Справа № 446/1414/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27.10.2014 року Кам'янка-Бузький районний
суд Львівської області
в складі: головуючого - судді
Костюк У. І.

при секретарі
Корбецькому А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кам'янка-Бузька цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Полоничнівської сільської ради
Кам'янка-Бузького району Львівської
області про визнання права власності
на спадкове майно та відмову від
частки в майні колгоспного двору,

у с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 подали до суду
позов до Полоничнівської сільської
ради Кам'янка-Бузького району
Львівської області про визнання права
власності на спадкове майно та
відмову від частки в майні колгоспного
двору.
В
обґрунтування позовних вимог позивачі
зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла
ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер ОСОБА_4
За життя ОСОБА_4 було видано свідоцтво
про право власності на житловий
будинок, що розташований по АДРЕСА_1,
який відносився до типу колгоспний
двір і членами якого був ОСОБА_4 - голова
двору, ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_2 - дочка. У
зв'язку зі змінами законодавства
припинилось існування колгоспного
двору і кожен член колгоспного двору
має свою частку у колгоспному дворі.
За життя
ОСОБА_4 заповів своє майно онукові
ОСОБА_5, однак останній від прийняття
спадщини відмовився в користь позивача
ОСОБА_1 Померла ОСОБА_3 за життя
заповіту не склала, її спадкоємці за
законом дочки ОСОБА_6, ОСОБА_2 та син
ОСОБА_7 від прийняття спадщини
відмовились в користь позивача ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1, враховуючи відмови від
спадщини в його користь, має намір
прийняти спадщину, що відкрилась після
смерті його діда ОСОБА_4 та баби ОСОБА_3
Однак, через відсутність оригіналу
правовстановлюючого документу на
спадковий будинок не взмозі оформити
своїх спадкових прав у нотаріальному
порядку, а тому змушений звернутись до
суду та просить визнати за ними в
порядку спадкування за законом право
власності на належні ОСОБА_4 та ОСОБА_3
кожному по 1/3 частки житлового будинку,
що розташований по АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_2 просить суд
прийняти її відмову від належної їй 1/3
частки вказаного вище житлового
будинку в користь позивача ОСОБА_1, а
тому з врахування даної відмови
позивачі просять визнати в цілому за
ОСОБА_1 право власності на житловий
будинок, що розташований по АДРЕСА_1.

В судове засідання позивачі не
з'явились, подали заяви про розгляд
справи у їх відсутність, позовні вимоги
підтримують, просять позову
задовольнити.

Від відповідача надійшла заява, в
якій останній просить суд справу
розглядати без їх представника, позов
визнає.

Дослідивши зібрані по справі
докази, з'ясувавши дійсні обставини,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав. Відповідно до п. 4
прикінцевих та перехідних положень ЦК
України, Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним
чинності.
Щодо
цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

А у відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Згідно Вказівок по веденню
погосподарського обліку в сільських
радах народних депутатів, затверджених
ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215,
визначення в сільській місцевості
громадського типу господарства в
погосподарській книзі та відомостей
щодо членів колгоспного двору, що має
правове значення, було покладено на
сільські ради.

Як вбачається з довідки № 44, виданої
07.03.2014 р. ПАолоничнівською сільською
радою Кам'янка-Бузького району
Львівської області станом на 18.04.1991 р. в
житловому будинку АДРЕСА_1 проживали та
були прописані ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2

Згідно з свідоцтвом на право власності
на жилий будинок, виданим 22.04.1991 р.
житловий будинок АДРЕСА_1 належить
колгоспному двору, головою якого є
ОСОБА_4

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в редакції
від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору
належить його членам на праві спільної
сумісної власності.

Згідно до ст. 123 ЦК УРСР (в редакції від
18.07.1963 р.) розмір частки члена двору
встановлюється виходячи з рівності
часток усіх членів двору, включаючи
неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 є
співвласниками будинковолодіння
АДРЕСА_1 кожному з них, як членам
колишнього колгоспного двору,
належить по 1/3 частці вказаного
будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. померла ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Заповіту ОСОБА_3 не складала, а
тому спадкування її майна здійснюється
за законом.

Спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що
дочки ОСОБА_3 - ОСОБА_6, ОСОБА_2 та син
ОСОБА_7 від прийняття її спадщини
відмовились в користь позивача ОСОБА_1 ,
котрий є онуком померлої ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України
кожна наступна черга спадкоємців за
законом одержує право на спадкування у
разі відсутності спадкоємців
попередньої черги, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини або відмови від її прийняття,
крім випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Отже, позивач ОСОБА_1 в силу
положень ч. 2 ст. 1258 ЦК України одержує
право на спадкування в зв'язку з
відмовою від такого попередньої черги
спадкоємців.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 04.01.1999 р.
склав заповіт, яким заповів усе своє
майно онукові ОСОБА_5, однак останній
від прийняття спадщини відмовився в
користь позивача ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що
спадкоємці за законом ОСОБА_4 - його
дочки ОСОБА_6, ОСОБА_2 та син ОСОБА_7 від
прийняття її спадщини відмовились в
користь позивача ОСОБА_1, котрий є
онуком померлого ОСОБА_4

Отже, позивач ОСОБА_1 в силу
положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України одержує
право на спадкування в зв'язку з
відмовою від її прийняття спадкоємцем
за заповітом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу
спадщини ОСОБА_4 та ОСОБА_3 входить
належна кожному з них на праві спільної
власності 1/3 частка будинку АДРЕСА_1.

