Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя
14 листопада 2014
року

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна
П.В.

за участю секретаря
Чернишової І.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до
ОСОБА_1 про стягнення суми
заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезгаданим позовом.

В позові вказує, що відповідно до
укладеного кредитного договору між АТ
«Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та
відповідачем, останній отримав кредит
зі сплатою відсотків за користування
кредитом.

Далі зазначає, що у зв'язку з
невиконанням умов вищезазначеного
кредитного договору у відповідача
утворилась заборгованість в
загальному розмірі 35085,65 гривень.

На підставі зазначеного позивач
просить суд стягнути з відповідача
вказану заборгованість та витрати по
сплаті судового збору.

В судове засідання представник
позивача не явився, просив справу
розглянути без їх участі.

В судовому засіданні відповідач
на заявлений позов заперечила,
вказуючи на завеликий розмір
нарахованих позивачем відсотків за
наданим кредитом.

Дослідивши надані у справі
докази, суд вважає, що існують законні
підстави для часткового задоволення
позову.

Можливість укладення договору шляхом
фіксування його змісту в кількох
документах визначена ст. 207 ЦК України.

Стаття 1054 ЦК України вказує, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК
України передбачають можливість
забезпечення виконання зобов'язання
неустойкою (штрафом, пенею).

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується, що відповідно
до укладеного договору від 31.01.2011 року
між АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» та
відповідачем, останній отримав кредит
у вигляді встановленого кредитного
ліміту в сумі 25000 гривень на платіжну
картку, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 30 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом та оплатою комісії за
обслуговування кредиту згідно до
затверджених тарифів.

У зв'язку з невиконанням умов
вищезазначеного кредитного договору у
відповідача станом на 31.08.2014 року перед
позивачем утворилась заборгованість у
загальному розмірі 35085,64 гривень, що
підтверджується доданим до позову
розрахунком із зазначенням всіх
складових виниклої заборгованості та
їх розмірів: 24674,96 гривень -
заборгованість за кредитом, 8241,75
гривень - несплачені проценти за
користування кредитом, 22,00 гривень -
заборгованість по комісії, 500 гривень -
штраф (фіксована частина), 1646,94 гривень -
штраф (процентна складова).

Перелічені обставини суду
підтверджені: копією вищезазначеного
кредитного договору з додатком,
розрахунком позивача заборгованості
відповідача, правовстановлюючими
документами позивача.

Статтею 11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Заперечуючи на позов, сторона позивача
не надала суду на підтвердження своїх
заперечень належних, допустимих та
переконливих доказів.

При цьому вказаний розмір
заборгованості достовірно
підтверджено наданим позивачем
розрахунком, на спростування якого
сторона відповідача доказів не надала.

Разом з тим вимоги банку про стягнення
з боржника окрім вказаного штрафу
(фіксованої частини) також і штрафу
(процентної складової), як це
передбачено умовами та правилами
позивача надання банківських послуг та
споживчого кредиту, не ґрунтуються на
законі.

Заявлені позивачем вимоги про
одночасне стягнення з відповідача
фіксованого штрафу та штрафу,
нарахованого у відсотку від суми
заборгованості свідчать про
безпідставне застосування до боржника
подвійної цивільно-правової
відповідальності одного й того ж виду
за одне й те ж порушення договірного
зобов'язання, що суперечить вимогам ч. 1
ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509
ЦК, згідно до яких ніхто не може бути
двічі притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення, а зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Таким чином умова кредитного договору
про подвійну відповідальність
боржника відповідно до ч. 2 ст.215 ЦК
України являється нікчемною і не може
застосовуватися до боржника

Суд також вважає за необхідне в порядку
ст. 88 ЦПК України стягнути з
відповідача витрати по оплаті судового
збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 256, 257, 526, 527, 530, 549, 1050, 1054 ЦК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»
заборгованість за кредитним договором
від 31.01.2011 року на загальну суму - 33438,71
гривень, та судовий збір у сумі 334,38
гривень.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
через Шевченківський районний суд
м.Запоріжжя. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
П.В.
Зарютін