Справа № 128/2502/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2014 року
місто Вінниця

. Вінницький районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді Ганкіної
І.А.

При секретарі:Ільченко Ю.В.

за участю пред-ка позивача: ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Вінниця
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про усунення
перешкод у користуванні власністю,
шляхом зняття з реєстрації, -

Встановив:

ОСОБА_5 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про усунення
перешкод у користуванні власністю,
шляхом зняття з реєстрації.

В позові ОСОБА_5 первинно зазначив,
що є власником житлового будинку з
господарськими будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1 і розташований
на присадибній земельній ділянці. Цей
будинок належить позивачу відповідно
до Свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого 28.07.1995 року (
реєстровий № 290/95), зареєстрованого
Вінницьким обласним об'єднаним бюро
технічної інвентаризації за
реєстровим № 203 в реєстровій книзі № 2
05.08.1995 року. У вказаному будинку позивач
зареєстрований з 05 січня 1996 року. Разом
з ним зареєстровані члени його сім»ї:
ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_7 - донька, ОСОБА_5
- син. У лютому місяці 2014 року позивачу
випадково стало відомо, що за адресою
АДРЕСА_1 зареєстровані невідомі йому
особи, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_6.
Відповідно до довідки
Лука-Мелешківської сільської ради
Вінницького району Вінницької області
№ 161 від 27.05.2014 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_8
зареєстровані за вказаною адресою з
06.06.1986 року, а ОСОБА_6 - з 14.06.2007 року.
Згідно виписці з погосподарської книги
№ 4 Лука-Мелешківської сільради, ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер. Вказаних осіб
позивач з часу вступу у спадщину не
бачив, вони ніколи не проживали за цією
адресою, що підтверджується довідкою
Лука-Мелешківської сільради № 98 від
30.04.2014 року та Актом обстеження
будинковолодіння АДРЕСА_1 від 20 травня
2014 року.Таким чином, вказані особи не
набули права користування
будинком,належним позивачу на праві
власності. Проте, їх реєстрація за його
адресою, зберігається, що заважає йому
здійснювати повно і незаперечно свої
права користування і розпорядження
майном.

Реєстрація місця проживання є
похідним правом від права користування
житлом, а тому зняти відповідачів
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з реєстрації місця
проживання позивач вважає за необхідне
визнавши відповідачів такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням у будинку АДРЕСА_1. Тому,
враховуючи вищевказане, позивач
звернувся до суду з позовом та за
первинними вимогами просить визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування належним йому житлом та
усунути чинимі йому перешкоди у
користуванні належним йому майном.

В подальшому, позивач змінив
позовні вимоги та просив суд усунути
перешкоди в користуванні власністю, а
саме, житловим будинком АДРЕСА_1, шляхом
зняття з реєстрації у даному житловому
будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_6

В решті вимоги були залишені без
розгляду ухвалою суду від 29.10.2014р.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_5 позов зі змінами
підтримали. Суду представник ОСОБА_2
пояснила, що будинок по АДРЕСА_1 був
успадкований позивачем ще у 1995р. від
батьків і в будинку батьків позивача
відповідачі ніколи прописані не були і
не проживали. Ким саме була проведена
їх реєстрація і за якою адресою їм не
відомо, але за даними погосподарських
книжок, у лютому 2014р. вони дізналися, що
за адресою місце знаходження
успадкованого будинку позивача є
зареєстровані за одним і тим самим
номером господарського обліку по
АДРЕСА_1 - ОСОБА_4, її померлий чоловік
ОСОБА_8, та син ОСОБА_6 На їх прохання
знятися з реєстрації за адресою та
номером будинку позивача відповідачі
відповіли відмовою, як саме вони були
прописані не повідомили, тому позивач
звернувся до суду.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому
засіданні пояснила, що сама пропискою у
спірному будинку не займалася. Зі слів
чоловіка знала, що їх прописали по
АДРЕСА_1, у 1986р. до якоїсь жінки, якої
вона не знає. Це було потрібно, щоб
отримати прописку при
Лука-Мелешківській сільській раді, для
роботи. Визнала, що по місцю реєстрації
вони ніколи не жили, будинку АДРЕСА_1
вона вказати не може, як саме і ким була
прописана, також розповісти не може,
однак проти задоволення позову
заперечила, так як вказана адреса є її
єдиними місцем реєстрації.

Відповідач ОСОБА_6 згідно заяви
просить слухання справи проводити у
його відсутність. Щодо вирішення
судового спору покладається на думку
суду (а.с.36).

Заслухавши пояснення, вивчивши
матеріали справи, та подані докази, суд
встановив наступне:

ОСОБА_5 є власником житлового
будинку з господарськими будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1 і розташований
на присадибній земельній ділянці.

Зазначений будинок належить
позивачу відповідно до Свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
28.07.1995 року ( реєстровий №290/95),
зареєстрованого Вінницьким обласним
об'єднаним бюро технічної
інвентаризації за реєстровим № 203 в
реєстровій книзі № 2 05.08.1995 р. (а.с.11).

Попереднім власником
вищевказаного будинковолодіння була
ОСОБА_9, мати ОСОБА_5 і згідно даних по
господарських книжок у вказаному
будинковолодінні вже станом на 1980р.
були зареєстровані ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 та ОСОБА_5 Головою двору
являлася ОСОБА_12, мати ОСОБА_9 і бабуся
позивача (а.с.77-79).

У вказаному будинку позивач
зареєстрований знову вже як власник з 05
січня 1996 року. Разом з ним
зареєстровані члени його сім»ї: ОСОБА_2
- дружина, ОСОБА_7 - донька, ОСОБА_5 - син,
що підтверджує довідка
Лука-Мелешківської сільської ради
Вінницького району та області за №98
від 30.04.2004р. (а.с.6).

У відповідності до довідки
Лука-Мелешківської сільської ради
Вінницького району та області за №161
від 27.05.2014р. сільська рада підтверджує
факт реєстрації в АДРЕСА_1 також ОСОБА_4
та ОСОБА_8 з 06.06.1986р., та ОСОБА_6,
зареєстрованого за вищевказаною
адресою з 14.06.2007р. (а.с.7).

Вказана обставина підтверджена і
оглянутою у судовому засіданні домовою
книгою, яка знаходиться у ОСОБА_4, за
якою ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_8 були
зареєстровані по АДРЕСА_1 з 06.06.1986р., а
ОСОБА_6, син, подружжя ОСОБА_6 з 14.06.2007р.
(а.с.60-62).

Однак, повідомити ким саме, були
прописані відповідачі і до якого саме
домовласника, відповідачі вказати не
можуть. Доказ оплати земельного
податку, сплати комунальних послуг, чи
інших послуг по утриманню будинку по
місцю реєстрації відповідачами суду не
поданий.

За актом обстеження
будинковолодіння по АДРЕСА_1 від
20.05.2014р. виявлено, що у будинку по
АДРЕСА_1, ОСОБА_8 ОСОБА_4, ОСОБА_6 не
проживають та ніколи не проживали.
Місце їх проживання не відоме (а.с.8).

Згідно оглянутих у судовому
засіданні по господарських книжок за
№Т-3 за 2011-2015р.р. та за №Т-4 за 2011-2015р.
позивач ОСОБА_5, члени його сім»ї
ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_7 - донька, ОСОБА_5
- син, проживають та є зареєстрованими
по АДРЕСА_1 з номером даного об»єкту
нерухомості по господарського обліку
2383-1. Під тим самим номером об»єкту по
господарського обліку 2383-1 числяться
зареєстрованими і ОСОБА_4 та ОСОБА_6
(а.с.12,13).