До 01 січня 2013 р. Державна
реєстрація права особи на частку у
майні колгоспного двору здійснювалась
МБТІ відповідно до Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженим Наказом Міністерства
юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на
підставі рішення, яке виносилось
сільською радою про розподіл часток
майна колгоспного двору.

Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» та
інших законодавчих актів України» (зі
змінами, внесеними згідно із Законом
України від 09.12.2011 року № 4152- VI)
визначено, що державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно в
порядку визначеному цим Законом, буде
здійснюватись з 01.012013 р.

Отже, з 1 січня 2013 року право власності
на нерухоме майно посвідчуються на
загальних засадах, свідоцтвом про
право власності, що видає державний
реєстратор прав з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно,
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно
вимог, які визначені ст. 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», державний реєстратор з
01.01.2013 року, не посвідчує прав власності
на об'єкт нерухомого майна та не видає
свідоцтва про права власності на
підставі рішення сільської ради про
розподіл часток майна колгоспного
двору між його співвласниками.

Судом встановлено, що рішення про
розподіл часток майна вищевказаного
колгоспного двору між його членами
Полоничнівська сільська рада не
виносила і державна реєстрація прав
власності їхніх часток не
здійснювалась.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України № 296/5,
Затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 р., видача
свідоцтва про право на спадщину на
майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів про
належність цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Оскільки, жоден із співвласників
не виготовив правовстановлюючих
документів на належні їм частки
вищевказаного будинку, що унеможливлює
оформлення спадщини в нотаріальному
порядку, відтак суд вважає, що права
позивача ОСОБА_1 підлягають захисту в
судовому порядку шляхом їх визнання.

Позивач ОСОБА_2 просить суд прийняти
від неї відмову від належної їй 1/3
частки будинковолодіння АДРЕСА_1.

Згідно п .2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право
власності припиняється у разі відмови
власника від права власності.

А відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України
особа може відмовитися від права
власності на майно, заявивши про це або
вчинивши інші дії, які свідчать про її
відмову від права власності.

Згідно ч. 3 цієї ж статті 347 ЦК у разі
відмови від права власності на майно,
права на яке підлягають державний
реєстрації, право власності на нього
припиняється з моменту внесення за
заявою власника відповідного запису до
державного реєстру.

Оскільки, частки колишніх членів
колгоспного двору у державному реєстрі
прав власності на нерухоме майно не
зареєстровані, недоцільно звертатися
до державного реєстратора з заявою про
відмову від права власності на належні
частки.

Відповідно до ст. 121 ЦК УРСР (в редакції
від 18.07.1963 р.) володіння користування і
розпорядження майном колгоспного
двору здійснюється за згодою всіх
члені двору.

Таким чином, суд вважає за можливе
прийняти відмову ОСОБА_2 від належної
їй частки у майні колишнього
колгоспного двору на користь ОСОБА_1

Враховуючи те, що спадкоємці ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 відмовилась від прийняття їх
спадщини в користь позивача ОСОБА_1,
ОСОБА_2 відмовилась від належної їй 1/3
частки в майні колгоспного двору також
в користь ОСОБА_1, суд вважає,
підставною вимогу позивача ОСОБА_1 про
визнання за ним права власності в
цілому на житловий будинок, що
розташований по АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 212-215 ЦПК
України, на підставі ст. ст. 120,121,123 ЦК
УРСР, ст. ст. 16, 328, п.2 ч.1 ст. 346, ч.1, 3 ст. 347,
1217, 1218, 1223, 1258 ЦК України, п. 4.15 глави 10
Розділу II Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
№ 296/5, Затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від
22.02.2012 року, районний суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 1989 р.н. в порядку
спадкування після ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 р., право власності на 1/3
частку житлового будинку, що
розташований по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, 1989 р.н. в порядку
спадкування після ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 р., право власності на 1/3
частку житлового будинку, що
розташований по АДРЕСА_1.

Прийняти від ОСОБА_2, 1966 р.н., відмову
від права на 1/3 частку в майні
колгоспного двору за адресою АДРЕСА_1 в
користь ОСОБА_1, 1989 р.н.

Визнати в цілому за ОСОБА_1, 1989 р.н. право
власності на житловий будинок, що
розташований по АДРЕСА_1.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Кам'янка-Бузький районний суд
Львівської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Костюк У.І.