22-ц/775/458/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції
У Х В А Л А

Іменем України

7 травня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого Песоцької Л.І.

Ткаченко Т.Б., Мальцевої Є.Є.

при секретарі Костомановій
А.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі Донецької
області справу за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Житло-22»
(далі ТОВ «Житло-22») про визнання дій
неправомірними за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 10 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 і ОСОБА_4 звернулися до суду з
даним позовом і, посилаючись на те, що
вони проживають у багатоквартирному
житловому будинку АДРЕСА_1 відповідно в
квартирах НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 та
НОМЕР_4 та є споживачами послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території, які відповідач у повному
обсязі не надає, просили визнати
неправомірними його дії щодо
нарахування їм заборгованості за
вказані послуги за період з вересня 2006
року по 01 листопада 2013року в розмірі по
5096 грн. кожній.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
10 лютого 2014 року у задоволені позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення суду скасувати і задовольнити
її позов, посилається на те, що судом не
враховано, що між нею та відповідачем
не укладено договір про надання послуг
з утримання будинку та прибудинкової
території.

Рішення суду ОСОБА_3, ОСОБА_6 і
ОСОБА_4 в частині відмови у задоволенні
їх позовних вимог не оскаржується, тому
в силу ст. 303 ЦПК України не
переглядається.

У судове засідання позивач
ОСОБА_6 повторно не з'явилась, про
розгляд справи повідомлена судовою
повісткою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтримали
доводи апеляційної скарги, заперечення
представника ТОВ «Житло-22» Напрягло
Ф.Ф., перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

У відповідності з вимогами ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є
власником квартири НОМЕР_2 в будинку
АДРЕСА_1 на підставі договору дарування
від 09 квітня 1992 року (а.с.18), ОСОБА_6 -
власником квартири НОМЕР_3 на підставі
договору купівлі-продажу від 09
листопада 1992 р (а.с.17); ОСОБА_4 - власником
квартири НОМЕР_4 згідно зі свідоцтвом
про право на спадщину за заповітом від
15 червня 2001 року (а.с.19) і згідно з
довідкою ЖБК «Авангард» ОСОБА_3, член
зазначеного ЖБК, повністю виплатила
пайові внески за квартиру НОМЕР_1 у
зазначеному житловому будинку (а.с.20).

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
27 листопада 2012 р., зміненим рішенням
апеляційного суду Донецької області
від 13 травня 2013 року, з ОСОБА_5 на
користь ТОВ «Житло-22» стягнуто
заборгованість за надання послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території за період з 23 липня 2009 року по
31 травня 2012 року в сумі 2700,07 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
04 листопада 2013 року з ОСОБА_4 на користь
ТОВ «Житло-22» стягнуто заборгованість
за зазначені послуги за період з квітня
2010 року по жовтень 2013 року в сумі 2922,56
грн.

Рішенням Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
22 березня 2013 року з ОСОБА_3 на користь
ТОВ «Житло-22» стягнуто заборгованість
за період з 01 серпня 2009 року по 01
березня 2013 року в сумі 2926,92 грн.

Відмовляючи ОСОБА_5 у задоволені
позову, суд виходив з безпідставності
позовних вимог. З висновком суду не
можна не погодитись.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
має право: 1) одержувати вчасно та
відповідної якості житлово-комунальні
послуги згідно із законодавством та
умовами договору на надання
житлово-комунальних послуг;
2)одержувати в установленому
законодавством порядку необхідну
інформацію про перелік
житлово-комунальних послуг, їх
вартість, загальну вартість місячного
платежу, структуру ціни/тарифу, норми
споживання, порядок надання
житлово-комунальних послуг, їх
споживчі властивості тощо; 3) на
відшкодування збитків, завданих його
майну та/або приміщенню, шкоди,
заподіяної його життю чи здоров'ю
внаслідок неналежного надання або
ненадання житлово-комунальних послуг;
4) на усунення протягом строку,
встановленого договором або
законодавством, виявлених недоліків у
наданні житлово-комунальних послуг; 5)
на зменшення розміру плати за надані
послуги в разі їх ненадання або надання
не в повному обсязі, зниження їх якості
в порядку, визначеному договором або
законодавством; 6) на несплату вартості
житлово-комунальних послуг за період
тимчасової відсутності споживача
та/або членів його сім'ї при
відповідному документальному
оформленні, а також за період фактичної
відсутності житлово-комунальних
послуг, визначених договором у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України; 7) отримувати від виконавця
компенсацію в розмірі, визначеному
договором, рішенням суду або
законодавством, за перевищення
нормативних термінів на проведення
аварійно-відновлювальних робіт; 8) на
перевірку кількості та якості
житлово-комунальних послуг у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Споживач має право на укладення
договору з виконавцем відповідних
послуг на профілактику, повірку, а
також заміну або ремонт
санітарно-технічних приладів,
пристроїв, обладнання та засобів
обліку, що вийшли з ладу.

Споживач зобов'язаний: 1) укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг, підготовлений виконавцем на
основі типового договору; 2) своєчасно
вживати заходів щодо усунення
виявлених неполадок, пов'язаних з
отриманням житлово-комунальних послуг,
що виникли з власної вини;3)
забезпечувати цілісність засобів
обліку комунальних послуг та не
втручатися в їх роботу; 4) за власний
рахунок ремонтувати та міняти
санітарно-технічні прилади і пристрої,
обладнання, що вийшли з ладу з його
вини; 5) оплачувати житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені
договором або законом; 6) дотримуватися
правил пожежної і газової безпеки,
санітарних норм; 7) допускати у
приміщення, будинки і споруди
представників виконавця/виробника в
порядку, визначеному законом і
договором, для ліквідації аварій,
усунення неполадок
санітарно-технічного та інженерного
обладнання, його встановлення і заміни,
проведення технічних і профілактичних
оглядів та перевірки показників
засобів обліку; 8) дотримуватися вимог
житлового та містобудівного
законодавства щодо здійснення ремонту
чи реконструкції приміщень або їх
частин, не допускати порушення
законних прав та інтересів інших
учасників відносин у сфері
житлово-комунальних послуг; 9)
своєчасно проводити підготовку жилого
будинку, помешкання (в якому він
проживає або яке належить йому на праві
власності) та його технічного
обладнання до експлуатації в
осінньо-зимовий період; 10) у разі
несвоєчасного здійснення платежів за
житлово-комунальні послуги сплачувати
пеню у встановлених законом чи
договором розмірах.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
управитель зобов'язаний забезпечувати
експлуатацію будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд та об'єктів
благоустрою, розташованих на
прибудинкових територіях, згідно з
умовами укладених договорів,
стандартами, нормативами, нормами і
правилами; вимагати своєчасної і в
повному обсязі оплати наданих
житлово-комунальних послуг від
споживачів.

Відсутність відповідного договору між
споживачем житлово-комунальних послуг
та їх виконавцем не є підставою для не
стягнення заборгованості з оплати
житлово-комунальних послуг, оскільки
згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають також із
дій осіб, які породжують ці права та
обов'язки, і такою дією є реальне
надання послуг та їх отримання
відповідачем.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» у разі
порушення виконавцем умов договору
споживач має право викликати його
представника для складення та
підписання акта-претензії споживача, в
якому зазначаються строки, види,
показники порушень тощо. Представник
виконавця повинен з'явитися на виклик
споживача не пізніше строку,
визначеного договором. Акт-претензія
складається споживачем та
представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами. У разі
неприбуття представника виконавця в
погоджений умовами договору строк або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.
Акт-претензія споживача подається
виконавцю, який протягом трьох робочих
днів вирішує питання про перерахунок
платежів або видає письмово споживачу
обґрунтовану письмову відмову в
задоволенні його претензій. Спори щодо
задоволення претензій споживачів
вирішуються в суді. Споживач має право
на досудове вирішення спору шляхом
задоволення пред'явленої претензії.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_5 є
власником квартири НОМЕР_2 в будинку
АДРЕСА_1 (а.с. 18). Зазначена квартира
знаходиться в будинку ЖБК «Авангард».

Згідно з договором між ЖБК «Авангард» і
ТОВ «Житло -22», укладеним 21 березня 2005
року, відповідач надає послуги з
утримання житлових будинків та
прибудинкової території ЖБК (а.с. 70).

Оплату за вказані послуги ОСОБА_5 не
проводить.

Судовими рішеннями з неї на користь ТОВ
«Житло-22» стягнуто заборгованість за
період з 23 липня 2009 року по 31 травня 2012
року в сумі 2700,07 грн.

За таких обставин суд обґрунтовано
дійшов висновку про відсутність
законних підстав для визнання
неправомірними дій відповідача щодо
нарахування ОСОБА_5 заборгованості за
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Тому, з урахуванням встановлених
обставин справи та положень закону
колегія суддів вважає, що рішення суду
відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону і підстав для
задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
10 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
чинності безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді