Ухвала

іменем україни

29 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Хопти С.Ф., Лесько А.О.,
Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
фермерського господарства
«Кмітливість», треті особи - приватний
нотаріус Пустомитівського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6,
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на ухвалу Пустомитівського
районного суду Львівської області від
27 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Львівської області від 27 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, в якому просив
визнати договір купівлі-продажу,
укладений 19 жовтня 2012 року
між фермерським господарством
«Кмітливість» та ОСОБА_7 недійсним.

Ухвалою Пустомитівського районного
суду Львівської області від 27 лютого 2014
року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 27 травня 2014 року, позовну заяву
ОСОБА_4 залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм процесуального права, а доводи
скарги цих висновків не спростовують.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_4 без
розгляду на підставі ч. 3 ст. 169,
п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, районний суд,
з яким погодився й апеляційний суд,
вірно виходив із того, що позивач
будучи належним чином повідомленим про
судове засідання 10 січня 2014 року (а.с. 25),
27 лютого 2014 року (а.с. 49) без поважних
причин до суду не з'явився, причини
неявки не повідомив, не просив
розглянути позов за його відсутності.
При цьому суди дали правильну оцінку
заявам представника позивача про
відкладення розгляду справи як з 10
січня 2014 року так і з 27 лютого
2014 року, оскільки позивач не з'являвся,
а підставам, наведеним його
представником, суди дали правову
оцінку.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 207 ЦПК
України особа, заяву якої залишено без
розгляду, після усунення умов, що були
підставою для залишення заяви без
розгляду, має право звернутися до суду
повторно.

Оскільки з матеріалів справи та змісту
касаційної скарги не вбачається
порушення судами норм процесуального
права, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Пустомитівського районного
суду Львівської області від 27 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 27 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
С.Ф. Хопта

А.О. Лесько

Д.Д.
Луспеник