АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6059/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Врона А. О. Доповідач - Тамакулова
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року
м. Дніпропетровськ

04 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Макарова М.О.

при секретарі: Поляковій Н.О. ,

яка розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 06 травня
2014 року по справі за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист гідності,
честі та ділової репутації, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
захист гідності, честі та ділової
репутації.

Позов обгрунтовував тим, що відповідач
у зверненнях до Дніпропетровської
обласної державної адміністрації від 23
грудня 2009 року та 17 квітня 2013 року
поширила стосовно нього, як керівника
державної установи, недостовірну та
образливу інформацію яка ганбить
гідність, честь та ділову репутації про
незаконне: використання службового
автомобіля, забудови гаражу,
незаконного отримання коштів для
придбання особистого автомобіля,
проведення ремонтних та будівельних
робіт у своєму будинку, розташованому
по АДРЕСА_1

Відповідач в судове засідання не
з'явилась.

Рішенням суду І інстанції в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення норм
матеріального та про цесуального,
просить скасувати рішення й
постановити нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

Колегія суддів перевірила законність,
обґрунтованість рішення суду, в межах
заяв-лених вимог та апеляційної скарги
і дійшла до висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами на
протязі тривалого часу склалися
особисті неприязні відносини. В
заявлених вимогах позивач просив про
визнання недостовірною інформацію
поширену відповідачем у зверненнях до
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації від 23 грудня 2009 року та 17
квітня 2013 року стосовно нього, як
керівника державної установи, про
незаконне: використання службового
автомобіля, забудови на власному
подвір'ї гаражу, незаконного отримання
коштів для придбання особистого
автомобіля, проведення ремонтних та
будівельних робіт у своєму будинку,
розташованому по АДРЕСА_1, зобовязання
відповідача до спростування ганебної
інформації шляхом направлення листів
до ДТЄК « Дніпрообленерго»,
Павлоградського міськвиконкому,
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації з зазначенням про те, що
викладена в листах інформація є
недостовірною та такою, що ганьбить
його честь, гідність та ділову
репутацію; зобовязати відповідача
принести піблічні вибачення на адресу
позивача та його дружини ОСОБА_4;
стягнути моральну шкоду в сумі 10000 грн.

При відмові в позові суд посилався на
критичний характер звернення
відповідача до державних органів, які в
межах компетенції перевіряли
зазначені факти, тому для відповідача
не наступили наслідки цивільної
відповідальності.

Однак такі висновки є передчасними.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконав
всі вимоги цивільного судочинства та
вирішив справу згідно із Законом.

Обґрунтованим є рішення, що ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
що підтверджені тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

В заяві позивач зазначав, що відповідач
в заявах характерезує його як злочинця
, її звернення носять характер наклепу.
При цьому позивач посилався на події
які мали місце в листопаді 2009 року.

Ст. 257 ЦК України передбачає загальну
позовну давність тривалістю в три роки.
Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судове
рішення у цивільній справі" № 14 від 18
грудня 2009 року суд, встановивши, що
строк для звернення з позовом
пропущено без поважної причини, в
рішенні вказує про відмову в позові з
цих підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною в
спорі, зробленою до ухвалення рішення,
крім випадків, коли вимоги не доведено,
що є самостійною підставою для відмови
в позові.

В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27.02.2009 N1 « Про судову
практику у справах про захист
гідності та честі фізичної особи, а
також ділової репутацї фізичної та
юридичної особи» розяснено, що
відповідно до ст. 40 Конституції
України ( 254к/96-ВР) усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у
випадку, коли особа звертається до
зазначених органів із заявою, в якій
міститься та чи інша інформація, і в
разі, якщо цей орган компетентний
перевірити таку інформацію та надати
відповідь, проте в ході перевірки
інформація не знайшла свого
підтвердження, вказана обставина не
може сама по собі бути підставою для
задоволення позову, оскільки у такому
випадку мала місце реалізація особою
конституційного права, передбаченого
статтею 40 Конституції ( 254к/96-ВР ), а не
поширення недостовірної інформації.

У випадку звернення особи із заявою
до правоохоронних органів судам слід
враховувати висновки, викладені у
Рішенні Конституційного Суду України
від 10 квітня 2003 року N 8-рп/2003 ( v008p710-03 )
(справа про поширення відомостей).

Разом з тим наявність у такому
зверненні завідомо неправдивих
відомостей, а також у разі
встановлення, що для звернення особи до
вказаних органів не було жодних
підстав і було викликано не наміром
виконати свій громадський обов'язок
або захистити свої права, свободи чи
законні інтереси, тягне
відповідальність, передбачену
законодавством України.

Судом не перевірено характер
звернення відповідача 16 квітня 2013 на
адресу Дніпропетровської обласної
державної адміністрації в телефонному
режимі.

В матеріалах справи (а.с.18) знаходиться
лист, наданий відповідачу головою
Павлоградської міської ради, стосовно
правомірності користування ним
службовим транспортом та будівництва
гаражу без порушення закону.

Вимоги про стягнення моральної шкоди
за ст.1167 ЦК України є похідними від
вирішення позову про захист гідності,
честі та ділової репутації.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України
встановив, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті
визначив способи здійснення такого
захисту.

Ч. 4 ст. 10 ЦПК України зобов'язує суд
сприяти: всебічному і повному
з'ясуванню щодо обставин спору,
роз'яснювати особам, які беруть участь
у справі, їх права та обов'язки,
попереджати про вчинення або не
вчинення процесуальних дій, здійсненню
їх прав у випадках, що встановлені цим
Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
апеляційна інстанція скасовує рішення,
якщо судом неправильно застосувано
норми матеріального чи процесуального
права.

Суд допустив такі порушення. В протиріч
вимог вказаних норм Закону судом
належно не встановлено: предмет спору,
фактичні обставин по справі, не
уточнено позицію позивача щодо
залучення у справу ОСОБА_4, ДТЄК «
Дніпрообленерго», Павлоградського
міськвиконкому, Дніпропетровської
обласної державної адміністрації
стосовно яких позивач просить ухвалити
та виконати рішення, не надано судом
роз'яснень, як це передбачено законом.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- задовольнити
частково. Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06 травня 2014 року по справі
за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
захист гідності, честі та ділової
репутації -скасувати, як передчасне, в
позові- відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий:

Судді: