АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2080/14
Головуючий в І інстанції: Спічак О.Б.
Доповідач: Слюсаренко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
у складі:

головуючого:Радченка С.В.
суддів:Вербицької Л.І. Слюсаренко О.В.
при секретарі:Сікорі О.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Херсоні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
комсомольського районного суду м.
Херсона від 27 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , третя особа
ОСОБА_7 про припинення права власності
на частку у спільному майні,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що їй на праві
власності належить 7/16 частин
житлового будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_5 є
власником 1/16 частини зазначеного
будинку. Спільне користування будинком
з відповідачами неможливе, частка
відповідачки є незначною , припинення
права на частку в будинку не завдасть
шкоди їх правам та інтересам.

Просить припинити право власності
ОСОБА_5 на 1/16 частину будинку,
виплатити відповідачці кошти , внесені
на депозитний рахунок суду, визнати за
позивачкою право власності на 1/16
частину будинку.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 27 травня 2014 року
позов задоволено. Припинено право
власності ОСОБА_5 на 1/16 частину
житлового будинку АДРЕСА_1 визнано
право власності на зазначену частину
будинку за ОСОБА_6, зобов'язано
сплатити з депозитного рахунку суду
ОСОБА_5 компенсацію за частку в будинку
- 13148 грн.

в апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
закону, просить рішення скасувати,
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволені позову.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг та вимог,
заявлених у суді першої інстанції ,
колегія суддів прийшла до висновку , що
апеляційні скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов . суд першої
інстанції виходив із того, що частка
відповідачки у спільному майні є
незначною і не може бути виділена у
натурі, спільне користування
житловим будинком є неможливе, і що
припинення права власності на частку
не завдасть шкоди інтересам
відповідачки, яка забезпечена іншим
житлом.

Судом встановлено і вбачається із
матеріалів справи , що ОСОБА_6 є
власником 7/16 частин , а ОСОБА_5
власником 1/16 частини житлового
будинку АДРЕСА_1

ОСОБА_7 належить ? частина зазначеного
будинку.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи за №
08/14 від 02.04.2014 року дійсна (ринкова)
вартість житлового будинку АДРЕСА_1
загальною площею 59, 9 кв.м., житловою
площею 29, 4 кв.м. складає 210370 грн.
Виділення в натурі 1/16 частини
житлового будинку відповідно до вимог
ДБН В 2.2-15-2005 технічно не можливо. Дійсна
(ринкова) вартість 1/16 частини житлового
будинку складає 13 148,00 грн.

29 квітня 2014 року на депозитний рахунок
суду ОСОБА_6 внесла визначену експертом
вартість 1/16 частики спірного будинку у
сумі 13 148 грн.

Частиною першою статті 365 ЦК України
передбачено підстави, за наявності
яких суд може задовольнити позов про
припинення права особи на частку у
спільному майні: частка є незначною і
не може бути виділена в натурі, річ є
неподільною, спільне володіння і
користування майном є неможливим, таке
припинення не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника та членам його
сім'ї.

Для припинення права особи на частку у
спільному майні необхідно встановити
наявність будь-якої із обставин,
передбачених пунктами 1 - 3 частини
першої статті 365 ЦК України за умови, що
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

Така правова позиція викладена у
постанові Верховного суду України від
16 січня 2012 року у справі № 6-81 цс 11 , яка
відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК
України є обов'язковою для
застосування сулами.

Встановивши за обставинами справи, що
частка відповідачки у спільному майні
є незначною, виділити її у натурі не має
можливості, спільне користування
майном неможливе, і що припинення
права власності відповідачки на
належну їй частку не задасть школи її
інтересам, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на належних доказах,
нормах закону, що регулює спірні
правовідносини і висновків суду не
спростовують.

ОСОБА_5 в ході розгляду справи в
апеляційній інстанції підтвердила
встановлені судом обставини справи, а
саме що вона не проживає у спірному
будинку, у власності має трикімнатну
квартиру , яку заповіла дочці.

Як того вимагає ст. 10, 60 ЦПК України
належними до допустимим доказами
ОСОБА_5 не спростувала доводи
позивачки щодо неможливості спільного
користування і володіння належними
їм частками будинку , з урахуванням
загальної та житлової площі будинку.

ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції не
заперечила проти набуття ОСОБА_5 права
власності на 1/16 частину будинку.

Доводи апелянта про те, що з позовом до
суду про припинення частки мають
звернутися усі співвласники , а не
будь- хто із співвласників ,
позбавлені правового обґрунтування.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального закону.

Підстав для його скасування , а відтак і
для задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.303. 308, 307, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 27 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і з цього часу протягом 20
днів може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: