Справа № 676/4792/14-ц
Номер провадження 2/676/1965/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 року
Кам'янець-Подільський міськрайонний
суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді
Вдовичинського А.В.,

з участю секретаря Глезової М.Г.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Шклярук О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду
м.Кам'янець-Подільському справу за
позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя
особа - орган опіки і піклування в особі
Кам'янець-Подільської районної
державної адміністрації, про усунення
перешкод щодо здійснення права на
спілкування та участі у вихованні
онука, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до
суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа -
орган опіки і піклування в особі
Кам'янець-Подільської районної
державної адміністрації, про усунення
перешкод щодо здійснення права на
спілкування та участі у вихованні
онука. В обґрунтування позовних вимог
позивачі вказують, що їх син з 24.11.2007 р.
перебував в шлюбі з відповідачкою, від
шлюбу в них народився син ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який за рішенням
Ніжинського міськрайонного суду від
25.01.2012 р. залишився проживати разом з
відповідачкою в с.Калиня
Кам'янець-Подільського району
Хмельницької області. З 05.11.2012 р. по
даний час відповідачка почала чинити
перешкоди у спілкуванні з дитиною як їх
сину так і їм. 06.11.2013 р.
Кам'янець-Подільський міськрайонний
суд прийняв рішення про зобов'язання
ОСОБА_6 не перешкоджати їх синові брати
участь у вихованні та вільному
спілкуванні з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Проте відповідачка не виконує рішення
суду і продовжує чинити перешкоди у
спілкуванні з дитиною як їх сину так і
їм. У зв'язку з цим 16.12.2013 р. звернулися
до органу опіки і піклування
Кам'янець-ГІодільської районної
державної адміністрації із заявою про
визначення способу їх участі у
спілкуванні з онуком. Вивчивши умови
життя та ставлення до онука, відділ
опіки та піклування
Кам'янець-ГІодільської районної
державної адміністрації 25.02.2014 р. виніс
рішення, яким постановив: призначити
обов'язкові зустрічі їм із малолітнім
онуком ОСОБА_7 кожної суботи з 15 до 18
години та кожну неділю з 10 до 13 години в
присутності матері, а також надати
можливість наоздоровлення дитини в
літку на 21 день. Незважаючи на те, що
зазначене рішення є обов'язковим до
виконання відповідачка не надає їм
можливості спілкуватися з онуком і
займатися його вихованням. Так
відповідачка та її представник ОСОБА_9
перешкоджали їм у здійсненні права на
спілкування з внуком: 16.12.2013 р., 18.05.2014 р.
та 04.06.2014 р. Позивачі просять суд
винести рішення яким зобов'язати
відповідачку не чинити їм як діду та
бабі перешкоди у зустрічах з онуком з
метою особистого спілкування та участі
в його вихованні, надавати можливість
спілкуватися з онуком кожної суботи з 15
до 18 години та кожну неділю з 10 до до 13
години в присутності матері, а також
надати можливість на оздоровлення
дитини в літку на 21 день. В судовому
засіданні позивач ОСОБА_4 позов
підтримав, просить його задоволити.
Позивачка ОСОБА_5 в судове засідання не
з'явилась, направила суду заяву в якій
просить справу розглянути без її
участі, за участі її представника(а.с.40).
Представник позивачів в суді позов
підтримав, просить його задоволити.

Відповідачка в судове засідання
не з'явилась, направила суду заяву в
якій просить справу розглянути без її
участі, представництво своїх інтересів
доручає представнику, позовні вимоги
не визнає оскільки вони заявлені з
надуманих підстав. Представник
відповідача в суді позов не визнав,
просить відмовити в його задоволенні.
Суду представник відповідача пояснив,
що син позивачів не є біологічним
батьком ОСОБА_7, а його довірителька
позбавлена можливості в судовому
порядку довести це; позивачами не
надано суду доказів, що саме
відповідачка чинила їм перешкоди в
спілкуванні з онуком, в актах на які
посилаються позивачі зазначена мати
відповідачки, позивачі неналежним
чином утримували онука коли той
проживав в родині батька, стан здоров'я
дитини задовільний, хлопчик відвідує
дитячий садок, у відповідачки в
вересні 2014 р. народилася ще одна
дитина..

Представник третьої особи вважає
позов таким, що підлягає до
задоволення. Суду представник третьої
особи пояснив, що органом опіки
вивчалися обставини взаємовідносин
між позивачами та родиною
відповідачки, висновок органу опіки та
піклування щодо порядку спілкування
позивачів з онуком прийнято 25.02.2014 р.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що як
соціальний працівник неодноразово
разом з позивачами та їх сином приїзжав
до господарства відповідачки щоб вони
мали можливість поспілкуватися з
онуком; їх на подвір'я ніколи не
пускали, відповідачка до них не
виходила, а виходила на подвір'я її мати
яка категорично відмовляла в
спілкуванні з онуком;16.12.2013 р. та 20.09.2014
р. відповідачку не бачив, умови
проживання дитини в будинку добрі,
хлопчик відвідує дитячий садок, в
бесіді відповідачка йому казала що
категорично проти того щоб позивачі
спілкувалися з дитиною.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що кілька
разів підвозив позивачів та їх сина в
с.Калиня до господарства відповідачки
для спілкування з онуком, в сільській
раді до них сідав соціальний працівник;
20.09.14 р. від домоволодіння чув крики
літньої жінки яка кричала що дитину не
дасть; бачив хлопчика, його маму та
старшу жінку; в попередні рази бачив як
голова сільської ради сперечався через
паркан, з онуком позивачі так і не мали
змоги поспілкуватися.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що як
сільський голова з соціальним
працівником неодноразово на прохання
позивачів та їх сина приїзжали до
господарства відповідачки, тільки
одного разу їх допустили на подвір'я,
тримав онука на руках, відповідачка
казала що не дасть сина для побачень; в
подальшому на подвір'я їх не допускала
мати відповідачки пояснювала що їй
заборонив це робити адвокат,
відповідачка написала в сільську раду
заяву в якій пригрозила працівникам
неприємностями, всі питання в тому
числі щодо спілкування з онуком
вирішує мати відповідачки.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що є
матір'ю відповідачки, з позивачами
перебуває в неприязних відносинах,
позивачі не зверталися до доньки щодо
надання онука для спілкування, в червні
2014 р. коли приїзжав позивач з сільським
головою донька була в місті в лікарні
так як була вагітна їздила на
обстеження; 20.09.2014 р. чула як онук казав,
що не хоче спілкуватися з позивачкою,
про рішення опікунської ради від 25.02.2014
р. їй нічого не відомо; не бажає щоб
позивачі спілкувалися з її онуком.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що
працює завідуючою дитячого садочка
який відвідує онук позивачів, хлопчик
добирається в садочок на шкільному
автобусі; була свідком як одного разу в
садочок приходив позивач для
спілкування з онуком, дитина позитивно
сприйняла зустріч з дідусем, після
цього випадку мати дитини заборонила
їй допускати позивачів до спілкування
з онуком, про конфлікт між сторонами
знає зі слів, на її думку спілкування
онука з дідусем та бабусею сприятиме
вихованню дитини.

Заслухавши пояснення
представників сторін, позивача ОСОБА_4,
представника третьої особи, свідків,
суд встановив наступне.

Позивачі є батьками ОСОБА_14. Їх
син перебував в шлюбі з відповідачкою
який розірвано, від шлюбу має сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є онуком
позивачів. Суд критично оцінює
твердження представника відповідача,
що син позивачів не є батьком ОСОБА_7
оскільки ці твердження не підтверджені
належними доказами.

Онук позивачів проживає з матір'ю -
відповідачкою по справі. Вказане місце
проживання дитини визначено рішенням
Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 15 листопада
2011 р. Заочним рішенням Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 25.01.2012 р. яке набуло
законної сили згідно ухвали
апеляційного суду Чернігівської
області від 06.04.2012 р.(а.с.46), малолітнього
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, відібрано у
позивачів та їх сина і передано матері
дитини - відповідачці по справі. 08.03.2014
р. відповідачка змінила своє прізвище з
ОСОБА_6 на ОСОБА_6, що підтверджується
копією свідоцтва про зміну імені.
ІНФОРМАЦІЯ_3. у відповідачки народився
син ОСОБА_15, що підтверджується
довідкою про склад сім'ї.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 16.12.2013 р.
визначено спосіб участі батька ОСОБА_14
у вихованні сина ОСОБА_7 в кожну суботу
з 15 до 18 години та кожну неділю з 10 до 13
години в присутності матері, з
врахуванням режиму дня дитини(а.с.49-51).

Позивачі 16.12.2013 р.(а.с.5) зверталися з
письмовою заявою до Кульчієвецької
сільської ради з проханням надати
працівника сільської ради для
відвідування відповідачки з метою
спілкування з онуком в присутності
матері. В зв'язку із відмовою матері
відповідачки у спілкуванні позивачів з
онуком, що підтверджується актом від
16.12.2013 р.(а.с.6) в той же день позивачі
зверталися із письмовою заявою до
комісії з питань захисту прав дитини
органу опіки і піклування
Кам'янець-Подільської
райдержадміністрації(а.с.7) з проханням
визначити спосіб їх участі у
спілкуванні з онуком.

Органом опіки та піклування
Кам'янець-Подільської районної
державної адміністрації 25.02.2014 р. було
винесено висновок № 288/01-31(а.с.8) яким
визначено спосіб участі дідуся ОСОБА_4
та бабусі ОСОБА_5 у вихованні онука,
встановлено можливість систематичних
побачень кожної суботи з 15 до 18 години
та кожну неділю з 10 до 13 години в
присутності матері, а також надано
можливість на оздоровлення дитини
влітку на 21 день. Однак, відповідачка
даного рішення не виконує та не надає
можливості позивачам спілкуватись з
онуком..

Позивачі 06.05.2014 р.(а.с.9), 04.06.2014 р.(а.с.10)
зверталися з письмовими заявами до
Кульчієвецької сільської ради з
проханням надати працівника сільської
ради для відвідування відповідачки з
метою спілкування з онуком в
присутності матері. Той факт, що
відповідачка та її мати перешкоджали
позивачам у спілкуванні з онуком
підтверджується актами від 04.06.2014
р.(а.с.11), 20.09.2014 р.(а.с.37).

Ст.257 СК України передбачено, що
баба, дід мають право спілкуватися зі
своїми внуками, правнуками, брати
участь у їх вихованні. Батьки чи інші
особи, з якими проживає дитина, не
мають права перешкоджати у здійсненні
бабою, дідом своїх прав щодо виховання
внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди
чиняться, баба, дід, прабаба, прадід
мають право на звернення до суду з
позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 СК України
спір щодо участі баби, діда у
вихованні дитини вирішується судом
відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Відповідно до ст.159 СК України
якщо той із батьків, з ким проживає
дитина, чинить перешкоди тому з
батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він
ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод. Суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування. В
окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи. Під час вирішення спору щодо
участі одного з батьків у вихованні
дитини береться до уваги ставлення
батьків до виконання своїх обов'язків,
особиста прихильність дитини до
кожного з них, вік дитини, стан її
здоров'я та інші обставини, що мають
істотне значення, в тому числі стан
психічного здоров'я одного з батьків,
зловживання ним алкогольними напоями
або наркотичними засобами.

На думку суду, позивачами та їх
представником надано суду достатньо
доказів які в своїй сукупності
підтверджують факти перешкоджання
відповідачкою та її матір'ю у
спілкуванні позивачів з онуком. Суд
критично оцінює твердження
представника відповідача, а також
пояснення свідка ОСОБА_9, що позивачі не
зверталися до відповідачки з проханням
надати для побачень онука оскільки з
пояснень свідка ОСОБА_9 вбачається що
вона перебуває в неприязних стосунках
з позивачами, факти звернення
позивачів з їх сином до відповідачки та
її матері з метою побачитись з онуком
підтверджуються як приєднаними до
матеріалів справи актами про чинення
перешкод у спілкуванні з онуком так і
поясненнями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 Крім цього суд враховує, що
відповідачка є дієздатною, проживає в
будинковолодінні яке належить її
матері.

На підставі викладеного, з
урахуванням віку та стану здоров'я
дитини, поведінки сторін по справі,
пояснень свідків, а також інших
обставин, що мають істотне
значення(наявність рішення
апеляційного суду Хмельницької
області від 16.12.2013 р. яким визначено
спосіб участі батька ОСОБА_14 у
вихованні сина; значна відстань від
місця проживання позивачів до місця
проживання онука), суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню
шляхом встановлення позивачам
зустрічей з онуком чотири рази на
місяць кожної першої та останньої
суботи місяця з 15 до 18 години в
присутності матері та кожної першої та
останньої неділі з 10 до 13 години в
присутності матері з врахуванням
режиму дня дитини. Що ж стосується
позовних вимог позивачів передбачити
можливість на оздоровлення дитини в
літку на 21 день, то зазначена вимога, на
думку суду, задоволенню не підлягає
враховуючи малолітній вік дитини та
відносини які склалися між сторонами.

. На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 159, 257, 263 СК, ст.ст. 11, 60, 61,
88, 212-215, 218 ЦПК України,

вирішив:

позов задоволити частково.

Зобов'язати ОСОБА_6 не чинити
перешкоди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 як діду та
бабі спілкуватися з їх онуком ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та брати участь у його
вихованні.

Визначити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 способи
участі у вихованні та спілкуванні з
онуком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,: кожної
першої та останньої суботи місяця з 15
до 18 години в присутності матері та
кожної першої та останньої неділі з 10
до 13 години в присутності матері.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 60 грн. 90 коп.
судового збору кожному.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

На рішення сторонами, третьою
особою може бути подано апеляційну
скаргу в апеляційний суд Хмельницької
області через Кам'янець-Подільський
міськрайонний суд протягом десяти
днів.

Суддя Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду
Вдовичинський А.В