У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.
(доповідача),

суддів: Мацунича М.В. і Панька В.Ф.,

секретар - Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
на рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 23 травня 2014 р.
за позовом публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором і звернення
стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк» (надалі - Банк) звернулося
у суд із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
березні 2014 р.

Просило стягнути з ОСОБА_2 на свою
користь 1321208.41 грн. кредитної
заборгованості, яка складається із:

- 50685.21 грн. відсотків за кредитним
договором № 0;

- 1270523.20 грн. заборгованості за
додатковою угодою № 1 до
кредитного договору, а саме: 830839.88 грн.
заборгованості за кредитом, із яких
56360.23 грн. складає прострочена
заборгованість, а 439683.32 грн. -
заборгованість по відсотках, у тому
числі 138123.48 грн. простроченої
заборгованості;

- у рахунок погашення указаної
заборгованості звернути стягнення на
предмет іпотеки - готель із рестораном
загальною площею 715.8 кв. м, який
належить на праві власності ОСОБА_3 і
знаходиться у АДРЕСА_1, шляхом продажу
цього нерухомого майна на публічних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження;

- стягнути з відповідачів
пропорційно 3654 грн. судового судового
збору.

На обґрунтування Банк зазначав, що 04.05.07
р. акціонерний комерційний
інноваційний банк «УкрСиббанк» і
ОСОБА_2 уклали кредитний договір №
0 (у подальшому змінений на №
1) на суму 100000 доларів США з
розрахунку 13.5 річних строком із 04.05.2007
р. по 04.05.2022 р.

За договором купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами від 08.12.2011 р. новим
кредитором та іпотекодержателем стало
публічне акціонерне товариство
«Дельта Банк». Однак, умови кредитного
договору позичальник належним чином не
виконує, унаслідок чого станом на 13.02.2014
р. утворилася указана заборгованість.
Надіслані відповідачам письмові
вимоги про необхідність виконання
зобов'язань залишені без відповіді та
реагування.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду від 23.05.14 р. позов задоволено
частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Банку 1321208.41 грн. кредитної
заборгованості; у решті позову
відмовлено. Вирішено питання судових
витрат (а.с.75-78).

У апеляційній скарзі та в судовому
засіданні Банк просить змінити це
рішення, тобто в частині відмови в
задоволенні позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки рішення
скасувати та ухвалити в цій частині
нове про задоволення указаної вимоги.
Доводить про порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Указує, що невнесення до державного
реєстру іпотек інформації про зміну
іпотеко держателя не тягне за собою
недійсність права вимоги та не
спростовує право вимоги Банку.

У письмовому запереченні та в судовому
засіданні ОСОБА_3 (в особі представника
- адвоката ОСОБА_4) не визнала скарги як
безпідставної і просить залишити
рішення суду без змін.

Суд першої інстанції виходив із
безпідставності вимоги про звернення
стягнення на предмет іпотеки через
відсутність належно оформленого
правонаступництва щодо відступлення
прав за іпотечним договором, державної
реєстрації такого відступлення прав і
неповідомлення «УкрСиббанком»
іпотекодавця про відступлення ним
своїх прав Банку.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення - залишенню без змін, із таких
мотивів.

Згідно з положеннями ст. 24 Закону «Про
іпотеку» відступлення прав за
іпотечним договором здійснюється без
необхідності отримання згоди
іпотекодавця, якщо інше не встановлено
іпотечним договором, і за умови, що
одночасно здійснюється відступлення
права вимоги за основним зобов'язанням.
Якщо не буде доведено інше,
відступлення прав за іпотечним
договором свідчить про відступлення
права вимоги за основним зобов'язанням.
Іпотекодержатель зобов'язаний
письмово у п'ятиденний строк
повідомити боржника про відступлення
прав за іпотечним договором і права
вимоги за основним зобов'язанням.
Правочин про відступлення прав за
іпотечним договором підлягає
нотаріальному посвідченню. Відомості
про таке відступлення підлягають
державній реєстрації у встановленому
законодавством порядку.

Відповідно до вимог ст. 3 ч.1, ч.3, ст.4 ч.1
п.2 Закону «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 р. (у чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин редакції) державна
реєстрація прав є обов'язковою.
Інформація про права на нерухоме майно
та їх обтяження підлягає внесенню до
Державного реєстру прав. Права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації. Обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, іпотека.

Однак, нотаріально посвідченого
правочину про відступлення прав за
іпотечним договором немає, що також
було встановлено рішенням
Ужгородського міськрайонного суд від
16.09.2013 р., яке набрало законної сили та є
чинним (а.с.56-65). Відомості про
відступлення прав за іпотечним
договором не зареєстровані, що не
заперечується.

Доводи апелянта про достатність
договору купівлі-продажу прав вимоги
за кредитами від 08.12.2011 р. між ним і ПАТ
«УкрСиббанком» для підтвердження
факту відступлення прав за іпотечним
договором і відсутність необхідності в
державній реєстрації указаних прав не
ґрунтуються на законі.

Окрім того, за вимогами п.п.2.2.1., 6.5.
договору іпотеки № 0 від 04.05.2007 р.
іпотекодержатель (Банк) зобов'язаний
був попередити іпотекодавця протягом 10
календарних днів про відступлення
вимоги прав за цим договором. Усі
повідомлення між сторонами
здійснюються у письмовій формі (а.с.19,
21). Відповідно ж до п.4.6. доданого до
апеляційної скарги договору
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами від 08.12.2011 р. покупець (Банк)
зобов'язався протягом 30 календарних
днів (якщо інший строк не передбачений
українським законодавством) із дати
закриття надіслати кожній особі, що
надає забезпечення, підписане
сторонами договору повідомлення про
передачу прав рекомендованим листом із
повідомленням про отримання (а.с.93).

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_5 як
іпотекодавцю була надіслана досудова
вимога за підписом тільки представника
Банку і то лише 21.02.14 р. (а.с.31-33). При
цьому, доказів отримання указаної
вимоги адресатом і надання боржникові
(іпотекодавцеві) доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні
немає (ст. 517 ЦК України).

У контексті наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції ухвалив
законне та обґрунтоване рішення.
Неправильного застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити.

2. Рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 23 травня 2014 р.
залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: