Провадження № 2/522/8935/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Нікітіної С.Й.

при секретарі Віноградовій
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«УКРСОЦБАНК», ОСОБА_2 про визнання
поруки припиненою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«УКРСОЦБАНК», ОСОБА_2 про визнання
поруки припиненою, посилаючись на те,
що між ОСОБА_2 та
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «УКРСОЦБАНК»,
повним правонаступником якого є АТ
«УКРСОЦБАНК», було укладено Договір
про надання відновлювальної кредитної
лінії № 2007/24-24/166 від 03.09.2007 р.,
відповідно до умов якого ОСОБА_2 було
відкрито кредитну лінію з максимальним
лімітом заборгованості в розмірі 200 000,00
доларі США із сплатою 13,5 відсотка
річних та кінцевим терміном повернення
заборгованості кредиту 02.09.2017 р. В
забезпечення зазначеного Кредитного
договору, 03.09.2007 р. між АКБ «УКРСОЦБАНК»
з однієї сторони, ОСОБА_2 з другою
сторони та ОСОБА_1 (надалі - Позивач або
Поручитель) з третьої сторони було
укладено Договір поруки № 03-24/700.
Виходячи зі змісту п. 3.1. Договору
поруки Поручитель зобов'язався
відповідати перед Кредитором як
солідарний з Позичальником боржник та
протягом одного робочого дня, від дати
отримання повідомлення Кредитора про
невиконання Позичальником,
забезпеченого порукою зобов'язання,
виконати відповідне зобов'язання,
шляхом перерахування непогашеною суми
кредиту на рахунок Кредитора,
непогашеної суми процентів на рахунок
Кредитора, а також суми штрафних
санкцій на рахунок вказаний в
повідомленні Кредитора.

27.06.2008 р. між АКБ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_2
за ініціативою банку було укладено
Додаткову угоду № 1 про внесення змін
до кредитного договору про надання
відновлювальної кредитної лінії №
2007/24-4/166 відповідно до умов якого
процентна ставка за користування
кредитом була збільшена до 14,0 %. Під час
укладання цієї додатково угоди її
умови не погоджувалися з Поручителем -
ОСОБА_1

29.05.2009 р., тобто більш ніж через
одинадцять місяців після укладання
вищенаведеної додаткової угоди, між
АКБ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 за
ініціативою банку було укладено
Додаткову угоду № 1 до Договору поруки
№ 03-24/700 від 03.09.2007 р., якою сторони
передбачили збільшення відсоткової
ставки за Кредитним договором до 14 %
річних.

30.06.2010 р. між АТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_2
за ініціативою банку було укладено
Додаткову угоду № 3 про внесення змін
до кредитного договору про надання
відновлювальної кредитної лінії №
2007/24-4/166 відповідно до умов якого
процентна ставка за користування
кредитом була збільшена до 14,3 %.
Зазначені зміни знову не були
погоджені між Кредитором та
поручителем, жодних додаткових угод до
Договору поруки між сторонами не
укладалися.

Останні платежі ОСОБА_2 по Кредитному
договору про надання відновлювальної
кредитної лінії № 2007/24-4/166 були
вчиненні біль ніж чотири року тому, у
зв'язку з чим порука, відповідно до п. 4
ст. 559 Цивільного кодексу України
вважається припиненою.

Вважаючи, що АТ «УКРСОЦБАНК» було
порушені права позивача, як поручителя
за Договором поруки № 03-24/700 від 03.09.2007
р., та вимоги закону, щодо внесення змін
до основного зобов'язання, які
збільшують відповідальність
поручителя та строку пред'явлення
вимоги до поручителя, позивач просив
визнати припиненим Договір поруки №
03-24/700 від 03.09.2007 р., укладений між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «УКРСОЦБАНК»,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

На судове засідання представник
позивача - ОСОБА_1 не з'явилася, надала
до суду заяву, в якій позов підтримала,
просила його задовольнити та просила
розглядати справу за її відсутністю.

Відповідачі АТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_2
про дату та час слухання справи були
повідомлені належним чином, явку своїх
представників до суду не забезпечили,
про причини своєї неявки не повідомили,
заяви про слухання справи у своїй
відсутності до суду не надходило, заяву
про відкладення справи до суду також не
надавалося.

Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів,
вважає за можливе розглянути справу
заочно у відповідності до правил ст. ст.
169, 224 ЦПК України, приймаючи до уваги, що
представник позивача проти цього не
заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи, повно і
всебічно з'ясувавши обставини,
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог, як таких, що засновані
на Законі та доведені в судовому
засіданні.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Пункт 2 ст. 4 Цивільного кодексу України
констатує, що основним актом
цивільного законодавства України є
Цивільний кодекс України.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Згідно до п. 2 ст. 554 Цивільного кодексу
України Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Стаття 559 Цивільного кодексу України
встановлює, що порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання, а також у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «УКРСОЦБАНК»,
повним правонаступником якого є АТ
«УКРСОЦБАНК», було укладено Договір
про надання відновлювальної кредитної
лінії № 2007/24-24/166 від 03.09.2007 р.,
відповідно до умов якого ОСОБА_2 було
відкрито кредитну лінію з максимальним
лімітом заборгованості в розмірі 200 000,00
доларі США із сплатою 13,5 відсотка
річних та кінцевим терміном повернення
заборгованості кредиту 02.09.2017 р. В
забезпечення зазначеного Кредитного
договору, 03.09.2007 р. між АКБ «УКРСОЦБАНК»
з однієї сторони, ОСОБА_2 з другою
сторони та ОСОБА_1 (надалі - Позивач або
Поручитель) з третьої сторони було
укладено Договір поруки № 03-24/700.
Виходячи зі змісту п. 3.1. Договору
поруки Поручитель зобов'язався
відповідати перед Кредитором як
солідарний з Позичальником боржник та
протягом одного робочого дня, від дати
отримання повідомлення Кредитора про
невиконання Позичальником,
забезпеченого порукою зобов'язання,
виконати відповідне зобов'язання,
шляхом перерахування непогашеною суми
кредиту на рахунок Кредитора,
непогашеної суми процентів на рахунок
Кредитора, а також суми штрафних
санкцій на рахунок вказаний в
повідомленні Кредитора.

27.06.2008 р. між АКБ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_2
за ініціативою банку було укладено
Додаткову угоду № 1 про внесення змін
до кредитного договору про надання
відновлювальної кредитної лінії №
2007/24-4/166 відповідно до умов якого
процентна ставка за користування
кредитом була збільшена до 14,0 %. Під час
укладання цієї додатково угоди її
умови не погоджувалися з Поручителем -
ОСОБА_1

29.05.2009 р., тобто більш ніж через
одинадцять місяців після укладання
вищенаведеної додаткової угоди, між
АКБ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 за
ініціативою банку було укладено
Додаткову угоду № 1 до Договору поруки
№ 03-24/700 від 03.09.2007 р., якою сторони
передбачили збільшення відсоткової
ставки за Кредитним договором до 14 %
річних.

30.06.2010 р. між АТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_2
за ініціативою банку було укладено
Додаткову угоду № 3 про внесення змін
до кредитного договору про надання
відновлювальної кредитної лінії №
2007/24-4/166 відповідно до умов якого
процентна ставка за користування
кредитом була збільшена до 14,3 %.
Зазначені зміни знову не були
погоджені між Кредитором та
поручителем, жодних додаткових угод до
Договору поруки між сторонами не
укладалися.

Відповідно до п. 3.3.2. Договору поруки
Кредитор зобов'язаний до моменту
виконання забезпеченого порукою
зобов'язання, не змінювати умов
Договору кредиту без попереднього
письмового погодження Поручителя.

Внесення зазначених змін до Кредитного
договору, здійснені без письмового
погодження з ОСОБА_1, значно збільшили
обсяг відповідальності останнього, як
поручителя ОСОБА_2, за Договором про
надання відновлювальної кредитної
лінії № 2007/24-24/166, що, відповідно до
приписів ст. 559 Цивільного кодексу
України є безумовною підставою для
визнання поруки припиненою.

Що ж стосується укладання між
Сторонами Додаткової угоди № 1 до
Договору поруки № 03-24/700 від 03.09.2007 р.,
якою сторони передбачили збільшення
відсоткової ставки за Кредитним
договором до 14 % річних, то суд робить
висновок, що ця додаткова угода не може
вважатися погодженням Поручителя на
внесення змін до Кредитного договору
оскільки збільшення процентної ставки
за користування кредитом, сплата якої
охоплюється обсягом зобов'язань
поручителя, за статтею 559 Цивільного
кодексу України, має обов'язковим та
одночасним за хронологією наслідком
-припинення поруки, подальше укладання
додаткових угод до договору поруки не
може розцінюватися як належне
вчинення правочину із погодження
збільшення обсягу відповідальності
поручителя.

Зміна умов зобов'язання з поруки як і
будь-якого іншого зобов'язання
передбачає існування саме цього
змінюваного зобов'язання як об'єкту
зміни на момент її вчинення. Положення
ч. ч. 1-3 ст. 653 Цивільного кодексу України
не передбачають можливості зміни вже
припиненого зобов'язання. Неможливість
подальшого погодження змін обсягу
відповідальності випливає і із змісту
п. 3.3.2 Договору поруки, в якому
згадується про необхідність
попереднього письмового погодження
відповідачем таких змін.

Також судом встановлено, що згідно п.
3.3.9. Кредитного договору Боржник
повинен здійснювати погашення кредиту
відповідно до графіку змін
максимального ліміту заборгованості,
визначеного в п. 1.1.1. Кредитного
договору, у сумі різниць між
максимальним лімітом заборгованості,
що діяв у попередньому періоді та
максимальним лімітом заборгованості,
що діятиме в наступному періоді, в
строк не пізніше останнього робочого
дня попереднього періоду, а також в
кінцевий термін повернення кредиту.

Відповідно до п. 4.5. Кредитного
договору, у разі невиконання
(неналежного виконання) Позичальником
обов'язків, визначених п.п. 3.3.7. - 3.3.9.
Кредитного договору (сплата кредиту,
відсотків та комісій), протягом більше
ніж 60 календарних днів, строк
користування кредитом вважається
таким, що сплив, та, відповідно,
Позичальник зобов'язаний протягом
одного робочого дня погасити кредит у
повному обсязі, сплати проценти за
фактичний час використання кредиту та
нараховані штрафні санкції.

Останні платежі ОСОБА_2 по Кредитному
договору згідно графіку погашення
кредиту, були здійснені більш ніж
чотири роки тому.

В п. 4 ст. 559 зазначено, що порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Відповідно до ст. 252 Цивільного кодексу
України строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Під час укладання Договору поруки
сторонами не було визначено строку дії
зазначеного договору, а тому порука за
цим договором припиняється після
спливу шості місяців з моменту
настання строку виконання основного
зобов'язання.

Строк виконання основного зобов'язання
за Кредитним договором встановлюється
п. 1.1.1. цього договору. Строк виконання
основного зобов'язання за Кредитним
договором змінюється у випадку
настання обставин передбачених п. 4.5.
договору.

Пунктом 4.5. Кредитного договору сторони
визначили момент виконання основного
зобов'язання - на наступний банківський
день за наявності прострочення
погашення заборгованості тривалістю
понад 60 календарних днів.

ОСОБА_2 з січня 2009 року знаходиться в
безперервній прострочці, а тому
терміном виконання основного
зобов'язання, відповідно до вимог п. 4.5.
Кредитного договору є кінець березня
2009 року, з чого випливає, що вимога до
поручителя мала бути пред'явленою не
пізніше кінця вересня 2009 року.
Кредитором строк на пред'явлення
вимоги поручителю був пропущений, а
тому, відповідно до п. 4 ст. 559 Цивільного
кодексу порука за Договором поруки №
03-24/700 від 03.09.2007 р. є припиненою.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
суд приходить до висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«УКРСОЦБАНК», ОСОБА_2 про визнання
поруки припиненою.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

При цьому, як регламентує ст. 79 ЦПК
України, до судових витрат відноситься
судовий збір.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за можливе стягнути з відповідачів АТ
«УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_2 в рівних
частках на користь позивача судові
витрати у вигляді сплаченого судового
збору при зверненні до суду з позовною
заявою в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 252, 553, 554, 559, 1050, 1054 ЦК України ст.ст.
88, 208, 209, 212, 215, 218, 224, 225, 226, 227 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК,
ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою -
задовольнити.

Визнати припиненим Договір поруки №
03-24/700 від 03.09.2007 р., укладений між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «УКРСОЦБАНК»,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 судові витрати у
вигляді судового збору сплаченого при
зверненні до суду з позовною заявою в
сумі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя