Справа № 204/1547/14-ц
Провадження № 2/204/1244/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні
майном, -

в с т а н о в и в:

13 березня 2014 року позивач звернулась до
суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог посилалась на те, що 11.05.1987 р. між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб. 18
лютого 2002 р. між ними розірвано шлюб.
Квартира за адресою: АДРЕСА_1, була
приватизована сторонами на основі
спільної сумісної власності на три
особи -на неї, відповідача та їх сина по
1/3 частин на кожного. Однак, з моменту
розірвання шлюбу відповідач всіляко
перешкоджав позивачці у здійсненні її
законних прав на житлове приміщення.
Зрештою, відповідач самочинно змінив
замки у квартирі, чим фактично
унеможливив будь-який доступ позивачки
до її помешкання. Більш того, у
Відповідача знаходяться всі документи
щодо прав власності на квартиру, і
позивачка на даний час не має жодного
до них доступу. Вище окреслене є грубим
порушенням законних прав та інтересів
позивачки виходячи з наступних
положень та норм чинного законодавства
України. На підставі вищевикладеного
та керуючись ст. 155 ЖК України; ст. 22, 319,
321, 358, 363, 386 ЦК України, просила:
зобов'язати відповідача ОСОБА_3 не
чинити будь-яких перешкод у
користуванні ОСОБА_2 1/3 частини її
власності, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивачки підтримала заявлені позовні
вимоги та наполягала на їх задоволенні.

У судове засідання відповідач не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлений належним чином,
причину неявки суду не сповістив.
Справа розглянута в порядку ст. 169 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Як встановлено у судовому засіданні,
згідно відповіді КП «ДМБТІ» ДОР від
13.02.14 № 1518, станом на 31.12.12 в матеріалах
інвентаризаційної справи містяться
відомості про реєстрацію прав
власності за адресою: АДРЕСА_1 за гр.
ОСОБА_2 1/3 частина на підставі свідоцтва
про право власності від 30.06.2005 року
виданого КЖЕП «Південне»,
зареєстрованого в електронному
реєстрі прав власності № 12013155 (а. с. 7).

Позивачка звернулась до суду із
позовом до відповідача про усунення
перешкод у користуванні майном в якому
на підставі ст. 155 ЖК України; ст. ст. 22,
319, 321, 358, 363, 386 ЦК України, просила:
зобов'язати відповідача ОСОБА_3 не
чинити будь-яких перешкод у
користуванні ОСОБА_2 1/3 частини її
власності, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Ст. 41 Конституції України та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася 17
липня 1997 року відповідно до Закону
України "Про ратифікацію Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, Першого протоколу та
протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції"
від 17 липня 1997 року закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб, що також передбачено
нормами ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Права власника квартири визначені ст.
383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, а
саме: у відповідності до ч. 1 ст. 383 ЦК
України власник житлового будинку,
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім'ї, інших
осіб і не має права використовувати
його для промислового виробництва; у
відповідності до ст. 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його прав,
хоча б ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, а
саме: у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК
України способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути припинення
дії, яка порушує право.

У відповідності до ч. 2 ст. 386 ЦК України
власник, який має підстави передбачити
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

У відповідності до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
майном.

З огляду на докази наявні в матеріалах
справи, відсутність будь-якого
підтвердження позовної вимоги, суд
приходить до висновку про
безпідставність заявлених позовних
вимог.

Суд критично ставиться до позиції
позивачки викладеної у позовній заяві,
а саме «За необхідності дані обставини
можуть бути підтверджені поясненнями
свідків.» (а. с. 4) з наступних підстав.

Суд безпосередньо не повинен брати
участі у зборі доказового матеріалу.
Слід також зазначити, що позивач в разі
наявності труднощів щодо витребування
доказів по справі, відповідно до статті
137 ЦПК, міг би скористатися своїм
процесуальним правом та звернутися до
суду з відповідним клопотанням про
витребування доказів, заявити
відповідне клопотання щодо виклику
свідків у судове засідання. Але в
даному разі позивачкою цього зроблено
не було.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено,
що обов'язок із доказування
покладається також на осіб, яким надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси. Тобто,
процесуальними нормами встановлено як
право на участь у доказуванні, так і
обов'язок із доказування обставин при
невизнані них сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, що
випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Таким чином, оскільки позивачкою не
надано жодного доказу на обґрунтування
заявлених позовних вимог, суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні майном.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України,
враховуючи результат розгляду справи,
суд вважає за необхідне судові витрати
по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60
коп. понесені ОСОБА_2 залишити за її
рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 10, 11, 15, 27, 30-33, 46, 57, 58, 60, 88, 209, 212-216, 218
ЦПК України, ст. ст. 22, 319, 321, 358, 363, 386 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні
майном - відмовити.

Судові витрати по сплаті судового
збору у сумі 243 грн. 60 коп. понесені
ОСОБА_2 залишити за її рахунок.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя
О. В. Нізік