УХВАЛА

Справа № 569/1646/14-ц

04 лютого 2014 року

Суддя Рівненського міського
суду Рівненської області Денисюк П.Д.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову ОСОБА_1 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Заповіт»
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського
міського суду з позовом до СТзОВ
«Заповіт» про стягнення суми
заборгованості у розмірі 50000 доларів
США в національній валюті України
гривні відповідно до курсу
Національного банку України на день
стягнення, 3 % у сумі 21340 грн., штрафні
санкції у виді подвійної облікової
ставки НБУ в розмірі 107002,90 грн. та
судові витрати.

Разом з позовною заявою позивач ОСОБА_1
подала до суду заяву про забезпечення
позову шляхом заборони відчужувати
будь-яке рухоме та нерухоме майно,
належне СТзОВ «Заповіт» на праві
власності та накладення арешту на
рахунки СТзОВ «Заповіт» рахунок 013605 в ВАТ «Ощадбанк»
м. Луцьк, МФО 303398, в межах суми 627992,91 грн.,
обґрунтовуючи тим, що відповідачі
можуть уникнути майнової
відповідальності, шляхом відчуження
належного їм майно, що може призвести
неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення
позову, суд прийшов до висновку, що в
його задоволенні слід відмовити.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі може
вжити заходи забезпечення позову. У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: 1) причини, у зв’язку з
якими потрібно забезпечення позов; 2)
вид забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Також, відповідно до п.4 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема,
в тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Однак, позивач не надав підтвердження
наміру відповідача навмисно ухилитися
від виконання рішення суду, у зв'язку з
чим не навів достатніх підстав для
необхідності застосування
забезпечення позову.

Крім того, накладення арешту на рахунки
СТзОВ «Заповіт» та заборона
відчужувати будь-яке рухоме та
нерухоме майно належне їм на праві
власності перешкоджатиме здійсненню
ними господарської діяльності.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.151, 152, 153, 209 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяву ОСОБА_1
про забезпечення позову відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя