Справа№592/4414/13-ц
Провадження №2/592/31/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в
складі:

головуючого - судді
Корольової Г.Ю.

при секретарі
Кириченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Суми цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Сумської
міської ради, 3-ї особи: Приватне
підприємство «Мегаполіс», Управління
містобудування та земельних відносин
Сумської міської ради, Сумська
регіональна філія ДП Центру ДПЗК,
Управління Держземагенства у
Сумському районі Сумської області про
визнання державного акту недійсним та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
Приватного підприємства «Мегаполіс»,
3-я особа: КП «СМБТІ» про зобов'язання
вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом, який був
ним уточнений, про визнання державного
акту недійсним, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 5 березня 2000 року придбав
житловий будинок АДРЕСА_1 та згідно
договору купівлі-продажу земельної
ділянки також придбав земельну ділянку
площею 0,1553 га, розташовану у АДРЕСА_1. До
2006 року користувався з відповідачем -
ОСОБА_2 без встановлення меж та огорож,
а у 2006 році при встановленні паркану
ОСОБА_2, який там проживає тривалий час
вказав межі між земельними ділянками і
за його присутністю був встановлений
паркан. Крім того, з дозволу
відповідача ОСОБА_2 відступив у бік
належної останньому земельної ділянки
на 0,69 м для будівництва бесідки, але 3
листопада 2012 року отримав листа від
ОСОБА_2, в якому зазначив, що ним
порушена межа шляхом заглиблення
огорожі на 0,7 м на його земельну ділянку
і просив у добровільному порядку
переставити паркан на 0,7 м в сторону
його земельної ділянки. 11 квітня 2013
року ОСОБА_2 знову звернувся з листом
нагадування про перенесення огорожі. І
в березні 2013 року вирішив отримати
Державний акт замість старого зразку
та звернувшись до ПП «Мегаполіс» з
метою виготовлення технічної
документації для присвоєння
кадастрового номеру та проведення
кадастрової зйомки, виявилось, що площа
земельної ділянки за Державним актом
від 05.04.2000року і за планом земельної
ділянки, виготовленому ПП «Мегаполіс»
на 0,0018 га менше. При зверненні до
відповідача з проханням погодити межі
суміжних ділянок відповідач
відмовився, вказуючи, що доки не
перенесу огорожу, ніяких погоджень не
буде. Також стало відомо, що у 2009 році
відповідач приватизував свою земельну
ділянку. Вказує, що в акті про
погодження меж, відсутні підписи
землекористувачів суміжних земельних
ділянок, чим порушені його права і
прохає визнати його недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2 і належить на праві
приватної власності ОСОБА_2 та
зобов'язати Управління
Держземагенства у Сумському районі
Сумської області скасувати запис про
державну реєстрацію державного акту на
право власності на земельну ділянку,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 і
належить на праві приватної власності
ОСОБА_2

В вересні 2013 року із зустрічним
позовом звернувся до суду ОСОБА_2, який
неодноразово був уточнений та
змінений, який обґрунтовує тим, що він є
власником земельної ділянки по
АДРЕСА_2, яка є суміжною із земельною
ділянкою під АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_1 по АДРЕСА_1, яку він придбав у
попереднього власника ОСОБА_3 Спочатку
на протязі городу межа визначалась
трав'яною доріжкою, а в кінці ділянки по
АДРЕСА_3 були стовпи з металевих труб, а
між будинками і двором межа
визначалася стовпами дерев'яними на 3 м
один від одного і твердої огорожі не
було. Новий власник - ОСОБА_1 перекопав
трав'яну межу, а між будинками та двором
замість дерев'яних стовпів встановив
огорожу «рабиця» і ніяких питань не
виникало. Але у 2006 році ОСОБА_1 замість
огорожі із «рабиці» встанови нову
огорожу та продовжив її з суцільного
профільного металу. І під час
встановлення твердої огорожі, ОСОБА_1
заглибився до 70 см на земельну ділянку
АДРЕСА_2 без його згоди і лінія межі
стала не прямою. При виготовленні
технічної документації у ПП
«Мегаполіс» йому відомо не було і
вважає, їх дії неправомірними. Крім
того, ОСОБА_1 порушуються правила
добросусідства шляхом затінення та
задимлення його подвір'я, оскільки
вздовж його земельної ділянки
посаджені фруктові дерева: груша - 1,2
метра, груша - 1,3 метра, абрикоса -0,95 м,
слива - 0,83 м, яблуня - 2,0 м, яблуня - 2,0 м. У
порушення правил протилежної безпеки
збудована відкрита піч для
приготування шашликів на відстані 4,8
метра від огорожі, у будинок, сарай
ветхі. І в останній уточненій позовній
заяви ОСОБА_2 прохає демонтувати тверду
металеву огорожу на спільній межі меж
земельними ділянками АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 та переставити її на 0,69 метра в
сторону ділянки АДРЕСА_1; зобов'язати
ОСОБА_1 демонтувати піч -мангал для
приготування шашликів та бесідку;
прибрати фруктові дерева: дві яблуні,
дві груші, абрикосу та сливу,
декоративне дерево, які знаходяться на
межі на відстані від 0,83 метра до 2
метрів та визнати недійсним план
земельної ділянки землевласника
ОСОБА_1, розташованої по АДРЕСА_1,
виготовлений ПП «Мегаполіс».

В судовому засіданні позивач та
його представник ОСОБА_4 за первісним
позовом підтримали у повному обсязі
свої позовні вимоги, посилаючись на
обставини, які викладені у позовній
заяві та не погоджуються з вимогами за
зустрічним позовом ОСОБА_2, вказуючи, що
паркан встановлений у 2006 році за
дозволом ОСОБА_2, який сам вказував межу
і при отриманні ним Державного акту
землевпорядна організація здійснила
заміри земельної ділянки за вказаними
ним самим межами. Стосовно дерев,
посилаються на те, що не передбачена
відстань від дерев до межі сусідньої
ділянки, а лише у разі проникнення
корінь та гілок, мають право відрізати
корені дерев і гілок дерев. Піч - мангал
ніколи не використовується і не
заважає позивачу за зустрічним позовом
та вказує, що сплинув строк позовної
давності, оскільки як огорожа, піч, так
і дерева були збудовані та посаджені у
2006 році і з цього часу ОСОБА_2 претензій
не мав.

Відповідач за первісним позовом і
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в
судовому засіданні з позовними
вимогами ОСОБА_1 не згоден повністю,
посилаючись на те, що за договором
купівлі-продажу земельної ділянки від
05.05.200 року ОСОБА_1 придбав земельну
ділянку площею 1239 кв.м для будівництва
та обслуговування житлового будинку
(присадибна ділянка), земельної ділянки
площею 314 кв.м - будівництво та
обслуговування житлового будинку,
тобто загальною площею 1553 кв.м. Вказує,
що при виготовленні технічної
документації не враховувалися інші
земельні ділянки, які також суміжні з
його земельною ділянкою. Прохає свої
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача за
первісним позовом - Сумської міської
ради Базіль Р.В. в судовому засіданні
пояснив, що стосовно позовних вимог
ОСОБА_1 покладається на розсуд суду, але
просить врахувати пояснення
представника ПП «Мегаполіс» щодо
відхилень при наданні земельної
ділянки і визначення площі при
виготовленні технічної документації,
врахування кутів повороту земельних
ділянок, пояснень експерта ОСОБА_7

Представник 3-ої особи за первісним
позовом і як відповідач за зустрічним
позовом ПП «Мегаполіс» ОСОБА_8 в
судовому засіданні пояснив, що до нього
у 2008 році звернувся ОСОБА_2 для
виготовлення технічної документації з
метою приватизації земельної ділянки і
враховуючи, що була прискорена
програма для виготовлення та
приватизації земельних ділянок і не
було врегульовано до 2010 року актів
погодження меж, а робили по
геодезичним вимірам, але існують
відхилення до +5-10 см точок координаті і
можуть бути похибки до 20 см однієї і те
ж точки.

Представники третіх осіб: Управління
містобудування та земельних відносин
СМР, СРФ ДП Центру ДПЗК, УДЗА, КП «СМБТІ»
в судове засідання не з*явилися,
повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили, а
тому є підстави для розгляду справи в
їх відсутність.

Вислухавши учасників судового
розгляду, експерта ОСОБА_7, перевіривши
матеріали справи, суд дійшов
наступного висновку.

Між сторонами виникли
правовідносини з права власності на
земельну ділянку.

За змістом ст.ст. 116 ч.ч.1,2, 118 , 125 ч.1,
126 ч.1 ЗК України, громадяни набувають
право власності на земельну ділянку із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування у межах їх повноважень.

Громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у нього у користуванні,
повинен подати заяву до органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування за місцезнаходженням
земельної ділянки. Передача земельної
ділянки у власність громадянина
здійснюється лише після затвердження
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування проекту
приватизації землі, погодження і
розгляду, у встановленому законом
порядку, проекту відведення земельної
ділянки.

У подальшому, орган
виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування, приймає
рішення про передачу громадянину
земельної ділянки у власність або про
відмову у передачі земельної ділянки у
власність.

Право власності на земельну
ділянку виникає після отримання її
власником документа, що посвідчує
право власності, а саме: державного
акта.

Судом встановлено, що за договором
купівлі-продажу від 05.03.2000 року
ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 житловий
будинок АДРЕСА_1 (а.с.5) і за договором
купівлі-продажу від 05.05.2000 року ОСОБА_1 у
ОСОБА_3 купив земельну ділянку
загальною площею 0,1553 га, розташовану в
АДРЕСА_1. Це земельна ділянка належала
ОСОБА_3 на підставі державного акту на
право приватної власності на землю 11-СМ
№ 028347, виданого Сумської міською радою
народних депутатів за № 14714 від 05.04.2000 р.
Цільове призначення земельної ділянки
площею 1239 кв.м - будівництво та
обслуговування житлового будинку
(присадибна ділянка), земельної ділянки
пдлщею 314 кв.м - будівництво та
обслуговування житлового будинку
(а.с.6).

З копії Державного акту на право
власності на земельну ділянку ,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 14714
вбачається, що державним нотаріусом
зроблено відмітку про перехід до
ОСОБА_1 права власності на земельну
ділянку на підставі договору
купівлі-продажу від 05.05.2000 року (а.с.7).

Відповідно до п. 1.13 Інструкція про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Державного
комітету України поземельних ресурсах
від 4 травня 1999 р. № 43 складання
державного акта на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою при передачі земельної
ділянки, що була раніше надана
громадянам, підприємствам, установам,
організаціям і об'єднанням громадян
всіх видів, у постійне користування або
при переоформленні правоустановних
документів на ці земельні ділянки,
проводиться після відновлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) та закріплення їх
довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка за затвердженою в
установленому порядку відповідною
технічною документацією. Відповідно
до Закону України «Про землеустрій»
землеустрій здійснюється на підставі
укладених договорів між юридичними чи
фізичними особами (землевласниками і
землекористувачами) та розробниками
документації із землеустрою.
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про
землеустрій» при складанні
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку виготовляється
технічна документація із землеустрою.

З технічного звіту по складанню
державного акту на право власності на
землю для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд гр.
ОСОБА_3 на АДРЕСА_1 вбачається, що
складався акт про погодження
(встановлення) та закріплення в натурі
земельної ділянки від 4 листопада 1999
року та підписаний суміжними
землекористувачами, в тому числі
ОСОБА_2 (а.с. 198-217), а ОСОБА_1 після
оформлення договору купівлі-продажу
земельної ділянки з переходом права
власності на земельну ділянку,
погодився на встановлення паркану без
відновлення меж, що підтверджує його
згоду та влаштовувало як
землевласника.

Згідно копії Державного акту на
право власності на земельну ділянку
вбачається, що ОСОБА_2 на підставі
рішення Сумської міської Ради народних
депутатів від 26.06.1996 р., 13 сесія 22
скликання, рішення Сумської міської
ради від 28.10.2009 р. № 3088-МР є власником
земельної ділянки площею 0,0970 га, яка
розташована АДРЕСА_2. Акт зареєстровано
в Книзі записів реєстрації державних
акті на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 41 та
має кадастровий номер :09:019:0083
(а.с.54).

Наведене свідчить про те, що
оспорюваний позивачем ОСОБА_1
державний акт про право власності на
земельну ділянку ОСОБА_2 є
правовстановлюючим документом, який
видано на підставі рішень органу
місцевого самоврядування,у межах
повноважень цього органу.

Разом з тим, рішення Сумської
міської ради народних депутатів від
26.06.1996 р., рішення Сумської міської ради
від 28.10.2009 року , які прийняті у межах її
повноважень і на підставі яких видано
оспорюваний державний акт, у
встановленому законом порядку, не
оспорені й не визнані недійсними.

У даній справі заявлені
вимоги про визнання недійсним
державного акту про право
власності на земельну ділянку і не
заявлялись вимоги про визнання
недійсними рішень органу місцевого
самоврядування.

Відповідно до абзацу третього
пункту 3 Перехідних положень Закону
України «Про Державний земельний
кадастр», який набирає чинності з 01
січня 2012 року, у разі якщо після
перенесення інформації про земельні
ділянки з Державного реєстру земель до
Державного земельного кадастру
виявлені помилки у визначенні площ
та/або меж земельних ділянок
(розташування в межах земельної
ділянки частини іншої земельної
ділянки; невідповідність меж земельної
ділянки, вказаних у Державному реєстрі
земель, її дійсним межам;
невідповідність площі земельної
ділянки, вказаної у Державному реєстрі
земель, її дійсній площі у зв'язку із
зміною методів підрахунку (округлення);
присвоєння декільком земельним
ділянкам однакових кадастрових
номерів), такі помилки за згодою
власника земельної ділянки,
користувача земельної ділянки
державної чи комунальної власності
можуть бути виправлені на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) або за матеріалами
інвентаризації земель. Зміна меж
земельної ділянки при виправленні
вказаних помилок допускається за
письмовим погодженням з особами, яким
належить право власності (а щодо земель
державної та комунальної власності -
право користування) на суміжні
земельні ділянки.

Статтею ст. 22 Земельного Кодексу
України в редакції від 18 грудня 1992 року
передбачено, що право власності на
землю або право користування наданою
земельною ділянкою виникає після
встановлення землевпорядними
організаціями меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) і одержання
документа, що посвідчує це право.

З січня 2002 року відповідно до статті 125
ЗК України право користування
земельною ділянкою виникало після
одержання її власником або
землекористувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
користування або укладення договору
оренди, їх державної реєстрації та
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009
року право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав; громадяни та
юридичні особи зберігають право на
земельні ділянки (пункт 7 розд. Х
«Перехідні положення»ЗК), одержані
ними до 1 січня 2002 року у власність, у
тимчасове користування або на умовах
оренди розмірах, що були раніше
передбачені чинним законодавством.

Крім того, у ст. 126 Земельного кодексу
України, чинної на час видані спірного
державного акту, передбачено, що право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом.

Порядок видачі державних актів про
право власності на земельну ділянку
регулюється Інструкцією про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженою Наказом Державного
Комітету України по земельних ресурсах
4 травня 1999 року №43.

Відповідно до п.п. 1.12,1.13 цієї Інструкції
складання державного акта на право
власності на земельну ділянку або
право постійного користування
земельною ділянкою при передачі або
наданні земельних ділянок громадянам,
підприємствам, установам, організаціям
та об»єднанням громадян всіх видів
проводиться після перенесення в натурі
(на місцевості) меж земельної ділянки
та закріплення їх довгостроковими
межовими знаками встановленого зразка
та затвердженим в установленому
законом порядку відведення цієї
ділянки.

Складання державного акта на право
власності на земельну ділянку та на
право постійного користування
земельною ділянкою при передачі
земельної ділянки , що була раніше
надана громадянам, підприємствам ,
установам організаціям і об»єднанням
громадян всіх видів, у постійне
користування або при переоформлені
правоустановних документів на ці
земельні ділянки, проводиться після
відновлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та закріплення
їх довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка за затвердженою
відповідною технічною документацією.

Пунктом 2.1 Інструкції передбачено, що
роботи зі складання державного акта на
право власності на земельну ділянку
або на право постійного користування
земельною ділянкою виконуються в такій
послідовності: підготовчі роботи;
встановлення (відновлення) в натурі ( на
місцевості) меж земельної ділянки та
меж обмежень на використання земельної
ділянки; складання кадастрового плану
земельної ділянки заповнення бланка
державного акта.

Згідно з ст. 378 Цивільного кодексу
України, право власності особи на
земельну ділянку може бути припинене
за рішенням суду. Захист прав громадян
на земельні ділянки здійснюється
шляхом визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування (ст. 152
Земельного кодексу України).

Згідно з ст. 155 ЗК України, у разі
видання органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування акта,
яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Експерт ОСОБА_7 в судовому засіданні
підтримала свій висновок, але і не
заперечувала, що виміри проводила
арифметичним підрахунком, без
геодезичних вимірів, а для того, щоб
точніше виміряти суміжні земельні
ділянки, то потрібно брати всі земельні
ділянки, які перебувають поблизу, а це
5-6 земельних ділянок.

Як вбачається з висновку за № 23/14 від
04.08.2014 року фактично лінійні розміри та
площа земельної ділянки АДРЕСА_2 не
відповідає даним Державного акту на
право власності на земельну ділянку
від 12 грудня 2009 року, лінійні розміри та
площа земельної ділянки зменшені в
розмірах, а також і зменшені розміри
земельної ділянки АДРЕСА_1, що слугує не
визнавати даний висновок як доказ на
користь позивача, оскільки до уваги не
бралися інші землекористувачі, які
також межували з інших боків спірних
земельних ділянок і на підставі даного
висновку неможливо встановити хто із
суміжних землекористувачів порушив
права ОСОБА_1

З огляду на вищенаведене, судом не
встановлено порушень позивача за
первісним позовом, оскільки він сам
погодився на встановлення паркану в 2006
році, а ті похибки по геодезичним
вимірам є незначними, які можливо
підігнати без скасування державного
акту, як про це повідомив представник
ПП «Мегаполіс».

З копії технічного паспорту житлового
будинку АДРЕСА_1 та схематичного плану
земельної ділянки площа земельної
ділянки складає 1665 кв.м, надлишок
земельної ділянки - 155 кв.м. Дата
виготовлення 22 листопада 2012 року (а.с.15).

Враховуючи, що позивач та його
представник не надали належних
доказів, які б підтверджували
порушення прав при видачі
державного акту на право власності на
земельну ділянку , враховуючи. що він
придбав земельну ділянку на правах, на
яких вона належала попередньому
власнику, то в задоволенні позову про
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку
слід відмовити у повному обсязі.

Що стосується зустрічного позову
ОСОБА_2 про демонтування твердої
металевої огорожи на спільній межі меж
земельними ділянками АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 та переставлення її на 0,69
метра в сторону ділянки АДРЕСА_1;
зобов'язання ОСОБА_1 демонтувати піч
-мангал для приготування шашликів та
бесідку; прибрати фруктові дерева: дві
яблуні, дві груші, абрикосу та сливу,
декоративне дерево, які знаходяться на
межі на відстані від 0,83 метра до 2
метрів та визнання недійсним плану
земельної ділянки землевласника
ОСОБА_1, розташованої по АДРЕСА_1,
виготовлений ПП «Мегаполіс», суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог, виходячи з
наступного.

Як встановлено в судовому засіданні,
саме у 2006 році був встановлений паркан
між земельними ділянками за АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 і ніяких заперечень з боку
позивача за зустрічним позовом не
виникало і тільки з 2012 року після спору
з приводу проведення газифікації
будинку, ОСОБА_2 почав вимагати
переставити огорожу, що
підтверджується листом від 03.11.2012 року
(а.с. 8)та листом від 11.04.2013 року вимагав
пересадку дерев та перенесення печі
або підняти трубу та встановити зонтик
над трубою (а.с. 9).

Як вказано самим позивачем за
зустрічним позовом, ОСОБА_1 встановив
зонтик над трубою, підрізав гілки на
деревах, а доказів того, що йому
задимлює або є затінення від дерев,
суду не надав.

Відповідно до ст. 105 ЗК України у
випадку проникнення коренів і гілок
дерев з однієї земельної ділянки на
іншу власники та землекористувачі
земельних ділянок мають право
відрізати корені дерев і кущів, які
проникають із сусідньої земельної
ділянки, якщо таке проникнення є
перепоною у використанні земельної
ділянки за цільовим призначенням.

Обов'язок доказування відповідно зі
статтею 10 ЦПК покладений на сторони у
справі. Крім того, відповідно до ч. 1 ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не довів
ті обставини, що корені та гілки, які
проникають на його земельну ділянку із
земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1,
є перепоною у використанні його
земельної ділянки за цільовим
призначенням, а піч-мангал та бесідка
на земельної ділянки ОСОБА_1 задимлює
та заважає йому відпочивати.

Вимога зустрічного позову про
визнання недійсним виготовленого ПП
«Мегаполіс» плану земельної ділянки
землевласника ОСОБА_1, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1 не зачіпає інтереси
ОСОБА_2 та не порушує його права як
власника земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_2, оскільки сам
план не являється правовстановлюючим
документом, який б вплинув на його
права та обов'язки.

Підсумуючи вищенаведене суд дійшов
висновку про відмову у задовленні
позовних вимог як ОСОБА_1 про визнання
недійсним державного акту та
зобов'язанні вчинити дії, так і у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2
про зобов'язання вчинити дії.

За положеннями ч.4 ст. 88 ЦПК України
через те, що позивач за зустрічним
позовом ОСОБА_2 звільнений від сплати
судового збору, судові витрати
відносяться на рахунок держави

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 13, 14, 60, 88, 208, 209, 213-215,218 ЦПК
України, ст. ст. 105, 116, 118, 125, 126, 152, 153, 158
Земельного кодексу України,
Інструкцією «Про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
Державних актів на право постійного
користування землею»,

В И
Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Сумської міської
ради, 3-ї особи: Приватне підприємство
«Мегаполіс», Управління
містобудування та земельних відносин
Сумської міської ради, Сумська
регіональна філія ДП Центру ДПЗК,
Управління Держземагенства у
Сумському районі Сумської області про
визнання державного акту недійсним -
відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Приватного
підприємства «Мегаполіс», 3-я особа: КП
«СМБТІ» про зобов'язання вчинити дії -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до
апеляційного суду Сумської області
через Ковпаківський районний суд м.
Суми. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні при оголошенні
рішення, можуть подати апеляцію
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Г.Ю.
Корольова