточненої заяви,
просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти задоволення
позову, надав відзив на позовну заяву
(а.с.56-62), просив суд відмовити в
задоволенні позову, мотивуючи тим, що
13.06.2014 року, у зв'язку із набранням
чинності законодавства України, було
утворено державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України". Проведення реорганізації
призвело до розподілу функцій між
державними підприємствами морського
транспорту, що кваліфікується як зміна
в організації виробництва і праці.
Також вказана реорганізація призвела
до зміни структури та розміру доходної
частини підприємства, скоротилась
кількість і обсяг загальних питань,
якими займається служба побуту порту,
скоротилась кількість об'єктів
утримання і обслуговування службою,
зменшився об'єм і характер робіт, що
виконується її працівниками.

Також представник відповідача вказує,
що 19 лютого 2014 року керівництвом порту
виданий наказ №110 "Про зміни в
організації виробництва і праці службу
побуту", яким з 01.06.2014 року створено
структурний підрозділ "Відділ побуту"
та ліквідовано структурний підрозділ
"Служба побуту". Пунктом 6.1 наказу
передбачено здійснити вивільнення
працівників, робочі місця та посади
яких підлягають скороченню. З даним
наказом позивача було ознайомлено, про
що він розписався.

Адміністрацією порту було проведено
консультації з профспілковими
організаціями про заходи щодо
запобіганню звільненню чи зведенню їх
кількості до мінімуму, або пом'якшення
несприятливих наслідків будь-якого
звільнення.

У протоколі від 13 березня 2014 року
спільної наради з профспілками порту
зазначено, що голови профспілок
заявили про неприпустимість
скорочення штату працівників служби
побуту, зокрема тих, які не досягли
пенсійного віку та тих, які мають на
утриманні неповнолітніх дітей та з
метою запобігання звільненню
працівників за п.1 ст.40 КЗпП України,
запропонували адміністрації порту,
скласти новий штатний розпис
реорганізованого підрозділу та
запропонувати працівникам переведення
на такі робочі місця.

Представник відповідача вказує, що
кожному працівнику було вручено
повідомлення про зміну істотних умов
праці. Відповідно до протоколу від 14
квітня 2014 року голови профспілок
запропонували призупинити дію наказу
від 19 лютого 2014 року №110 "Про зміни в
організації виробництва і праці службу
побуту".

Наказом №322 від 03.07.2014 року працівників
із служби побуту було переміщено до
відділу побуту з 32-х годинним робочим
тижнем зі збереженням середньої
заробітної плати за попереднім місцем
роботи протягом 2-х тижнів. Позивача та
інших працівників було ознайомлено з
відповідним наказом, але вони
відмовились від підпису, про що були
складені відповідні акти. Позивачем
було надано графік виходу на роботу у
режимі неповного робочого часу, який не
було введено в дію, та з графіком виходу
на роботу у режимі неповного робочого
часу керівників, фахівців, робітників
відділу побуту та графіку
слюсарів-сантехніків, згідно наказу
№322 від 03.07.2014 року, позивач відмовився
ознайомлюватися, про що складено акт.

Представник відповідача також вказує,
що акти, які надані позивачем про
знаходження на робочому місці, є
формальними та такими, що не
відповідають дійсним обставинам.

У зв'язку з вищенаведеним, представник
відповідача просить суд відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_1 у повному
обсязі.

В судовому засіданні представники
третіх осіб - профспілки робітників
морського транспорту Іллічівського
морського торговельного порту, спілки
професіоналів докерів - механізаторів
Іллічівського морського торговельного
порту, незалежної профспілки
працівників Іллічівського морського
торговельного порту підтримали
уточнений позов ОСОБА_1 просили суд
його задовольнити, мотивуючи тим, що
примусова праця в Україні заборонена
та профспілки своєї згоди на
вивільнення працівників, переведення
працівників на неповний робочий час з
32-х годинним робочим тижнем не
надавали.

Заслухавши присутніх сторін по справі,
вивчивши матеріали цивільної справи,
суд приходить до висновку про
задоволення позову з наступних
підстав.

Судом встановлено, що у зв'язку із
набранням чинності законодавства
України, було утворено державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України". Проведення
реорганізації призвело до розподілу
функцій між державними підприємствами
морського транспорту, що
кваліфікується як зміна в організації
виробництва і праці. Також вказана
реорганізація призвела до зміни
структури та розміру доходної частини
підприємства, скоротилась кількість і
обсяг загальних питань, якими
займається служба побуту порту,
скоротилась кількість об'єктів
утримання і обслуговування службою,
зменшився об'єм і характер робіт, що
виконується її працівниками (а.с.63-67,
71-80).

19 лютого 2014 року керівництвом порту
виданий наказ №110 "Про зміни в
організації виробництва і праці службу
побуту", яким з 01.06.2014 року створено
структурний підрозділ "Відділ побуту"
та ліквідовано структурний підрозділ
"Служба побуту" (а.с.32-33).

Згідно копії повідомлення від 14.05.2014
року, начальника соціальної служби та
голів профспілкових організацій
повідомлено про те, що відповідно до
наказу від 19 лютого 2014 року №110 "Про
зміни в організації виробництва і
праці службу побуту", з 01.06.2014 року у
службі побуту будуть проведені зміни в
організації виробництва і праці шляхом
реорганізації вказаного структурного
підрозділу у відділ побуту із новим
затвердженим штатним розписом (а.с.68).

З даним повідомленням позивача ОСОБА_1
було ознайомлено 14 травня 2014 року, про
що він розписався (а.с.69).

Згідно п.п.2.1.7, 2.1.9 колективного
договору Іллічівського морського
торгівельного порту (а.с.41-43), вказано,
що адміністрація порту зобов'язується:

- не проводити ціленаправлені
скорочення працівників до тих пір, поки
не будуть використані всі можливості
для збереження робочих місць і до цього
не змусить економічна ситуація в порту.
В цьому випадку завчасно, не менше ніж
за три місяці, повідомляти профспілки і
вести з ними переговори по дотриманню
прав і інтересів працівників, які
підлягають до скорочення.

- встановлювати по узгодженню з
профспілками у випадку відсутності або
зниження об'єму робіт неповний робочий
час або неповний робочий тиждень з
відповідною оплатою.

Адміністрацією порту було проведено
консультації з профспілковими
організаціями про заходи щодо
запобіганню звільненню чи зведенню їх
кількості до мінімуму, або пом'якшення
несприятливих наслідків будь-якого
звільнення.

Так, у протоколі від 13 березня 2014 року
спільної наради з профспілками порту
зазначено, що голови профспілок заяви
про неприпустимість скорочення штату
працівників служби побуту, зокрема тих,
які не досягли пенсійного віку та тих,
які мають на утриманні неповнолітніх
дітей (а.с.81-82). З метою запобігання
звільненню працівників за п.1 ст.40 КЗпП
України, запропоновано адміністрації
порту скласти новий штатний розпис
реорганізованого підрозділу та
запропонувати працівникам переведення
на такі робочі місця.

Відповідно до протоколу від 14 квітня 2014
року, голови профспілок запропонували
призупинити дію наказу від 19 лютого 2014
року №110 "Про зміни в організації
виробництва і праці службу побуту"
(а.с.34).

Відповідно до ст.21 КЗпП України,
трудовим договором є угода між
працівником і власником підприємства,
за якою працівник зобов'язується
виконувати роботу, визначеною цією
угодою, з підляганням внутрішньому
трудовому розпорядкові, а власник
підприємства зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю і
угодою сторін.

Згідно ст.32 КЗпП України, переведення
на іншу роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації, а також
переведення на роботу на інше
підприємство, в установу, організацію
або в іншу місцевість, хоча б разом з
підприємством, установою,
організацією, допускається тільки за
згодою працівника, за винятком
випадків, передбачених у статті 33 цього
Кодексу та в інших випадках,
передбачених законодавством.

Не вважається переведенням на іншу
роботу і не потребує згоди працівника
переміщення його на тому ж
підприємстві, в установі, організації
на інше робоче місце, в інший
структурний підрозділ у тій же
місцевості, доручення роботи на іншому
механізмі або агрегаті у межах
спеціальності, кваліфікації чи посади,
обумовленої трудовим договором.
Власник або уповноважений ним орган не
має права переміщати працівника на
роботу, протипоказану йому за станом
здоров'я.

У зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці допускається зміна
істотних умов праці при продовженні
роботи за тією ж спеціальністю,
кваліфікацією чи посадою. Про зміну
істотних умов праці - систем та
розмірів оплати праці, пільг, режиму
роботи, встановлення або скасування
неповного робочого часу, суміщення
професій, зміну розрядів і
найменування посад та інших - працівник
повинен бути повідомлений не пізніше
ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не
може бути збережено, а працівник не
згоден на продовження роботи в нових
умовах, то трудовий договір
припиняється за пунктом 6 статті 36
цього Кодексу.

Переміщення є законним, якщо згідно
ст.ст.21, 31, 32 КЗпП України, воно буде
проводиться в межах трудового договору
і не передбачає істотних його змін.
Виходячи зі змісту цих норм, істотними
умовами праці є система та розмір
оплати праці, пільг, режиму роботи,
встановлення або скасування неповного
робочого часу, суміщення професій,
зміну розрядів і найменування посад та
інші умови, які за певних обставин слід
вважати істотними.

