Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Мартинюка В.І.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О.,
Наумчука М.І.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Нібас» до ОСОБА_3, третя особа -
публічне акціонерне товариство «Креді
Агріколь Банк», про стягнення
заборгованості у порядку регресу

за касаційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Нібас» на рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від
10 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Кіровоградської області від
25 березня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Агрофірма «Нібас»
(далі - ТОВ «Агрофірма «Нібас»)
звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості у порядку
регресу.

Вимоги обґрунтовано тим, що 23 липня 2008
року між акціонерним товариством
«Індустріально-експортний банк»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «Креді Агріколь
Банк» (далі - ПАТ «Креді Агріколь Банк»),
та ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір, за умовами якого позичальник
отримала кошти у розмірі 500 000 доларів
США зі сплатою 12 % річних до 15 липня 2018
року. З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
банком та товариством було укладено
договір поруки від 23 липня 2008 року. У
період із 13 квітня 2012 року по 31
грудня 2012 року на вимогу кредитора
товариством як поручителем було
виплачено 896 717, 49 грн у рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_3, тому
саме у такому розмірі у ТОВ «Агрофірма
«Нібас» виникло право зворотної вимоги
до боржника.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда 10 грудня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 25
березня 2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Агрофірма
«Нібас», посилаючись на порушення
судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить скасувати
рішення суду першої інстанції, ухвалу
апеляційного суду та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Встановлено, що 23 липня 2008 року між
акціонерним товариством
«Індустріально-експортний банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Креді
Агріколь Банк», та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір, за умовами якого
позичальник отримала кошти у розмірі 500
000 доларів США зі сплатою 12 % річних до 15
липня 2018 року. З метою забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між банком та ТОВ «Агрофірма
«Нібас» було укладено договір поруки
від 23 липня 2008 року.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 554 ЦК
України, у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Пунктом 2.2.1 договору поруки закріплено,
що у випадку невиконання або
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за кредитним
договором та/або в разі виникнення у
кредитора права вимагати обов'язкового
дострокового виконання зобов'язань
позичальника за кредитним договором,
поручитель зобов'язаний погасити без
будь-яких заперечень наданий
позичальнику кредит у розмірі його
зобов'язань за кредитним договором,
сплатити відсотки та інші платежі,
передбачені кредитним договором, не
пізніше, ніж в термін, зазначений у
відповідному повідомленні кредитора, і
на рахунок кредитора, який буде
зазначений у такому повідомленні.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 556 ЦК
України, до поручителя, який виконав
зобов'язання, забезпечене порукою,
переходять усі права кредитора у цьому
зобов'язанні, в тому числі й ті, що
забезпечували його виконання.

Юридичним фактом виникнення у
поручителя права регресної вимоги,
передбаченого ч. 2 ст. 556 ЦК України, є
виконання забезпеченого порукою
кредитного зобов'язання у повному
обсязі, після чого кредитор повинен
вручити поручителю документи, які
підтверджують цей обов'язок боржника.

Позивач послався на те, що на виконання
покладених на нього договором поруки
обов'язків ним були внесені на рахунок
кредитора кошти у розмірі: 819 397, 49 грн
відповідно до виписки банку від 13
квітня 2012 року; 11 000 грн згідно
платіжного доручення від 16 травня 2012
року № 489; 8 120 грн за платіжним
дорученням від 15 червня 2012 року № 495; 8
200 грн за платіжним дорученням від 16
липня 2012 року № 716; 50 000 грн на підставі
платіжних доручень від 14 серпня 2012 року
№ 811, 10 вересня 2012 року № 933, 10 жовтня 2012
року № 1057, 15 листопада 2012 року № 1215, 19
грудня 2012 року № 1386.

Разом з тим, доказів того, що кредит за
договором від 23 липня 2008 року з
урахуванням усіх платежів за ним
погашений, матеріали справи не містять.

За таких обставин, висновки судів про
те, що до ТОВ «Агрофірма «Нібас» не
перейшли права кредитора у розмірі
виконаного ним солідарного обов'язку
ґрунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального права.
Норми процесуального закону судами
дотримано.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрофірма
«Нібас» відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 10 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 25 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Мартинюк

Судді:
В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

М.І. Наумчук