У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л.,Мостової Г.І.,
Кадєтової О.В.,Остапчука
Д.О.,-розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
стягнення неустойки (пені) від суми
несплачених аліментів та за зустрічним
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про часткове
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам, за касаційною скаргою
ОСОБА_7 на рішення Чорнобаївського
районного суду Черкаської області від
27 грудня 2013 року та ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Черкаської області від 13 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення
неустойки (пені) в розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів на утримання сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за кожен день прострочення
та з урахуванням зменшених позовних
вимог просила стягнути з відповідача
неустойку в сумі 103 242, 53 грн.

В грудні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6
про часткове звільнення від сплати
заборгованості по аліментах на
утримання сина ОСОБА_8 за період часу з
серпня 2007 року до листопада 2012
року, зменшивши її до 4 500 грн.

Рішенням Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 27 грудня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Черкаської області від 13 березня 2014
року, позов ОСОБА_6 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
неустойку від суми несплачених
аліментів за період з серпня 2007 року до
жовтня 2012 року в сумі 60 тис. грн.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат. В задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_7 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить
вказані судові рішення першої та
апеляційної інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким первісний
позов задовольнити частково, стягнувши
з нього на користь позивача неустойку
від суми несплачених аліментів за
період з серпня 2007 року до жовтня 2012
року в сумі 8 тис. грн,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони мають сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
копією свідоцтва про народження (а.с. 5
зворот).

26 липня 2005 року шлюб між ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 розірвано, актовий запис №39, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу, виданого відділом
РАЦС Чорнобаївського РУЮ Черкаської
області (а.с. 5).

З довідки-розрахунку заборгованості
аліментів по виконавчому листу №2-443
від 14 травня 2003 року, виданої ВДВС
Чорнобаївського РУЮ Черкаської
області вбачається, що заборгованість
по сплаті аліментів станом на 26
листопада 2013 року становить 7 899, 55 грн
(а.с. 48-49).

Ухвалою Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 21
листопада 2013 року скаргу ОСОБА_7 на дії
державного виконавця задоволено.
Визнано дії державного виконавця
відділу ДВС Чорнобаївського РУЮ
Черкаської області в провадженні якого
знаходиться виконавче провадження за
виконавчим листом №443 від 14 травня 2003
року відносно ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
в інтересах їх сина ОСОБА_8 в частині
нарахування заборгованості по
аліментах в довідці-розрахунку по
виконавчому листу№2-443 від 14 травня 2003
року та відмови у наданні скаржнику
відповіді на його заяву від 19 лютого 2013
року неправомірними (а.с.47).

Статтею 180 СК України передбачений
обов'язок батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181
СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Оскільки зобов'язання зі сплати
аліментів носить періодичний характер
і повинно виконуватися щомісяця, суд
повинен з'ясувати розмір несплачених
аліментів по кожному з цих періодичних
платежів, встановити строк, до якого
кожне із цих зобов'язань мало бути
виконано, та з урахуванням
встановленого обчислити розмір пені,
виходячи із суми несплачених аліментів
за кожен місяць окремо від дня
порушення платником аліментів свого
обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення, підсумувавши
розміри нарахованої пені за кожен із
прострочених платежів та визначивши її
загальну суму (постанова Верховного
Суду України №6-81цс13 від 11 вересня 2013
року).

З роз'яснень, викладених у п. 227
постанови пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» вбачається, що
передбачена ст. 196 СК відповідальність
платника аліментів за прострочення їх
сплати у виді неустойки (пені) настає
лише за наявності вини цієї особи. На
платника аліментів не можна покладати
таку відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням аліментів
банками. В інших випадках стягується
неустойка за весь час прострочення
сплати аліментів.

Суд може зменшити розмір неустойки з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів, а
за передбачених ст. 197 СК умов - повністю
або частково звільнити його від сплати
заборгованості.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, дійшов
вірного та обґрунтованого висновку про
те, що заборгованість по сплаті
аліментів за період з серпня 2007 року до
листопада 2012 року виникла з вини
відповідача, оскільки припинивши
підприємницьку діяльність відповідач
не працевлаштувався, на обліку в
районному центрі зайнятості не
перебував, а отже позивач має право на
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів. Водночас, суд першої
інстанції погодився із наданим
позивачем розрахунком неустойки за
несвоєчасну сплату аліментів та з
урахуванням зустрічних позовних вимог
зменшив розмір такої неустойки.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, доводи скарги про неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відхилення касаційної скарги і
залишення судових рішень без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 27 грудня
2013 року та ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області
від 13 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова
Д.О. Остапчук