АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1 інстанції - Ульяновська
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2014 року колегія суддів
Судової палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.

при секретарі - Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Ульяненко Ірини
Григорівни в інтересах Фірми «Т.М.М.»
Товариства з обмеженою
відповідальністю на рішення
Святошинського районного суду міста
Києва від 02 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Фірми «Т.М.М.»
Товариства з обмеженою
відповідальністю про стягнення суми
пені,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернулась в лютому 2014 року.

Зазначала, що 25.01.2005 року між ОСОБА_3 та
фірмою «Т.М.М.» - укладено інвестиційний
договір №КУ/10-01-05 будівництва
житлового будинку, відповідно до якого
відповідач зобов'язався після
виконання всіх зобов'язань передати
відповідно до акту прийому-передачі не
пізніше 30 квітня 2009 р. у власність
інвестору чотирьохкімнатну квартиру
загальною площею 169, 64 кв. м., що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1. ОСОБА_3
виконала взяті на себе зобов'язання за
укладеним договором та сплатила
погоджену сторонами суму по внесенню
інвестицій в будівництво квартири.
Натомість відповідачем передача
вищезазначеного приміщення у
власність інвестору по акту
прийому-передачі фактично не
відбулась.

27.12.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було
укладено договір відступлення права
вимоги за договором про пайову участь
№КУ/10-01-05 від 25.01.2005 року, відповідно
до якого позивач набула всіх прав та
обов'язків за інвестиційним договором
№КУ/10-01-05 будівництва житлового
будинку.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
взятих на себе зобов'язань за
інвестиційним договором, з посиланням
на п.7.4 договору, згідно якого у випадку
порушення підприємством своїх
зобов'язань згідно п.6.1 більш ніж на 30
(тридцять) банківських днів,
підприємство виплачує інвестору пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми фактично внесених інвестором
грошових коштів за кожен день
прострочення починаючи з 31-го дня.
Позивач з урахуванням уточнених
позовних вимог просила суд стягнути з
відповідача на користь позивача суму
пені в розмірі 131 094,87 грн.

Рішенням Святошинського районного
суду міста Києва від 02 липня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з фірми «Т.М.М.» на користь
ОСОБА_2 суму пені в розмірі 99
298,73 грн.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставиться
питання про скасування даного рішення
та ухваленні нового про відмову у
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
позивача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана надати ті
докази, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі
рішення суд виходив із вимог даної
норми закону, зібраних у справі та
наданих сторонами доказів, яким дав
повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом вірно встановлено, що 25.01.2005 р. між
ОСОБА_3 та фірмою «Т.М.М.» укладено
інвестиційний договір № КУ/10-01-05,
відповідно до якого відповідач
зобов'язався здійснити будівництво та
передати у власність чотирьохкімнатну
квартиру в будинку АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 у
свою чергу зобов'язалась сплатити суму
інвестицій в розмірі 719 844,00 грн., що на
день укладення договору еквівалентно
135712 доларів США по курсу НБУ.

Відповідно п. 6.1 договору передача
приміщення у власність інвестору
відбувається згідно акту
прийома-передач приміщення, який
підписується уповноваженим
представником сторін не пізніше 30.04.2009
року. Підприємство повідомляє
інвестора про готовність передачі
приміщення згідно ст. 9 зазначеного
договору, а інвестор зобов'язується на
протязі семи днів з моменту отримання
письмового повідомлення з'явитись за
вказаною адресою для приймання
приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_3 свої обов'язки за укладеним
договором виконала, сплативши
відповідачу 720 844,00 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи квитанціями.

Проте, відповідачем взяті на себе
зобов'язання щодо передачі приміщення
у власність інвестору згідно акту
прийома-передач не пізніше 30.04.2009 року,
виконані не були.

Відповідно до п.7.4 укладеного договору
у разі порушення підприємством свої
обов'язків згідно п. 6.1 більш ніж на 30
банківських днів, підприємство
виплачує інвестору пеню у розмірі
подвійної облікової ставки від суми
фактично внесених інвестором грошових
коштів за кожен день прострочки,
починаючи з тридцять першого дня.

Згідно розрахунку суми пені, наявного в
матеріалах справи, розмір пеня за
період з 14.02.2013 року по 12.02.2014 року
складає 99 298,73 грн.

Пунктом 13.4 укладеного договору
передбачено, що інвестор не має право
передавати повністю або частково свої
права та обов'язки за цим договором
третім особам поки не отримає
письмовий дозвіл на таку передачу від
підприємства. Будь яка передача прав та
обов'язків, що здійснена з порушенням
вимог цього пункту, вважається
недійсною.

Згідно п. 13.4 права та обов'язки за цим
договором є обов'язковими для
правонаступників сторін.

22 грудня 2010 року на ім'я Генерального
директора фірми «Т.М.М.» ОСОБА_3 була
направлена заява з проханням надати
дозвіл на передачу прав та обов'язків
за інвестиційним договором № КУ/10-01-05
від 25.01.2005 року ОСОБА_2

З відповіді №319 від 23.12.2010 року фірми
«Т.М.М.» вбачається, що відповідач не
заперечує щодо передачі інвестором
прав та обов'язків за укладеним
договором позивачу.

На підставі вищевикладеного, 27.12.2010
року згідно узгодженої з відповідачем
заяви, ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_2
прийняла майнові права та обов'язки,
про що було укладено договір про
переуступку права вимоги за договором
про майнову участь № КУ10-01.05 від 25.01.2005
року.

Частинами 1 та 2 статті 512 ЦК України
встановлено, що кредитор у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою,
зокрема, внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі та на умовах, що були на момент
переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до п. 8.2 інвестиційного
договору сторонами визначено, що
належним виконанням передачі
інвестору приміщення, зазначеного у п.
2.2 договору, є підписання
двостороннього акта
приймання-передачі приміщення, яке має
відбуватися із дотриманням порядку,
встановленого пунктами 6.2 та 6.3 цього
договору.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Зважаючи на те, що вказане приміщення
не було передано інвестору відповідно
до вимог і в строк визначений укладеним
договором, колегія суддів погоджується
з висновками суду першої інстанції
щодо наявності правових підстав для
задоволення пред'явленого позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
згідно умов договору про переуступку
права вимоги за договором про майнову
участь № КУ10-01.05 від 25.01.2005 року,
позивач набула виключно майнові права
на об'єкт інвестування, а право на
стягнення неустойки новому кредитору
не передавалось, не ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства з огляду
на ст. 514 ЦК України, яка передбачає що
до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі та на умовах, що були на момент
переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Пунктом 13.4 укладеного договору сторони
погодили що права та обов'язки за цим
договором є обов'язковими для
правонаступників сторін.

Доводи апеляційної скарги про те що
відповідач не був повідомлений про
зміну кредитора, а була лише отримана
згода боржника, що призвело до
порушення ст. 516 ЦК України також не
можуть бути прийняті судом до уваги з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна
кредитора у зобов`язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов`язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Натомість, доказів виконання
відповідачем зобов`язання за
інвестиційним договором № КУ/10-01-05 від
25.01.2005 року первісному інвестору,
апелянтом не надано.

Таким чином, твердження апеляційної
скарги про незаконність та
упередженість судового рішення
матеріалами справи спростовуються.

З огляду на викладене, оскаржене у
справі рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому це рішення
не може бути скасованим з підстав що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу
УльяненкоІрини Григорівни в інтересах
Фірми «Т.М.М.» Товариства з обмеженою
відповідальністю - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
міста Києва від 02 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: