Броварський міськрайонний суд
№ справи 361/7459/14-ц
№ провадження 2/361/2826/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Білик Г.О.

при секретарі
Семенець Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бровари
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И В :

Представник Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
звернувся до суду з позовом про
стягнення заборгованості.
Обгрунтовуючи заявлені вимоги
зазначив, що з третьою особою - ОСОБА_2
було укладено кредитний договір №
490034581, в забезпечення належного
виконання якого укладено договір
поруки з ОСОБА_1 Разом з тим,
позичальник зобов'язання за кредитним
договором не виконав. Вимога про
досудове врегулювання спору була
залишена без реагування.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, просив
розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні - 31
жовтня 2014 року позовні вимоги не
визнала та зазначила, що вимоги
позивача є не обгрунтованими та не
законними, оскільки закінчився строк
пред'явлення до неї вимоги, як до
поручителя.

Третя особа в судове засідання не
з'явилася, про його проведення
повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, повно і
всебічно з'ясувавши обставини в
справі, об'єктивно дослідивши докази,
що мають юридичне значення для
розгляду справи та вирішення спору по
суті, знаходить позов таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

30 березня 2007 року між представником
позивача та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір № 490034581. Відповідно до якого
позичальнику були надані кошти в сумі
17 552, 87 доларів США для придбання
транспортного засобу. Позичальник в
свою чергу зобов'язувався повертати
кошти рівними частинами, у терміни,
визначені графіком повернення (а.с. 8),
але у будь-якому випадку не пізніше 30
березня 2013 року.

В забезпечення належного виконання
кредитного договору, 30 березня 2007 року
між представником позивача та ОСОБА_1
укладено договір поруки. Відповідно до
якого відповідач поручилася за
виконання позичальником умов
кредитного договору.

Станом на 20 серпня 2014 року в ОСОБА_2
виникла заборгованість перед
позивачем, а саме: за тілом кредиту в
сумі 14 267, 97 доларів США, що за офіційним
курсом НБУ становить 188 666, 46 грн., за
відсотками в сумі 5 205, 67 доларів США, що
за офіційним курсом становить 68 834,98
грн., а також за неналежне виконання
зобов'язань за кредитним договором
нараховано пеню в сумі 71 078,79 доларів
США, що за офіційним курсом становить 939
880, 31 грн.

Статтею 526 ЦК України закріплено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Стаття 610 ЦК України порушенням
зобов'язання визначає його невиконання
або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник,
який прострочив виконання
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливість виконання, що
випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно із ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 ЦК
України).

Разом з тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (ч.2 ст.251 ЦК України, ч.2 с.252 ЦК
України).

Саме така позиція щодо справ цієї
категорії викладена в постанові
Верховного Суду України від 18 липня 2012
року №78цс 12.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму
ВССУ від 30 березня 2012 року №5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

За роз'ясненнями Пленуму ВССУ, при
вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Судом встановлено, що за умовами
кредитного договору та договору поруки
від 30 березня 2007 року визначено, що
позичальник зобов'язувався повернути
кредит банку рівними частинами, у
терміни, визначені графіком, але у
будь-якому випадку не пізніше 30 березня
2013 року.

За таких обставин, у визначенні ч.4 ст. 559
ЦК України, у ПАТ «Альфа-Банк» виникло
право звернення до суду про виконання
поручителем, порушеного зобов'язання
боржника (ОСОБА_2) щодо повернення
кредиту, починаючи з 30 березня 2013 року
протягом наступних 6 місяців.

З матеріалів справи, вбачається, що
позивач направив вимогу про досудове
врегулювання спору на адресу
позичальника та поручителя лише 27
серпня 2014 року, тобто після спливу
встановленого ч.4 ст.559 ЦК України
шестимісячного строку.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги
не підлягають задоволенню, оскільки
позивачем пропущено строк на звернення
до відповідача з вимогою про виконання
зобов'язання, а тому порука є
припиненою.

керуючись ст.ст. 252-255, 258, 261, 526, 530, 549, 551,
550, 553, 554, 559, 610, 624, 627, 628, 1054, 1056 ЦК України,
Постанова Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
Постанова Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 7 від 07 лютого 2014 року «Про
внесення змін і доповнень до постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
ст.ст. 10-11, 60,79,88, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1,
третя особа ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Г.О. Білик

Суддя Г.О.
Білик

Суддя
Г.О. Білик