№ 2/235/1897/14
№ 235/4889/14 ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року Красно армійський
міськрайонний суд Донецької області у
складі

головуючої судді :
Величко О.В.,

при секретарі:
Соболь О.С.

позивачки
ОСОБА_1

представника позивача:
ОСОБА_2

представників відповідача : Публічного
Акціонерного Товариства
«Шахтоуправління «Покровське
Малиновського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Красно
армійську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах своєї малолітньої доньки
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства « Шахтоуправління
«Покровське», третя особа: Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Красноармійську про стягнення
моральної шкоди, заподіяної смертю на
виробництві,-

В С
Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та
від імені своєї малолітньої доньки
ОСОБА_4, звернулась до суду з позовом до
Публічного Акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Покровське» , третя
особа: Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Красноармійську про відшкодування
моральної шкоди, заподіяної смертю на
виробництві. В обґрунтування своїх
позовних вимог вказала, що ОСОБА_5 був
її чоловіком, з яким вона перебувала у
шлюбі з 20.12.2012 року. Від шлюбу мають
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 з її чоловіком ОСОБА_5, який
працював на ПАТ «ШУ»Покровське»
гірником підземним 2 розряду, під час
виконання трудових обов»язків стався
нещасний випадок, в результаті якого
він загинув, про що був складений акт
про нещасний випадок, пов»язаний з
виробництвом № 53 від 21.05.2014 року за
формою Н-1 .

Вважає, що загибеллю чоловіка їй
завдані моральні страждання, вона
втратила рідну людину, не може всети
звичайний спосіб життя, що призвело до
порушення її нормальних життєвих
зв»язків, вимагає від неї додаткових
зусиль для організації життя. Ці
страждання пов»язані зі втратою
близької людини. Чоловік був
годувальником в сім»ї, працював, мав
достатній заробіток, яким забезпечував
сім»ю. Загибель чоловіка викликала у
неї та доньки психічні та фізичні
страждання, ця обставина негативно
вплинула на стан їх життя. Позивачка
просить стягнути з Публічного
акціонерного товариства
«Шахтоуправління «покровське» на її
користь в рахунок відшкодування
моральної шкоди, спричиненої їй та її
малолітній донці ОСОБА_4 по 300000 грн., а
всього 600000 грн.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги,
наполягала на їх задоволенні.

Представник позивача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, наполягав на їх
задоволенні.

Представник відповідача ПАТ
«Шахтоуправління «Покровське» в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав та пояснив, що позивачем не
надано доказів щодо завдання їй та
малолітній доньці моральної шкоди.
Окрім того, вважають, сума мораьної
шкоди значно завищена, не відповідає
принципам справедливості. Просив
відмовити в задовленні позовних вимог.

Представник третьої особи -
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.
Красноармійськ в судове засідання не
з»явились, просили справу слухати у їх
відсутність, винести рішення по справі
на розсуд суду. ( а.с. 26).

Заслухавши пояснення сторін,
з»ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка
та ОСОБА_5 з 20.10.2012 року перебували у
шлюбі, зареєстрованому відділом
реєстрації актів цивільного стану
Димитровського міського управління
юстиції у Донецькій області, актовий
запис № 270. ( а.с. 4).

Від шлюбу мають неповнолітню
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 7).

В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_5 працював на ПАТ «ШУ
«Покровське» гірником підземним 2
розряду.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 під час
виконання трудових обов»язків був
смертельно травмований, що
підтверджується Актом № 53 про
нещасний випадок, пов»язаний з
виробництвом за формою Н-1 та
свідоцтвом про смерть ( а. с. 8,17-20).

Законом України « Про охорону
праці», а саме ч. 1 ст. 9 було визначено,
що відшкодування шкоди, заподіяної
працівнику внаслідок ушкодження
здоров»я або у випадку смерті
працівника, здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України відповідно до
Закону України « Про
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності»

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону
України « Про загальнообов»язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» ,дія
цього Закону поширюється на осіб, які
працюють на умовах трудового договору (
контракту).

Згідно із ч. 1 ст. 21 зазначеного
Закону в разі настання страхового
випадку, а таким на підставі ст.ст. 13 та
14 цього Закону є смерть застрахованого
внаслідок нещасного випадку на
підприємстві, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов»язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров»я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, страхові виплати. Перелік
грошових сум страхових виплат на
відшкодування такої шкоди міститься в
п. 1 ч.1 ст. 21 Закону. До грошових сум, які
в разі смерті застрахованого
працівника підлягають виплаті особам,
що перебували на його утриманні,
Законом віднесено одноразову допомогу,
пенсію у зв»язку з втратою
гоудвальника та відшкодування
вартості пов»язаних з позованням
ритуальних послуг ( п.п.»б», «д» п.1; п.2 ч.
1 ст. 21 Закону).

Виплата Фондом грошових сум на
відшкодування моральної шкоди,яка
заподіяна членам сім»ї застрахованого
смертю останнього, Законом № 1105-У1У не
передбачена.

Встановлено, що ОСОБА_5 був
застрахований і помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд зазначає, що правовідносини
щодо відшкодування шкоди, заподіяної у
зв»язку з виконанням потерпілим
трудових обов»язків не є трудовими,
оскільки у такому випадку шкоду,
спричинену здоров»ю громадянина, не
можна вважати предметом трудового
договору. Не регулюються нормами
трудового законодавства й
правовідносини між членами сім»ї (
утриманцями) потерпілого та
підприємством, установою,
організацією, де він виконував свої
обов»язки. А тому відшкодування шкоди,
заподіяної життю чи здоров»ю повинно
здійснюватися на підставі норм
цивільного, а не трудового
законодавства.

Положенням ст. 1168 ЦК України
передбачено, що моральна шкода, завдана
смертю фізичної особи, відшкодовується
її чоловікові ( дружині), батькам (
усиновлювачам), дітям ( усиновленим) , а
також особам, які проживали з нею
однією сім»єю.

Відповідно до ст. 153 КЗпП України на
всіх підприємствах, в установах,
організаціях створюються безпечні і
нешкідливі умови праці.

Забезпечення безпечних і
нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці,
безпека технологічних процесів, машин,
механізмів, устаткування та інших
засобів виробництва, стан засобів
колективного та індивідуального
захисту, що використовуються
працівником, а також
санітарно-побутові умови повинні
відповідати вимогам нормативних актів
про охорону праці.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України
позивачка . як дружина загиблого
ОСОБА_1, та їх неповнолітня донька
ОСОБА_4 є особами, які мають право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення їх прав.

Як наслідок, у даному випадку
моральна шкода, заподіяна умовами
виробництва, спричинила порушення
таких особистих немайнових прав, як
право на життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини. Відповідно до
вимог ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода відшкодовується незалежно від
вини фізичної або юридичної особи, яка
її завдала, якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю фізичної особи внаслідок
дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1168 ЦК
України моральна шкода, завдана
каліцтвом чи іншим ушкодження здоров'я,
може бути відшкодована одноразово або
шляхом здійснення щомісячних платежів.

Ця норма матеріального закону не
містить посилання на наявність вини у
заподіянні вказаної шкоди.

Судом встановлено, що у зв"зку зі
смертю ОСОБА_5 внаслідок нещасного
випадку на виробництві завдано
моральну шкоду позивачці ОСОБА_1 та її
неповнолітній доньки ОСОБА_4, яка
полягає у душевних, психічних
стражданнях, яких вони зазнали,
характер яких полягає в тому, що їх
неможливо відновити.

Смерть ОСОБА_5 настала внаслідок
нещасного випадку на виробництві і при
цьому мала місце протиправність дій
відповідача, пов"язаних з порушенням
Закону України „Про охорону праці",
Гірничого Закону України, Правил
безпеки у вугільних шахтах, що стало
причиною нещасного випадку, внаслідок
якого настала його смерть (а.с. 9-20).

Між протиправними діями відповідача
та настанням негативних наслідків,
тобто смертю потерпілого і заподіянням
моральної шкоди його близькій людині, є
прямий причинний зв"язок, а також є вина
відповідача у настанні вказаних
негативних наслідків, що є підставою
для відшкодування моральної шкоди.

Внаслідок смерті ОСОБА_5 яка
настала внаслідок нещасного випадку на
виробництві, позивачці та її
неповноітній доньки відповідачем було
спричинено моральну шкоду, яка
виразилася в тому, що позивачка та її
неповолітня донька тяжко переживали
втрату рідної людини, порушились їх
звичайні життєві зв»язки, нормальний
перебіг життя. Її моральні страждання
носять тривалий характер .

При визначенні розміру моральної
шкоди суд враховує глибину фізичних і
душевних страждань позивача, те, що ці
страждання у неї довічні, ступень вини
відповідача, а також виходить з засад
розумності, виваженості та
справедливості, що узгоджується з
роз"ясненнями, що містяться у п. 9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України „Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" від 31 березня 1995
року № 4 ( зі змінами, внесеними
постановою від 25 травня 2001 року № 5), де
вказано, що розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.

З урахуванням вищезазначеного, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, стягнувши з
відповідача на користь позивачки , яка
діє від свого імені та від імені
непоновлітньої ОСОБА_4, в рахунок
відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
держави підлягають стягненню судові
витрати: судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 16, 23, 1167, 1168 ЦК України, ст. ст. 3, 5, 7,
8, 10, 14, 57-60, 79, 88, 208-209, 212-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И
В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах своєї
малолітньої доньки ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства «
Шахтоуправління «Покровське», третя
особа: Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Красноармійську про стягнення
моральної шкоди, заподіяної смертю на
виробництві задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства « Шахтоуправління
«Покровське» на користь ОСОБА_1, яка діє
від свого імені та від імені
неповнолітньої доньки ОСОБА_4 100000 грн.
в рахунок відшкодування моральної
шкоди.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «
Шахтоуправління «Покровське» на
користь держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Красноармійський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: