Головуючий у 1 інстанції Богуславська
Суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого Ігнатоля Т.Г.,

суддів Попової С.А.,
Кочегарової Л.М.,

при секретарі Макаровій О.А.,

розглянувши справу за апеляційними
скаргами приватного акціонерного
товариства страхова компанія
«Український Страховий Дім» та ОСОБА_1
на рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 7
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до приватного акціонерного
товариства страхова компанія
«Український Страховий Дім» (далі ПрАТ
СК «Український Страховий Дім»), ОСОБА_1
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

в с т а
н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_2
звернувся з позовом до ПрАТ СК
«Український Страховий Дім», ОСОБА_1
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.
Уточнивши позовні вимоги, просив
стягнути з ПрАТ СК «Український
Страховий Дім» у відшкодування
матеріальної шкоди заподіяної
пошкодженням автомобіля 15 699,97 грн.,
пеню за прострочення виплати
страхового відшкодування в розмірі 1
736,11 грн., а з відповідача ОСОБА_1 -
франшизу 510 грн. та у відшкодування
моральної шкоди 10 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного
суду м.Маріуполя від 7 листопада 2013
року позов ОСОБА_2 задоволено
частково. Стягнуто з ПрАТ СК
«Український Страховий Дім» на
користь ОСОБА_2 у відшкодуванні
матеріальної шкоди 15 189,97 грн., пеню 1 736,11
грн., а всього 16 926,08 грн. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 франшизу в
розмірі 510 грн., моральну шкоду 2 000 грн.,
а всього 2 510 грн. В іншій частині позову
відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_2
у відшкодуванні судових витрат з ПрАТ
СК «Український Страховий Дім» 2000,24
грн., з ОСОБА_1 - 272,76 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення скасувати, в частині
стягнення з нього на користь ОСОБА_2
моральної шкоди в розмірі 2 000 грн. та
витрат на правову допомогу, ухвалити
нове рішення та відмовити ОСОБА_2 у
задоволенні позовних вимог в цій
частині, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

В апеляційній скарзі ПрАТ СК
«Український Страховий Дім» просить
рішення скасувати, в частині стягнення
з ПрАТ СК «Український Страховий Дім»
на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди,
пені та судових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення ОСОБА_1 та представника
ПрАТ СК «Український Страховий Дім»
Кравцової Н.В., які просили
задовольнити скарги, заперечення
ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню за
таких підстав.

Судом встановлено, що 7 жовтня
2012 року о 14-30 год. ОСОБА_1, керуючи
автомобілем ВАЗ 2104 д/н НОМЕР_1, на
перехресті пр. Ілліча та вул. Левченка в
м. Маріуполі не дотримався безпечної
дистанції руху та скоїв зіткнення з
автомобілем ЗАЗ-DAEWOO-SENS д/н НОМЕР_2, під
керуванням позивача ОСОБА_2 Постановою
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
від 22 жовтня 2012 року ОСОБА_1 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в дохід
держави в розмірі 340 грн.
Цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля ВАЗ 2104 ОСОБА_5 на
момент ДТП була застрахована в ПрАТ СК
«Український страховий дім». Вартість
відновлювального ремонту автомобіля
ЗАЗ-DAEWOO- SENS, з урахуванням зносу та ПДВ,
становила 15 699,97 грн.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з
того, що дії водія ОСОБА_1, який допустив
порушення Правил дорожнього руху в
Україні, призвели до пошкодження
автомобіля позивача та заподяння йому
моральної шкоди, що ПрАТ СК
«Український страховий дім»
безпідствно не виплатило позивачу
страхове відшкодування у встановлені
законом строки, і тому, ця сума підлягає
примусовму стягненню зі страхової
компанії із застосування наслідків
відповідальності за порушення умов
договору у вигляді стягнення пені.

Такі висновки суду першої
інстанції є правильними, відповідають
матеріалам справи й вимогам закону.

Згідно до ст.1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме, шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Статтями 23, 1167 ЦК України
передбачено, що особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода відшкодовується грішми,
майном або в інший спосіб. Моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними діями,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Зважаючи на те, що обставини
дорожньо-транспортної пригоди та вина
ОСОБА_1 в ДТП сторонами не оспорюється,
рішення суду про покладення
відповідальності на ПрАТ СК
«Український страховий дім» по
відшкодуванню позивачу матеріальної
шкоди та на ОСОБА_1 - по відшкодуванню
франшизи та моральної шкоди, є
обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1
про те, що суд безпідставно визначив
відшкодування позивачу моральної
шкоди в розмірі 2 000 грн. є
неспроможними, оскільки у
відповідності з роз'ясненнями,
викладеними в п.3 постанови Пленуму
Верховного Суду України N 4 від 31.03.95
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема, у порушенні права
власності, інших цивільних прав, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Встановлено, що в результаті
ДТП був пошкоджений автомобіль ОСОБА_2,
а тому, позивач мав право на
відшкодування моральної шкоди,
пов*язаної з пошкодженням його майна,
за рахунок винної особи. Розмір
відшкодування моральної шкоди
визначено судом з урахуванням вимог
розумності і справедливості. Наведені
відповідачем в апеляційній скарзі
доводи щодо скрутного матеріального
становища не приймаються колегією
суддів до уваги, оскільки будь-яких
допустимих та належних доказів з цього
приводу ні суду першої інстанції, ні
апеляційному суду не надано.

Тому, в частині стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної
шкоди в розмірі 2 000 грн. підстав для
скасування або зміни рішення не
вбачається.

Обгрунтованим апеляційний
суд вважає і рішення суду в частині
стягнення з ПрАТ СК «Український
страховий дім» пені в розмірі 1 736 грн.
11 коп. за несвоєчасну виплату позивачу
страхового відшкодування.

Так, у відповідності зі ст.979 ЦК
України, за договором страхування
одна сторона (страховик) зобов'язується
у разі настання певної події
(страхового випадку) виплатити другій
стороні (страхувальникові) або іншій
особі, визначеній у договорі, грошову
суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Статтею 990 цього Кодексу
передбачено, що страховик здійснює
страхову виплату відповідно до умов
договору на підставі заяви
страхувальника або іншої особи,
визначеної договором і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Згідно зі ст.5 Закону України
"Про обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів" (далі
Закон), об'єктом обов'язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності є майнові інтереси,
що не суперечать законодавству
України, пов'язані з відшкодуванням
особою, цивільно - правова
відповідальність якої застрахована,
шкоди, заподіяної життю, здоров'ю,
майну потерпілих внаслідок
експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Відповідно ст. 22 цього Закону,
при настанні страхового випадку
страховик, у відповідності з лімітами
відповідальності страховика,
відшкодовує в установленому даним
Законом порядку оцінену шкоду,
спричинену в результаті дорожньо -
транспортної пригоди життю, здоров"ю,
майну третьої особи.

Згідно зі ст.ст.8,9 Закону
України «Про страхування», страховий
випадок - це подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.
Страхова виплата - це грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. Розмір
страхової суми визначається договором
страхування і не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до п.п. 36.2, 36.5 ст.36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страховик
протягом 15 днів з моменту узгодження
ним розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, при наявності
документів, зазначених у ст.35 Закону,
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду, але не пізніше 90 днів з дня
прийняття заяви про страхове
відшкодування, зобов'язаний внаслідок
визнання ним вимог заявника
обґрунтованими прийняти рішення про
виплату страхового відшкодування та
виплатити його. Протягом трьох робочих
днів з дня прийняття відповідного
рішення страховик зобов'язаний
направити заявникові письмове
повідомлення про прийняте рішення. За
кожен день прострочення виплати
страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має право
на отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Згідно п.37.1.3 ст.37 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно - правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»( далі - Закон), яким
передбачено, що підставою для відмови
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати) є невиконання
потерпілим своїх обов'язків,
визначених цим Законом, якщо це
призвело до неможливості страховика
встановити факт дорожньо -
транспортної пригоди, причини та
обставини її настання або розмір
заподіяної шкоди.

Такий висновок суду
відповідає і роз'ясненням, які
містяться у п. 19 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних та кримінальних
справ №4 від 1 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», відповідно до
яких, з урахуванням змісту 979 ЦК
України та ст.16 Закону України «Про
страхування», у разі настання
страхового випадку страховик
зобов'язаний виплатити страхове
відшкодування, а інші умови договору
страхування є підставою для відмови у
виплаті лише в тому разі, якщо таке
порушення положень договору
страхувальником перешкодило
страховику переконатися, що ця подія є
страховим випадком, і має оцінюватися
судом в кожному конкретному випадку.

З матеріалів справи
вбачається, що про страховий випадок
ПрАТ СК «Український страховий дім»
було повідомлено своєчасно, але,
незважаючи на те, що представлені
учасниками ДТП матеріали прямо
вказували на настання страхового
випадку і не було перешкод, які б
унеможливлювали виплатити позивачу
страхове відшкодування, це питання не
було вирішено страховою компанією і на
час ухвалення рішення (а.с.6).

Доводи апеляційної скарги
ПрАТ СК «Український страховий дім»
про відсутність документів, за
наявності яких компанія були
позбавлена можливості виконати умови
договору страхування, є
непереконливими.

Оскільки ПрАТ СК «Український
страховий дім» в скарзі не наводив
заперечень щодо визначеного судом
розміру пені, колегія суддів, в межах
повноважень ст.303 ЦПК України, вважає
обґрунтованим рішення суду про
визначення пені на підставі п.36.5 ст.36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Зважаючи на те, що
розрахований апеляційним судом розмір
пені становить 1802,22 коп. (за період з 24
жовтня 2012 року до 7 листопада 2013 року,
виходячи з суми страхового
відшкодування 12 049,98 грн.(в межах
апеляційної скарги), подвійної
облікової ставки 15% та 14%), але позивачем
пред'явлена сума позову 1 736 грн.11 коп.,
колегія, на підставі ст.11 ЦПК України,
погоджується з рішенням суду про
задоволення позову в межах заявлених
вимог(а.с.4,18,71).

Тому, апеляційна скарга ПрАТ
СК «Український страховий дім» про
безпідставне стягнення пені,
задоволенню не підлягає.

Між тим, такими, що
заслуговують на увагу, колегія суддів
визнає доводи апеляційної скарги ПрАТ
СК «Український страховий дім» про
необгрунтоване визначення розміру
страхового відшкодування ОСОБА_2 за
рахунок страхової компанії в розмірі
15 699,97 грн., з урахуванням зносу,
враховуючи наступне.

Зі змісту ч.3 ст.988 ЦК України
страхова виплата за договором
майнового страхування і страхування
відповідальності (страхове
відшкодування) не може перевищувати
розміру реальних збитків.

Відповідно до ст.9 Закону
України «Про страхування» розмір
страхової суми визначається договором
страхування і не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Згідно ст.29 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.7.3 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податкові зобов'язання у
особи, яка надає послуги, виникають з
дати вчинення замовником та виконавцем
послуги певних дій, направлених на
отримання послуги. Таким чином,
авто-товарознавче дослідження не є
підставою для виникнення податкових
зобов'язань з надання послуг щодо
проведення відновлювального ремонту
пошкодженого транспортного засобу.
Зазначені зобов'язання можуть
виникнути лише внаслідок фактичного
надання послуги з проведення такого
ремонту за умови, що виконавець цієї
послуги є платником ПДВ.

Згідно із Законом України
«Про податок на додану вартість» від 3
квітня 1997 року, з наступними змінами і
доповненнями, платниками податку є
особи, які здійснюють

господарську діяльність та
реєструються, як платники податку, і
здійснюють утримання та внесення до
бюджету податку, що сплачується
покупцем.

Виходячи зі змісту ст.ст. 3.2.3,
3.2.5 даного Закону, страхові послуги не
є об'єктом оподаткування податку на
додану вартість. Тому, при виплаті
страхового відшкодування такий
податок не нараховується, крім
випадків, коли особа, яка здійснює
ремонт, надасть підтвердження того, що
відновлювальний ремонт здійснювався
на підприємстві, яке, відповідно до
Закону України «Про податок на додану
вартість», є суб'єктом сплати такого
податку і він включений до вартості
відновлювального ремонту.

Крім того, згідно з листом
Державної податкової інспекції від 21
серпня 2009 року № 10143/5/16 -1816, яким
роз'яснено порядок виплати страхового
відшкодування, податок на додану
вартість нараховується лише у разі
перерахування суми страхового
відшкодування на рахунок ремонтного
підприємства - платника податку. Тобто,
податок на додану вартість може бути
відшкодований у разі надання
потерпілим довідки, що пошкоджений
автомобіль відремонтований платником
податку.

Відповідно до п.2 ст.36 Закону України
«Про внесення змін до деяких законів
України щодо обов'язкового
страхування цивільно - правої
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», якщо
відшкодування витрат на проведення
відновлювального ремонту пошкодженого
майна (транспортного засобу)
здійснюється з урахуванням зносу
безпосередньо за рахунок потерпілої
особи, сума, що відповідає розміру
оціненої шкоди, зменшується на суму
визначеного відповідно до
законодавства податку на додану
вартість.

Як вбачається зі звіту № 1022
від 24 жовтня 2012 року про вартість
матеріального збитку, завданого
власнику транспортного засобу
ЗАЗ-DAEWOO-SENS, вартість відновлювального
ремонту автомобіля, з урахуванням
зносу, становила 15 699,97 грн., в тому числі
ПДВ (а.с.18-23).

В судовому засіданні
апеляційного суду позивач ОСОБА_2 не
заперечував того, що до теперішнього
часу автомобіль не відремонтовано і
будь-яких реальних витрат на
проведення ремонтних робіт він не
поніс.

За таких обставин, апеляційний
суд не може не погодитися з доводами
скарги страхової компанії про те, що
рішення суду підлягає зміні, а сума
страхового відшкодування - зменшенню
до 12 049,98 грн., з урахуванням відсутності
підстав для відшкодування позивачу за
рахунок ПрАТ СК «Український
страховий дім» франшизи - 510 грн. та
податку на додану вартіть в розмірі 20% -
3139,99 грн. (в межах доводів апеляційної
скарги), враховуючи те, що розмір шкоди
визначено з урахуванням зносу
транспортного засобу.

Загальна сума відшкодування на
користь ОСОБА_2 зі страхової компанії
«Український страховий дім» підлягає
визначенню 13 786,09 грн. і складається зі
страхового відшкодування 12 049,98 грн. та
пені 1 736,11 грн.

Перевіряючи рішення суду, в
частині відшкодування позивачу витрат
на правову допомогу в розмірі 2 000 грн.,
апеляційний суд не може залишити без
уваги доводи апеляційних скарг ПрАТ СК
«Український страховий дім» про
недоведеність та необгрунтованість
стягнення цієї суми на користь ОСОБА_2,
виходячи з наступного.

Так, згідо договору від 10 липня
2013 року позивачу надавалася юридична
допомога адвокатом ОСОБА_4 і авансовий
платіж становив 2 000 грн.(а.с.33-41).

Згідно ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі справи вбачається, що
ОСОБА_4 приймав участь у справі, як
представник ОСОБА_2, однак ні суду
першої інстанції, ні апеляційному суду
не надано звіту про надання правової
допомоги та розрахунку, з якого виходив
позивач при пред'явленні вимог про
відшкодування вказаної суми, в порядку
передбаченому ст.1 Законом України
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах».
Відсутні у справі і фінансові
документи, які б підтверджували факт
оплати адвокату вказаної суми
(квитанції, прибуткові касові ордери та
таке інше), документи про занесення
цієї суми до книги обліку доходів та
витрат адвоката.

За таких обставин, апеляційні
скарги підлягають частковому
задоволенню, а рішення суду про
стягнення з ПрАТ СК «Український
страховий дім» на користь ОСОБА_2 2 000
грн. в рахунок відшкодування витрат на
правову допомогу - скасуванню за
недоведеністю вимог.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України,
якщо позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
вимог, але, з урахуванням вимог ст.4
Закону України «Про судовий збір», не
можуть бути менше 229,40 грн. Таким чином,
позивачу підлягають відшкодуванню
судові витрати понесені ним по оплаті
судового збору при зверненні до суду
пропорційно задоволеним вимогам, а
тому, з ПрАТ СК «Український
страховий дім» підлягає стягненню
223,62 грн., ОСОБА_1 - 49,09 грн.

Керуючись п.2 ч.1. ст.307, ст. 309
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л
а :

Апеляційні скарги приватного
акціонерного товариства страхова
компанія «Український Страховий Дім»
та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
7 листопада 2013 року, в частині
стягнення з приватного акціонерного
товариства страхова компанія
«Український Страховий Дім» на
користь ОСОБА_2 відшкодування
матеріальної шкоди та відшкодування
витрат по оплаті судового збору
змінити.

Стягнути з приватного
акціонерного товариства страхова
компанія «Український Страховий Дім»
на користь ОСОБА_2 у відшкодування
матеріальної шкоди 12 049,98 грн., пеню 1
736,11 грн., а всього 13 786,09 грн.(тринадцять
тисяч сімсот вісімдесят шість грн. 09
коп.).

Стягнути з приватного
акціонерного товариства страхова
компанія «Український Страховий Дім»
на користь ОСОБА_2 у відшкодування
витрат на оплату судового збору 223,62
грн. та з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає
АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_3, ІПН НОМЕР_4) на
користь ОСОБА_2 49,09 грн.

Це ж рішення, в частині
відшкодування ОСОБА_2 витрат на
правову допомогу в розмірі 2 000 грн.
скасувати.

Рішення суду, в частині
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
франшизи 510 грн., у відшкодування
моральної шкоди 2000 грн. та в частині
відмови ОСОБА_2 у решті позовних
вимог, залишити без змін.

Рішення набирає законної сили
з моменту проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
Ігнатоля
Т.Г.

судді
Попова
С.А.

Кочегарова
Л.М.