АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6100/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 643/1257/14-ц
Бурлака І. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 27» жовтня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової
Л.В., Яцини В.Б.,

при секретарі: Кривошеіної
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1, третьої
особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 30 липня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа -
ОСОБА_2 про усунення перешкод та
виселення, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_4. В обґрунтування своїх вимог
посилалася на те, що з 23.12.2013 року вона є
власником двокімнатної квартири
АДРЕСА_2. При вселенні в квартиру вона
встановила, що її сусіди ОСОБА_1 та
ОСОБА_4, які проживають в кв. АДРЕСА_1
самовільно зайняли її кімнату шляхом
вирубки в стіні дверного отвіру та
закладення двері її кімнати.
Добровільно звільняти кімнату вони
відмовляються. Просила усунути
перешкоди з боку ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в
користуванні нею квартирою АДРЕСА_2 та
виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Ухвалою Московського районного
суду м. Харкова від 25 березня 2014 року
залучено до участі у справі як третю
особу ОСОБА_2

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 30 липня 2014 року позов -
задоволено частково, усунуто перешкоди
в користуванні належній ОСОБА_3 на
праві власності квартири АДРЕСА_2,
зобов'язавши ОСОБА_1, ОСОБА_4, третю
особу - ОСОБА_2 не чинити перешкоди в
користуванні квартирою.

Ухвалою Московського районного суду м.
Харкова від 20.08.2014 року - виправлено
допущені у судовому рішенні описки.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1,
третя особа - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали
апеляційні скарги. ОСОБА_1 та третя
особа - ОСОБА_2 просили рішення суду -
скасувати і ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 -
відмовити. ОСОБА_3 в своїй апеляційній
скарзі просила рішення суду - скасувати
в частині відмови в задоволенні її
позову в частині виселення
відповідачів та третьої особи. При
цьому посилалися на неповне з`ясування
судом обставин справи, що мають
значення для справи, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального права. Вважали, що суд не
надав належної оцінки доказам у справі,
не звернув уваги на рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 01.12.2011 року та ухвалу Московського
районного суду м. Харкова від 31.08.2012
року, в яких зазначено, що за ними
визнано право власності на квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 56, 9 кв. м., а
також на те, що технічний паспорт
спірної квартири не відповідав
договору купівлі - продажу квартири.

ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі
зазначила, що суд першої інстанції
безпідставно відмовив їй у виселенні
відповідачів та третьої особи.

Судова колегія, заслухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційних скарг,
вважає за необхідне апеляційну скаргу
ОСОБА_1, третьої особи - ОСОБА_2 -
задовольнити частково, апеляційну
скаргу ОСОБА_3 - відхилити, рішення суду
- змінити з наступних підстав.

Задовольняючи позов в частині усунення
перешкод в користуванні належній
ОСОБА_3 на праві власності квартири
АДРЕСА_2, зобов'язавши ОСОБА_1, ОСОБА_4,
третю особу - ОСОБА_2 не чинити
перешкоди в користуванні квартирою,
суд першої інстанції виходив з того, що
права ОСОБА_3 порушено.

Проте з таким висновком в цій частині
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що до грудня 2007 року
будинок АДРЕСА_1 мав статус гуртожитку.
Рішенням виконавчого комітету
Харківської міської ради Харківської
області № 1278 від 19.12.2007 року його
виключено із числа гуртожитків та
присвоєно статус жилого будинку, а його
мешканцям дозволено закріпити за собою
займану житлову площу та відкрити
особові рахунки у встановленому
законом порядку. В двохкімнатній
квартирі АДРЕСА_1 загальною площею 56, 9
кв. м., житловою площею 25,3 кв. м.
зазначеного будинку з 1989 року
проживали та зареєстровані ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 З 1998 року вказаний гуртожиток
передано на баланс Комунального
підприємства житлово - комунального
господарства «Південзахіденергобуд»,
який своїм рішенням від 01.01.2001 року
видав ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 03.01.2001
року ордер на житлову площу в
гуртожитку АДРЕСА_1 загальною площею
56,9 кв. м. житловою площею 25,3 кв. м.
Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 01 грудня 2011 року та
ухвалою Московського районного суду м.
Харкова від 31 серпня 2012 року, яке
рішенням апеляційного суду
Харківської області від 01.07.2014 року в
цій частині залишено без змін, визнано
право власності на квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 56, 9 кв. м., житловою
площею 25, 3 кв. м.: одна кімната площею 12, 6
кв. м., друга - 12, 7 кв. м., за ОСОБА_1, ОСОБА_4
Із витягу про державну реєстрацію прав
КП «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» від 12.09.2012 року
вбачається, що за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на
праві спільної сумісної власності
зареєстрована зазначена квартира
загальною площею 56, 9 кв. м. житловою
площею 25, 3 кв. м. : одна кімната площею 12,
6 кв. м., друга - 12, 7 кв. м., кухня площею 16, 8
кв. м., вбиральня площею 3, 7 кв. м.,
коридор 5, 3; 2, 3 кв. м. Поряд з квартирою
АДРЕСА_1 розташована квартира АДРЕСА_2
загальною площею 42, 4 кв. м., житловою - 30,
2 кв. м.: одна кімната площею 13,0 кв. м.,
друга - 17, 2 кв. м. За рішенням
Московського районного суду м. Харкова
від 02.06.2011 року визнано право власності
на вказану квартиру загальною площею 42,
4 кв. м. за ОСОБА_5, який 25.04.2013 року продав
ОСОБА_6, а той в свою чергу 23.12.2013 року -
ОСОБА_3 На теперішній час судові
рішення чинні. Із наданих технічних
паспортів вбачається, що спірні
квартири АДРЕСА_2, АДРЕСА_1 є
двокімнатними. Площа однієї із кімнат
на технічному паспорті, який надала
ОСОБА_1, ОСОБА_4 складає 12, 7 кв. м., а на
технічному паспорті, який надала
ОСОБА_3 - 13, 0 кв. м. Із акту поточних змін
від 14.08.2014 року, який складено техніком
Харківського міського бюро технічної
інвентаризації, який складав технічні
паспорти вбачається, що 14.08.2014 року
проведено обстеження в натурі квартири
АДРЕСА_1, при якому установлено, що у
плануванні квартири змін немає. Із
приміщення АДРЕСА_2 ( друга кімната
квартири) прорублений та закладений
цеглою отвір.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та
її представник пояснили, що цією
кімнатою попередні власники квартири
АДРЕСА_2 ніколи не користувалися,
оскільки ця кімната входила до складу
квартири АДРЕСА_1 та з 1989 року в ній
проживає та зареєстрована вона та її
родина. Претензії почав пред'являти
батько ОСОБА_3 після того, як його
донька у грудні 2013 року купила квартиру
АДРЕСА_2. У серпні 2014 року він і прорубив
отвір, у зв'язку з чим вона звернулася з
заявою до правоохоронних органів,
прокуратури щодо протиправних дій
ОСОБА_3

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3
цей факт не спростував.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Як вбачається з матеріалів справи
сторони є власниками зазначених
квартир, в складі яких за технічними
паспортами є спірна кімната, площа якої
за технічним паспортом, який надала
ОСОБА_1 склала 12, 7 кв. м., який надала
ОСОБА_3 - 13,0 кв. м. Право власності на ці
квартири набуто за судовими рішеннями,
яке в цій частині ніким не
оспорювалося.

Усунути перешкоди у здійсненні права
користування та розпорядження майном,
яке на праві спільної сумісної
власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_1
виходячи з вимог ст. 386 ЦК України, за
якими держава забезпечує рівний захист
прав усіх суб'єктів права власності, є
незаконним.

Ухвалюючи рішення в цій частині суд
першої інстанції на зазначене та
вимоги закону уваги не звернув та
дійшов помилкового висновку щодо
задоволення вимог ОСОБА_3

У зв'язку з чим рішення в цій частині
підлягає скасуванню з відмовою ОСОБА_3
в задоволенні позову в цій частині, що
тягне за собою і відмову ОСОБА_3 в
задоволенні позову в частині виселення
відповідачів та третьої особи із
спірної кімнати, про що суд першої
інстанції правильно зазначив в своєму
рішенні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3.ч.1.ст. 307, п.п.1,3
ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч.2.ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319
ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, третьої
особи - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 30 липня 2014 року - змінити,
скасувавши його в частині усунення
перешкод в користуванні належній
ОСОБА_3 на праві власності квартири
АДРЕСА_2, зобов'язавши ОСОБА_1, ОСОБА_4,
третю особу - ОСОБА_2 не чинити
перешкоди в користуванні квартирою і в
задоволенні позову ОСОБА_3 в цій
частині позову - відмовити.

В іншій частині рішення суду - залишити
без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії