КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 1512/2-399/11
Провадження № 2/520/2194/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Петренка В.С.

при секретарі -
Сушко М.О., Задельській Я.В.,

Харитоновій І.С., Лебедюк І.О.,

Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі цивільну
справу за позовом

державного підприємства "Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту"

до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

ОСОБА_8,

ОСОБА_9,

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, -

Виконавчий комітет Одеської міської
ради, Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради,
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Олімп»

про звільнення самовільно зайнятої
частини земельної ділянки;

за позовом Одеської міської ради,
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради,
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю в Одеській
області

до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_10 та
ОСОБА_11

про визнання договорів недійсними та
визнання права власності;

за позовом третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору,
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Олімп»

до державного підприємства
"Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту"

про визнання правонаступником та
визнання права користування земельною
ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ДП «Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту»
звернулося з позовом до ПП
«Технострой», ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, -
Виконавчий комітет Одеської міської
ради, Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради,
а також ОСББ «Олімп», яке в подальшому
було залучено ухвалою суду до участі у
справі в якості третьої особи.

Після уточнень позовних вимог ДП
«Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту»
остаточно виклало позовні вимоги в
редакції позовної заяви від 30.11.2012 року
(т. 3 а.с.12-16) та просило суд зобов'язати
відповідачів звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку під об'єктом
будівництва - нежитловими приміщеннями
(технічний блок) за адресою: АДРЕСА_1,
яка згідно державного акту І-ОД №004709,
що виданий Одеською міською радою 29
грудня 2001 року на підставі рішення
Одеської міської ради від 17 квітня 2001
року №2417-ХХІІІ передана ДП
«Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту» на праві
постійного користування; зобов'язати
відповідачів відновити до первісного,
придатного до використання стану
самовільно зайняту земельну ділянку
під об'єктом будівництва - нежитловими
приміщеннями (технічний блок) за
адресою: АДРЕСА_1, яка згідно державного
акту І-ОД №004709, що виданий Одеською
міською радою 29 грудня 2001 року на
підставі рішення Одеської міської ради
від 17 квітня 2001 року №2417-ХХІІІ передана
ДП «Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту» на праві
постійного користування; стягнути з
відповідачів судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ДП
«Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту»
посилається на те, що Державне
підприємство «Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту» згідно з наказом
Міністерства охорони здоров'я України
№ 323 «Про реорганізацію Державного
підприємства «Український
науково-дослідний інститут морської
медицини» від 01.07.2005 року є
правонаступником майнових прав і
обов'язків ДП «Український науково -
дослідний інститут морської медицини».

Позивач стверджує, що до інституту як
до повного правонаступника перейшло
право постійного користування
земельною ділянкою площею 1,4785 га за
адресою: АДРЕСА_1, що належала ДП
«Український науково - дослідний
інститут морської медицини» згідно з
державним актом І-ОД № 004709, який був
виданий Одеської міською радою 29
грудня 2001 року на підставі рішення
Одеської міської ради від 17 квітня 2001
року № 2417 - XXIII.

ДП «Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту» також
стверджує, що позивач є належними
землекористувачем, постійно та в
повному об'ємі сплачує земельний
податок. Крім того, після реорганізації
листом від 25.01.2006 року №91/07 інститут
звернувся до Одеської міської ради з
проханням переоформити зазначений
вище державний акт, однак Одеське
міське управління земельних ресурсів
Одеської міської ради листом №02-05/103-04
від 06.02.2006 року повідомило, що підстав
для переоформлення державних актів на
право постійного користування землею
не має, так як реорганізація державного
підприємства не є підставою для
припинення права користування
земельною ділянкою.

ДП «Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту»
зазначає, що 23.12.2004 року між
Регіональним відділенням ФДМУ по
Одеській області та ПП «Технострой»
був укладений, нотаріально посвідчений
договір купівлі-продажу об'єкту
незавершеного будівництва, згідно
якого ПП «Технострой» придбало об'єкт
державної власності
«Лікувально-діагностичний і
лабораторний комплекс», що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. В подальшому
адреса добудованого житлового будинку
була змінена на: АДРЕСА_1.

Як слідує з даного договору об'єктом
купівлі-продажу був лише нежитловий
дев'ятиповерховий будинок, будь-яких
інших будівель та споруд на
вищезазначеній ділянці не було.

Інститут вказує, що за умовами п. 4.3.
вищевказаного договору ПП
«Технострой» з моменту переходу до
нього права власності на об'єкт
приватизації вирішує питання відводу,
купівлі чи довгострокової оренди
земельної ділянки під об'єктом
приватизації, проте ПП «Технострой» до
сьогодні не врегулював питання
землекористування у відповідності з
вимогами чинного законодавства
України.

Окрім викладеного, за твердженням
позивача ПП «Технострой» на земельній
ділянці, що згідно з державним актом
І-ОД №004709 передана інституту на праві
постійного користування було
здійснено самовільне будівництво
паркінгу, а саме - окремих нежитлових
приміщень (технічний блок) за адресою
АДРЕСА_1.

Позивач вказує, що дане нежитлове
приміщення (технічний блок) відповідно
до технічного паспорту, виданого КП
«Одеське МБТІ та РОН» від 09.02.2007 року
складається із двох приміщень: №1
площею 683,3 кв.м. та приміщення № 2,
площею 676,1 кв.м., загальна площа складає
1359,4 кв.м.

З посиланням на положення ст.ст. 23, 29
Закону України «Про планування і
забудову територій», ст. 5,18 Закону
України «Про основи містобудування»,
ст. 4,9 Закону України «Про архітектурну
діяльність» ДП «Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту» вказує, що будівництво
було здійснено на земельній ділянці,
яка на праві постійного користування
належить інституту, без належного
дозволу та належно затвердженого
проекту, а також без введення
побудованого об'єкта в експлуатацію, а
тому дане будівництво є самочинним,
підлягає знесенню, а земельна ділянка -
поверненню її належному користувачу,
яким є ДП «Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту».

