МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
________________________________________________________________________
_________________________________________
Справа №
Номер провадження № 2/521/3233/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді Жуган Л.В.,

при секретарі судового засідання -
Стефанюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5, третя особа -
Орган опіки та піклування Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради про усунення перешкод у
користування власністю шляхом
виселення, позбавлення права
користування житловим приміщенням та
стягнення моральної шкоди, та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
третя особа - Орган опіки та піклування
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради про визнання
права користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.
Одеси 13.01.2014 року звернувся позивач
ОСОБА_2 із позовною заявою до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про
усунення перешкод у користування
власністю шляхом виселення,
позбавлення права користування
житловим приміщенням та стягнення
моральної шкоди. В обґрунтування своїх
вимог позивач зазначив, що йому на
праві власності належить 1/2 частина
житлового будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_2
вказує, що на початку 2012 року до нього
звернулась його донька - відповідач
ОСОБА_4 та запропонувала йому жити
разом, так як одному жити важко. Позивач
на це погодився, та в травні 2012 року
надав дозвіл на реєстрацію місця
проживання у своєму будинку ОСОБА_4 та
онуки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, в
належному ОСОБА_2 будинку став
проживати без реєстрації відповідач
ОСОБА_3, який проживав декілька років з
донькою позивача.

Позивач вказує, що на теперішній час
жити разом із відповідачами в будинку
не може. Відповідачі постійно вчиняють
скандали, погрожують ОСОБА_2 фізичною
розправою, недбало ставляться до його
майна, руйнують його, не пускають
позивача до його власного будинку, у
зв'язку із чим неодноразово вимушена
була втручатися міліція. ОСОБА_2
зазначає, що за неправомірну поведінку
відповідачі були притягнуті до
адміністративної відповідальності, та
попереджені про недопустимість такої
поведінки, але ці міри не принесли
позитивних результатів.

У зв'язку із тим, що відповідачі
продовжують чинити перешкоди ОСОБА_2 у
користуванні належним йому будинком,
він змушений був піти з дому,
проживання з відповідачами в одному
приміщенні є неможливим. На прохання
ОСОБА_2 виселитись з будинку, знятися з
реєстраційного обліку відповідачі не
реагують, а у відповідь його ображають.

Крім того, позивач вказує, що своїми
неправомірними діями відповідачі
спричинили йому моральну шкоду, яка
полягає в моральних стражданнях,
пов'язаних з позбавленням права
користування власним майном, порушенні
складу його звичайного життя, так як
він є людиною похилого віку і не може
проживати у своєму домі, а змушений
орендувати житло.

ОСОБА_2 зазначає, що не може потрапити
до себе додому навіть для того, щоб
забрати свої особисті речі, а
відповідачі проживають в його будинку,
користуються його речами та
комунальними послугами, вартість яких
сплачує він.

Посилаючись на вищевикладені
обставини, позивач просить суд:

- усунути перешкоди у користуванні
власністю шляхом виселення ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 1/2 частини будинку
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві
власності;

- позбавити ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
права користування 1/2 частиною будинку
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві
власності;

- стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_2
компенсацію моральної шкоди у розмірі
20000 гривень та понесені судові витрати.

В процесі розгляду справи до участі у
справі було залучено в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, Орган опіки та
піклування Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради.

До спільного розгляду із даним позовом
було прийнято зустрічний позов ОСОБА_4
до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та
піклування Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради
про визнання права користування жилим
приміщенням.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_4
послалась на те, що в травні 2012 року
вселилась до житлового будинку
АДРЕСА_1, який належить її батьку
ОСОБА_2, як член сім'ї та з добровільного
дозволу батька. ОСОБА_4 зазначила, що на
момент їх вселення батько не проживав у
зазначеному будинку, і він надав дозвіл
користуватися усім будинком. Позивач
за зустрічним позовом вказує, що з
моменту вселення і по теперішній час
вони дбають про житловий будинок,
здійснюють в ньому ремонт, утримують
прибудинкову територію, регулярно
сплачують грошові кошти на оплату
комунальних платежів. ОСОБА_4
зазначила, що ні у неї, ні у її чоловіка
іншого житла ні у власності, ні в оренді
немає.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_4,
за уточненою редакцією зустрічного
позову просить суд: визнати за ОСОБА_4,
ОСОБА_5 право на користування житловою
площею в житловому будинку, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача за первісним
позовом ОСОБА_2 за довіреністю - ОСОБА_6
в судовому засіданні первісні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі, в
задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_4
просив відмовити.

Представник позивача за зустрічним
позовом ОСОБА_4 та представник
відповідача за первісним позовом
ОСОБА_5 за довіреностями - ОСОБА_7 в
судовому засіданні зустрічний позов
підтримала, в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 просила відмовити. В
обґрунтування своїх заперечень проти
первісних позовних вимог представник
послалась на те, що сам ОСОБА_2
приходить, вчиняє скандали і
звертається до міліції, а ні ОСОБА_4, ні
ОСОБА_5 ніяких протиправних дій
відносно ОСОБА_2 ніколи не здійснювали.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав.

Представник третьої особи Органу опіки
та піклування Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради в
судове засідання не з'явився,
повідомлений судом про дату, час та
місце розгляду справи належним чином.

Дослідивши матеріали справи, надавши
оцінку поданим доказам, заслухавши
пояснення учасників судового процесу,
суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 та
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4
підлягають частковому задоволенню, з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно свідоцтва про право власності
на спадщину за законом від 11.05.2005 року,
виданого держаним нотаріусом Сьомої
Одеської державної нотаріальної
контори, зареєстрованого в реєстрі за
№1-1977, ОСОБА_2 на праві власності
належить 1/2 частина житлового будинку з
надвірними спорудами, розташованого в
АДРЕСА_1. Право власності ОСОБА_2
зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» за
№22590 в книзі: 219 - 80 від 27.05.2005 року, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №7363288 від 27.05.2005 року.

Згідно довідки ОСОН мікрорайону
«Ближні млини» в м. Одесі від 26.12.2013
року, в житловому будинку АДРЕСА_1,
зареєстровано місце проживання ОСОБА_2,
як власника, його доньки ОСОБА_4 з 28.05.2012
року та онуки ОСОБА_5 з 28.05.2012 року.

Позивач ОСОБА_2 зазначає, що в травні 2012
року він надав свою згоду на вселення
та реєстрацію в належну йому 1/2 частину
житлового будинку АДРЕСА_1, його доньки
- відповідача ОСОБА_4 та його онуки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З пояснень сторін встановлено, що в
спірному житловому будинку також
проживає без реєстрації чоловік ОСОБА_4
- відповідач ОСОБА_3

ОСОБА_2 вказує, що відповідачі ОСОБА_4,
ОСОБА_3 перешкоджають йому в
користуванні та проживанні в належній
йому на праві власності 1/2 частині
житлового будинку АДРЕСА_1, недбало
ставляться до майна, руйнують його.

Між сторонами виникають сварки,
відповідачі не пускають ОСОБА_2 до
власного житла тому, на думку позивача,
проживання ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
неповнолітньої ОСОБА_5 в будинку
порушує його права як власника у
вільному володінні, розпорядженні та
користуванні майном.

Позивач вказує, що з приводу
протиправної поведінки відповідачів
неодноразово звертався до
правоохоронних органів.

Зі складеного Малиновським РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області
Висновку про відсутність ознак
кримінального провадження від 16.05.2013
року вбачається, що 11.05.2013 року близько
09.45 годин в Малиновський РВ надійшло
повідомлення оператора « 102» про те, що
за адресою: АДРЕСА_1, сімейний конфлікт,
також з даного приводу із заявою
звернувся ОСОБА_2, який проживає за
даною адресою, відносно неправомірних
дій ОСОБА_3, проживаючого там же.

В ході перевірки даної інформації під
час бесіди з ОСОБА_2 було встановлено,
що 11.05.2013 року близько 09.45 годин чоловік
його доньки ОСОБА_3 на побутовому
ґрунті за місцем проживання вчинив
скандал, в процесі якого розвалив стіну
в будинку, виломав виноград, пошкодив
гараж. Також ОСОБА_2 пояснив, що подібні
конфлікти у нього з ОСОБА_3
відбуваються систематично. Допитаний
ОСОБА_3 протиправність своїх дій визнав
повністю, в його відношенні був
складений протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 173 КУпАП. ОСОБА_3

Згідно постанови Малиновського
районного суду м. Одеси по справі №
521/7587/13-п від 14.05.2013 року вбачається, що
11.05.2013 року ОСОБА_3 з хуліганських
мотивів розвалив стіну будинку
АДРЕСА_1, чим порушив громадський
порядок та спокій громадян. По даному
факту ДІМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС
України в Одеській області відносно
ОСОБА_3 був складений протокол про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст. 173 КУпАП. ОСОБА_3 в
судовому засіданні визнав свою провину
у повному обсязі. У зв'язку із цими
обставинами постановою Малиновського
районного суду м. Одеси від 14.05.2013 року
ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено
на нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 85 грн.

15.11.2013 року в Малиновський РВ звернувся
із заявою ОСОБА_2, який проживає
АДРЕСА_1, у відношенні доньки ОСОБА_4,
яка також звернулась із заявою у
відношенні ОСОБА_2 В ході перевірки
Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області було встановлено, що
за даною адресою розташований
приватний будинок, в якому проживає
ОСОБА_4 зі своєю сім'єю, власником цього
будинку є ОСОБА_2 Протягом кількох
років між вищезазначеними громадянами
склались неприязні відносини з приводу
спільного користування
домоволодінням. Як пояснив ОСОБА_2, його
донька не пускає його в будинок для
проживання, власником якого є він.
Також ОСОБА_2 пояснив, що 22.11.2013 року
близько 10.00 годин намагався зайти до
будинку, однак його донька ОСОБА_4 не
пустила його, що підтверджують свідки
ОСОБА_10, ОСОБА_11, які були присутні за
вказаною адресою.

ОСОБА_4, в свою чергу, пояснила, що 22.11.2013
року батько намагався вселитися в
будинок, а вона категорично відмовила
ОСОБА_2 в доступі до будинку,
обґрунтовуючи це тим, що її батько
добровільно близько двох років тому
зареєстрував ОСОБА_4 з донькою по
АДРЕСА_1, а тапер хоче виселити, нібито
через те, що ОСОБА_4 перестала платити
обумовлену суму дружині ОСОБА_2

На підставі викладеного, Малиновським
РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області
було встановлено цивільно-правові
відносини, сторонам роз'яснено порядок
вирішення цих питань, рекомендовано
звернутися до суду, та складено
Висновок про відсутність ознак
кримінального провадження від 26.11.2013
року.

03.12.2013 року в Малиновський РВ звернувся
із заявою ОСОБА_2, який проживає
АДРЕСА_1, у відношенні ОСОБА_4, яка
проживає там же. В ході перевірки
Малиновським РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області було встановлено, що
за даною адресою розташований
приватний будинок, в якому проживає
ОСОБА_4 зі своєю сім'єю, власником цього
будинку є ОСОБА_2 Протягом кількох
років між вищезазначеними громадянами
склались неприязні відносини з приводу
спільного користування
домоволодінням. Як пояснив ОСОБА_2, його
донька не пускає його в будинок для
проживання, власником якого є він.
Також ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_4
відмовляється сплачувати комунальні
послуги. ОСОБА_4 від подачі письмових
пояснень відмовилась, але в усній
бесіді пояснила, що по оплаті за
електроенергію та природній газ боргів
за нею немає, крім боргу за вивезення
сміття, зобов'язалась надати квитанцію
про оплату.

На підставі викладеного, Малиновським
РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області
було встановлено цивільно-правові
відносини, сторонам роз'яснено порядок
вирішення цих питань, рекомендовано
звернутися до суду, та складено
Висновок про відсутність ознак
кримінального провадження від 09.12.2013
року.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_12, яка проживає АДРЕСА_1,
пояснила суду, що після вселення та
реєстрації ОСОБА_4 в будинку її батька
ОСОБА_2 між ними постійно виникали
сварки та скандали, ОСОБА_4 не пускає
ОСОБА_2 до належного йому будинку.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що зі слів
ОСОБА_4 їй відомо про скандали, сварки
між родиною ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ОСОБА_2 сам
запропонував ОСОБА_4 переїхати до його
будинку, вони почали сваритись після
того, як ОСОБА_4 перестали оплачувати
оренду будинку, в ході одного конфлікту
ОСОБА_3 пошкодив сарай на території
будинку.

Відповідач та позивач за зустрічним
позовом ОСОБА_4, допитана за її згодою
судом в якості свідка, пояснила суду, що
ОСОБА_2 приходить, свариться,
намагається зайти до будинку. ОСОБА_4
визнала, що вона не пускає батька до
будинка. ОСОБА_4 вказала, що немає
іншого житла для проживання своєї
сім'ї, в квартирі, частина якої їй
належить, проживає її мати зі своїм
чоловіком. В спірному будинку лише дві
житлові кімнати, тому вони не зможуть
там проживати разом із батьком. ОСОБА_4
вказала, що хоче, щоб ОСОБА_2 допоміг їй
придбати інше житло, і вона з сім'єю
звільнить будинок.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що вона зі
своєю сім'єю орендували квартиру по
АДРЕСА_2, у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ОСОБА_13
вказала, що за час проживання вони
оплачували за квартиру, а півроку тому
переїхали. Плату за орендовану
квартиру спочатку забирали ОСОБА_4,
ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_14, пізніше
приходила лише остання.

Відповідач ОСОБА_3, допитаний за його
заявою судом в якості свідка, пояснив
суду, що раніше вони з ОСОБА_4 проживали
в АДРЕСА_2. Потім ОСОБА_4 налагодила
відносини зі своїм батьком ОСОБА_2, і
останній запропонував їй разом із
сім'єю переїхати до нього в будинок по
АДРЕСА_1. ОСОБА_3 вказав, що вони мали
проживати в будинку за умови оплати,
але вони не змогли оплачувати за
будинок і почались сварки з ОСОБА_2 та
його дружиною.

ОСОБА_3 також вказав, що не перешкоджає
ОСОБА_2 у проживанні в спірному будинку,
а він сам свариться і звертається до
міліції. ОСОБА_3 пояснив, що в будинку
немає особистих речей ОСОБА_2, оскільки
він всі його особисті речі виніс до
іншої будівлі, що розтавшована в цьому
ж дворі, дозволу на це у ОСОБА_2 він не
питав. ОСОБА_3 визнав, що в ході чергової
сварки він пошкодив виноград та гараж
за спірною адресою.

Враховуючи вищевикладене, судом
встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
ОСОБА_3 склались спірні правовідносини
щодо проживання в 1/2 частині житлового
будинку АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_2

Так, за ст. 156 ЖК України члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_4 та її донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
року, за згоди свого батька позивача
ОСОБА_2 вселилися та зареєструвано їх
місце проживання в 1/2 частині житлового
будинку АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_4
та її донька ОСОБА_5, вселившись до 1/2
частини житлового будинку АДРЕСА_1, в 2012
році як члени сім'ї власника житла,
набули право користування житловим
приміщенням.

Статтею 116 ЖК України передбачено, що
коли наймач, члени його сім'ї або інші
особи, які проживають разом з ним,
систематичним порушенням правил
співжиття роблять неможливим для інших
проживання із ними в одній квартирі чи
в одному будинку, а заходи запобігання
і громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих проводиться без
надання іншого жилого приміщення.

Враховуючи вищезазначене положення,
виселення відповідачів з жилого
приміщення можливо лише при
встановленні вини останніх в
систематичному порушенням правил
співжиття, що робить неможливим для
позивачів проживання із ними в одній
квартирі, а заходи запобігання
виявились безрезультатними.

З аналізу досліджених доказів судом не
встановлено обставин, які б
підтверджували, що ОСОБА_4 та її донька
ОСОБА_5 систематично руйнують чи псують
жиле приміщення, або використовують
його не за призначенням, або
систематичним порушенням правил
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
одному будинку.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 набули право
користування спірним житловим
приміщенням на законних підставах,
відсутні правові підстави передбачені
ст. 116 ЖК України для виселення та
позбавлення права користування ОСОБА_4
та ОСОБА_5 1/2 частиною житлового будинку
АДРЕСА_1.

У зв'язку із цим, суд вважає, що
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4
підлягають частковому задоволенню, в
частині визнання за ОСОБА_5, ОСОБА_4, яка
діє особисто та в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_5, права
користування саме ? частиною жилого
будинку АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_3 не надав суду
жодного доказу правомірності його
вселення до спірної ? частину жилого
будинку АДРЕСА_1, за згодою позивача як
власника цього нерухомого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб,
які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із
займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться
добровільно або в судовому порядку.

З аналізу досліджених доказів судом
встановлено обставини, що відповідач
ОСОБА_3 систематично порушує правила
співжиття, перешкоджає проживанню та
вселенню, що робить неможливим для
ОСОБА_2 проживання з ним в одному
будинку. Також вбачається, що між
сторонами виникають сварки та
скандали, ОСОБА_3 особисто визнав, що
під час однієї із сварок він пошкодив
нерухоме майно, яке належить на праві
власності ОСОБА_2

Згідно ст. 41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

За ст. 321 ЦК України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сімї, інших осіб.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Статтею 16 ЦК України передбачені
способи захисту цивільних прав та
інтересів, а саме:1) визнання права; 2)
визнання правочину недійсним; 3)
припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 не є
власником ? частини жилого будинку
АДРЕСА_1, не зареєстрований та не
вселявся на спірну житлову площу як
член сім'ї власника (колишнього
власника), він не набув право
користування цим житлом на підставі
закону.

Суд не приймає до уваги
посилання ОСОБА_3 на відсутність у
нього іншого житла, пояснення сторін та
свідків щодо умов вселення до спірного
будинку, згідно яких відповідач здавав
в оренду іншу квартиру для проживання
за спірною адресою, оскільки ці
обставини не стосуються предмету спору
і не мають значення для правильного
вирішення даної справи.

У зв'язку із цим, позовні вимоги ОСОБА_2
в частині позбавлення ОСОБА_3 права
користування ? частиною жилого будинку
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають
задоволенню судом.

Оскільки право власності позивача
ОСОБА_2 на ? частину жилого будинку
АДРЕСА_1, є незаперечним та таким, що
набуто з правових підстав, суд вважає,
що відповідач ОСОБА_3 не має право
перешкоджати позивачу у проживанні та
користуванні спірним житловим
приміщенням.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
можливим в порядку ст. 16 ЦК України
захистити порушене право позивача, та
усунути перешкоди ОСОБА_2 у
користуванні власністю шляхом
виселення ОСОБА_3 з ? частини жилого
будинку АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_2

Оцінюючи вимоги ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди суд
виходить з того, що відповідно до п. 3
Постанови Пленуму Верховного суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна
шкода полягає: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Судом встановлено, що внаслідок
протиправних дій відповідача ОСОБА_3
було пошкоджене майно, що належить
ОСОБА_2, - виноград, двері гаражу, стіну
будинку по АДРЕСА_1, ці обставини
визнавались самим ОСОБА_3 в судовому
засіданні. Крім того, суд враховує, що
ОСОБА_3 порушував правила співжиття,
перешкоджав проживанню та вселенню,
тому ОСОБА_2 був позбавлений права
користування, володіння та
розпоряджання власним житлом, був
порушений звичайний уклад його життя, а
він є особою похилого віку.

При таких обставинах, суд вважає, що
позивачу неправомірною поведінкою
відповідача ОСОБА_3 дійсно заподіяно
моральну шкоду, однак, керуючись
принципом виваженості, розумності та
справедливості, суд вважає можливим
стягнути з ОСОБА_3 - на користь ОСОБА_2
суму компенсації заподіяної моральної
шкоди в розмірі 1000 гривень. Відповідно
до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

За ст. 79 ЦПК України, судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що при подачі позову
позивач сплатив судовий збір у розмірі
243,60 грн. за подання позову немайнового
характеру, що підтверджується
квитанцією, доданою матеріалів справи,
у зв'язку із чим такі витрати
підлягають стягненню з відповідача
ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 202, 203, 209-215, 218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, третя
особа - Орган опіки та піклування
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради про усунення
перешкод у користування власністю
шляхом виселення, позбавлення права
користування житловим приміщенням та
стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, права
користування ? частиною жилого будинку
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_2.

Усунути перешкоди ОСОБА_2 у
користуванні власністю шляхом
виселення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, з ?
частини жилого будинку АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
користь ОСОБА_2 1000 (одну тисячу) гривень
у відшкодування моральної шкоди та 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок
витрати по оплаті судового збору.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та
піклування Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради
про визнання права користування жилим
приміщенням - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5, ОСОБА_4, яка діє
особисто та в інтересах неповнолітньої
доньки ОСОБА_5 - право користування ?
частиною жилого будинку АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Л.В. Жуган