Справа № 148/926/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2014 року .
м.
Тульчин

Тульчинський
районний суд Вінницької області в
складі:

головуючого - судді Карнауха А.П.;

при секретарі - Грабовській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справа
№148/926/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ
«Тульчинське АТП 10507» про стягнення
суми заподіяної шкоди,

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1 звернулась до
Тульчинського районного суду із
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Тульчинське АТП - 10507» (
далі ПрАТ «Тульчинське АТП -10507») про
стягнення суми заподіяної шкоди,
мотивуючи свої позовні вимоги
наступним.

22.08.2012 року сталась ДТП, в якій було
пошкоджено її автомобіль «Mersedes - Bens 300E»,
державний номерний знак НОМЕР_1. Це
підтверджується постановою
Тульчинського районного суду від 26.10.2012
року, за якою винним у ДТП визнано
ОСОБА_2, водія автомобіля «Renault Ser 112
Iliade»,державний номерний знак НОМЕР_2,
який працює водієм в ПрАТ «Тульчинське
АТП-10507».

Внаслідок ДТП позивачці, як власнику
автомобіля «Mersedes - Bens 300E», державний
номерний знак НОМЕР_1, за звітом № 2313
від 28.09.2012 року заподіяно матеріальні
збитки. За цим звітом сума
відновлювального ремонту без
врахування фізичного зносу деталей
складає 73123 грн.

На час ДТП цивільно-правова
відповідальність відповідача була
застрахована в страховій компанії
«Гарант-Авто». Позивачкою до
страховика була подана заява про
виплату страхового відшкодування та
ряд необхідних документів. Страховиком
поступово було виконано свої
зобов»язання у розмірі 49500 грн., що не
перевищував ліміт страхового полісу.
Але це не покрило її витрат, необхідних
для ремонту автомобіля, оскільки
згідно звіту №2313 від 28.09.2012 року
вартість матеріального збитку складає
73123 грн.

Вина водія ОСОБА_2 у скоєнні ДТП
встановлена постановою суду, за якою
він притягнутий до адміністративної
відповідальності.

ПрАТ «Тульчинське АТП-10507» є власником
автомобіля «Renault Ser 112 Iliade»,державний
номерний знак НОМЕР_2, тому має нести
відповідальність за шкоду, заподіяну
джерелом підвищеної небезпеки на
підставі ст.1187 ч.2 ЦК України.

09.12.2013 року позивачка звернулась до
ПрАТ «Тульчинське АТП-10507» з вимогою
про відшкодування шкоди в розмірі 22868
грн. Але останній не реагує на її
звернення.

Просить суд стягнути з ПрАТ
«Тульчинське АТП-10507» на її користь 22868
грн. - понесені витрати на ремонт
автомобіля «Mersedes - Bens 300E», державний
номерний знак НОМЕР_1. Стягнути з ПрАТ
«Тульчинське АТП-10507» на її користь
понесені судові витрати.

В судове засідання позивачка не
з»явилась, надала суду письмову заяву
про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Любарська К.Ю.
в судовому засіданні проти задоволення
позову заперечувала, пояснила суду, що
позивачка, заявивши вимоги про
відшкодування понесених витрат на
ремонт пошкодженого автомобіля «Mersedes -
Bens 300E», державний номерний знак НОМЕР_1.,
не надала суду жодного доказу про
оплату нею хоч якихось ремонтних робіт.
У звіті №2313 про оцінку майна ( авто
товарознавче дослідження) оцінювачем
зроблений висновок, що вартість
матеріального збитку складає 73123 грн. 05
коп. Цей ремонт не доцільний з
економічної точки зору. Позивачка не
надала доказів про проведення такого
ремонту та понесені при цьому витрати.

Згідно постанови Тульчинського
районного суду від 26.10.2012 року ОСОБА_2,
який працює водієм ПрАТ «Тульчинське
АТП-10507», визнаний винним в тому, що
26.08.2011 року біля 16 год. 30 хв. в
смт.Ставище, керуючи автомобілем «Renault
Ser 112 Iliade»,державний номерний знак
НОМЕР_2, не вибрав безпечної швидкості
руху та безпечної дистанції, не
врахував дорожньої обстановки,
внаслідок чого відбулось зіткнення з
автомобілем «Mersedes - Bens 300E», державний
номерний знак НОМЕР_1., під керуванням
ОСОБА_4 ОСОБА_2 притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КУпАП.

Із звіту про оцінку майна №2313 від 28.09.2012
року вбачається, що вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля «Mersedes - Bens 300E»,
державний номерний знак НОМЕР_1.,
складає 72123 грн.05 коп. Проведення
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля є недоцільним з економічної
точки зору.

Із виписки з карткового рахунку ОСОБА_1
за період з 01.03.2013 року по 01.06.2013 року
вбачається, що на картковий рахунок
надходили кошти - заробітна плата,
поповнення рахунку безготівковим
перерахуванням, проценти на суму
коштів клієнта, а також утримувались
кошти за різні види банківських послуг.
Також ОСОБА_1 в цей період отримувалась
готівка в банкоматі.

Вислухавши пояснення представника
відповідача, вивчивши надані суду
письмові докази, оцінюючи їх
відповідно до ст.212 ЦК України суд
вважає, що в задоволенні позову слід
відмовити.

Наданий позивачкою звіт №2313 від 28.09.2012
року свідчить про розмір заподіяної
шкоди внаслідок ДТП, але не може
свідчити, що на відновлювальний ремонт
нею витрачено саме такі кошти. При
цьому оцінювачем взагалі зроблений
висновок про економічну недоцільність
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля.

Жодних платіжних документів, що могли б
свідчити про оплату позивачкою
ремонтних робіт з визначенням суми,
дати оплати, отримувача коштів суду не
надано.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд при
розгляді справи повинен керуватись
принципом диспозитивності і не може
самостійно змінювати позовні вимоги. .
Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
.

Позивачкою до відповідача не
заявлялись вимоги про відшкодування
шкоди на підставі ст.1187 ЦК України. В
позовній заяві вона просила стягнути з
відповідача понесені витрати на ремонт
автомобіля, що не є тотожною вимогою.

Окрім цього, в постанові про
притягнення до адміністративної
відповідальності за ст.124 КУпАП ОСОБА_2
від 26.11.2012 року вказано, що зіткнення
автомобілів відбулось 26.08.2011 року, а
позивачка просить відшкодувати їй
шкоду, заподіяну 26.08.2012 року.

Відповідно до ст.88 ЦПК України не
підлягають стягнення на користь
позивачки судові витрати, оскільки в
задоволенні позову їй відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
ст..ст.11,1187 ЦК України, ст..ст.209,215 ЦПк
України,

В И Р І
Ш И В :

В задоволенні позову
відмовити.

Заходи забезпечення позову
скасувати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
може бути подана протягом десяти днів
після подання заяви про апеляційне
оскарження до апеляційного суду
Вінницької області через Тульчинський
районний суд. Особи участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
А.П.Карнаух