Справа № 349/1196/14-ц
Провадження № 6/349/30/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року
м. Рогатин

Рогатинський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Могили
Р.Г.

з участю секретаря
Матасової Н.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні подання головного
державного виконавця, яке погоджено з
начальником відділу державної
виконавчої служби про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України,

в с т а н
о в и в:

11 серпня 2014 року головний державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Рогатинського
районного управління юстиції Сташків
О.Б. звернулася до суду із поданням, яке
погоджено з начальником відділу
державної виконавчої служби Щербієм
М.П., про тимчасове обмеження боржника
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України
до виконання нею зобов'язань
покладених судовим наказом від 06
березня 2009 року та рішенням
Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 26
квітня 2010 року.

Подання обгрунтовано тим, що на
виконанні у головного державного
виконавця знаходиться зведене
виконавче провадження ВП № 44334045 від 02
лютого 2014 року . Дані виконавчі
провадження відкриті на підставі
виконавчого листа Рогатинського
районного суду № 2-154/10 від 05 квітня 2010
року про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_4 заборгованості в сумі 1960 ,00
гривень , а також судового наказу №
2н-2486/2009 від 06 березня 2009 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ
"Ідея Банк" заборгованості за кредитним
договором № 02/49/БПЗ/95/0041/694 від14 серпня
2008 року в сумі 7 550,78 гривень.

02 лютого 2014 року головний державний
виконавець, керуючись ст. 33 Закону
Уккраїни "Про виконавче провадження"
приєднав дані виконавчі провадження до
зведеного виконавчого провадження.

Станом на 08
серпня 2014 року заборгованість з
боржника не стягнута . Просить вирішити
питання про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України до виконання нею зобов'язань
покладених судовим наказом від 06
березня 2009 року та рішенням
Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 26
квітня 2010 року.

Головний державний виконавець
відділу ДВС Рогатинського районного
управління юстиції Сташків О.Б. подала
заяву про розгляд даного клопотання
у її відсутності.

Суд, вивчивши подання та матеріали, які
додані до нього, встановив такі факти
та відповідні їм правовідносини.

Із постанови про відкриття
виконавчого провадження від 26
листопада 2013 року вбачається, що на
виконанні у державного виконавця
перебуває виконавче провадження
відкрите на підставі судового наказу
№2н-2486 від 06 березня 2009 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Ідея
Банк" заборгованості за кредитним
договором в сумі 7550 ,78 гривень .

Із постанови про відкриття
виконавчого провадження від 25 січня
2014 року вбачається, що на виконанні у
державного виконавця перебуває
виконавче провадження відкрите на
підставі виконавчого листа
Рогатинського районного суду № 2-157/10
від 05 квітня 2010 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
заборгованості в сумі 1960 ,00 гривень

Як вбачається із подання державного
виконавця боржник ОСОБА_1 має
заборгованість , однак не долучено
доказів проведення перевірки
майнового стану боржника.

Право на свободу пересування
закріплене у ст.33 Конституції України,
ст.13 Загальної декларації прав людини,
ст.2 Протоколу №4 Конвенції про захист
прав і основних свобод людини, ст.12
Міжнародного пакту про громадянські та
політичні права.

Відповідно до ст.33 Конституції України
право кожного вільно залишати
територію України може бути обмежене
лише законом.

Підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон передбачені Законом України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України".

Пунктом 5 статті 6 цього Закону
передбачено, що громадянину може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
чи вилучено або затримано паспорт,
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу - до виконання
зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець має право у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до роз'яснень
Верховного Суду України, зпогляду
значення словосполучення "ухилення від
виконання зобов'язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1
ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України" та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
означає з об'єктивної сторони такі
діяння (дії чи бездіяльність) особи
боржника, які полягають у навмисному чи
іншому свідомому невиконанні нею
обов'язків.

Таким чином, про ухилення
боржника від виконання покладених на
нього рішенням обов'язків у
виконавчому провадженні може свідчити
невиконання ним своїх обов'язків,
передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України
"Про виконавче провадження", зокрема,
утримання від вчинення дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10
ЦПК наявність умислу та обставини, які
є предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст.3771
ЦПК України, подання розглядається
судом негайно, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. На
підставі наведеного, суд приходить до
висновку, що з наявних у суду
матеріалів, які долучені до подання,
відсутні достатні докази на
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання своїх зобов'язань, а тому
в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.377,1 293 ЦПК України, суд,

у х в а
л и в:

У задоволенні подання головного
державного виконавця, яке погоджено з
начальником відділу державної
виконавчої служби про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України до виконання нею
зобов'язань покладених судовим
наказом від 06 березня 2009 року та
рішенням Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 26
квітня 2010 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Рогатинський районний суд
Івано-Франківської області шляхом
подачі апеляційної скарги в 5-денний
строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:
Р.Г. Могила