УХВАЛА

11 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Кафідової О.В.,

Ситнік О.М.,
Ступак
О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 3 березня 2014
року та ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 квітня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Юринецької сільської ради
Городоцького району Хмельницької
області, третя особа без самостійних
вимог - Городоцька районна державна
адміністрація у Хмельницькій області,
про визнання права на земельну
частку(пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
Юринецької сільської ради
Городоцького району Хмельницької
області, третя особа без самостійних

вимог - Городоцька районна державна
адміністрація у Хмельницькій області,
про визнання права на земельну
частку(пай) в порядку спадкування

Рішенням Городоцького районного суду
Хмельницької області від 23 грудня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Хмельницької
області від 5 лютого 2014 року, у
задоволенні заявленого позову
відмовлено.

Ухвалою судді судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

3 березня 2014 року у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до Юринецької сільської
ради Городоцького району Хмельницької
області, третя особа без самостійних
вимог - Городоцька районна державна
адміністрація у Хмельницькій області,
про визнання права на земельну
частку(пай) в порядку спадкування, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Городоцького районного суду
Хмельницької області від 23 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 5 лютого 2014
року відмовлено.

Ухвалою судді судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 квітня 2014 року відмовлено
ОСОБА_3 у задоволенні заяви про
повернення судового збору.

26 червня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 3 березня 2014 року та ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 квітня

2014 року з підстав неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема п. 2 Указу
Президента України від 8 серпня 1995 року
«Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям»,

п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 року

№ 7 «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ»ст. 17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини». Крім того, у заяві про перегляд
судового рішення заявник просить
поновити строк на звернення із заявою
про перегляд судового рішення,
оскільки він пропущений з поважних
причин.

Клопотання про поновлення строку на
звернення із заявою про перегляд
ухвали колегії суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 3 березня 2014 року підлягає
задоволенню, оскільки причини
зазначені заявником є поважними.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить:

- рішення колегії суддів судової палати
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 березня 2013 року у справі за
позовом про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування за законом, яким судові
рішення попередніх інстанцій
скасовано та ухвалено нове рішення
яким у задоволені позовних вимог
відмовлено, ухвалу суду апеляційної
інстанції якою скасовано окрему ухвалу
суду першої інстанції залишено без
змін;

- ухвалу колегії суддів Судової палати
Верховного Суду України від

15 грудня 2010 року у справі за позовом про
визнання права на земельну частку (пай)
у порядку спадкування, якою судові
рішення першої та апеляційної
інстанції скасовано, справу передано
на новий розгляд до суду першої
інстанції;

- ухвалу колегії суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного суду
України від 1 вересня 2010 року в справі
за позовом про встановлення членства в
підприємстві та визнання права на
земельну частку (пай), якою ухвалу
апеляційної інстанції скасовано,
справу передано на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Зі змісту заяви та доданої до неї копій
судовий рішень не вбачається
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня

2011 року № 11 «Про судову практику
застосування статтей 353-360 Цивільного
процесуального кодексу України», із
змінами та доповненнями, заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах із підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України, може бути подана за сукупності
таких умов: судом (судами) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ неоднаково застосовано одні й ті
самі норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, оскільки зі
змісту рішення колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 березня 2013 року не
вбачається тотожності встановлених
фактичних обставин справи. А тому із
них не вбачається неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції п. 2 Указу Президента України
від 8 серпня

1995 року «Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям», п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року № 7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ», ст. 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
Суду з прав людини».

Що стосується ухвал колегії суддів
Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 15 грудня 2010
року та від 1 вересня 2010 року, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, оскільки зі
змісту вказаних ухвал не вбачається
тотожності встановлених фактичних
обставин справи.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року

№ 11 «Про судову практику застосування
статтей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України», із змінами та
доповненнями, встановлений статтею 355
ЦПК України перелік підстав для
подання заяви про перегляд Верховним
Судом України судових рішень у
цивільних справах є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.

Неоднакове застосування норм
процесуального права не може бути
підставою для подання заяви про
перегляд судових рішень Верховним
Судом України згідно з пунктом 1
частини першої статті 355 ЦПК України.

Згідно із п. 8 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статтей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України», із змінами та доповненнями,
заяву про перегляд ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, постановлених із процесуальних
питань, із підстави неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
може бути подана за одночасності
наявності двох умов: ухвала
перешкоджає провадженню у справі
(зокрема, залишення касаційної скарги
без розгляду, закриття касаційного
провадження); судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
і ті самі норми матеріального права.

Оскільки ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 квітня 2014 року постановлена
із процесуальних питань, та не є такою,
що перешкоджає провадженню у справі,
тому вона не може бути предметом
перегляду в порядку, передбаченому
главою 3 розділу V ЦПК України.

Отже, наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно вимог
вищевказаних норм є підставами для
перегляду судового рішення, а тому у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк на звернення із
заявою про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 3 березня 2014 року.

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
Юринецької сільської ради
Городоцького району Хмельницької
області, третя особа без самостійних
вимог - Городоцька районна державна
адміністрація у Хмельницькій області,
про визнання права на земельну
частку(пай) в порядку спадкування, за
заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від

3 березня 2014 року та ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 квітня 2014 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
судді:О.І. Євтушенко О.В. Кафідова О.М.
Ситнік О.В. Ступак