Позивач також зазначає, що на всі
самовільно збудовані нежитлові
приміщення (технічний блок) набула
право власності фізична особа ОСОБА_1
на підставі рішення третейського суду
від 27.07.2007р. по цивільній справі №ТС-К-1
та ухвали Київського районного суду м.
Одеси від 30.08.2007р., а в подальшому на
підставі договорів щодо відчуження
вказаний технічний блок передано
фізичним особам, а саме: 46/2000 частини
належать ОСОБА_2, 92/2000 - ОСОБА_3, 46/2000 -
ОСОБА_3, 92/2000 -ОСОБА_4, 46/2000 - ОСОБА_5, 138/1000 -
ОСОБА_9, 46/2000 - ОСОБА_6, 92/2000 - ОСОБА_7, 46/2000 -
ОСОБА_11, 138/2000 - ОСОБА_8, 54/100 - ОСОБА_10

Позивач вважає, що набуття права
власності фізичними особами на спірні
нежитлові приміщення (технічний блок)
відбулося з порушенням законодавства
України та на час розгляду спору
земельна ділянка зайнята саме
вказаними фізичними особами, оскільки
спірні нежитлові приміщення (технічний
блок) належать їм на праві власності.

Вкладені обставини зумовили
звернення ДП «Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту» до суду із відповідним
позовом.

Прокурор м. Одеси звернувся з позовом в
інтересах держави в особі Одеської
міської ради, Управління архітектури
та містобудування Одеської міської
ради, Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю в
Одеській області до ПП «Технострой»,
ОСОБА_11, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, в якому
просив зобов'язати відповідачів за
власний рахунок знести самовільно
збудований паркінг за адресою: АДРЕСА_1
(т.2, а.с. 1-5).

Ухвалою суду від 25.10.2012 року вказані
позови об'єднані в одне провадження (т.1,
а.с. 232-233).

В подальшому прокурор подав суду
уточнену позовну заяву, в якій уточнив
суб'єктний склад відповідачів, змінив
предмет та підставу позову (т.3, а.с.
277-281).

Згідно наданих суду уточнень прокурор
просив суд визнати недійсним договір
купівлі-продажу 46/100 частин нежитлових
приміщень (технічного блоку) в будинку
АДРЕСА_1, укладений 21.11.2007 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_9, посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_12,
зареєстрований за № 6494; визнати
недійсним договір купівлі-продажу 54/100
частин нежитлових приміщень
(технічного блоку) в будинку АДРЕСА_1,
укладений 21.11.2007 між ОСОБА_1 та ОСОБА_9,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_12, зареєстрований за № 6491,
а також визнати право власності на
нежитлові приміщення (технічний блок)
які складаються із приміщення «А»
площею - 683.3 кв.м., приміщення «Б» площею
- 609,7 кв.м., загальною площею 1251,0 кв.м.,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1, за
Одеською міською радою.

В обґрунтування уточненого позову
прокурор посилався на те, що 23.12.2004 між
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по Одеській
області та ПП «Технострой» укладено
договір купівлі-продажу об'єкта
незавершеного
лікувально-діагностичного і
лабораторного комплексу,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1
шляхом викупу.

Предметом договору був лише
незавершений будівництвом нежитловий
дев'ятиповерховий будинок.

Підприємство отримало згоду на
виготовлення проекту завершення
будівництва зазначеного об'єкту із
зміною його функціонального
призначення під жилий будинок з
вбудованими приміщеннями загального
призначення та благоустроєм території.

Прокурор зазначає, що ПП «Технострой»
провело самочинне будівництво
нежитлового приміщення (технічного
блоку), який фактично є паркінгом, без
отримання дозволу Інспекції ДАБК на
виконання будівельних робіт та
належним чином затвердженої проектної
документації.

Прокурор вказує, що спірний об'єкт не
було введено в експлуатацію, про що
свідчить відсутність акту приймальної
комісії про введення в експлуатацію та
сертифікату відповідності.

Прокурор посилається на те, що, мінуючи
законну процедуру введення об'єкту в
експлуатацію та подальшу державну
реєстрацію, у 2007 ОСОБА_1 звернувся до
постійно діючого третейського суду
асоціації «Економіко правовий союз» з
позовом до ПП «Технострой» про
визнання права власності.

Рішенням суду від 27.07.2007 визнано право
власності на об'єкт інвестування -
нежитлові приміщення (технічний блок),
які складаються відповідно до
технічного паспорту, виданого КІІ
«МБТІ та РОН» від 09 лютого 2007, №912-неж.
із приміщення «А» площею - 683,3 кв.м.,
приміщення «Б» площею - 609,7 кв.м., площа
допоміжних приміщень - 66,4 кв.м.,
загальна площа 1359,4 кв.м., розташованих
за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та
зобов'язано ПП «Технострой» передати
останньому по акту прийому-передачі у
власність цей об'єкт.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 30.08.2007 задоволено заяву
ОСОБА_1 та видано виконавчий лист за
рішенням постійно діючого
третейського суду асоціації
«Економіко правовий союз» від 27.07.2007.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 13.10.2007 задоволено заяву
прокуратури м. Одеси про перегляд за
нововиявленими обставинами та
скасовано ухвалу Київського районного
суду м. Одеси від 30.08.2007 про видачу
виконавчого листа за рішенням постійно
діючого третейського суду асоціації
«Економіко правовий союз» від 27.07.2007.

Однак, ОСОБА_1 здійснив відчуження
згідно договорів купівлі-продажу від
21.11.2007 46/100 частин, що складає 571.6 кв.м. та
54/100 частин - 679,4 кв.м. нежитлових
приміщень (технічного блоку) ОСОБА_9

У подальшому на підставі нотаріально
посвідчених договорів купівлі-продажу
вказані нежитлові приміщення
(технічного блоку) ОСОБА_9 продала
фізичним особам, а саме: 46/2000, 92/2000 -
ОСОБА_3, 92/2000 - ОСОБА_7, 46/2000 - ОСОБА_11, 46/2000 -
ОСОБА_2, 46/2000 - ОСОБА_5, 138/2000 - ОСОБА_8, 46/2000 -
ОСОБА_6, 92/2000 - ОСОБА_4 та 54/100 - ОСОБА_10

Посилаючись на положення п. 1 ст.203, ст. 215
ЦК України прокурор вважає, що
вищевказані договори купівлі-продажу
від 21.11.2007 про відчуження ОСОБА_1 46/100
частин, що складає 571.6 кв.м. та 54/100
частин - 679,4 кв.м. нежитлових приміщень
(технічного блоку) на користь ОСОБА_9
мають бути визнані судом недійсними.

Прокурор також вказує на практику
Верховного суду України щодо розгляду
судами цивільних справ про визнання
правочинів недійсними, відповідно до
якої якщо після укладення недійсного
правочину було укладено ще декілька, то
вбачається правильним визнавати
недійсними не всі правочини, а лише
перший і заявляти позов про
витребування майна в останнього
набувача.

Прокурор зазначає, що ліквідація ПП
«Технострой» позбавляє можливості
розглядати питання про знесення
самочинно збудованого об'єкту,
оскільки такі вимоги мають
пред'являтися саме до особи, яка
здійснила будівництво, а тому прокурор,
посилаючись на положення ч. 5 ст. 376 ЦК
України, вважає, що є підстави для
визнання за Одеською міською радою, як
за власником земельної ділянки, на якій
розташований спірний об'єкт
нерухомості, права власності на
нежитлові приміщення (технічний блок).

29.07.2014 року заступник прокурора м. Одеси
подав до канцелярії суду заяву про
залишення позову прокурора без
розгляду на підставі п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК
України (т.4, а.с. 206-207).

Відповідно до положень ч.2 ст. 46 ЦПК
України відмова органів та інших осіб,
які відповідно до статті 45 цього
Кодексу звернулися до суду в інтересах
інших осіб, від поданої ними заяви або
зміна вимог не позбавляє особу, на
захист прав, свобод та інтересів якої
подано заяву, права вимагати від суду
розгляду справи та вирішення вимоги у
первісному обсязі.

У судовому засіданні 08.08.2014 року
представники Одеської міської ради та
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради,
незважаючи на подання прокурором заяви
про залишення позову без розгляду,
наполягали на розгляді судом позовних
вимог, поданих прокурором в їх
інтересах, представник Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю в Одеській області у судове
засідання не з'явився, повідомлений
належним чином.

Враховуючи викладене, судом
розцінюються дані обставини як вихід
прокурора з процесу та припинення
правовідносин з представництва
прокуратурою інтересів позивачів у
даній справі, а тому судом було
відмовлено у задоволенні заяви
прокурора про залишення позову буз
розгляду, а розгляд справи було
продовжено судом за позовом Одеської
міської ради, Управління архітектури
та містобудування Одеської міської
ради та Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю в
Одеській області.

Окрім викладеного, до суду
звернулася третя особа, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору,
ОСББ «Олімп» з позовом до ДП
«Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту», в якому
просила визнати ОСББ «Олімп»
правонаступником забудовника ПП
«Технострой» в частині прав та
обов'язків щодо користування земельною
ділянкою - прибудинковою територією
під кадастровим номером :12:014:0026
загальною площею 5338 кв.м., а також
визнати за ОСББ «Олімп» право на
користування земельною ділянкою під
кадастровим номером :12:014:0026 як
прибудинковою територією (т.3, а.с. 211-214).

Ухвалою суду від 10.10.2013 року
зазначений позов прийнято до спільного
розгляду із позовними вимогами
інституту та прокурора (т.3, а.с. 182).

У позовній заяві ОСББ «Олімп»
вказує на те, що ПП «Технострой»,
одержавши у власність
«Лікувально-діагностичний комплекс»,
відповідно до ч. 1 та 2 ст. 120 Земельного
кодексу України набув право
користування земельною ділянкою, на
якій цей об'єкт розміщений, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

З ДП «Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту» це
питання було погоджено, оскільки
листом за № 14 від 21 березня 2005 року ДП
«Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту» надав
дозвіл на відчуження земельної ділянки
площею 1,0056 га, відведеної йому на
підставі рішення ОМР, на користь
покупця об'єкту незавершеного
будівництва - ПП «Технострой».

ОСББ «Олімп» вказує, що для оформлення
оренди земельної ділянки ПП
«Технострой» було одержано дозвіл
виконкому Одеської міської ради на
проектування № 03.10/2102 від 05 січня 2004
року та архітектурно- планувальне
завдання за №102.

Виконуючи умови Договору ПП
«Технострой» звернулось до міського
голови з листом № 32 від 21 березня 2005
року, в якому просило надати дозвіл на
оформлення оренди земельної ділянки
площею 1,0056 га для завершення
будівництва. Вказаний лист був
скерований за належністю та
Управлінням архітектури і
містобудування ОМР підготовлений
висновок про можливість надання в
оренду земельної ділянки для
проектування і реконструкції об'єкта
від 11 липня 2005 року за № 292/2802, у якому
зазначено, що відповідно до вимог
Земельного кодексу України, можливе
надання ПП «Технострой» земельної
ділянки з земель раніш наданих НДІ
морської медицини рішенням міськради
№ 2417-ХХІІІ від 17 квітня 2001 року по
АДРЕСА_1, у короткострокову оренду,
терміном до 5-ти років, для подальшої
реконструкції об'єкта незавершеного
будівництва і благоустрою прилеглої
території.

ДП «Центр державного земельного
кадастру при Державному комітеті
України по земельних ресурсах»
Одеського міського управління» своїм
листом № 32 від 25 березня 2005 року
підтвердило підготовку проекту
землеустрою по відведенню земельної
ділянки.

Третя особа також зазначає, що
постановою Господарського суду
Одеської області було зобов'язано
Управління земельних ресурсів
Одеської міської ради передати на
розгляд чергової сесії Одеської
міської ради пакет документів для
одержання дозволу ПП «Технострой» на
укладання договору оренди земельної
ділянки розміром 1.0056 га з оформленням
землевідводу за адресою: АДРЕСА_1.

ОСББ «Олімп» вказує, що актом
прийому-передачі від 23 грудня 2011 року
ПП «Технострой» передало, а ОСББ
«Олімп» прийняло житловий комплекс за
адресою АДРЕСА_1 з прибудинковою
територією площею 5338 кв.м. для
благоустрою, що розташована на
земельній ділянці під кадастровим
номером :12:014:0026.

У зв'язку із тим, що 17 травня 2012 року ПП
«Технострой» було ліквідовано, ОСББ
«Олімп» вважає себе правонаступником
ПП «Технострой» в частині прав та
обов'язків щодо земельної ділянки та
наполягає на тому, що має право
користування земельною ділянкою під
кадастровим номером :12:014:0026
площею 1.0053 га.

Третя особа стверджує, що задоволення
позовних вимог ДП «Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту» щодо звільнення земельної
ділянки позбавить співвласників
багатоквартирного будинку права на
прибудинкову територію, а тому ОСББ
«Олімп» звернулося до суду із даним
позовом.

Ухвалою суду від 13 травня 2013 року
закрито провадження у справі в частині
позовних вимог ДП «Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту» та прокурора до ПП
"Технострой" про звільнення самовільно
зайнятої частини земельної ділянки у
зв'язку із ліквідацією ПП «Технострой»
згідно п. 7 ч.1 ст. 205 ЦПК України (т.3, а.с.
74, 112-114).

У судовому засіданні представник ДП
«Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту»
наполягав на задоволенні позовних
вимог інституту, а також не заперечував
проти задоволення позову Одеської
міської ради, Управління архітектури
та містобудування Одеської міської
ради, Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю в
Одеській області, при цьому суд
зазначає, що вказані позовні вимоги є
взаємовиключними, та заперечував проти
задоволення позову ОСББ «Олімп».

Представники Одеської міської ради,
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради у
судовому засіданні наполягали на
задоволенні власних позовних вимог,
проти задоволення позовів ДП
«Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту» та ОСББ
«Олімп» заперечували.

Представник ОСББ «Олімп» у судовому
засіданні просив суд задовольнити
позов третьої особи, а у задоволенні
інших позовів відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 не
заперечував проти задоволення позову
ОСББ «Олімп» та просив відмовити у
задоволенні позовів ДП «Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту», Одеської міської ради,
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради,
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю в Одеській
області.

Представник відповідача ОСОБА_10 у
судовому засіданні вважав, що усі
позови є необґрунтованими та просив
суд відмовити у їх задоволенні з
підстав, викладених у запереченні на
позовну заяву.

Інші особи, які беруть участь у справі,
у судове засідання не з'явилися,
неодноразово належним чином
сповіщалися судом про дату, час та
місце розгляду справи, про причини
неявки суд не повідомили.

Вислухавши пояснення представників ДП
«Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту»,
Одеської міської ради, Управління
архітектури та містобудування
Одеської міської ради, ОСББ «Олімп»,
ОСОБА_10, ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши та
проаналізувавши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні позовів ДП «Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту», Одеської міської ради,
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради,
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю в Одеській
області та ОСББ «Олімп», виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено у судовому засіданні 23.12.2004
року між Регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Одеській області та ПП «Технострой»
було укладено договір купівлі-продажу
об'єкта незавершеного будівництвом
лікувально-діагностичного і
лабораторного комплексу,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1
шляхом викупу (т.1, а.с. 24-27).

Предметом договору був незавершений
будівництвом нежитловий
дев'ятиповерховий будинок, який
перебував на балансі Державного
підприємства «Український
науково-дослідний інститут морської
медицини».

За актом передачі державного майна № 778
від 27.12.2004 року ПП «Технострой»
прийняло вищевказаний об'єкт
незавершеного будівництва (т.4, а.с. 131).

Позивач - Державне підприємство
«Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту» згідно з
наказом Міністерства охорони здоров'я
України № 323 «Про реорганізацію
Державного підприємства «Український
науково-дослідний інститут морської
медицини» від 01.07.2005 року є
правонаступником майнових прав і
обов'язків ДП «Український науково -
дослідний інститут морської медицини».
Останнє було реорганізоване шляхом
приєднання до позивача на правах
структурного підрозділу (т.1, а.с. 16-17).

Судом також встановлено, що Державному
підприємству «Український
науково-дослідний інститут морської
медицини» належало право постійного
користування земельної ділянкою
площею 1,4785 га за адресою: АДРЕСА_1
згідно з державним актом І-ОД № 004709,
який був виданий Одеської міською
радою 29 грудня 2001 року на підставі
рішення Одеської міської ради від 17
квітня 2001 року № 2417 - XXIII (т.1, а.с. 18-22).

Листом № 14 від 21.03.2005 року на ім'я
Одеського міського голови ДП
«Український науково-дослідний
інститут морської медицини» надало
згоду на відчуження частини земельної
ділянки площею 1,0056 га на користь ПП
«Технострой» у зв'язку із відчуженням з
державної власності недобудованого
лікувально-діагностичного і
лабораторного комплексу, який
перебував на балансі ДП «Український
науково-дослідний інститут морської
медицини» (т.4, а.с. 134).

За умовами п. 4.3 вищевказаного договору
ПП «Технострой» з моменту переходу до
нього права власності на об'єкт
приватизації вирішує питання відводу,
купівлі чи довгострокової оренди
земельної ділянки під об'єктом
приватизації.

Судом встановлено, що ПП «Технострой»
було розроблено та погоджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 1,0053 га для
реконструкції об'єкта незавершеного
будівництва та благоустрою прилеглої
території за адресою: АДРЕСА_1 (т. 4, а.с.
48-159).

Постановою господарського суду
Одеської області від 05 червня 2006 року у
справі № 28/125-06-2998А, яка набрала
законної сили, позов ПП «Технострой»
задоволено - зобов'язано Управління
земельних ресурсів Одеської міської
ради передати на розгляд чергової
сесії Одеської міської ради пакет
документів для одержання дозволу ПП
«Технострой» на укладання договору
оренди земельної ділянки площею 1,0056 га
з оформленням землевідводу за адресою:
АДРЕСА_1 (т.2, а.с. 83-88).

Незважаючи на підготовку повного
пакету документів та прийняття
господарським судом зазначеної
постанови, Одеська міська рада
відповідного рішення про передання
земельної ділянки у користування ПП
«Технострой» не прийняла та до
сьогодні питання землекористування
ділянкою площею 1,0056 га за адресою:
АДРЕСА_1 у відповідності до вимог
чинного законодавства України не
вирішено.

ПП «Технострой» отримало згоду на
виготовлення проекту завершення
будівництва зазначеного
недобудованого об'єкту із зміною його
функціонального призначення під жилий
будинок з вбудованими приміщеннями
загального призначення та
благоустроєм території, виконало такі
роботи і 17.11.2010 року отримало
сертифікат відповідності закінченого
будівництвом житлового будинку з
вбудовано - прибудованими приміщеннями
громадського призначення за адресою:
АДРЕСА_1 загальною площею 16689,3 кв.м,
тобто ввело будинок в експлуатацію (т.3,
а.с. 141).

Водночас, ПП «Технострой» здійснило
самочинне будівництво паркінга -
нежитлового приміщення (технічного
блоку) за адресою: АДРЕСА_1, без
отримання дозволу Інспекції ДАБК на
виконання будівельних робіт та
належним чином затвердженої проектної
документації.

За цим фактом Інспекцією ДАБК 24.01.2007
складено припис, 26.01.2007 складено
протокол про правопорушення у сфері
містобудування відносно ПП
«Технострой», а також 29.01.2007 року
прийнято постанову про накладення
штрафу (т.2, а.с. 36-41).

Спірний об'єкт нерухомості не було
введено в експлуатацію, про що свідчить
відсутність акту приймальної комісії
про введення в експлуатацію та
сертифікату відповідності.

Судом встановлено, що мінуючи
передбачену законом процедуру
введення об'єкту в експлуатацію та
подальшу державну реєстрацію права
власності на нього, у 2007 році ОСОБА_1
звернувся до постійно діючого
третейського суду асоціації
«Економіко правовий союз» з позовом до
ПП «Технострой» про визнання права
власності.

Рішенням третейського суду від 27.07.2007
визнано право власності на об'єкт
інвестування - нежитлові приміщення
(технічний блок), які складаються
відповідно до технічного паспорту,
виданого КІІ «МБТІ та РОН» від 09 лютого
2007, №912-неж. із приміщення «А» площею -
683,3 кв.м., приміщення «Б» площею - 609,7
кв.м., площа допоміжних приміщень - 66,4
кв.м., загальна площа 1359,4 кв.м.,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1 та зобов'язано ПП «Технострой»
передати останньому по акту
прийому-передачі у власність цей об'єкт
(т.2, а.с. 33-35).

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 30.08.2007 задоволено заяву
ОСОБА_1 та видано виконавчий лист за
рішенням постійно діючого
третейського суду асоціації
«Економіко правовий союз» від 27.07.2007.

На підставі вказаного рішення
третейського суду та виконавчого листа
ОСОБА_1 було зареєстровано право
власності на спірні нежитлові
приміщення (технічний блок).

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 13.10.2011 задоволено заяву
прокуратури м. Одеси про перегляд за
нововиявленими обставинами та
скасовано ухвалу Київського районного
суду м. Одеси від 30.08.2007 про видачу
виконавчого листа за рішенням постійно
діючого третейського суду асоціації
«Економіко правовий союз» від 27.07.2007
року (т.2, а.с. 191-193).

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 16.05.2012 року було відмовлено у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу
виконавчого листа за рішенням постійно
діючого третейського суду асоціації
«Економіко правовий союз» від 27.07.2007
року (т.2, а.с. 190).

До скасування ухвали Київського
районного суду м. Одеси від 30.08.2007 року
ОСОБА_1 здійснив відчуження згідно
договорів купівлі-продажу від 21.11.2007
46/100 частин, що складає 571.6 кв.м. та 54/100
частин - 679,4 кв.м. нежитлових приміщень
(технічного блоку) ОСОБА_9 (т.1, а.с. 108-109)

У подальшому на підставі нотаріально
посвідчених договорів купівлі-продажу
вказані нежитлові приміщення
(технічного блоку) ОСОБА_9 продала
фізичним особам, а саме: 46/2000, 92/2000 -
ОСОБА_3, 92/2000 - ОСОБА_7, 46/2000 - ОСОБА_11, 46/2000 -
ОСОБА_2, 46/2000 - ОСОБА_5, 138/2000 - ОСОБА_8, 46/2000 -
ОСОБА_6, 92/2000 - ОСОБА_4 та 54/100 - ОСОБА_10 (т.1,
а.с. 110-129).

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

В порушення вимог вказаної вище
ст. 60 ЦПК України ДП «Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту» не надав суду належних
доказів на підтвердження того, що він
на законних підставах користується
земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1,
на якій розташовані спірні об'єкти.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням господарського суду
Одеської області від 11 грудня 2009 року
за позовом Виконавчого комітету
Одеської міської ради, ДП «Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту» до ПП «Технострой» у
справі № 22-27-31-17-30/75-07-2159, яке набрало
законної сили (т.4, а.с. 25-30), встановлено,
зокрема, що оскільки перехід права
власності на нерухоме майно до ПП
"Технострой" в процесі приватизації
відбувся 27.12.2004 року, на підставі
договору купівлі - продажу та акту
приймання-передачі, та станом на 01.01.2005
року зазначене майно було знято із
балансу ДП "Український науково
дослідний інститут морської медицини",
то на момент реорганізації ДП
"Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту" до нього
не могло перейти право користування
зазначеною земельною ділянкою
оскільки воно вже перейшло до ПП
"Технострой" на підставі договору
купівлі - продажу від 23.12.2004 року
відповідно до ст. 120 Земельного кодексу
України.

Крім того, землекористувачем земельної
ділянки розміром 1,47 га, за адресою
АДРЕСА_1 була юридична особа ДП
"Український науково-дослідний
інститут морської медицини", яке в
процесі реорганізації ДП "Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту", було приєднано до
останнього, та таким чином припинило
свою діяльність як самостійна юридична
особа. Відповідно до п. в ст. 141
Земельного кодексу України право
користування земельною ділянкою
припиняється у разі припинення
діяльності державних чи комунальних
підприємств, установ та організацій.

Відповідно до п. а) ст. 141 Земельного
Кодексу України право користування
земельною ділянкою також припиняється
на підставі добровільної відмови від
неї. В матеріалах справи наявні листи
відмови від користування земельною
ділянкою площею 1,0056 га від 21.03.2006 року №
14, від 04.05.2005 року № 65/2, які були
надіслані державним підприємством
"Український науково дослідний
інститут морської медицини", до
Одеської міської ради, як
землекористувачем, зазначеної
земельної ділянки.

Постановою господарського суду
Одеської області від 05.06.2006 у справі
№28/125-06-2998А, за позовом ПП "Технострой",
Одеське міське управління земельних
ресурсів було зобов'язано передати на
розгляд чергової сесії Одеської
міської ради пакет документів з
оформленням землевідводу для
укладання договору оренди зазначеної
земельної ділянки з ПП „Технострой",
саме на площу 1,0056 га. за адресою
АДРЕСА_1.

Відповідна постанова була залишена у
силі ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 05.09.2006 року та
набрала законної сили .

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 28.11.2007 року по справі №
28/125-06-2998А, ДП "Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту" відмовлено у прийнятті
касаційної скарги на постанову
господарського суду від 05.06.2006 року, у
зв'язку із тим, що у ДП "Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту" відсутній документ, що
підтверджує право постійного
користування зазначеною земельною
ділянкою.

Таким чином господарський суд дійшов
до висновку, що ДП "Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту", не набув право
користування земельною ділянкою
площею 1,0056 га у процесі реорганізації
колишнього землекористувача ДП
"Український науково-дослідний
інститут морської медицини", а тому у
задоволенні його позовних вимог
відмовив.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що незважаючи на те, що
позивач у справі ДП «Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту» є правонаступником ДП
«Український науково-дослідний
інститут морської медицини», право
постійного користування земельною
ділянкою автоматично, в порядку
правонаступництва до позивача не
переходить, а виникає на загальних
підставах. Відповідного рішення органу
місцевого самоврядування з приводу
користування позивачем спірною
земельною не приймалося.

Крім того, право користування
земельною ділянкою площею 1,0056 га
припинилося ще у ДП «Український
науково-дослідний інститут морської
медицини» у зв'язку із добровільною
відмовою від нього, отже, воно не могло
перейти до позивача ДП «Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту».

Рішенням господарського суду Одеської
області від 16 липня 2010 року за позовом
ДП «Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту» до ПП
«Технострой» у справі № 34-31-22/169-08-4258,
яке також набрало законної сили (т.4, а.с.
31-37), встановлено, що позивач ДП
«Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту» повинен
був здійснити процедуру
переоформлення правовстановлюючого
документу на земельну ділянку у зв'язку
із змінами щодо продажу державного
майна, яке знаходилося на балансі ДП
«Український науково-дослідний
інститут морської медицини» з
урахуванням внесення змін до
установчих документів, пов'язаних зі
зміною організаційно-правової форми
юридичної особи. Викладене свідчить
про те, що позивач - ДП «Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту» використовує земельну
ділянку, на якій розташований об'єкт
незавершеного будівництва, з
порушенням земельного законодавства.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 14 вересня 2010
року у справі за позовом ДП
«Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту» до ПП
«Технострой», № 34-31-22/169-08-4258, яка є
чинною (т.4, а.с. 38-43), встановлено, що
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою 1-ОД N9
004709, виданий Одеською міською Радою
29.12.2001 року на підставі рішення від
17.04.2001 року №2417-ХХІІІ, не є підставою
для використання позивачем ДП
«Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту»
земельної ділянки, право на яку він
посвідчує, оскільки його видано інший
юридичній особі - ДП «Український
науково-дослідний інститут морської
медицини».

Вищевказані судові рішення були
залишені без змін за наслідками їх
перегляду у апеляційній та касаційній
інстанціях, є чинними (т.4, а.с. 185) та
мають для суду преюдиційне значення.

Окрім викладеного, у матеріалах справи
відсутні будь-які доказі на
підтвердження того, що спірні
нежитлові приміщення розташовані на
земельній ділянці, яка перебувала у
користуванні ДП «Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту».

У судових засіданнях суд неодноразово
вказував позивачу на доцільність
призначення у справі відповідної
експертизи, на вирішення якої
поставити в тому числі питання щодо
існування чи відсутності накладання
земельної ділянки під нежитловим
приміщенням (технічний блок) за
адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 1251
кв.м на земельну ділянку, яка згідно
державного акту 1-ОД № 004709 перебувала у
постійному користуванні державного
підприємства «Український
науково-дослідний інститут морської
медицини», однак позивач даним правом
не скористався.

Ухвалою суду від 23.12.2013 року за заявою
відповідачки ОСОБА_3 у справі було
призначено судову будівельно-технічну
експертизу (т.3, а.с. 288-290), проте її не
було проведено у зв'язку із відмовою
ОСОБА_3 від її проведення та оплати (т.3,
а.с. 303).

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

За таких обставин, позов ДП
«Український науково-дослідний
інститут медицини транспорту» є
необґрунтованим, не доведеним перед
судом та задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог Одеської
міської ради, Управління архітектури
та містобудування Одеської міської
ради, Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю в
Одеській області, суд зазначає
наступне.

Ні прокурором до його виходу зі
справи, ні позивачами за цим позовом не
було належним чином обґрунтовано в
чому саме полягає порушення прав
Одеської міської ради, Управління
архітектури та містобудування
Одеської міської ради, Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю в Одеській області при
укладанні оспорюваних договорів
купівлі-продажу 46/100 частин нежитлових
приміщень (технічного блоку) в будинку
АДРЕСА_1, укладеного 21.11.2007 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_9, посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_12,
зареєстрований за № 6494 та 54/100 частин
нежитлових приміщень (технічного
блоку) в будинку АДРЕСА_1, укладеного
21.11.2007 між ОСОБА_1 та ОСОБА_9, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_12,
зареєстрований за № 6491, а також не
зазначено яким чином суд може такі
права захистити у разі визнання
договорів недійсними.

Позивачі за цим позовом не були
сторонами оспорюваних договорів, їх не
укладали та суд виходить з того, що
вказані договори жодним чином не
впливають на зміст прав та обов'язків
Одеської міської ради, Управління
архітектури та містобудування
Одеської міської ради, Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю в Одеській області.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного
суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» відповідно до частини
першої статті 215 ЦК підставою
недійсності правочину є недодержання
стороною (сторонами) вимог, які
встановлені статтею 203 ЦК, саме на
момент вчинення правочину. У зв'язку з
цим судам необхідно правильно
визначати момент вчинення правочину.

Судом встановлено, що зміст
оспорюваних правочинів щодо
купівлі-продажу 46/100 та 54/100 частин
нежитлових приміщень (технічного
блоку) з АДРЕСА_1, укладених 21.11.2007 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_9, не суперечить
вимогам законодавства, та його
сторонами були додержані усі вимоги,
які встановлені статтею 203 ЦК України,
на момент вчинення правочинів.

За таких обставин, позов в частині
визнання недійсними зазначених
договорів судом не задовольняється.

Відповідно до п. 2 Листа Вищого
спеціалізованого суду України від
28.01.2013 року №24-150/0/4-13 «Про практику
застосування судами час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав» при
розгляді та вирішенні спорів про
визнання права власності на самочинне
будівництво суди повинні керуватися
відповідним законодавством і
враховувати роз'яснення, надані у
Постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №6 «Про
застосування судами статті 376
Цивільного Кодексу України (про
правовий режим самовільного
будівництва)».

Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України, на
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує прав інших осіб.

Згідно п.12 вищевказаної Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних справ від
30 березня 2012 року №6 у справах,
пов'язаних із самочинним будівництвом
нерухомого майна, суди мають
враховувати, що за загальним правилом
особа, яка здійснила або здійснює таке
будівництво, не набуває права
власності на нього (частина друга
статті 376 ЦК).

Разом із цим власник земельної ділянки
набуває право власності на зведені ним
будівлі, споруди та інше нерухоме майно
(частина друга статті 375 ЦК), тому на
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудовано на ній, якщо це
не порушує права інших осіб (частина
п'ята статті 376 ЦК).

Вирішуючи справу за позовом власника
(користувача) земельної ділянки про
визнання права власності на самочинно
збудоване нерухоме майно, суди
зобов'язані встановлювати усі
обставини справи, зокрема: чи є позивач
власником (користувачем) земельної
ділянки; чи звертався він до
компетентного державного органу про
прийняття забудови до експлуатації; чи
є законною відмова у такому прийнятті;
чи є порушені будівельні норми та
правила істотними.

Системний аналіз положень ст. 376 ЦК
України та роз'яснень Пленуму
касаційної інстанції дозволяє суду
дійти висновку, що частиною п'ятою ст.376
ЦК України встановлюється можливість
визнання саме за забудовником права
власності на об'єкт самочинного
будівництва, якщо при цьому не
порушуються права інших осіб.

Суд виходить з того, що право власності
на самочинне збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане саме
за особою, яка здійснила самочинне
будівництво, та лише у випадках,
передбачених ст.376 ЦК України, тобто
особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети за умови
надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване майно (ч.3 ст.376 ЦК); за особою -
власником (користувачем) земельної
ділянки, яка здійснила будівництво на
цій ділянці, якщо це не порушує права
інших осіб (ч.5 ст.376 ЦК).

Судом встановлено, що паркінг було
побудовано ПП «Технострой», отже
Одеська міська рада не є забудовником
спірних нежитлових приміщень
(технічного блоку), тому суд не вбачає
можливості задовольнити її позовні
вимоги і в цій частині.

Задоволення позовних вимог Одеської
міської ради неможливо й з урахуванням
того, що це порушить право власності
відповідачів ОСОБА_11, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_10 на спірні нежитлові приміщення.

Окрім викладеного, з урахуванням п.п. 10,
12 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №6 «Про
застосування судами статті 376
Цивільного Кодексу України (про
правовий режим самовільного
будівництва)» позов Одеської міської
ради в частині визнання за нею права
власності пред'явлено до неповно
визначеного кола відповідачів та за
відсутності будь-яких доказів
звернення до компетентних органів про
прийняття забудови до експлуатації, не
вирішене питання про відповідність
будівлі будівельним, санітарним,
протипожежним нормам і правилам тощо,
що є самостійними підставами для
відмови у задоволенні позовних вимог.

З приводу вимог третьої особи, про
визнання ОСББ «Олімп»
правонаступником забудовника ПП
«Технострой» в частині прав та
обов'язків щодо користування земельною
ділянкою - прибудинковою територією
під кадастровим номером :12:014:0026
загальною площею 5338 кв.м., а також
визнання за ОСББ «Олімп» права на
користування земельною ділянкою під
кадастровим номером :12:014:0026 як
прибудинковою територією суд зазначає
наступне.

ОСББ «Олімп» було створено 24.12.2005 року
(т.3, а.с. 215).

За актом приймання-передачі житлового
комплексу з балансу на баланс від 23.12.2011
року ПП «Технострой» передало ОСББ
«Олімп» житловий комплекс за адресою:
АДРЕСА_1 (т.3, а.с. 217-220).

Відповідно до довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців станом на
10.04.2013 року ПП «Технострой» припинено
та виключено з реєстру (т.3, а.с. 74).

Відповідно до положень ст. 56
Господарського кодексу України суб'єкт
господарювання може бути утворений за
рішенням власника (власників) майна або
уповноваженого ним (ними) органу, а у
випадках, спеціально передбачених
законодавством, також за рішенням
інших органів, організацій і громадян
шляхом заснування нового,
реорганізації (злиття, приєднання,
виділення, поділу, перетворення)
діючого (діючих) суб'єкта
господарювання з додержанням вимог
законодавства.

Згідно ч.1 та ч.7 ст. 59 ГК України
припинення діяльності суб'єкта
господарювання здійснюється шляхом
його реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або ліквідації -
за рішенням власника (власників) чи
уповноважених ним органів, за рішенням
інших осіб - засновників суб'єкта
господарювання чи їх правонаступників,
а у випадках, передбачених законами, -
за рішенням суду.

Скасування державної реєстрації
позбавляє суб'єкта господарювання
статусу юридичної особи і є підставою
для вилучення його з державного
реєстру.

Суб'єкт господарювання вважається
ліквідованим з дня внесення до
державного реєстру запису про
припинення його діяльності.

Такий запис вноситься лише після
затвердження ліквідаційного балансу
відповідно до вимог цього Кодексу та
подання головою ліквідаційної комісії
або уповноваженою ним особою
документів для проведення державної
реєстрації припинення юридичної особи
або припинення діяльності фізичною
особою - підприємцем у порядку,
визначеному Законом України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» від 15.05.2003 № 755-IV державна
реєстрація юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців - це засвідчення
факту створення або припинення
юридичної особи, засвідчення факту
набуття або позбавлення статусу
підприємця фізичною особою, а також
вчинення інших реєстраційних дій, які
передбачені цим Законом, шляхом
внесення відповідних записів до
Єдиного державного реєстру.

Аналіз наведених вище законодавчих
положень дозволяє суду дійти висновку
про те, що ПП «Технострой» було
ліквідовано без правонаступництва, а
ОСББ «Олімп» є новоствореним суб'єктом
господарювання та не є
правонаступником ПП «Технострой».

Реорганізація юридичної особи - це один
з видів її припинення, який
відбувається шляхом злиття,
приєднання, поділу, перетворення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

В порушення вимог вказаної статті ОСББ
«Олімп» не надано суду жодного доказу
на підтвердження того, що ОСББ «Олімп»
було створено внаслідок реорганізації
ПП «Технострой» та що ОСББ «Олімп» є
правонаступником ПП «Технострой».

Та обставина, що ОСББ «Олімп» здійснює
експлуатацію технічних мереж та
приміщень загального користування
житлового будинку по АДРЕСА_1 не
суперечить положенням ст.ст. 4, 11, 12 та
іншим Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку» від 29.11.2001 № 2866-III, однак не
може підтверджувати його
правонаступництва за ПП «Технострой».

Відповідно до положень ст. 1, 11 Закону
України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку» від 29.11.2001
року прибудинкова територія -
територія навколо багатоквартирного
будинку, визначена актом на право
власності чи користування земельною
ділянкою і призначена для
обслуговування багатоквартирного
будинку.

Об'єднання після набуття статусу
юридичної особи може прийняти на
власний баланс весь житловий комплекс.
Передача на баланс майна (в тому числі
земельної ділянки), яке входить до
складу житлового комплексу, але не
належить об'єднанню, не тягне за собою
виникнення права власності на нього.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 120
Земельного кодексу України, у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. Якщо жилий
будинок, будівля або споруда розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

За таких обставин, посилання ОСББ
«Олімп» на положення ч. 1 та 2 ст. 120
Земельного кодексу України є
помилковими, оскільки ОСББ «Олімп» не є
власником житлового будинку по
АДРЕСА_1, а наявний в матеріалах справи
акт приймання - передачі житлового
комплексу з балансу на баланс не може
розцінюватися судом в якості
правоустановчого документу на
нерухоме майно, тобто не підтверджує
права власності ОСББ «Олімп» на
вказаний житловий будинок.

У разі наміру ОСББ «Олімп» одержати у
користування прибудинкову територію,
він не позбавлений можливості
звернутися до компетентного органу (в
даному випадку - до Одеської міської
ради) із відповідною заявою, та у
встановленому законодавством порядку
вирішити це питання, а звернення до
суду з позовом є передчасним.

З матеріалів справи також вбачається,
що ПП «Технострой» здійснило
підготовку землевпорядної
документації з метою відведення
земельної ділянки для реконструкції
об'єкта незавершеного будівництва та
благоустрою прилеглої території (т.4,
а.с. 50-159).

Визнання ОСББ «Олімп»
правонаступником забудовника ПП
«Технострой» в частині прав та
обов'язків щодо користування земельною
ділянкою - прибудинковою територією
під кадастровим номером :12:014:0026
загальною площею 5338 кв.м. є неможливим в
тому числі і тому, що ОСББ «Олімп»
необхідно здійснювати відведення
земельної ділянки з іншою метою - для
обслуговування багатоквартирного
житлового будинку та прибудинкової
території, а не для реконструкції
об'єкта незавершеного будівництва.

Окрім викладеного, суд виходить з того,
що позов ОСББ «Олімп» пред'явлено до
неналежного відповідача, з урахуванням
встановлених у даному рішенні обставин
та невирішеності питань щодо
землекористування ДП «Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту» спірною земельною
ділянкою, адже власником цієї ділянки
залишається територіальна громада м.
Одеси в особі Одеської міської ради.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України
заходи забезпечення позову можуть
бути скасовані судом, який розглядає
справу. Якщо у задоволенні позову було
відмовлено, провадження у справі
закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили.

У зв'язку із відмовою у
задоволенні усіх позовних вимог у
справі, суд вважає за необхідне
скасувати заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалою Київського районного
суду м. Одеси від 15 березня 2013 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати позивачам не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 88, 154, 213, 215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову державного
підприємства "Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, -
Виконавчий комітет Одеської міської
ради, Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради,
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Олімп» про
звільнення самовільно зайнятої
частини земельної ділянки - відмовити.

У задоволенні позову Одеської міської
ради, Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради,
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю в Одеській
області до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_10
та ОСОБА_11 про визнання договорів
недійсними та визнання права власності
- відмовити.

У задоволенні позову третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору, об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Олімп» до
державного підприємства "Український
науково-дослідний інститут медицини
транспорту" про визнання
правонаступником та визнання права
користування земельною ділянкою -
відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалою Київського районного
суду м. Одеси від 15 березня 2013 року по
справі № 2-399/11.

Зняти арешт та скасувати заборону
відчуження у будь - який спосіб
нежитлових приміщень (технічний блок),
що розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 1359,4 кв.м, які належать
ОСОБА_3 - 138/2000 частин, ОСОБА_7 - 92/2000,
ОСОБА_11 - 46/2000 частин, ОСОБА_2 - 46/2000
частин, ОСОБА_5 - 46/2000 частин, ОСОБА_8 -
138/2000 частин, ОСОБА_6 - 46/2000 частин,
ОСОБА_10 - 54/100 частин, ОСОБА_4 - 92/2000
частин.

Копію рішення направити особам, які
беруть участь у справі для відома та
Реєстраційній службі Одеського
міського управління юстиції у разі
набрання рішенням законної сили для
виконання.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Київський районний суд м. Одеси
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя
Петренко В.С.