Справа № 159/4244/14-ц
Провадження № 2/159/960/14
РІШЕННЯ

заочне

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
14 серпня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головуванням
судді Окостень І.В., при секретарі
Конашук М.А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ
«Приватбанк») до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся
у суд із позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. Вимоги мотивовано тим, що 01
вересня 2006 року сторонами укладено
кредитний договір, за яким відповідач
отримала кредит в розмірі 1727,70 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом. У
зв'язку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором утворилася
заборгованість у розмірі 13818,72 грн.
Позивач просить стягнути із
відповідача дану заборгованість та
судовий збір у справі.

Позивач належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи,
представника не направив. Представник
позивача подала суду заяву про розгляд
справи у її відсутності, позовні вимоги
підтримує повністю з підстав,
наведених у позовній заяві, просить
позов задовольнити, проти заочного
розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 74 ЦПК
України він належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи.

З урахуванням положень ст. 224 ЦПК
України суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи.

Дослідивши та оцінивши докази у справі
в їх сукупності, суд прийшов до
наступного висновку.

Встановлено, що 01 вересня 2006 року
відповідач ОСОБА_1 звернулася із заявою
до ЗАТ «Приватбанк», правонаступником
якого є позивач ПАТ КБ «Приватбанк», та
отримала кредит на споживчі цілі в сумі
1727,70 грн. на строк два роки, зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 25,08 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.
Передбачалося погашення
заборгованості щомісячними платежами
у сумі 92,58 грн. У заяві про видачу
кредиту позичальник ОСОБА_1 своїм
підписом підтвердила, що бере на себе
зобов'язання за кредитом на Умовах про
надання споживчого кредиту фізичним
особам.

Правовідносини, що виникли між
сторонами, урегульовані нормами ЦК
України та умовами укладеного між
сторонами договору.

При укладенні договору сторони
керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України,
відповідно до якої договором
приєднання є договір, умови якого
встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

За змістом статей 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048, ст. 1056-1ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, які у разі відсутності іншої
домовленості, виплачуються щомісяця до
дня повернення позики.

В порушення вказаних вимог ЦК України
та умов договору на момент звернення
позивача в суд та розгляду справи
судом, відповідач ОСОБА_1 кошти за
кредитним договором не повернула,
відсотки не сплатила.

Як вбачається з матеріалів справи, 05
січня 2010 року заочним рішенням
Ковельського міськрайонного суду
ухвалено стягнути із ОСОБА_1 на користь
ЗАТ «Приватбанк» заборгованість за цим
же кредитним договором в сумі 4685,42 грн.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у п. 17 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про практику
застування судами законодавства при
вирішення спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» наявність
судового рішення про задоволення вимог
кредитора, яке не виконано боржником,
не припиняє правовідносин сторін
кредитного договору, не звільняє
останнього від відповідальності за
невиконання грошового зобов'язання та
не позбавляє кредитора права на
отримання сум, передбачених частиною
другою статті 625 ЦК, оскільки
зобов'язання залишається невиконаним
належним чином відповідно до вимог
статей 526, 599 ЦК.

Із розрахунку заборгованості
вбачається, що станом на 16 квітня 2014
року ОСОБА_1 має заборгованість за
кредитним договором, яка складається з
наступного: 1523,41 грн. - заборгованість
за кредитом, 5904,23 - заборгованість по
процентам за користування кредитом,
9942,28 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, а
також 500 грн. - штраф (фіксована частина),
634,22 грн. - штраф (процентна складова), а
всього 17369,92 грн.

Згідно з рішенням суду із ОСОБА_1 у
користь позивача стягнуто 4685,42 грн.
Різниця становить 12684,5 грн., з яких 4148,91
грн. - нараховані відсотки, 8535,59 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором. Вказану суму,
а також 500 грн. - штраф (фіксована
частина), 634,22 грн. - штраф (процентна
складова), що складає 13818,73 грн. і
просить стягнути позивач.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув
речі, визначені родовими ознаками, він
зобов'язаний сплатити неустойку
відповідно до вимог ст. ст. 549 - 552 ЦК
України.

За правилами ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК
України виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2
ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

Згідно з п. 5.1 Умов надання споживчого
кредиту у випадку несвоєчасного
погашення заборгованості по кредиту
позичальник зобов'язується сплатити
пеню в розмірі 0,15% від суми
простроченого платежу, але не менше 1
грн. за кожен день прострочки платежу.

Отже, позивачем обґрунтовано
нараховано відповідачу пеню. Проте,
згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Частиною 3 ст. 509 ЦК України встановлено,
що зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості. З врахуванням того, що
сума заборгованості відповідача за
кредитом становить 1523,41 грн., то вимога
позивача про стягнення з відповідача
нарахованої пені підлягає до
часткового задоволення, оскільки
значно перевищує розмір основного
боргу. Тому, з відповідача в користь
позивача слід стягнути 1523,41 грн. пені.

Щодо нарахованих позивачем штрафів на
суму 500грн. (фіксована частина) та 3040,35
грн. (процентна складова) суд виходить
наступного.

Пунктом 5.3 Умов надання споживчого
кредиту встановлений обов'язок
позичальника при порушенні строків
платежів за будь-яким з грошових
зобов'язань сплатити банку штраф у
розмірі 500грн + 5% від суми
заборгованості.

За укладеним договором (заявою)
заборгованість складається з
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, а також інших
витрат згідно з Умовами.

Тобто, до складу заборгованості, з якої
обраховується штраф, входить сума
заборгованості за тілом кредиту,
заборгованість по процентам, комісія.
Пеня не є витратами банку і не повинна
включатися до складу заборгованості;
нарахування штрафу на пеню буде
свідчити про подвійну
відповідальність.

Тому, процентна складова штрафу
становить 283,62 грн.: 5% від 5672,32 грн. (1523,41
грн. заборгованості по тілу кредиту,
4148,91 грн. заборгованості по відсотках).

З урахуванням 500 грн. фіксованої
складової штрафу до стягнення підлягає
783,62 грн. штрафу (500+ 283,62).

Таким чином, позов підлягає до
часткового задоволення, з відповідача
на користь позивача з урахуванням сум
стягнутих судовим рішенням слід
стягнути заборгованість за кредитним
договором 01 вересня 2006 року, що
складається із заборгованості за
процентами за користування кредитними
коштами - 4148,91 грн., пені - 1523,41 грн. та 783,62
грн. штрафу, а всього 6455,93грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в сумі
243,60 грн.

На підставі ст. ст. 509, 510, 525, 526, 536, 1050, 1054,
1055 ЦК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 58,
60, 88, 213-218, 224 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 6455 (шість тисяч чотириста
п'ятдесят п'ять) гривень 93 копійки.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» судовий
збір в розмірі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні при його проголошенні
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий:І. В. Окостень