АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції: Роман О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Шахової О.В.

суддів: Головачова Я.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Колотілову О.О.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Житлово-будівельного
кооперативу «Станок-16» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Подільського районного суду міста
Києва від 28 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ЖБК «Станок-16»
звернувся до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що відповідачі
зареєстровані та проживають за
адресою: АДРЕСА_1. Позивач, як орган,
створений, в тому числі, з метою
наступної експлуатації та управління
будинку АДРЕСА_1, уклав відповідні
договори та забезпечив відповідачів
послугами по утриманню будинку та
прибудинкової території, холодним та
гарячим водопостачанням і їх
відведенням та опаленням. У порушення
норм діючого законодавства
відповідачі не виконують своїх
обов'язків щодо своєчасної оплати за
надані комунальні послуги, внаслідок
чого утворилась заборгованість.

Посилаючись на викладене, позивач, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на свою користь
заборгованість за житлово-комунальні
послуги за період з 1 лютого 2010 року по 30
квітня 2014 року в розмірі 19257 грн. 55 коп.,
інфляційні витрати в сумі 1551 грн. 99 коп.
та 3% річних в сумі 1205 грн. 89 коп., а
всього 22015 грн. 43 коп.

В процесі розгляду справи позивач
частково підтримав заявлені позовні
вимоги та просив суд стягнути з
відповідачів солідарно на свою користь
заборгованість на надані
житлово-комунальні послуги за період з
1 грудня 2010 року по 30 квітня 2014 року в
розмірі 14753 грн. 65 коп., інфляційні
витрати 1033 грн. 58 коп., 3% річних в сумі 758
грн. 65 коп.

Рішенням Подільського районного суду
міста Києва від 28 травня 2014 року позов
ЖБК «Станок-16» задоволено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ЖБК «Станок-16» кошти в сумі 16775
грн. 28 коп., з яких: 14753 грн. 65 коп. - кошти
за надані житлово-комунальні послуги
за період з 1 грудня 2010 року по 30 квітня
2014 року; 1033 грн. 58 коп. - кошти у вигляді
простроченого грошового зобов'язання з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за період з 1 грудня 2010 року по
30 квітня 2014 року; 758 грн. 65 коп. - кошти у
вигляді 3% річних від простроченої суми
за період з 1 грудня 2010 року по 30 квітня
2014 року та судовий збір в розмірі 229 грн.
40 коп.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову. Скаржник
зазначає, що судом для врегулювання
правовідносин сторін застосовані
норми законодавства, які не підлягають
застосуванню. Судом неправильно
оцінений характер правовідносин
сторін стосовно предмету позову,
зокрема, що позивач є
житлово-будівельним кооперативом, а
відповідач не є його членом. Позивачем
не подано доказів на підтвердження
надання ним житлово-комунальних послуг
відповідачам, а також того, що вони їх
отримували; між сторонами не було
укладено договору про надання
житлово-комунальних послуг. Судом
неправильно встановлена сума
заборгованості, яка підлягає сплаті з
урахуванням строку загальної позовної
давності.

В судове засідання суду апеляційної
інстанції відповідачі не з'явились, про
місце та час розгляду справи
повідомлені належно.

ОСОБА_1 подав письмові пояснення до
апеляційної скарги та просив справу
розглянути за його відсутності.

Позивач проти задоволення апеляційної
скарги заперечував, вважав, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Просив рішення
суду залишити без змін.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка
сторін,або інших осіб,які беруть участь
у справі,належним чином повідомлених
про час і місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності
ОСОБА_1 на підставі договору дарування
квартири від 15 грудня 2004 року,
посвідченого державним нотаріусом
Чотирнадцятої Київської державної
нотаріальної контори, зареєстрованого
в реєстрі за № 1-1945 (а.с., 121-122; 152).

Згідно з довідки № 32 від 10 вересня 2013
року, виданої ЖБК «Станок-16», у квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2
(дружина) та ОСОБА_3 (син).

Житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться
на балансі ЖБК «Станок-16».

Відповідачі не є членами ЖБК
«Станок-16».

Відповідно до статті 1 Статуту ЖБК
«Станок-16» останній організовано з
метою забезпечення житлом членів
кооперативу і членів їх сімей шляхом
будівництва двох дев'ятиповерхових
будинків на 216 квартир за кошти членів
кооперативу, а також для наступної
експлуатації та управління цим
будинком.

ЖБК «Станок-16» здійснює експлуатацію
та ремонт належного йому жилого фонду,
прибудинкової території за рахунок
коштів кооперативу. Витрати ЖБК по
технічному обслуговуванню
водопровідних, каналізаційних,
теплофікаційних та електричних мереж
та пристроїв в будинку відшкодовуються
кооперативу підприємствами, які
отримують доходи від експлуатації цих
мереж (ст. 15 Статуту).

Пунктом 1 статті 16 Статуту ЖБК
«Станок-16» встановлено, що ЖБК має
право укладати угоди (договори),
пов'язані з експлуатацією та ремонтом
жилого будинку, надвірних будівель, їх
добровільним страхуванням та
утриманням прибудинкової території.

Член ЖБК зобов'язаний своєчасно
вносити платежі на покриття витрат
кооперативу по експлуатації,
капітальному ремонту житлового
будинку та утримання прибудинкової
території, внески до спеціальних
фондів та плату за комунальні послуги
(п. 3 ст. 38 Статуту).

Згідно зі ст. 39 Статуту ЖБК «Станок-16»
громадяни, які придбали у власність
жилі приміщення в будинку ЖБК та не
виявили бажання вступити до членів
кооперативу, здійснюють плату за
користування комунальними послугами у
встановленому для членів ЖБК розмірі, а
також беруть участь у загальних
витратах кооперативу по експлуатації і
капітальному ремонту будинку та
утриманню прибудинкової території
пропорційно балансової вартості
належної їм частини будинку.

На виконання вимог п. 1 ст. 16 Статуту та з
метою експлуатації, ремонту жилого
будинку, надвірних будівель ЖБК
«Станок-16» було укладено наступні
договори.

20 травня 1999 року між АЕК «Київенерго»
та ЖБК «Станок-16» укладено договір на
постачання теплової енергії у гарячій
воді (а.с. 71-73).

17 січня 2003 року між ВАТ «АК
«Київводоканал» та ЖБК «Станок-16»
укладено договір № 01629/4-07 на послуги
водопостачання та водовідведення (а.с.
69-70).

7 травня 2005 року між ПП «А-Транс» та ЖБК
«Станок-16» укладено договір № 51-05 на
перевезення та знешкодження твердих
побутових відходів (а.с. 65).

1 березня 2008 року між ЖБК «Станок-16» та
КП «Галицьке» Подільської районної у
місті Києві ради було укладено договір
№ 2 на обслуговування будинку та
прибудинкової території
житлово-будівельного кооперативу (а.с.
63-64).

23 грудня 2010 року між ЖБК «Станок-16» та
ТОВ «Формост Груп» укладено підрядний
договір № 07/11-Л на технічне
обслуговування і ремонт ліфтів (а.с.
75-76).

4 січня 2011 року між Міським
медично-виробничим підприємством «
Профілактична дезінфекція» та ЖБК
«Станок-16» укладено договір № 07-4972 по
проведенню комплексу протиепідемічних
заходів на території і в будівлях ЖБК
(а.с. 77).

29 квітня 2011 року між ТОВ «А Транс» та
ЖБК «Станок-16» укладено договір № А/035-11
на перевезення та знешкодження твердих
побутових відходів (а.с. 66).

6 травня 2011 року між АЕК «Київенерго» та
ЖБК «Станок-16» укладено договір № 52014
про постачання електричної енергії
(а.с. 67-68).

Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між
виконавцями і споживачами, а також їх
права та обов'язки визначено у Законі
України «Про житлово-комунальні
послуги».

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4 ст. 19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.
Виробник послуг може бути їх
виконавцем. Особливими учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є балансоутримувач та
управитель, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» передбачено право споживача
одержувати вчасно та відповідної
якості житлово-комунальні послуги
згідно із законодавством та умовами
договору на надання
житлово-комунальних послуг, при цьому
такому право прямо відповідає
визначений пунктом 5 частини 3 статті 20
цього Закону обов'язок споживача
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить,
зокрема, встановлення цін/тарифів на
житлово-комунальні послуги відповідно
до закону; визначення виконавця
житлово-комунальних послуг відповідно
до цього Закону в порядку,
затвердженому центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Залежно від функціонального
призначення житлово-комунальні
послуги поділяються на: комунальні
послуги (централізоване постачання
холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо); послуги з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій (прибирання внутрішньо
будинкових приміщень та прибудинкової
території, санітарно-технічне
обслуговування, обслуговування
внутрішньобудинкових мереж, утримання
ліфтів, освітлення місць загального
користування, поточний ремонт,
вивезення побутових відходів тощо);
послуги з управління будинком,
спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладення договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо); послуги
з ремонту приміщень, будинків, споруд
(заміна та підсилення елементів
конструкцій та мереж, їх реконструкція,
відновлення несучої спроможності
несучих елементів конструкцій тощо).

Статтями 20, 21 Закону визначені
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг. Зокрема,
обов'язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення зі
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотриманням умов його виконання згідно
з типовим договором.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
управитель зобов'язаний забезпечувати
експлуатацію будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд та об'єктів
благоустрою, розташованих на
прибудинкових територіях, згідно з
умовами укладених договорів,
стандартами, нормативами, нормами і
правилами; вимагати своєчасної і в
повному обсязі оплати наданих
житлово-комунальних послуг від
споживачів.

Із матеріалів справи убачається, що ЖБК
«Станок-16» виконував покладені на
нього обов'язки щодо надання
житлово-комунальних послуг. Проте,
відповідачі взяті на себе зобов'язання
щодо сплати за отримані
житлово-комунальні послуги належним
чином не виконували. У зв'язку з чим, у
відповідачів перед позивачем
утворилась заборгованість по сплаті
за житлово-комунальні послуги в сумі
14753 грн. 65 коп. за період з 1 грудня 2010
року по 30 квітня 2014 року.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Установивши, що відповідачі
несвоєчасно та не в повному обсязі
оплачували надані позивачем
житлово-комунальні послуги, суд дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позову ЖБК «Станок-16» про
стягнення заборгованості за спожиті
житлово-комунальні послуги в розмірі
14753 грн. 65 коп. Крім того, правильним є
висновок суду першої інстанції, що
відповідно до вимог ст. 625 ЦК України з
відповідачів на користь позивача
підлягають стягненню грошові кошти в
сумі 1033 грн. 58 коп. у вигляді
простроченого грошового зобов'язання з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення та 3%
річних від простроченої суми в розмірі
758 грн. 65 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що
між сторонами не укладений договір про
надання житлово-комунальних послуг, не
можуть бути прийняті до уваги, з огляду
на те, що відсутність відповідного
договору між споживачем
житлово-комунальних послуг та їх
виконавцем не є підставою для відмови у
стягненні заборгованості з оплати
житлово-комунальних послуг, оскільки
згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають також із
дій осіб, які породжують ці права та
обов'язки, і такою дією є реальне
надання послуг та їх отримання
відповідачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивачем не надано доказів на
підтвердження надання ним
житлово-комунальних послуг
відповідачам, а також того, що вони їх
отримували, спростовуються наявними в
матеріалах справи доказами, зокрема
договорами про надання
житлово-комунальних послуг, рахунками
на сплату за житлово-комунальні
послуги, довідками КП «Головний
інформаційно-обчислювальний центр»
(а.с. 56-77).

Крім того, суд першої інстанції,
ухвалюючи оскаржуване рішення,
вказував на те, що позивачем підтримано
позовні вимоги з урахуванням ст. 257 ЦК
України, що передбачає загальну
позовну давність тривалістю у три роки.

Наведені в апеляційній скарзі інші
доводи не відносяться до тих, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість ухвалення рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
судового рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Оскільки доводи апеляційної скарги та
матеріали справи не дають підстав для
висновку про порушення судом першої
інстанції норм матеріального або
процесуального права, а отже відсутні
передбачені ст. 309 ЦПК України підстави
для скасування оскаржуваного рішення,
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Подільського районного суду
міста Києва від 28 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий

Судді