АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4213/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3335/14
Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В.
Доповідач Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді : Кривчун Т.О.

суддів: Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.

при секретарі: Філоненко О.В.

за участю: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м.
Полтави від 29 вересня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 29 вересня 2014 року позов
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину автомобіля НОМЕР_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину автомобіля НОМЕР_1.

У задоволенні інших позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

З цим рішенням не погодився ОСОБА_1,
який подав на нього апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на те, що місцевим
судом не взято до уваги ту обставину, що
сімейні стосунки з позивачем
погіршилися з лютого місяця 2010 року,
коли ОСОБА_2 залишила його і з того часу
вони проживали окремо та не вели
спільного господарства, а також судом
не визначено в чому полягає
невідповідність договорів дарування
грошових коштів вимогам чинного
законодавства України, просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог відмовити, оскільки судом при
ухваленні рішення порушені норми
матеріального права, а висновки суду не
відповідають обставинам справи.

У судовому засіданні відповідач доводи
апеляційної скарги підтримав та прохав
її задовольнити.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вислухавши
пояснення відповідача, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Місцевим судом встановлено та знайшло
підтвердження матеріалами справи, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2006 року
(а.с.4). На час розгляду справи в суді,
шлюб між сторонами не розірвано та
актовий запис №107 від 08.07.2006р. про
реєстрацію шлюбу є дійсним, що
підтверджується у т.ч. інформаційною
довідкою Київського відділу ДРАЦС
Полтавського МУЮ від 31.07.2014р. (а.с.48).

Під час перебування сторін у шлюбі між
ЗАТ «АККО-ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 09 вересня
2008 року було укладено договір
купівлі-продажу автомобіля №PN-00208,
відповідно до якого Продавець
зобов»язався передати Покупцю, а
Покупець прийняти у власність та
оплатити автомобіль «NISSAN QASHQAI» (а.с.38-41).

Згідно рахунку-фактури № PN-00270 від
09.09.2008 року вартість вказаного
автомобіля становить 114923,00грн. (а.с.47).

Даний автомобіль «NISSAN QASHQAI», 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
було зареєстровано за ОСОБА_1 на
підставі Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2, виданого
Полтавським ВРЕР ДАІ (а.с.37).

З листа Київського відділу ДРАЦС
Полтавського МУЮ від 31.07.2014р.
вбачається, що 30.11.2011 року до даного
відділу ДРАЦС ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була
подана спільна заява про розірвання
шлюбу та державну реєстрацію
розірвання шлюбу було призначено на
31.12.2011 року, однак на призначений день
подружжя не з»явилося та не повідомило
про причину неявки, відтак шлюб,
зареєстрований 08.07.2006 року по
теперішній час вважається дійсним
(а.с.48).

Погіршенням стосунків з ОСОБА_1,
небажанням останнього спілкуватися з
нею та відсутністю доступу до
спільного майна-спірного автомобіля,
придбаного вт період шлюбу позивач
обґрунтовує і позовні вимоги.

Задовольняючи позов в частині
поділу майна місцевий суд обґрунтовано
виходив із рівності часток подружжя у
спільному майні та дійшов вірного
висновку про виділення та визнання
права власності на по 1/2 частині
спірного автомобіля за ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні інших
позовних вимог за безпідставністю суд
вірно виходив із того, що на час
розгляду справи встановити дійсну
вартість автомобіля «Нісан-Кашкай» не
представилось можливим, оскільки
сторони від проведення
судово-автотоварознавчої експертизи
відмовились.

Такі висновки відповідають
обставинам справи та наявним у справі
доказам виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Під час ухвалення оскаржуваного
судового рішення Київським районним
судом міста Полтави не були прийняті
доводи відповідача ОСОБА_1 в тій
частині, що спірний автомобіль
придбаний ним за власні кошти та кошти,
які йому подарував рідний брат,
оскільки в судовому засіданні було
встановлено, що сторонами автомобіль
«Нісан-Кашкай» д.н.з. НОМЕР_1 придбаний у
шлюбі, а договори дарування грошових
коштів (а.с.49-99) укладені між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 не відповідають вимогам чинного
законодавства України.

Стаття 60 Сімейного кодексу України
передбачає, що майно, набуте подружжям
за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 70 СК України
передбачено, що у разі поділу майна, що
є об"єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що шлюбні відносини з позивачкою
припинені у 2010 році і з того часу вони
проживають окремо, не заслуговують на
увагу, оскільки згідно облікової
картки УДАІ УМВС України в Полтавській
області спірний автомобіль
«Нісан-Кашкай», державний номерний
знак НОМЕР_1, був придбаний та
зареєстрований на його ім'я 28.11.2008 року,
тобто у період шлюбу та за два роки до
моменту погіршення стосунків у сторін
справи.

Апеляційна скарга не містить нових
фактів чи засобів доказування, які б
спростовували висновки суду першої
інстанції.

Суд першої інстанції повно та
об'єктивно встановив фактичні
обставини справи і дав їм належну
правову оцінку, дослідив надані
сторонами докази, на підставі яких
дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції вірно
застосував норми матеріального права
відповідно до характеру правовідносин,
що склалися між сторонами та в межах
заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Відповідно ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 29 вересня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/
Т.О. Кривчун

СУДДІ:
/підпис/ Ю.В. Дряниця

/підпис/ П.М. Карнаух

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Т.О. Кривчун