Номер провадження: 22-ц/785/9260/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за заявою Фермерського
господарства «Сади Градениці» про
скасування заходів забезпечення
позову по справі за позовом Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Фермерського
господарства «Сади Градениці»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «НОТЛЕКСІНВЕСТ»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «НОТЛЕКСІНВЕСТ»
«МЕРКАНТЕ», Товариства з обмеженою
відповідальністю «НОТЛЕКСІНВЕСТ»
«АВМТЕХНО» про стягнення солідарно
кредитної заборгованості, за
апеляційною скаргою Фермерського
господарства «Сади Градениці» на
ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 29 вересня 2014 року,

встановила:

У вересні 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «ТОП ФІНАНС» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Фермерського господарства «Сади
Градениці», Товариства з обмеженою
відповідальністю «НОТЛЕКСІНВЕСТ»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «НОТЛЕКСІНВЕСТ»
«МЕРКАНТЕ», Товариства з обмеженою
відповідальністю «НОТЛЕКСІНВЕСТ»
«АВМТЕХНО» про стягнення солідарно
кредитної заборгованості в розмірі 15 386
317,80 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 03 вересня 2014 року було
задоволено клопотання представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«ТОП ФІНАНС» про забезпечення позову, а
саме: накладено арешт на фруктовий сад,
який складається з: 9620,00 персикових
дерев на земельній ділянці площею 24,5
га; 4784,00 сливових дерев на земельній
ділянці площею 12,5 га; 4888,00 сливових
дерев на земельній ділянці площею 12,5
га, належний Фермерському господарству
«Сади Градениці», що розташований на 49,5
га; визначено відповідального
зберігача арештованого майна, ОСОБА_4;
дозволено зберігачу ОСОБА_4 реалізацію
плодів сливи, які знаходяться як у
фруктовому саду, належному
Фермерському господарству «Сади
Градениці», так і у сховищі
(холодильнику) Фермерського
господарства «Сади Градениці», із
зарахуванням коштів, отриманих від
реалізації на рахунок Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «ТОП ФІНАНС».

26.09.2014 року Фермерське господарство
«Сади Градениці» звернулося до суду із
заявою про скасування заходів
забезпечення позову, посилаючись на те,
що спору між позивачем та Фермерським
господарством «Сади Градениці»
відсутній, так як останньому не було
надано доказів переходу прав у
зобов'язанні, а реалізаціє плодів є не
що іншим як виконання рішення суду, яке
по справі ще не прийнято, тим більше,
наявність таких заходів перешкоджає
господарській діяльності
господарства.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 29 вересня 2014 року у
задоволені заяви Фермерського
господарства «Сади Градениці» про
скасування заходів забезпечення
позову відмовлено.

Вказане судове рішення оскаржує в
апеляційному порядку Фермерське
господарство «Сади Градениці» через
свого представника Горового А.О. В
скарзі з посиланням на порушення судом
норм процесуального права ставиться
питання про скасування оскаржуваної
ухвали та постановки нової про
задоволення заяви про скасування
заходів забезпечення позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, доводів апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд може за
заявою позивача вжити заходів
забезпечення позову, які повинні
випливати із суті заявлених позовних
вимог.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до вимог ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або інших осіб. Види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

За правилами ст. 210 ЦПК України ухвала
про забезпечення позову повинна
включати мотивувальну частину із
зазначенням мотивів, із яких суд дійшов
висновку про її обґрунтованість.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 4 постанови № 9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» при розгляді заяв
про забезпечення позову суд (суддя)
повинен з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулося з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід врахувати, що
вжитті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб, прав
яких можуть бути порушені у зв'язку із
застосуванням відповідних заходів.

Відмовляючи у задоволені заяви про
скасування заходів забезпечення
позову, суд першої інстанції в
порушенні статей 151, 210 ЦПК України не
зазначив мотиви з посиланням на
належні докази із яких суд дійшов
висновку про обґрунтованість
припущення про те, що невжиття заходів
забезпечення, яки були застосовані
судом може в майбутньому утруднити чи
зробити неможливим виконання судового
рішення, не у повному обсязі врахував
відповідність та співмірність виду
забезпечення позову із заявленими
позивачем вимогами, не врахував, що
зазначеним судовим рішенням, щодо
реалізаціє плодів фактично вирішено
спір по суті, та не перевірив чи не
перешкоджає вжитті відповідні заходи
господарській діяльності юридичної
особи.

За таких обставин постановлена ухвала
суду першої інстанції є передчасною.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що районний суд порушив
порядок, встановлений для його
вирішення й це є підставою для
скасування постановленої у справі
ухвали з передачею питання на новий
розгляд до суду першої інстанції за
вимогами п. 3 ст. 312 ЦПК України.

При новому розгляді зазначеного
питання, суду першої інстанції слід
врахувати наведене, вирішити питання з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права та ухвалити
законне і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 312 ч. 1 п. 3, 315, 319, 324 ЦПК
України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Фермерського
господарства «Сади Градениці»
задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 29 вересня 2014 року скасувати з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева