Справа № 761/5922/14-ц
Провадження №2/761/3002/2014
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді:
Кравець Д.І.,

при секретарі:
Костюковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду міста
Києва цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальності «Київжитлосвіт»,
Комунального підприємства «Керуюча
дирекція Шевченківського району»,
третя особа: Шевченківське РУ ГУ МВС
України в м. Києві в особі відділу
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Шевченківського району
м. Києва, про визнання права постійного
користування житловим приміщенням та
зобов'язання здійснити реєстрацію, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальності «Київжитлосвіт»,
Комунального підприємства «Керуюча
дирекція Шевченківського району»,
третя особа: Шевченківське РУ ГУ МВС
України в м. Києві в особі відділу
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Шевченківського району
м. Києва, про визнання права постійного
користування житловим приміщенням та
зобов'язання здійснити реєстрацію.
Позов мотивовано тим, що на підставі
направлення № 74 від 17 березня 2005 року,
яке видано на підставі спільного
рішення адміністрації та
профспілкового комітету ДП «Екос» ЖУ
«Південне» від 17 березня 2005 року,
позивач була вселена та фактично
проживає в кімнатах АДРЕСА_3-АДРЕСА_2
(надалі - житлове приміщення) з 15
березня 2005 року. Також, на ім'я позивача
було відкрито особовий рахунок для
сплати за житлово-комунальні послуги,
за які позивачем своєчасно вноситься
плати та заборгованості немає.

Крім того, між позивачем та
відповідачем був укладений договір
найму, відповідно до якого визначався
розмір сплати комунальних послуг,
строк дії якого продовжувався кожен
наступний рік. При цьому, факт
пролонгації договору найму
підтверджується відсутністю
заперечень з боку відповідача щодо
продовження користування житловими
приміщеннями за призначенням.

Разом з тим, позивач зазначає, що
будинок в якому знаходиться житлове
приміщення перебував у повному
господарському віданні Дочірнього
підприємства «Екос» Холдингової
компанії «Київміськбуд», як гуртожиток
сімейного типу. Таким чином, позивач
неодноразово зверталась до ДП «Екос»
щодо реєстрації за місцем проживання.
Однак, погодження на реєстрацію за
фактичним місцем проживання позивач
отримала лише 18 жовтня 2012 року і лише у
одній кімнаті - АДРЕСА_3, тому що за час
проживання у житловому приміщенні було
здійснено капітальний ремонт кімнат, в
зв'язку з чим, планування кімнат
змінилось з окремих на суміжні і для
реєстрації позивача у другій кімнаті
АДРЕСА_2, ДП «Екос» необхідно рішення
суду.

При цьому, в заяві про заміну
відповідача по справі позивач
зазначила, що згідно розпорядження
Виконкому Київської міської ради № 1605
від 12 вересня 2012 року будинок АДРЕСА_1
переданий до сфери управління
Шевченківського районної державної
адміністрації.

На підставі зазначеного та враховуючи
те, що з моменту поселення і до моменту
розгляду справи судом питання про
виселення із спірної житлової площі
позивача не ставилось і за ним
визначається право проживання на
вказаній житловій площі, останній
просив позов задовольнити в повному
обсязі.

Позивач у судове засідання не з'явився,
надіслав до суду заяву, в якій просить
справу розглядати за його відсутності
та позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальності
«Київжитлосвіт» у судове засідання
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
надав до суду письмові заперечення,
згідно яких вважає, що правових підстав
для задоволення позовних вимог немає, а
тому просив у задоволенні позову
відмовити.

Представник відповідача - Комунального
підприємства «Керуюча дирекція
Шевченківського району» у судове
засідання з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, надав до суду письмові
заперечення, згідно яких вважає, що
позовна заява належним чином не
обґрунтована, обставини викладені в
позові не доведені, а тому правові
підстави для задоволення позовних
вимог відсутні. Крім того, на думку
представника, в даному випадку
Комунальне підприємство «Керуюча
дирекція Шевченківського району»
взагалі не є належним відповідачем по
справі.

Третя особа у судове засідання свого
представника не направила, про час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином, про причини неявки
представника суд не повідомила.

Враховуючи відсутність підстав для
відкладення розгляду справи,
передбачених ст. 169 Цивільного
процесуального кодексу України (надалі
- ЦПК України), керуючись положеннями
ч.ч. 3, 4 ст. 169 ЦПК України, суд постановив
ухвалу про розгляд справи за
відсутності сторін на підставі наявних
у ній даних та доказів.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що 15 березня 2005 року між
Житловим управлінням «Південне», якому
було надано доручення від Дочірнього
підприємства «Екос», та ОСОБА_1 було
укладено Договір № 52 оренди житлового
приміщення Житлового управління
«Південне» дочірнього підприємства
«Екос» компанії «Київміськбуд», згідно
якого позивача було поселено в жиле
приміщення - кімнату, розташовану в
будинку готельного типу за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

Крім того, згідно з направленням № 74
від 17 березня 2005 року, яке видано на
підставі спільного рішення
адміністрації та профспілкового
комітету ДП «Екос» ЖУ «Південне» від 17
березня 2005 року позивачу було надано
право на зайняття в гуртожитку по
АДРЕСА_3 (а.с. 12).

Відповідно до укладених Договорів № 1
від 01 січня 2010 року та № 5 від 01 січня 2011
року про найм житлового приміщення
Житлового управління «Південне»
дочірнього підприємства «Екос»
компанії «Київміськбуд» позивачу було
надано для його особистого проживання
та членів його сім'ї жиле приміщення -
АДРЕСА_1-АДРЕСА_3, в порядку, в строк, за
ціною та на умовах даних договорів (а.с.
9, 10).

При цьому, з копії паспорту позивача
судом встановлено, що остання
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, з 18
жовтня 2012 року (а.с. 4-5).

Разом з тим, як вбачається зі змісту
позовної заяви, звертаючись з позовом
до суду позивач зазначає, що фактично
він проживав у житлових кімнатах №№
17/3-17/4, при цьому, після здійснення
капітального ремонту у кімнатах їх
планування змінилось з окремих на
суміжні, а тому для реєстрації позивача
у другій кімнаті АДРЕСА_2 необхідно
відповідне рішення суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного
кодексу України (надалі - ЦК України)
місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому (гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Крім того, ст. 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» визначено,
що громадянин України, а також
іноземець чи особа без громадянства,
які постійно або тимчасово проживають
в Україні, зобов'язані протягом десяти
днів після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання. Реєстрація місця
проживання особи здійснюється в день
подання особою документів. Реєстрація
місця проживання за заявою особи може
бути здійснена з одночасним зняттям з
реєстрації попереднього місця
проживання.

Разом з тим, як встановлено в судовому
засіданні, житловий будинок АДРЕСА_1
закріплений за Комунальним
підприємством «Керуюча дирекція
Шевченківського району» на праві
господарського відання.

При цьому, відповідно до ст.ст. 52, 58
Житлового кодексу Української РСР
(надалі - ЖК України) жилі приміщення в
будинках відомчого житлового фонду
надаються громадянам за спільним
рішенням адміністрації і
профспілкового комітету підприємства,
установи, організації, затвердженим
виконавчим комітетом районної,
міської, районної в місті, селищної,
сільської Ради народних депутатів, а у
випадках, передбачених Радою Міністрів
СРСР, - за спільним рішенням
адміністрації і профспілкового
комітету з наступним повідомленням
виконавчому комітетові відповідної
Ради народних депутатів про надання
жилих приміщень для заселення. На
підставі рішення про надання жилого
приміщення в будинку державного або
громадського житлового фонду
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті, селищної, сільської
Ради народних депутатів видає
громадянинові ордер, який є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення. Ордер може бути видано лише
на вільне жиле приміщення. Форма ордера
встановлюється Радою Міністрів
Української РСР. Видача ордерів на жилі
приміщення у військових містечках
провадиться в порядку, передбаченому
законодавством Союзу РСР.

Відтак, щодо посилання позивача на те,
що оскільки він фактично проживає у
кімнатах №№ 17/3-17/4, які після
проведення в них капітального ремонту,
змінились з окремих на суміжні, і тому
позивач також має право на реєстрацію
та право постійного користування
кімнатою АДРЕСА_2, слід зазначити
наступне.

Відповідно до листа дочірнього
підприємства «Екос»пит позивача
останньому було повідомлено та надано
дозвіл на проведення капітального
ремонту у кімнатах АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2
(а.с. 4). При цьому, у даному листі також
зазначалось, що при проведенні
ремонтних робіт позивачем, він повинен
дотримуватись будівельних норм та
правил.

При цьому, відповідно до п. 5 постанови
Кабінету Міністрів України від 24 січня
2006 року № 45 «Про внесення змін до
постанови Кабінету Міністрів України
від 8 жовтня 1992 року № 572», якою
затверджені Правила утримання будинку
та прибудинкової території, власник
(наймач, орендар) приміщень житлових
будинків мають право на:
переобладнання та перепланування
житлових і підсобних приміщень,
балконів і лоджій за відповідними
проектами без обмеження інтересів
інших громадян, які проживають у
будинку, з дозволу власника будинку та
органу місцевого самоврядування,
виданого в установленому порядку.

Положеннями п. 1.4. Правил утримання
будинку та прибудинкових територій,
затверджених наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року № 76, передбачено, що
переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих приміщень
дозволяється робити після одержання
дозволу виконавчого комітету місцевої
ради народних депутатів відповідно до
законодавства.

Проте, всупереч вищезазначеним
положенням законодавства позивачем не
надано належних та допустимих доказів
щодо отримання дозволу на проведення
перепланування кімнат АДРЕСА_3 та
АДРЕСА_2, як і не надано доказів
законного зайняття житлової кімнати
АДРЕСА_2 у відповідності зі ст. 58 ЖК
України.

Разом з тим, однією з засад судочинства,
регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, є змагальність
сторін та свобода в наданні ними до
суду своїх доказів і у доведенні перед
судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60
ЦПК України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, враховуючи те, що
обставини, на які посилається позивач
як на підставу для задоволення позову,
не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, суд прийшов до
висновку, що у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 про визнання права
постійного користування житловим
приміщенням слід відмовити.

При цьому, щодо позовних вимог про
зобов'язання здійснити реєстрацію
позивача у кімнаті АДРЕСА_2, слід
зазначити, що вказані вимоги, як
вбачається зі змісту позовної заяви,
позивач порушує до Шевченківського РУ
ГУ МВС України в м. Києві в особі
відділу громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб
Шевченківського району м. Києва, котре
не є відповідачем по справі. Вказані
обставини виключають можливість
задоволення позову і в цій частині.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 129
Конституції України, ст. 6 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», ст.ст. 52, 53, 58 ЖК України, ст. 29
ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 33,
57-60, 64, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальності «Київжитлосвіт»,
Комунального підприємства «Керуюча
дирекція Шевченківського району»,
третя особа: Шевченківське РУ ГУ МВС
України в м. Києві в особі відділу
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Шевченківського району
м. Києва, про визнання права постійного
користування житловим приміщенням та
зобов'язання здійснити реєстрацію -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасували, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

С у д д я: