АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/3223/2014
Головуючий в І інстанції: Тимченко О.В.
Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 11 дня
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.,

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Чернової Євгенії Бойчевої, діючої в
інтересах Цюрупинського районного
відділу Управління внутрішніх справ
України в Херсонській області, на
рішення Новотроїцького районного суду
Херсонської області від 23 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Цюрупинського районного відділу
Управління внутрішніх справ України в
Херсонській області, Державної
казначейської служби України про
відшкодування судових витрат, -

В С Т А Н О В И Л А:

08 липня 2014 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з вказаним позовом, в якому
просив: стягнути за рахунок державного
бюджету на свою користь кошти на
відшкодування витрат на оплату проїзду
за викликами органу розслідування та
суду в сумі 4240грн., а також на
відшкодування витрат на правову
допомогу в сумі 18000грн.

Позов обґрунтований, у тому числі
і в ході розгляду справи в суді, тим, що
свого часу він був незаконно
притягнутий до кримінальної
відповідальності, під слідством та
судом він фактично знаходився 4 роки 1
місяць та 15 днів. Постановою начальника
слідчого відділення Цюрупинського РВ
УМВС України в Херсонській області від
15.11.2012 року кримінальна справа відносно
нього була закрита у зв'язку із
недоведеністю участі у вчиненні
злочину. За цей час він поніс у
вказаному вище розмірі витрати на
оплату проїзду за викликами органу
розслідування та суду та на оплату
правової допомоги. У відповідності до
ст.12 Закону України "Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду" (далі - Закон) -
розмір відшкодовуваної шкоди,
зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3
цього Закону, залежно від того, який
орган провадив слідчі (розшукові) дії
чи розглядав справу, у місячний термін
з дня звернення громадянина
визначають відповідні органи, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, досудове розслідування,
прокуратура і суд, про що виносять
постанову (ухвалу). Для визначення
розміру відшкодування він звернувся до
Цюрупинського РВ УМВС України в
Херсонській області, надавши всі
необхідні докази (корінці прибуткових
касових ордерів адвоката, товарні чеки
про придбання пального тощо), однак
йому було відмовлено в задоволенні
його заяви.

Рішенням Новотроїцького районного
суду Херсонської області від 23 вересня
2014 року позов було задоволено, за
рахунок державного бюджету на користь
позивача було стягнуто кошти на
відшкодування витрат на оплату проїзду
за викликами органу розслідування та
суду в сумі 4240грн., а також на
відшкодування витрат на правову
допомогу в сумі 18000грн.

В апеляційній скарзі заявник просить
вказане рішення суду скасувати і
постановити нове про відмову в позові,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи.
Зокрема, вказала, що суд не звернув
уваги на те, що надані позивачем копії
фіскальних чеків про відпуск пального
для заправки автомобіля для поїздок за
викликами органу дізнання та суду не
підтверджують факту здійснення
вказаних витрат саме позивачем. Також,
зазначила, що поза увагою суду
залишилась та обставина, що позивачем
до суду не надано розрахунку складових
частин витрат на правову допомогу,
зокрема, часу, витраченого на
консультації, на складання позовної
заяви, що суд не врахував передбачений
ч.2 ст.84 ЦПК України та Законом України
"Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах" розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, який не може
перевищувати 487,20грн. за годину участі
особи, що надавала правову допомогу
(виходячи з розміру мінімальної
зарплати в 1218грн.). Крім того, вказала,
що судом не досліджувалось питання
щодо зазначення в договорах про
надання правової допомоги
транспортних витрат адвоката, які не є
витратами на юридичні послуги, а тому
не підлягають стягненню.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарги підлягає
частковому задоволенню на таких
підставах.

З матеріалів справи та встановлених
судом обставин вбачається наступне.

Позивача було притягнуто до
кримінальної відповідальності за ч.2
ст.286 КК України. Він обвинувачувався в
тому, що 25.06.2008 року близько 09-00 години
на 49км + 800м а/д Херсон-Джанкой-Керч мав
місце наїзд автомобіля ВАЗ 21011 держ. №
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 на
моторолер під керуванням ОСОБА_4, в
результаті якого остання отримала
тяжкі тілесні ушкодження. Відносно
позивача було обрано запобіжний захід
у вигляді підписки про невиїзд.

Постановою начальника СВ
Цюрупинського РВ УМВС України в
Херсонській області від 15.11.2012 року
провадження у справі було закрито у
зв'язку з недоведеністю участі
обвинуваченого у вчиненні цього
злочину.

Зазначене підтверджується постановою
від 25.06.2014 року першого заступника
начальника відділу - начальника
слідчого відділення Цюрупинського РВ
УМВС України в Херсонській області
підполковника міліції Гаврилова О.М.
про відмову у відшкодуванні витрат на
оплату проїзду за викликами органу
розслідування та суду, а також на
відшкодування витрат на правову
допомогу в кримінальній справі (а.с.40).

Вказане також не оспорюється і
сторонами у справі.

На адресу начальника Цюруписнького РВ
УМВС України в Херсонській області
позивачем подана заява з проханням
винести постанову, в якій був би
визначений розмір відшкодовуваної
шкоди, зокрема витрати на оплату
проїзду за викликами органу
розслідування та суду, а також на
оплату правової допомоги. При цьому
зазначив, що на оплату правової
допомоги він витратив 18000грн., а на
придбання бензину для заправки
автомобіля для поїздок за викликами
органу розслідування та суду він
витратив 4240грн. (а.с.2).

Вказаною вище постановою від 25.06.2014
року першого заступника начальника
відділу - начальника слідчого
відділення Цюрупинського РВ УМВС
України в Херсонській області у
задоволенні заяви позивача було
відмовлено.

Задовольняючи в повному обсязі позовні
вимоги, суд першої інстанції,
пославшись на Закон України "Про
порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду", Положення про
застосування цього Закону
(затвердженого наказом Міністерства
юстиції України, Генеральної
прокуратури, Міністерства фінансів від
04.03.1996 року №6/5/3/41) , ст.17 Закону України
"Про виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини" виходив з доведеності
позивачем своїх позовних вимог,
принципу розумності та справедливості,
з того, що в період незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності позивачу, як жителю
іншої місцевості, необхідно було нести
витрати на транспортування себе та
захисника до органу слідства та суду.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки до нього суд
дійшов при суворому дотриманні норм
матеріального і процесуального права.

Згідно з чинними на час
виникнення спірних правовідносин (в
редакції до внесення змін законом
№4652-VI від 13.04.2012 року) положень Закону
України "Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури і
суду":

--- право на відшкодування шкоди в
розмірах і в порядку, передбачених цим
Законом, виникає у випадках, зокрема,
закриття кримінальної справи за
відсутністю події

злочину, відсутністю у діянні складу
злочину або недоведеністю участі

обвинуваченого у вчиненні злочину (п.2
ст.2);

--- у наведених в статті 1 цього
Закону випадках громадянинові
відшкодовуються (повертаються),
зокрема, судові витрати та інші
витрати, сплачені громадянином (п.3 ст.3);
суми, сплачені громадянином у зв'язку
з поданням йому юридичної допомоги (п.4
ст.3);

--- відшкодування шкоди у випадках,
передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3
цього Закону, провадиться за рахунок
коштів державного бюджету (ч.1 ст.4);

--- розмір відшкодовуваної шкоди,
зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3
цього Закону, залежно від того, який
орган провадив слідчі дії чи
розглядав справу, у місячний термін з
дня звернення громадянина визначають
відповідні органи дізнання, досудового
слідства, прокуратури і суду, про що
виносять постанову (ухвалу). Якщо
справу закрито судом при розгляді
кримінальної справи в апеляційному або
касаційному порядку,

зазначені дії провадить суд, що
розглядав справу у першій інстанції
(ч.1 ст.12);

--- у разі незгоди з винесеною
постановою (ухвалою) про відшкодування
шкоди громадянин відповідно до
положень цивільного процесуального
законодавства може оскаржити
постанову до суду, а ухвалу суду - до
суду вищої інстанції в апеляційному
порядку. Оскарження до суду не
позбавляє громадянина права
звернутись із скаргою до відповідного
прокурора (ч.2 ст.12).

Оскільки в даному випадку мова
йде про закриття кримінальної справи
за недоведеністю участі
обвинуваченого у вчиненні злочину, то
на підставі п.2 ст.2 та ч.1 ст.4 вказаного
Закону позивач за наявності підстав
має право на відшкодування за рахунок
коштів державного бюджету судових
витрат та інших витрат, сплачених
громадянином, а також сум, сплачених
громадянином у зв'язку з поданням
йому юридичної допомоги.

Позивачем надані необхідні
докази, що підтверджують сплату ним
коштів на оплату проїзду за викликами
органу розслідування та суду в сумі
4240грн., а також на оплату витрат на
правову допомогу в сумі 18000грн. Цими
доказами є квитанції прибуткового
касового ордеру про витрати на правову
допомогу, копії договорів, акт
приймання-передавання виконаної
роботи, копії чеків, довідка,
розрахунок використаного пального
(а.с.5-10, 15, 59, 70, 71).

На думку колегії суддів суд
першої інстанції на зазначені докази
обґрунтовано звернув увагу, оскільки
вони несуть достовірну інформацію про
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги.

Також колегія суддів звертає
увагу і на те, що судом першої інстанції
була витребувана і досліджена в
судовому засіданні відповідна
кримінальна справа, в якій наведені
відомості про її рух, наявність у
власності позивача автомобіля, на
якому він доставляв захисника і сам
приїздив до органа слідства та суду
тощо.

Доводи апеляційної скарги не містять в
собі підстав для скасування чи зміни
рішення. Посилання заявника на
ненадання розрахунку складових частин
витрат на правову допомогу та на
неврахування розміру компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
справах (передбаченого ч.2 ст.84 ЦПК
України та Законом України "Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах") до уваги не
приймаються, оскільки в цій справі мова
йде про відшкодування судових витрат
та інших витрат, сплачених
громадянином, а також сум, сплачених
громадянином у зв'язку з поданням
йому юридичної допомоги саме у
кримінальній справі. Законодавство у
даному випадку передбачає
відшкодування збитків у повному
обсязі, що відповідає ст.22 ЦК України.
Також не приймаються до уваги
посилання на непідтвердження наданими
позивачем письмовими документами
(зокрема, чеками) факту здійснення
відповідних витрат (зокрема, на пальне)
саме позивачем, оскільки вказані
докази досліджені та оцінені судом у
сукупності з іншими доказами. Крім
того, не можуть бути прийняті до уваги
посилання заявника на недослідження в
договорах про надання правової
допомоги транспортних витрат адвоката,
оскільки такі витрати в цих договорах
відсутні.

При розгляді справи колегія суддів
також враховує й обставини,
встановлені рішенням апеляційного
суду Херсонської області від 10.06.2014
року в іншій цивільній справі (за
позовом ОСОБА_3 до Цюрупинського
районного відділу Управління
внутрішніх справ України в Херсонській
області (третя особа - Державна
казначейська служба України) про
визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язання до вчинення дій).
Зокрема, те, що з вересня 2013 року
позивач намагається відновити
зазначеним чином своє порушене право.

Оскільки суд першої інстанції прийняв
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому відповідно до ст.308 ЦПК України це
є підставою для відхилення апеляційної
скарги та залишення рішення суду без
змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Чернової
Євгенії Бойчевої, діючої в інтересах
Цюрупинського районного відділу
Управління внутрішніх справ України в
Херсонській області, відхилити.

Рішення Новотроїцького
районного суду Херсонської області від
23 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, на неї може бути подана
касаційна скарга безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:

судді: