Справа № 495/3766/14-ц
У х в а л а

Іменем України

21 липня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Матяш Т.Л.,

за участю секретаря - Іванової А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Білгород -
Дністровський клопотання ОСОБА_1 про
прийняття уточненої позовної заяви по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зміну черговості одержання
права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про зміну черговості одержання
права на спадкування.

ОСОБА_1 у судовому засідання надала до
суду уточнену позовну заяву з вимогою
про встановлення факту проживання
однією сімєю та визнання її
спадкоємицею четвертої черги та
просила суд її прийняти.

Відповідач у судовому засіданні
просив суд відмовити у прийнятті
уточненої позовної заяви.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти прийняття
уточненої позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає за необхідне прийняти уточнену
позовну заяву в частині з наступних
підстав.

Як вбачається зі змісту уточненої
позовної заяви, позивач просить суд:

- Встановити факт проживання
ОСОБА_1 і ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1
однією сімєю без реєстрацію шлюбу з 13
січня 1997 року по 10 жовтня 20132 року;

- Визнати ОСОБА_1 спадкоємицею
четвертої черги право на спадкування
спадкового майна ОСОБА_3 у першій черзі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
позивач у позові об'єднав декілька
вимог, які подаються до суду в порядку
позовного та окремого провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України, не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, якщо інше не встановлено
законом.

Кожне з проваджень цивільного
судочинства має свої особливості,
спрямовані на розгляд саме певної
категорії справ, тому об'єднання в одне
провадження спірних та безспірних
вимог законодавством забороняється.

Отож, не можуть розглядатися в одному
провадженні справи за заявою особи про
встановлення факту що має юридичне
значення та зобов'язання не чинити
перешкод у користуванні та володінні
майно, оскільки вони за змістом не
взаємопов'язані між собою.

Частина 6 ст. 235 ЦПК визначає: якщо під
час розгляду справи у порядку окремого
провадження виникає спір про право,
який вирішується в порядку позовного
провадження, суд залишає заяву без
розгляду і роз'яснює заінтересованим
особам, що вони мають право подати
позов на загальних підставах.

Проте, які правові наслідки настають у
випадку подання заяви у позовному
провадженні, що містить і вимогу про
встановлення факту, і пов'язані з цим
спори про право, ЦПК не визначено.

ВС України у п. 22 Правових позицій щодо
застосування загальних положень
цивільного процесуального
законодавства зазначає: «Оскільки
законодавством не передбачено
подібних наслідків щодо вимог, які
заявлені у позовному порядку, але мають
розглядатись у окремому провадженні,
суддя має відповідно до правил ст. 121
ЦПК запропонувати заявникові усунути
недоліки заяви».

Цивільно - процесуальний кодекс
України не визнає необхідним
реквізитом заяви визначення виду
провадження, а також не визначає
правила про повернення заяви чи
залишення її без розгляду, якщо у
позовному провадженні подаються
вимоги, які мали б розглядатися в
окремому провадженні, чи поєднуються
ці вимоги. Тому таке правило діє лише
щодо заяв, поданих в окремому
провадженні, адже ч. 6 ст. 235 містить
відповідні правові наслідки.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги позивача встановлення факту
проживання однією сімєю підлягають
відмові у прийнятті до провадження,
оскільки повинні розглядатися у
окремому провадженні.

Керуючись ст. ст. 119, 120, 168, 208 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зміну черговості одержання
права на спадкування прийняти в
частині зміни черговості одержання
права на спадкування.

В іншій частині уточнених позовних
вимог - повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя