Головуючий у 1 інстанції Сараєв
Доповідач Баркова Л.Л.
09 січня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
головуючого Баркової Л.Л.
Сорока Г.П., Гаврилової Г.Л.
при секретарі : Брежнєві Д.О.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Маріуполі
справу за позовом Комунального
комерційного підприємства
«Маріупольтепломережа» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за теплову енергію
за апеляційною скаргою Комунального
комерційного підприємства
«Маріупольтепломережа» на рішення
Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 22
У листопаді 2011 року позивач звернувся
до суду з позовом до власників квартири
АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за теплову енергію в
розмірі 5329,75 грн. за період жовтня 2005
року - жовтня 2011 року, штрафних санкцій
в розмірі 712,93 грн. та судових витрат.
Після уточнення позовних вимог у
квітні 2013 року та залучення в якості
співвідповідача власника 12 частки
квартири ОСОБА_5, якому ОСОБА_4
подарував свою частку, просив
стягнути заборгованість за теплову
енергію: з ОСОБА_3 за період з грудня 2008
року по жовтень 2011 року в сумі 1449,38 грн.;
з ОСОБА_4 за період з жовтня 2005 року по
серпень 2008 року в сумі 2349,51 грн.; та з
ОСОБА_5 за період з вересня 2008 року по
жовтень 2011 року в сумі 1530,86 грн., а також
стягнути солідарно з трьох
відповідачів судові витрати у вигляді
сплати судового збору в розмірі 188,20
Рішенням Приморського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
22 жовтня 2013 року позов ККП
«Маріупольтепломережа» задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ККП «Маріупольтепломережа»
заборгованість за теплову енергію за
період з жовтня 2005 року по серпень 2008
року в сумі - 2349, 51 грн. Стягнуто з ОСОБА_5
на користь на користь ККП
«Маріупольтегаломережа»
заборгованість за теплову енергію за
період з вересня 2008 року по жовтень 2011
року в сумі - 1530, 86 грн. та стягнуто з них
солідарно судовий збір в розмірі 188,20
грн.

У задоволенні позову до ОСОБА_3,
відмовлено.

В апеляційній скарзі ККП
«Маріупольтепломережа» просить
рішення суду змінити та задовольнити
позов у повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

У відповідності з вимогами ч.2 статті
305 ЦПК України апеляційний суд
розглядає справу у відсутності
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
які належним чином повідомлені про час
і місце судового розгляду, про що
свідчить поштове повідомлення.

Заслухавши суддю доповідача,
пояснення представника позивача
ОСОБА_6, яка просила задовольнити
апеляційну скаргу, пояснення
представника відповідача ОСОБА_3,
ОСОБА_7, який просив скаргу відхилити,
дослідивши матеріали справи в межах
апеляційної скарги та обговоривши її
доводи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, рішення суду в частині
відмови у задоволенні позову
скасуванню з ухваленням рішення про
стягнення заборгованості з ОСОБА_3, за
таких підстав.

У відповідності з п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Відповідно до положень ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з"ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності, тощо) , які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню для цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити.

Вирішуючи справу та відмовляючи у
задоволенні позовних вимог про
стягнення заборгованості з ОСОБА_3, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки останній не користувався
послугами з теплопостачання і не мав
можливості проживати в квартирі з вини
інших відповідачів, підстав для
задоволення позову в цій частині не
має.

Про те погодитися з таким висновком
суду не можна, оскільки він не
відповідає встановленим обставинам
справи та положенням закону.

Як встановлено судом і вбачається зі
справи, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом,
виданого Другою Маріупольською
державною нотаріальною конторою 22.08.2005
року за Р.№3-1025, є власником ? частини
квартири багатоквартирного житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1

Власником іншої ? частини на
підставі нотаріально посвідченого
договору дарування від 17.10.2005 року був
відповідач ОСОБА_4, який 27 серпня 2008
року подарував цю частку
відповідачеві ОСОБА_5 на підставі
договору дарування посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_8
(а.с.19-20,33)

Відповідно до рішення Приморського
районного суду м. Маріуполя від 12.10.2007
р., яке набрало законної сили у
листопаді 2007 року, визначено порядок
користування зазначеною квартирою між
співвласниками, за яким ОСОБА_4 у
користування виділено кімнату, площею
10,67 кв.м., а ОСОБА_3 кімнату, площею 17,27
кв.м. з балконом із залишенням у
спільному користуванню підсобних
приміщень та вселенням останнього в цю
квартиру. Крім того, на ОСОБА_4 було
покладено всі борги з
житлово-комунальних послуг, які
виникли в період з 17.10.2005 року до
ухвалення судового рішення.(а.с.20)

Відповідно до виписки із особистого
рахунку, послуги з теплопостачання,
починаючи з жовтня 2005 року
відповідачами не сплачувались,
внаслідок чого за період жовтня 2005
року - жовтня 2011 року виникла
заборгованість у розмірі 5329 грн.75 коп.,
яку позивач нарахував за встановленими
тарифами з централізованого опалення,
без врахування тарифу на гарячу воду.

Розрахунок нарахування
заборгованості відповідачеві ОСОБА_3
за період грудня 2008 року-жовтня 2011 року,
тобто в межах строку позовної давності,
останнім та його представником
ОСОБА_7 не спростовується. Сумніву у
правильності цей розрахунок у
апеляційного суду не викликає.

Посилання представника ОСОБА_7 на
те, що послуги з теплопостачання
ОСОБА_3 не отримував у зв'язку із не
проживанням в квартирі з вини інших
співвласників квартири, не можуть бути
підставою для відмови у задоволенні
позову в цій частині оскільки згідно
зі статтею 322 ЦК України саме власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Встановлено, що відповідачем ОСОБА_3
договорів з цього приводу ні з ким не
укладалось і за захистом порушених
прав до винних осіб у зв»язку із
вчиненням йому перешкод в
користуванні майном у визначений
позивачем період заборгованості,
останній до суду не звертався.

Більш того, представник ОСОБА_7 при
розгляді справи в апеляційному суді не
заперечував, що за рішенням суду від
12.10.2007 року ОСОБА_3 було вселено в
квартиру.

Факт проживання ОСОБА_3 за іншою
адресою з урахуванням наведеного не
звільняє його від обов'язку оплачувати
послуги з централізованого опалення.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
щодо відсутності підстав для
задоволення позовних вимог в частині
стягнення заборгованості з
теплопостачання з власника ? частини
квартири ОСОБА_3, а тому судове рішення
в цій частині підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог.

В іншій частині судове рішення не
оскаржується.

Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК
України,з урахуванням задоволення
позову у повному обсязі, слід стягнути
з відповідачів понесені позивачем та
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору за подачу позову в розмірі
188грн.20 коп. та апеляційної скарги в
розмірі 114 грн.70коп., пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог, а
саме: з ОСОБА_4 82,99 грн.(44,1%), ОСОБА_5 54,02
грн.(28,7%), ОСОБА_3 51.19коп.(27,2% )+ 114.70грн.

Керуючись ст.303, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального
комерційного підприємства
«Маріупольтепломережа» задовольнити
частково.

Рішення Приморського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
22 жовтня 2013 року в частині відмови у
задоволенні позову скасувати.

Стягнути на користь Комунального
комерційного підприємства
«Маріупольтепломережа» з ОСОБА_3
заборгованість з теплопостачання за
період грудня 2008 року-жовтня 2011 року в
розмірі одної тисячі чотириста сорок
дев'ять гривень 38 коп.

Це ж рішення в частині стягнення
судових витрат змінити.

Стягнути на користь Комунального
комерційного підприємства
«Маріупольтепломережа» з ОСОБА_3
судові витрати сто шістдесят п'ять
грн.89 коп.; з ОСОБА_4 вісімдесят дві
гривні 99 коп.; з ОСОБА_5 п'ятдесят чотири
грн.02 коп.

В решті частині рішення суду
залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з дня
проголошення, може бути оскаржене
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції.

Судді