Номер провадження: 22-ц/785/7992/14
Головуючий у першій інстанції Шевчук
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Кварталової А.М..

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Авторемсервіс" -
Оськіна Максима Дмитровича на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08 липня 2014 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
„Авторемсервіс", Затоківської
селищної ради Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області про
визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним, -

В С Т А Н О
В И Л А:

ОСОБА_3 звернулась до суду до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авторемсервіс»,
Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області з позовом в
подальшому уточненим про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним, вказуючи, що 15 лютого 2006 року
між Затоківською селищною радою
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Авторемсервіс» був укладений договір
оренди земельної ділянки, який
позивачка вважає таким, що укладений з
порушенням вимог чинного
законодавства, та таким, що має бути
визнаний недійсним, мотивуючи це тим,
що 15 лютого 2006 року між Затоківською
селищною радою Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Авторемсервіс» був
укладений договір оренди земельної
ділянки площею 0,215 га, яка розташована
за адресою: Одеська область, м.
Білгород-Дністровський, смт. Затока,
Центральний район, для експлуатації та
обслуговування бази відпочинку
«Автотранспортник». Однак, при
укладенні цього договору були допущені
суттєві порушення, які призвели до
недійсності цього договору. Так, при
передачі вищевказаної земельної
ділянки в оренду та укладенні
оспорюваного договору не були
узгоджені суттєві умови договору,
оскільки, по-перше, не була проведена
інвентаризація цієї земельної ділянки,
тобто не був відомий об'єкт, який
передавався в оренду, що також
підтверджується зміненою
конфігурацією земельної ділянки у
порівнянні з земельною ділянкою, яка
була передана в оренду у 2002 році, також
вказала, що при укладенні цього
договору між Затоківською селищною
радою Білгород-Дністровської міської
ради Одеської області були перевищені
її повноваження щодо розпорядження
земельною ділянкою, а також вказала, що
розроблена технічна документація на
вищевказану земельну ділянку не була
затверджена сесією Затоківської
селищної ради, що призвело до численних
порушень, зокрема, до порушення прав
позивача - ОСОБА_3 Той факт, що дійсно
права позивача порушенні, у зв'язку з
чим вона звертається до суду,
підтверджується тим, що ОСОБА_3 є
власником частини домоволодіння за
адресою: вул. Приморська, 81-а у смт
Затока, однак, прилегла до будинку
територія увійшла до оспорюваного
договору оренди, у зв'язку з чим
позивачка позбавлена можливості
користуватись територією, яка є
прилеглою до її будинку. Щодо строку
позовної давності представник
позивача пояснила, що про існування
оспорюваного договору їй не було
відомо, оскільки вона не сторона цього
договору, також пояснила, що підстави
уточненого позову стали відомі
позивачці лише у 2013 році в ході
розгляду іншої справи, тому просила
поновити пропущений строк.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08 липня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_3 - задоволено.

Визнано договір оренди земельної
ділянки площею 0,215 га., яка знаходиться
за адресою: Одеська область, смт.
Затока, м. Білгород-Дністровський,
Центральний район, для експлуатації та
обслуговування бази відпочинку
«Автотранспортник», укладений 15 лютого
2006 року між Затоківською селищною
радою, від імені якої діє голова
Затоківської селищної ради Ярцева
Надія Федорівна та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Авторемсервіс» в особі директора
Маковеєва Володимира Матвійовича -
недійсним.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
представник ТОВ „Авторемсервіс" -
Оськін Максим Дмитрович звернувся до
апеляційного суду Одеської області з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08 липня 2014 року та ухвалити нове,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом першої інстанції при
ухваленні рішення норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню на таких
підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими;

3) невідповідність висновків
суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також
розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід
визнано судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано
закон, який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із Законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог або
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Рішення суду першої інстанції
зазначеним вимогам, у повній мірі, не
відповідає.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України
апеляційний суд відкладає розгляд
справи в разі неявки у судове засідання
особи, яка бере участь у справі, щодо
якої немає відомостей про вручення
їй судової повістки, або за її
клопотанням, коли повідомлені нею
причини неявки буде визнано судом
поважними. Неявка сторін або інших
осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про час і
місце розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Позивач ОСОБА_3 будучи належним чином
повідомленою, в засідання судової
колегії не з`явилася.

Через канцелярію апеляційного суду
представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 надала
клопотання про відкладення розгляду
апеляційної скарги ТОВ
„Авторемсервіс" на іншу дату у зв`язку
із відрядженням у м.
Білгород-Дністровський для перемовин в
період з 16по 17 жовтня 2014 року
відповідно до наказу ТОВ «Ампаро» від
14.10.2014 року та з посиланням на те, що
ОСОБА_6 є єдиним представником ОСОБА_7
Заява представником датована 15.10.2014
року і того же дня подана до канцелярії
апеляційного суду Одеської області.
Судова повістка про судове засідання
на 15-30 г. 16.10.2014 року позивачем ОСОБА_3
отримана 13.09.2014 року - тобто більше ніж
за місяць до дати проведення судового
засідання (т. 5 а.с. 67).

Відповідно до доданої
представником К.С. довіреності на
представництво інтересів ОСОБА_3
вбачається, що у довіреності також
зазначено можливість представництва
ОСОБА_8 Будь-якого мотивування
неможливості здійснення
представництва ОСОБА_8 ОСОБА_6 у заяві
про відкладення апеляційного розгляду
справи, не навела.

Заяви від позивача ОСОБА_3 про
відкладення розгляду апеляційної
скарги ТОВ „Авторемсервіс" у зв`язку
із відсутністю свого представника
ОСОБА_6 та мотивуванням неможливості
участі у справі іншого представника
визначеного у довіреності або заміни
представника чи неможливістю
здійснювати захист своїх прав
самостійно, до апеляційного суду не
надходило.

Судова колегія, враховуючи
категоричні заперечення щодо
відкладення розгляду справи з боку
представника ТОВ „Авторемсервіс" -
апелянта по справі, приймаючи до уваги
тривалий розгляд цієї справи - з 2011
року, виходячи з ч.1 ст. 305 ЦПК України
вважає, що за вказаних обставин,
відсутні підстави щодо визнання не
явки позивача ОСОБА_3 та її
представників до суду апеляційної
інстанції такою, що відбулася з
поважних причин, внаслідок чого
відсутні підстави для відкладення
апеляційного розгляду скарги.

Тому, виходячи з ч. 2 ст. 305 ЦПК
України судова колегія вважає за
можливе розглянути апеляційну скаргу
ТОВ „Авторемсервіс" без присутності
позивача ОСОБА_3 та її представників.

Ухвалюючи рішення про задоволення
заявлених вимог, визнаючи договір
оренди земельної ділянки площею 0,215 га.,
яка знаходиться за адресою: Одеська
область, смт. Затока, м.
Білгород-Дністровський, Центральний
район, для експлуатації та
обслуговування бази відпочинку
«Автотранспортник», укладений 15 лютого
2006 року між Затоківською селищною
радою, від імені якої діє голова
Затоківської селищної ради Ярцева
Надія Федорівна та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Авторемсервіс» в особі директора
Маковеєва Володимира Матвійовича
недійсним, суд першої інстанції
виходив з того, що:

- при укладенні оспорюваного договору
оренди інвентаризація переданої в
оренду земельної ділянки не була
проведена, а технічна документація
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки не була затверджена,
що підтверджується відсутністю
матеріалів інвентаризації земельної
ділянки та відсутністю відповідного
рішення Затоківської селищної ради
щодо затвердження матеріалів
технічної документації, тобто при
укладенні договору були порушені
вимоги законодавства, а саме: Закону
України «Про землеустрій» та
Земельного кодексу України;

- при порівнянні додатку до акту
встановлення в натурі меж земельної
ділянки від 09.07.2002 року та додатку до
акту встановлення в натурі меж
земельної ділянки від 17.11.2005 року
вбачається, що змінились проміри цієї
земельної ділянки, і, змінилась
кількість суміжних землекористувачів,
тобто, відповідно, змінилась
конфігурація земельної ділянки, тобто
змінився об'єкт оренди, що вбачається з
матеріалів технічної документації та
підтверджено поясненнями
землевпорядника Затоківської селищної
ради ОСОБА_9;

- ОСОБА_3 є власником частини
домоволодіння АДРЕСА_1, що розташоване
на земельній ділянці, яка їй не
належить, оскільки вже увійшла до
земельної ділянки площею 0,215 га, яка
розташована за адресою: Одеська
область, м. Білгород-Дністровський, смт.
Затока, Центральний район яка передана
в оренду ТОВ "Авторемсервіс" для
експлуатації та обслуговування бази
відпочинку «Автотранспортник».

На підставі встановлених обставин, суд
набув висновку про те, що Затоківська
селищна рада при укладенні
оспорюваного договору діяла в межах
своїх повноважень, передбачених ЗК
України, але при цьому була порушена
процедура укладення договору оренди у
зв'язку з тим, що інвентаризація
переданої в оренду земельної ділянки
не була проведена, та того, що
розроблена технічна документація не
була затверджена у встановленому
порядку, чим були порушені норми
Закону України «Про землеустрій» та
Земельного кодексу України в редакції,
що діяла на момент укладення договору
оренди що, у відповідності до ст.ст. 203,
215 ЦК України є підставою для визнання
його недійсним.

Проте погодитися з такими висновками
суду першої інстанції не можна.

З матеріалів справи вбачається, що:

- рішенням Затоківської селищної ради
№ 1011 від 14.01.2002 року «Про розгляд листа
АТП - 15173», Затоківська селищна рада
вирішила дати згоду ВАТ «АТП-15173» на
розробку проекту землеустрою
відведення земельної ділянки площею 0,
23 га., яка використовується під
розміщення бази відпочинку
«Автотранспортник» у Центральному
курортному районі смт. Затока. На
підставі цього рішення ВАТ «АТП-15173»
був розроблений проект відведення
земельної ділянки, і, рішенням
Затоківської селищної ради № 76 від
17.05.2002 року було вирішено затвердити
проект відведення вищевказаної
земельної ділянки в тимчасове
користування на умовах оренди терміном
на 10 років. На підставі цього рішення
07.08.2002 року між Затоківською селищною
радою та ВАТ «АТП-15173» був укладений
нотаріально посвідчений договір
оренди вищевказаної земельної ділянки;

- у 2005 році, у зв'язку з переходом права
власності на нерухоме майно бази
відпочинку «Автотранспортник» від ВАТ
«АТП-15173» до ТОВ «Авторемсервіс», тобто
до нової юридичної особи, ТОВ
«Авторемсервіс» звернулося до
Затоківської селищної ради із
проханням розірвати договір оренди з
ВАТ «АТП-15173» та укласти новий договір
із новим власником будівель та споруд
бази відпочинку «Автотранспортник» -
ТОВ «Авторемсервіс».

- рішенням Затоківської селищної ради
№ 1561 від 16.08.2005 року «Про розгляд листа
ТОВ «Авторемсервіс» було вирішено
вважати втратившим чинність договір
оренди земельної ділянки від 07.08.2002
року, ТОВ «Авторемсервіс» надати у
довгострокову оренду терміном на 20
років земельну ділянку площею 0,215 га.,
яка використовується для експлуатації
та обслуговування бази відпочинку
«Автотранспортник»; дати дозвіл ТОВ
«Авторемсервіс» замовити технічну
документацію по складанню договору
оренди; укласти з ТОВ «Авторемсервіс»
договір оренди на вищевказану земельну
ділянку після розробки технічної
документації.

- згідно наданих на адресу суду
відділом Держземагентства у м.
Білгород-Дністровському Одеської
області належним чином завірених копій
матеріалів по укладенню договору
оренди земельної ділянки від 15.02.2006
року встановлено наступне.

- на підставі вищевказаного рішення
Затоківської селищної ради №1561 від
16.08.2005 року ТОВ «Авторемсервіс»
замовило розробку технічної
документації у Одеській Регіональній
філії ДП «Центр Державного земельного
кадастру при державному комітеті
України по земельних ресурсах», і ця
технічна документація була розроблена.

- матеріали технічної документації
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки складаються з:
пояснювальної записки інженера ІІІ
категорії М.Л. Яковлєвої; листа ТОВ
«Авторемсервіс» № 17 від 06.09.2005 року на
ім'я Директора Одеської Регіональної
філії ДП «Центр Державного земельного
кадастру при державному комітеті
України по земельних ресурсах» з
проханням виготовити технічну
документацію; технічне завдання на
розробку цієї документації; Свідоцтво
про державну реєстрацію
ТОВ»Авторемсервіс» від 29.12.2003 року;
витяг зі Статуту ТОВ «Авторемсервіс»,
затверджений рішенням зборів
засновників - протокол №1 від 19.12.2003
року; Довідка №19 з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України відносно ТОВ «Авторемсервіс»;
договір оренди земельної ділянки між
Затоківською селищною радою та ВАТ
«АТП-15173» від 07.08.2002 року; Додаток до
акта встановлення в натурі меж
земельної ділянки від 09 липня 2002 року;
технічний паспорт на будинок
відпочинку на базі відпочинку
«Автотранспортник», згідно якого
власником якого є ТОВ «Авторемсервіс»;
план земельної ділянки бази відпочинку
«Автотранспортник»; Свідоцтво про
право власності на нерухоме майно від
10.02.2005 року, згідно якого ТОВ
«Авторемсервіс» є власником будинку
відпочинку літ. «Х» будинку відпочинку
літ. «Й», складу літ. «Ч» зі складу
будівель та споруд бази відпочинку
«Автотранспортник» ; Витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 25.03.2005 року згідно якого ТОВ
«Авторемсервіс» є власником будівель
та споруд бази відпочинку
«Автотранспортник»; рішення
Затоківської селищної ради № 1561 від
16.07.2005 року «Про розгляд листа ТОВ
«Авторемсервіс»; лист № 20.69/01-24-6 від
20.12.2005 року на ім'я ТОВ «Авторемсервіс»
за підписом голови Затоківської
селищної ради Ярцевої Н.Ф., щодо надання
погодження розробленої технічної
документації; лист №597 від 15.12.2005 року
головного архітектора м.
Білгород-Дністровського І.К. Сучкова на
ім'я ТОВ «Авторемсервіс» щодо
погодження передачі в оренду
вищевказаної земельної ділянки; лист №
2079 від 16.12.2005 року Начальника міського
відділу земельних ресурсів м.
Білгород-Дністровського на ім'я ТОВ
«Авторемсервіс» щодо погодження та
можливості передачі в оренду
вищевказаної земельної ділянки; акт
від 17.11.2005 року встановлення
(відновлення) в натурі меж земельної
ділянки ТОВ «Авторемсервіс» для
експлуатації та обслуговування бази
відпочинку «Автотранспортник»;
каталог координат зовнішніх меж
земельної ділянки ТОВ «Авторемсервіс»;
довідка № 2078 від 16.02.2005 року Начальника
міського відділу земельних ресурсів
м. Білгород-Дністровського про
внесення відповідних змін до
земельно-облікових документів смт.
Затока; Додаток до акту встановлення в
натурі меж земельної ділянки від 17.11.2005
року.

Згідно правової позиції, викладеної у
Постанові судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України по
справі № 6-78цс13 від 25 грудня 2013 року, при
вирішенні справ про визнання договорів
оренди недійсними, суди мають
керуватись вимогами ст.. 3 ЦПК України
та ст.. 15 ЦК України, про те, що в
порядку цивільного судочинства
підлягає захисту саме порушене право,
тобто встановити, чи дійсно
порушуються права позивача, і в чому
саме полягає порушення прав позивача.

Суд першої інстанції пославшись на це у
рішенні, втім даної правової позиції,
викладеної у Постанові судової палати
у цивільних справах Верховного Суду
України по справі № 6-78цс13 від 25 грудня
2013 року, не дотримався.

Як вбачається, заявлені ОСОБА_3 позовні
вимоги, спрямовані на визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним.

Отже, тягар доказування заявлених у
цивільній справі вимог щодо
недійсності договору оренди, в даному
випадку покладається на позивача. При
цьому, виходячи із правової позиції
Верховного Суду України, викладеної у
Постанові судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України по
справі № 6-78цс13 від 25 грудня 2013 року,
доведення вимог про визнання договору
оренди земельної ділянки недійсним,
має здійснюватися позивачем в
контексті доведення порушення свого
права.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Позивачем не представлено жодного
належного документального доказу, що:

- її матері ОСОБА_11 належало на праві
власності домоволодіння, розташоване
на земельній ділянці з встановленим
розміром 0,085 га. і дана земельна ділянка
таким чином перебувала у користуванні
ОСОБА_11;

- укладенням 15.02.2006 року між
Затоківською селищною радою та ТОВ
«Авторемсервіс» договору оренди
земельної ділянки площею 0,215 га., яка
знаходиться за адресою: Одеська
область, смт. Затока, м.
Білгород-Дністровський, Центральний
район, переданої для експлуатації та
обслуговування бази відпочинку
«Автотранспортник» порушені права
ОСОБА_3, як власника (користувача)
земельної ділянки, що межувала та була
протиправно включена до складу
земельної ділянки переданої в оренду
ТОВ «Авторемсервіс».

Судом першої інстанції на порушення ч.4
ст. 10 ЦПК України не роз`яснено
позивачеві про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальної дії щодо
подання доказів на підтвердження своїх
позовних вимог, зокрема про
призначення судової землевпорядної
експертизи щодо включення земельної
ділянки, яка знаходиться при
домоволодінні, де частку у праві
власності має позивач, до земельної
ділянки переданої в оренду ТОВ
«Авторемсервіс» на підставі договору
оренди та про відповідність розміру та
конфігурації земельної ділянки,
переданої в оренду її фактичним межам
на місцевості.

Замість сприяння всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи та
вирішення питання про призначення
судової землевпорядної експертизи, суд
першої інстанції без належного
встановлення факту порушення прав
позивача, припустився обгрунтування
висновків про порушення відповідачами
процедури укладення договору оренди,
посилаючись на припущення.

При цьому суд не врахував, що ОСОБА_3
свідоцтво про право власності на 56/100
частин будинку за адресою:
АДРЕСА_1отримала на підставі
розпорядження органу приватизації від
26.06.1995 року відповідно заяви наймача
ОСОБА_3 про приватизацію 56/100 частин
будинку, яке використувалося позивачем
та членами її сім`ї на умовах найму (т. 2
а. с. 40-41).

Належних доказів про право
користування земельною ділянкою
площею 459 кв. м, на якій розташований
будинок в цілому, позивачем не надано
(т. 2 а. с. 9).

Крім того, суд першої інстанції
обґрунтовуючи порушення прав позивача
укладенням оспорюваного нею договору,
не звернув уваги, що позивач в
уточненому позові вказала, що про
порушення відповідачами законодавства
при укладенні ними договору оренди
земельної ділянки, вона дізналася під
час розгляду цивільної справи за її
позовом до відповідачів про визнання
права власності на земельної ділянку
порядку спадкування, провадження по
якій було зупинено до розгляду даної
цивільної справи. Тобто за позивачем на
час ухвалення рішення у даній справі не
було визнано право на спадщину у
вигляді земельної ділянки, яка
виділялася її матері у 1957 році для
забудови при переселенні, яка, як
стверджує позивач межує із земельною
ділянкою, переданою в оренду і
протиправно включена до її складу.

Отже, позивачем не надано будь-яких
документів про наявність у неї права
власності на домоволодіння після
смерті матері в порядку спадкування та
про наявність права користування
прибудинковою територією, як земельною
ділянкою з приводу незаконного
включення якої до орендованої
земельної ділянки, позивач звернулася
до суду з даним позовом.

Судова колегія не погоджується з
висновками районного суду про те, що
при укладенні договору оренди
інвентаризація переданої в оренду
земельної ділянки не була проведена, а
технічна документація щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки не була затверджена,
що на переконання суду є порушенням
законодавства, а саме: Закону України
«Про землеустрій» та Земельного
кодексу України, оскільки дані
висновки є передчасними, набуті без
належної перевірки і аналізу
земельного законодавства, що діяло на
час укладення договору оренди і
переважно засновані на особистій
думці допитаного у якості свідка
землевпорядника Затоківської селищної
ради Білгород-Дністровської міської
ради Одеської області ОСОБА_9.

Разом з тим, як вбачається з листа
директора Одеської регіональної філії
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру» діюче
на час укладення договору оренди
законодавство визначало вимоги для
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки, розроблення
відповідної документації із
землеустрою, порядку її розгляду та
затвердження. Зокрема ст. 55 Закону
України «Про землеустрій» в редакції,
що діяла на час розроблення технічної
документації до укладення договору
оренди встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості)
проводиться відповідно до
топографо-геодезичних та
картографічних матеріалів.
Встановлення меж земельної ділянки в
натурі здійснюється на основі
технічної документації із землеустрою,
якою визначається положення
поворотних точок меж земельної ділянки
в натурі (на місцевості). В розумінні
ст. ст. 186, 198 ЗК України в редакції, що
діяла на той час, роботи з розроблення
технічної документації щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки по укладенню
договору оренди ТОВ «Авторемсервіс»
для експлуатації та обслуговування
бази відпочинку «Автотранспортник» на
території Заткоівської селищної ради
м. Білгород-Дністровського Одеської
області Одеською регіональною філією
ДП «ЦДЗК» було виконано у
відповідності до діючого на той час
законодавства. Обов`язковість
проведення інвентаризації земельної
ділянки для укладення договору оренди
землі, а також затвердження технічної
документації щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки
чинним на той час законодавством не
передбачалося.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції не може залишатися в силі і
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні вимог.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 303, 307, 309, 313, 317 ЦПК України,
судова колегія -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Авторемсервіс"
Оськіна Максима Дмитровича -
задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08 липня 2014 року- скасувати та
ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Авторемсервіс",
Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області про визнання договору
оренди земельної ділянки недійсним.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів з
дня набрання законної сили рішенням
суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

А.М. Кварталова