Справа № 567/942/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Власюк І.В.

з участю:

представника позивача
Вольницького С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Хімагромаркетинг" до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договором позики,

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення 32310,79 грн.
основного боргу за договором
безпроцентної позики, 1091,48 грн. в
рахунок 3% річних, 5502,51 грн. пені, 2164,82
грн. інфляційних втрат звернулося ТзОВ
"Хімагромаркетинг", мотивуючи позов
неналежним виконанням відповідачем
умов договору по поверненню позики.

Відповідач заперечень проти позову не
подав.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та пояснив, що
05 квітня 2013 року між ТзОВ
"Хімагромаркетинг" на ОСОБА_2 було
укладено договір безпроцентної позики
про передачу грошових коштів у розмірі
35000 грн. За цим договором ТзОВ
"Хімагромаркетинг", як позикодавцем
було передано для ОСОБА_2, як
позичальника 35000 грн., а останній
зобов'язався повернути зазначені кошти
протягом 3 років рівними платежами по 950
грн. щомісячно або шляхом вирахування
таких сум із заробітної плати ОСОБА_2 за
його письмовою згодою.

Зазначив, що відповідач допустив
прострочення платежів за договором та
не оплатив свій борг повністю, а лише -
2689,21 грн. Крім того, 21 червня 2013 року
ОСОБА_2 було звільнено з посади
торгівельного агента Департаменту
продаж Хмельницької області ТзОВ
"Хімагромаркетинг", а відповідно до п.3.5
Договору, позичальник зобов'язаний
достроково, до моменту звільнення, в
повному обсязі повернути суму позики,
що не було ним виконано.

Посилаючись на порушення ОСОБА_2
строків повернення коштів за вказаним
договором, просить стягнути з нього
32310,79 грн. заборгованості по основному
боргу за договором позики.

Вказуючи на те, що відповідач
прострочив виконання грошового
зобов'язання, просить стягнути з нього
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від вартості неповернутої
суми за кожний день прострочення в
розмірі 5502,51 грн., 3 % річних в розмірі
1091,48 грн. та інфляційні втрати в розмірі
2164, 82 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений у
встановленому порядку, про причини
неявки суд не повідомив, заперечень
проти позову не подав.

З письмових доказів, досліджених в
судовому засіданні встановлено
наступне.

05.04.2013 року між ТзОВ "Хімагромаркетинг"
та ОСОБА_2 було укладено договір
безпроцентної позики №БП-050413 про
передачу грошових коштів, відповідно
до якого ТзОВ "Хімагромаркетинг" надало
відповідачу 35000 грн. позики з терміном
повернення до 15.04.2016 року.

Пунктом 3.2 вказаного договору
встановлено, що повернення позики
здійснюється протягом 3 років рівними
платежами по 950 грн. щомісячно, до 15
числа, останній платіж у розмірі 17500
грн., з травня 2013 року по квітень 2016 року
готівкою. З п.4.3 зазначеного договору
вбачається, що позичальник відповідає
за несвоєчасне повернення позики, та
щомісячних виплат, й сплачує пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми заборгованості за кожен день
простроченого платежу.

З видаткового касового ордеру
встановлено, що 06.04.2013 року ТзОВ
"Хімагромаркетинг" для ОСОБА_2 в порядку
надання безвідсоткової позики було
передано 35000 грн.

Відповідно до виписки з банківської
картки ОСОБА_2, 01.05.2013 року, 01.06.2013 року та
01.07.2013 року з заробітної плати
відповідача вираховувалися кошти на
погашення заборгованості за договором
безпроцентної позики.

Суд, вислухавши представника позивача,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
05.04.2013 року між ТзОВ "Хімагромаркетинг"
та ОСОБА_2 було укладено договір
безпроцентної позики про передачу
грошових коштів у розмірі 35000 грн. з
терміном повернення до 15.04.2016 року.

Відповідно до видаткового касового
ордеру встановлено, що 06.04.2013 року ТзОВ
"Хімагромаркетинг" для ОСОБА_2 в порядку
надання безвідсоткової позики було
передано 35000 грн.

Таким чином, з матеріалів справи
вбачається, що кошти в сумі 35000 грн. були
передані для відповідача 06.04.2013 року.

Зазначений договір відповідає вимогам
ст.. 1046, 1047 ЦК України.

Статтею 1049 ЦК України визначено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві грошові кошти у строк та
в порядку, встановленому договором.
Оскільки з виписки з банківської
картки ОСОБА_2 встановлено, що на даний
час відповідач повернув позивачу лише
2689,21 грн., то з нього на користь позивача
необхідно стягнути 32310,79 грн. основного
боргу.

При вирішенні зазначеного спору суд
бере до уваги і те, що відповідно до ст.
60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень та при цьому
суд враховує, що відповідач належних
доказів про повернення грошових коштів
за договором безпроцентної позики, не
подав.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу, а також 3 проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Оскільки вілдповідач
прострочив виконання грошового
зобов'язання за договором
безпроцентної позики №БП-050413 від 05.04.2013
року, то з нього на користь ТзОВ
"Хімагромаркетинг" слід стягнути 3%
річних від простроченої суми в розмірі
1091,48 грн.

При визначенні розміру 3% річних суд
виходив з наступних розрахунків:

3231,79*3*411:365:100=1091, 48 грн.

З п. 4.3 договору безпроцентної позики
від 05.04.2013 року вбачається, що
позичальник відповідає за несвоєчасне
повернення позики та щомісячних виплат
і сплачує пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день
простроченого платежу.

Статтею 549 ЦК України визначено, що
пенею є грошова сума, яку боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання і
вона обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення зобов'язання. Оскільки
відповідач зобов'язання перед ТзОВ
"Хімагромаркетинг" порушив, то
відповідно до вимог вказаного договору
та ст.. 549 ЦК України з відповідача на
користь позивача слід стягнути пеню в
розмірі 5502, 51грн.

При визначенні розміру пені суд
виходив з наступних розрахунків:

Подвійна облікова ставка з 10.06.2013 року
становить 14%, таким чином, подвійна
облікова ставка в день = 14:365=0,038%

32310,79*0,038*53:100= 650,74 грн. (з 21.06.2013 р. по 12.08.2013
р.)

Подвійна облікова ставка з 13.08.2013 року
становить 13%, таким чином, подвійна
облікова ставка в день = 13:365=0,036%

32310,79*0,036*245:100= 2849,81 грн. (з 13.08.2013 р. по
14.04.2014 р.)

Подвійна облікова ставка з 15.04.2014 року
становить 19%, таким чином, подвійна
облікова ставка в день = 19:365=0,052%

32310,79*0,052*93:100= 1562,54 грн. (з 15.04.2014 р. по
16.07.2014 р.)

Подвійна облікова ставка з 17.04.2014 року
становить 25%, таким чином, подвійна
облікова ставка в день = 25:365=0,068%

32310,79*0,068*20:100= 439,42 грн. (з 17.07.2014 р. по 05.08.2014
р.)

650, 74 грн.+2849, 81 грн.+1562,54 грн.+439,42 грн. =
5502,51 грн.

При цьому, суд вважає, що підстав,
визначених в ч. 3 ст. 551 ЦК України, для
зменшення неустойки немає, оскільки
вона не перевищує розмір збитків,
відсутні інші обставини, які мають
істотне значення та відповідач
відповідного клопотання не подавав.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення. Оскільки ОСОБА_2
прострочив виконання грошового
зобов'язання по поверненню
безпроцентної позики, то за правилами
ст.. 625 ЦК України з нього необхідно
стягнути борг з врахуванням індексу
інфляції. При цьому, визначаючи розмір
інфляційних втрат позивача суд виходив
з наступних розрахунків:

Індекс інфляції за період з 21.06.2013 р. по
30.05.2014 р. - 1, 067.

32310,79*1,067=34 475,61 грн.

34475,61-31310,79=2164,82 грн.

Таким чином сума інфляційних втрат
позивача, яка підлягає стягненню з
відповідача становить 2164,82 грн.

На підставі ст. 553, 625, 1048-1050, 1054 ЦК
України, керуючись ст. 10, 57, 62, 88, 212 ЦПК
України, суд

вирішив:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Хімагромаркетинг"
32310 грн. 79 коп. основного боргу за
договором позики, 1091 грн. 48 коп. в
рахунок 3% річних від простроченої суми,
5502 грн. 51 коп. пені, 2164 грн. 82 коп.
інфляційних втрат та 410 грн. 67 коп.
витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Острозького районного
судуНазарук В.А.