РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді
Крижанівської Г.В.,

суддів
Шебуєвої В.А., Оніщука М.І.,

при секретарі: Пацалі
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до кооперативу
"Пейзажний" про усунення перешкод у
здійсненні права власності за
апеляційною скаргою представника
кооперативу "Пейзажний" - Невмержицької
Ірини Миколаївни на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 26 травня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року позивач
звернувся до суду із позовом до
кооперативу «Пейзажний», в якому
просив зобов'язати відповідача усунути
перешкоди у здійсненні права власності
на належне йому майно: гаражний бокс
АДРЕСА_1, а також не чинити перешкоди у
відбудові вказаного гаражного боксу.

Свої вимоги обґрунтував тим, що
право власності на зазначене вище
майно набув за договором
купівлі-продажу від 14.03.1996 р. та
зареєстрував у Київському міському
бюро технічної інвентаризації 21.03.1996 р.

У 2006 році належний позивачу
гаражний бокс був знесений Державною
виконавчою службою м. Києва при
вчиненні виконавчих дій. Разом з тим,
постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 14.10.2009 р. такі дії
визнано неправомірними та зобов'язано
ГУЮ у м. Києві відшкодувати завдану
шкоду шляхом відновлення попереднього
становища, яке існувало до порушення, а
саме: відбудувати спірний гаражний
бокс.

Ухвалою Шевченківського
районного суду м. Києва від 29.11.2012 р.
змінено спосіб відшкодування ГУЮ у м.
Києві шкоди, завданої ОСОБА_1, який був
визначений постановою Шевченківського
районного суду м. Києва від 14.10.2009 р., а
саме: дії по відновленню гаражного
боксу змінено на стягнення на користь
позивача грошової компенсації.

ОСОБА_1 вказував, що має намір
самостійно відновити гаражний бокс за
рахунок отриманих в якості компенсації
коштів, однак відповідач чинить
перешкоди у доступі до місця
відновлення майна шляхом встановлення
на цій території воріт та огородження
її парканом.

Крім того, на прохання позивача
усунути зазначені перешкоди
кооператив «Пейзажний» листом від
09.11.2013 р. повідомив, що вважає
неможливим відновлення гаража.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 26.05.2014 р.
позов ОСОБА_1 до кооперативу
«Пейзажний» про усунення перешкод у
здійсненні права власності задоволено.
Зобов'язано кооператив «Пейзажний»
усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні
права власності на належне йому майно -
гаражний бокс АДРЕСА_1, розташований за

Справа 761/7076/14-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/10580/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Маліновська В.М.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Крижанівська Г.В. . адресою:
АДРЕСА_1, шляхом не чинити перешкод
ОСОБА_1 у відновленні попереднього
становища та відбудові гаражного боксу
АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним
рішенням, кооператив «Пейзажний»
звернувся із апеляційною скаргою, в
якій просив оскаржуване рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що при ухваленні оскаржуваного рішення
судом першої інстанції було
неправильно застосовано норми
матеріального права та неповно
з'ясовано обставини справи.

Апелянт вказував, що правові
підстави для відновлення гаражного
боксу відсутні, оскільки за знищення
майна його власник отримав грошову
компенсацію без зазначення її
цільового призначенні у сумі,
співмірній вартості закінченого
будівництвом та введеного в
експлуатацію об'єкта. Відтак,
твердження про те, що вказана сума
грошової компенсації була надана з
метою відновлення гаражу, є
помилковими.

Також зазначив, що право власності
на майно припиняється в разі його
знищення, а неподання власником заяви
про внесення змін до державного
реєстру щодо припинення права
власності свідчить про неналежне
виконання ним своїх обов'язків.

В судовому засіданні представник
апелянта доводи апеляційної скарги
підтримала, просила оскаржуване
рішення скасувати, ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Відповідач та представники
відповідача проти задоволення
апеляційної скарги заперечували,
просили її відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
заслухавши пояснення учасників
процесу та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом та вбачається
з матеріалів справи, право власності на
гаражний бокс АДРЕСА_1 позивач набув за
договором купівлі-продажу від 14.03.1996 р.
та зареєстрував у Бюро технічної
інвентаризації м. Києва 21.03.1996 р. (а.с.
13-15, т. 1).

Рішенням Господарського суду м.
Києва від 23.02.2005 р. у справі № 19/10 за
позовом Міністерства закордонних
справ України до гаражно-будівельного
кооперативу «Пейзажний» про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою зобов'язано відповідача
усунути перешкоди в користуванні
земельною ділянкою шляхом знесення
всіх гаражів, що знаходяться на
земельній ділянці площею 0,3806 га, яка
надана Міністерству закордонних справ
України рішенням Київської міської
ради від 15.07.2004 р. № 448/1858 для
будівництва, експлуатації та
обслуговування житлового будинку на
перетині пров. Десятинного та
Пейзажної алеї у Шевченківському
районі м. Києва (а.с. 231, 232, т. 1).

10.03.2005 р. Господарським судом м.
Києва видано наказ № 19/10 про примусове
виконання вищевказаного рішення (а.с.
233, т. 1).

Як вбачається з акту, складеного
державними виконавцями ВПВР ДВС м.
Києва, 06.10.2006 р. гаражні бокси,
розташовані на зазначеній у рішенні
земельній ділянці, у тому числі
гаражний бокс АДРЕСА_1, були відкриті та
демонтовані (а.с. 228, 216 т. 1).

Згідно постанови головного
державного виконавця ВПВР ДВС м. Києва
Крайчинського С.С. від 12.10.2006 р. про
закінчення виконавчого провадження
наказ Господарського суду м. Києва №
19/10 від 10.03.2005 р. виконано в повному
обсязі (а.с. 248, т. 1).

Постановою Шевченківського
районного суду м. Києві від 14.10.2009 р. у
справі № 2-а-298/2009 за позовом ОСОБА_1 до
ГУЮ у м. Києві про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, визнано неправомірними дії
відділу державної виконавчої служби м.
Києва по знесенню гаражного боксу
АДРЕСА_1. Зобов'язано ГУЮ у м. Києві
відшкодувати ОСОБА_1 матеріальну шкоду
шляхом відновлення становища, що
існувало до вчинення протиправних дій,
а саме: відбудувати вказаний гаражний
бокс на тому ж місці, де він існував (а.с.
44-47, т. 1).

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києві від 29.11.2012 р. змінено
спосіб виконання вищезазначеної
постанови суду в частині відбудови
спірного гаражного боксу. Стягнуто з
ГУЮ у м. Києві на користь ОСОБА_1 грошову
компенсацію пошкодженого гаражного
боксу в розмірі 527 467 грн. 84 коп. (а.с. 50, т.
1).

Як зазначено у позовній заяві та
не заперечувалося представником
відповідача, належний позивачу
гаражний бокс був знесений Державною
виконавчою службою м. Києва при вчинені
виконавчих дій по знесенню гаражних
боксів ГБК «Пейзажний», членом якого
ОСОБА_1 не був, як і не був стороною
вищевказаного виконавчого
провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 346 ЦК України
право власності припиняється у разі
знищення майна.

Як вбачається з акту та постанови
головного державного виконавця ВПВР
ДВС м. Києва Крайчинського С.С. від
12.10.2006 р. про закінчення виконавчого
провадження гаражні бокси, розташовані
на зазначеній у рішенні земельній
ділянці, у тому числі гаражний бокс
АДРЕСА_1, були відкриті та демонтовані,
а наказ Господарського суду м. Києва №
19/10 від 10.03.2005 р. виконано в повному
обсязі (а.с. 228, 216, 248, т. 1).

Посилання позивача на те, що майно
не було знищено повністю та від
пошкодженого гаражного боксу
залишився фундамент, не знайшли свого
підтвердження в ході розгляду справи
та спростовуються зазначеними вище
доказами.

Відповідно до ст. 349 ЦК України
право власності на майно припиняється
в разі його знищення, оскільки при
цьому зникає сам об'єкт права
власності.

Отже, зазначена норма поширюється
на всі випадки знищення майна (тобто
фізичного руйнування майна, що
призводить до припинення його
існування як такого), незалежно від
причин настання такого результату.

Якщо майно знищено з вини інших
осіб, особи несуть перед власником
майнову відповідальність (ст. 1166 ЦК
України).

Як вбачається з ухвали
Шевченківського районного суду м.
Києві від 29.11.2012 р. з ГУЮ у м. Києві на
користь ОСОБА_1 стягнуто грошову
компенсацію в розмірі 527 467 грн. 84 коп. за
шкоду, завдану неправомірними діями
щодо знесення гаражного боксу (а.с. 50,
т.1).

Згідно ч. 2 ст. 349 ЦК України у разі
знищення майна, права на яке підлягають
державній реєстрації, право власності
на нього припиняється з моменту
внесення за заявою власника змін до
державного реєстру. Тобто припинення
права власності на таке майно
пов'язується з фактом звернення
власника до відповідного органу та
наявність рішення цього органу про
виключення знищеної речі з державного
реєстру. З моменту внесення відповідях
змін до реєстру припиняється право на
це майно.

Хоч із заявою про внесення змін до
державного реєстру щодо припинення
права власності на вищезазначений
гаражний бокс ОСОБА_1 не звертався,
разом з тим, позивач фактично
звернувся до суду з негаторним позовом
з метою усунення перешкод в реалізації
свого права на об'єкт, який, на момент
вирішення даного спору судом, був
відсутній.

Оскільки наявність об'єкта
матеріального світу є обов'язковим
елементом будь-якого речового права, а
у даному випадку такий об'єкт
відсутній, і це достеменно встановлено
судом, позов задоволенню не підлягає з
огляду на його безпідставність.

Суд першої інстанції наведеного
не врахував, в результаті чого дійшов
помилкового висновку про наявність
підстав для задоволення позову.

Частиною 3 статті 303 ЦПК України
визначено, що апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до положень ст. 309 ЦПК
України, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 309, 314, 316,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
кооперативу "Пейзажний" - Невмержицької
ІриниМиколаївни задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 травня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
кооперативу "Пейзажний" про усунення
перешкод у здійсненні права власності
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Г.В. Крижанівська

Судді:
В.А. Шебуєва

М.І. Оніщук