Провадження № 2/161/4557/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

21 жовтня 2014 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області

в складі: головуючого судді
Івасюти Л.В.,

при секретарі
Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

22 вересня 2014 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, мотивуючи свій
позов тим, що перебуває з відповідачем
в шлюбі з 30 квітня 2010 року, який було
зареєстровано відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Луцького
міського управління юстиції
Волинської області, актовий запис № 332.

Позивач вказує на те, що спільне життя з
відповідачем не склалося. Одруження з
відповідачем виявилось невдалим.
Збереження сім'ї вважає неможливим.

Посилаючись на вищенаведене, позивач
просить шлюб розірвати.

В судове засідання позивач не
з'явилась, подала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності, в
якій зазначила, що позов підтримує з
наведених у позовній заяві мотивів.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, подав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності, в
якій зазначив, що позов визнає.

Дослідивши письмові докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України,
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України,
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік
зобов'язаний утверджувати в сім'ї
повагу до матері. Дружина зобов'язана
утверджувати в сім'ї повагу до батька.
Дружина та чоловік відповідальні один
перед одним, перед іншими членами сім'ї
за свою поведінку в ній. Дружина та
чоловік зобов'язані спільно дбати про
матеріальне забезпечення сім'ї.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дівоче
прізвище - ОСОБА_1) та ОСОБА_2
перебувають в шлюбі з 30 квітня 2010 року,
який було зареєстровано відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби Луцького
міського управління юстиції
Волинської області, про що свідчить
повторне свідоцтво про шлюб серії
НОМЕР_1 від 16 вересня 2014 року.

Від даного шлюбу у сторін дітей немає.

Судом встановлено, що сторони не
підтримують подружніх відносин.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам кожного з них, що має
істотне значення.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК
України, кожен з подружжя має право
припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження, є порушенням права дружини,
чоловіка на свободу та особисту
недоторканість і може мати наслідки,
встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

З врахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що шлюб між
сторонами слід розірвати та стягнути з
відповідача в користь позивача
сплачений останньою судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 24, 55, 56,112 СК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1,
який народився у селі Липини Луцького
району Волинської області та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася у м.Луцьку
Волинської області, зареєстрований 30
квітня 2010 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Луцького
міського управління юстиції
Волинської області, актовий запис № 332 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243,60
грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок)
понесених останньою судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Л.В. Івасюта