Також, відповідно до ст.40 КЗпП України,
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках:

- змін в організації виробництва і
праці, в тому числі ліквідації,
реорганізації, банкрутства або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у
пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Згідно ч.ч.1-3 ст.49-2 КЗпП України, про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках
змін в організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством.

Одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації. При відсутності роботи за
відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.49-4 КЗпП України,
ліквідація, реорганізація підприємств,
зміна форм власності або часткове
зупинення виробництва, що тягнуть за
собою скорочення чисельності або штату
працівників, погіршення умов праці,
можуть здійснюватися тільки після
завчасного надання професійним
спілкам інформації з цього питання,
включаючи інформацію про причини
наступних звільнень, кількість і
категорії працівників, яких це може
стосуватися, про строки проведення
звільнення. Власник або уповноважений
ним орган не пізніше трьох місяців з
часу прийняття рішення проводить
консультації з професійними спілками
про заходи щодо запобігання звільненню
чи зведенню їх кількості до мінімуму
або пом'якшення несприятливих
наслідків будь-якого звільнення.

Професійні спілки мають право вносити
пропозиції відповідним органам про
перенесення строків або тимчасове
припинення чи відміну заходів,
пов'язаних з вивільненням працівників.

19 лютого 2014 року керівництвом порту
виданий наказ №110 "Про зміни в
організації виробництва і праці службу
побуту", яким з 01.06.2014 року створено
структурний підрозділ "Відділ побуту"
та ліквідовано структурний підрозділ
"Служба побуту" (а.с.32-33). Пунктом 6.1
наказу передбачено здійснити
вивільнення працівників, робочі місця
та посади яких підлягають скороченню.

08 квітня 2014 року ОСОБА_1 вручено
повідомлення про зміну істотних умов
праці та він не погодився з роботою у
нових умовах, про що свідчить його
підпис в даному документі (а.с.84). Згідно
абз.5 вказаного повідомлення,
зазначається, що: «У разі відмови від
продовження роботи у нових умовах
праці, трудовий договір буде розірвано
через два місяці, за пунктом 6 статті 36
КЗпП України, з виплатою вихідної
допомоги у розмірі середньомісячного
заробітку».

Згідно копії виписки з наказу №322 від
03.07.2014 року (а.с.25) зазначається:

"ОСОБА_1 провідний інженер (підр.
№1787-служба побуту сектор СПО. (госп.
№102-служба побуту) перемістити
постійно з 03.07.2014 інженером 1 кат. (підр.
№2786-відділ побуту кер.фах. (госп. №146)
відділу побуту з оплатою за штатним
розписом, ст.32 КЗпП України, з 32-х
годинним робочим тижнем, зі
збереженням заробітної плати за
попереднім місцем роботи протягом 2-х
тижнів ст.114 КЗпП України,

Режим роботи - денний з п'ятиденним
робочим тижнем".

Профспілки робітників морського
транспорту Іллічівського морського
торговельного порту, спілки
професіоналів докерів - механізаторів
Іллічівського морського торговельного
порту, незалежної профспілки
працівників Іллічівського морського
торговельного порту своєї згоди на
вивільнення працівників, переведення
працівників на неповний робочий час з
32-х годинним робочим тижнем не надавали
та листом від 04 липня 2014 року №09
просили директора ДП "ІМТП" відмінити
наказ по порту №322 від 03.07.2014 року.

Таким чином, з врахуванням зміни в
організації виробництва і праці службу
побуту, системи оплати праці, режиму
роботи, встановлення неповного
робочого часу, з якими позивач ОСОБА_1
не погодився, переміщення ОСОБА_1
інженером першої категорії відділу
побуту з оплатою за штатним розкладом
та з 32-х годинним робочим тижнем - є
незаконним.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 01.11.1996 року №9 "Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя", судам
роз'яснено, що при розгляді трудових
спорів судам слід мати на увазі, що ч.3
ст.43 Конституції України, використання
примусової праці заборонено.

На підставі викладеного, керуючись ст.43
Конституції України, ст.ст.21, 31, 32, 40, 49-2,
49-4 КЗпП України, ст.ст.212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Наказ директора Іллічівського
морського торговельного порту №322 від
03.07.2014 року в частині постійного
переміщення ОСОБА_1 інженером першої
категорії відділу побуту з оплатою за
штатним розкладом та з 32-х годинним
робочим тижнем - визнати незаконним та
скасувати.

Стягнути з Державного підприємства
"Іллічівський морський торговельний
порт на користь держави судовий збір у
розмірі 243, 60 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Іллічівський міський суд шляхом подачі
апеляційної скарги, яка подається
протягом 10 днів з дня оголошення
рішення, або отримання його копії.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області

М.І.Петрюченко