Згідно Інструкції з ведення по
господарського обліку в сільських,
селищних, та міських радах за №491 від
8.12.10р., затвердженої у Міністерстві
юстиції України 05.01.2010р. за №9/18747 номер
об»єкту по господарського обліку це
унікальний номер, що присвоюється
кожному об'єкту погосподарського
обліку один раз при включенні
об'єкта до погосподарського обліку,
який зберігається за ним при подальших
перезакладеннях документів
погосподарського обліку і є дійсним
допоки об'єкт не буде виключено з
обліку ( п.2.2 розді ІІ).

№2383-1 згідно п.п.3.2 даної Інструкці
відноситься до об»єктів першого типу і
є домогосподарством з реєстрацією
місця проживання на території
місцевої ради, включається до
погосподарського обліку за фактом
реєстрації місця проживання його
членів (або хоча б одного з його
членів).

Таким чином, суду є підтвердженим
факт того, що відповідачі є
зареєстрованими саме за номером
об»єкту по господарського обліку 2383-1,
що належить спадкодавцю та новому
власнику ОСОБА_5 і доказ того, що даний
номер по якому є зареєстрованими і
відповідачі належить іншому житловому
будинку відповідачами не поданий, дана
обставина суду нічим не підтверджена і
спростовується доказами сторони
позивача.

У відповідності до ст.321 ЦК
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Згідно ч.2 ст.321 ЦК України особа
може бути позбавлена права власності
або обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом.

За ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Вказане нормативне положення
відповідає і положенню закріпленому у
ст.163 ЖК України, згідно якого
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші
не заборонені законом угоди.

Тому, виходячи з вищевикладеного,
суд вважає, що позивач довів
відповідними доказами факт того, що у
належному йому об»єкті по
господарського обліку, а саме,
житловому будинку по АДРЕСА_1 є
зареєстрованими ОСОБА_4, та ОСОБА_6 і
доказ зворотнього суду відповідачами
не поданий та дана обставина не
спростована. У вказаному
будинковолодінні власником
будинковолодіння була ОСОБА_9, мати
ОСОБА_5 і згідно даних по господарських
книжок у вказаному будинковолодінні
вже станом на 1980р. були зареєстровані
лише ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_5
Головою двору була бабуся позивача
ОСОБА_12, мати ОСОБА_9 (а.с.77-79). Доказ
реєстрації власником ( чи головою
двору) відповідачів та факт ї
проживання у будинку належному на
теперішній час позивачу відповідачами
суду не наданий.

Оскільки, реєстрація у
будинковолодінні позивача
відповідачів створіє перешкоди у
вільному та безперешкодному
користуванні, володінні та
розпорядженні вищевказаним майном для
позивача, його порушені права та
законні інтереси підлягають до
судового захисту, шляхом постановлення
судового рішення про задоволення
позову.

У відповідності до ст.88 ЦПК
України з відповідачів у рівних
частках слід стягнути судові витрати,
що складаються з оплаченого позивачем
судового мита на суму 243,60 грн. та витрат
на послуги адвоката в сумі 2000 грн.
Витрати на послуги адвоката є
підтвердженими квитанцією №26 від
20.06.2014р. (а.с.68) та актом виконаних робіт
від 22.10.2014р. (а.с.69). Всього сума витрат
складає 2243,60 грн., по 1121,80 грн. з кожного
з відповідачів.

Керуючись ст.ст.316,319,321,391 ЦК України,
ст.163 ЖК України,
ст.ст.11,15,59,60,203,209,213,214,223, 232 ЦПК
України,суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Усунути ОСОБА_5 перешкоди в
користуванні власністю, а саме,
житловим будинком АДРЕСА_1, шляхом
зняття з реєстрації у даному житловому
будинку ( номер об»єкту по
господарського обліку 2383-1) ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_5 в рівних частках судові
витрати в сумі 2243,60 грн. по 1121,80 грн. з
кожного.

Рішення суду може бути
оскаржене до Апеляційного суду
Вінницької області через Вінницький
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги на протязі 10 діб з моменту
винесення рішення.

Суддя: