Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2476/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Кривохижа В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

04.11.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Бубличенко В.П.

Сукач Т.О.

при секретарі Зінов»євій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Завод-фірма «Ось» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримання
розрахунку при звільненні,
відшкодування моральної шкоди, за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Завод-фірма «Ось» на рішення
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 24 липня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод-фірма «Ось»
про стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні, відшкодування моральної
шкоди.

Зазначав, що з 1 листопада 2011 року
перебував у трудових відносинах з
відповідачем, працюючи охоронцем. 22
жовтня 2013 року його було звільнено за
власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП
України, однак після звільнення з ним
не було проведено розрахунку з вини
відповідача. Тому, уточнивши позовні
вимоги, і просив суд стягнути з
відповідача на його користь
заборговану заробітну плату в сумі 7 804
грн.84 коп., середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні з 22
жовтня 2013 року по 24 липня 2014 року в сумі
13 470 грн.20 коп., 2 149грн.50 коп. компенсації
за невикористану відпустку, 300 грн.
індексації, 12 328 грн. 80 коп.
компенсаційних втрат, а також 10 000 грн.
на відшкодування моральної шкоди,
заподіяної порушенням його трудових
прав.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 24 липня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача 7 804
грн. заборгованості із заробітної
плати, середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні в
розмірі 13 470,20 грн., 1 619,76 грн.
компенсації за невикористану
відпустку та 1 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди. Вирішено питання про
стягнення з відповідача судового збору
в дохід держави.

Ухвалою суду від 24 липня 2014 року позов в
частині стягнення компенсаційних
втрат частини заробітної плати та 300
грн. індексації за відповідною заявою
представника позивача залишено без
розгляду на підставі п.5 ст. 207 ЦПК
України.

В апеляційній скарзі, не оспорюючи
рішення суду в цілому, ставиться
питання про його скасування в частині
стягнення на користь позивача 1 619 грн. 76
коп., як компенсації за невикористану
відпустку, з мотивів порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зазначається, зокрема, що суд
безпідставно задовольнив цю позовну
вимогу, не дав належної оцінки наданому
розрахунку, з якого вбачається, що
зазначена сума такої компенсації
включена (увійшла) до загальної суми
заборгованості по заробітній платі - 7804
грн.84 коп., а відтак стягнуто подвійну
суму компенсації.

В іншій частині рішення суду не
оскаржується.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача, який
підтримував доводи апеляційної скарги,
позивача, його представника, які
заперечували проти них, перевіривши за
матеріалами справи рішення суду в
оскаржуваній частині в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України,
дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_2 перебував у
трудових відносинах з ТОВ «Завод -
фірма «Ось» з 1 листопада 2011 року до 22
жовтня 2013 року. При звільненні його з
роботи за власним бажанням на підставі
ст. 38 КЗпП України відповідач не провів
повного розрахунку в частині виплати
всіх належних сум працівникові (а.с.12,
38,39).

Згідно довідки ТОВ «Завод-фірма «Ось «
від 26 березня 2014 року №45 станом на 1
квітня 2014 року існує заборгованість по
заробітній платі перед позивачем в
сумі 7 804 грн.84 коп., в тому числі: за
липень 1 806,24 грн., за серпень - 1 530,85 грн.,
вересень - 2 028,99грн., жовтень 2013 року - 2
438,76 грн.(а.с.12).

Згідно наявної у матеріалах справи
довідки, виданої позивачу за табельним
№2261 та наданої до суду апеляційної
інстанції від 20 жовтня 2014 року за №233
відповідачем, у жовтні 2013 року в суму
заборгованості по заробітній платі 2
438,76 включено компенсаційні
нарахування планової відпустки в сумі 1
619,76 грн. (а.с. 40, 69).

Із розрахунково-платіжної відомості
№НЗП-000015 за жовтень 2013 року вбачається,
що за табельним №2261 кількість
відпрацьованих днів складає - 8, оклад - 1
356,52 грн., прибутковий податок - 430,37 грн.,
по безробіттю - 107,15 грн., а всього
утримано - 537,52 грн., компенсація за
невикористану відпустку (відпускні) - 1
619,76 грн., нараховано до виплати - 2 976,28
грн., до видачі - 2 438,76 грн. (а.с. 71).

Згідно бухгалтерської довідки №234 від
20 жовтня 2014 року у 2012 році позивач
знаходився у плановій відпустці з 1 по 24
жовтня 2012 року і при звільненні йому
була нарахована планова відпустка
(компенсація) за період з жовтня 2013 року
по жовтень 2014 року в сумі 1 619,76 грн., яка
увійшла в нарахування по заробітній
платі за жовтень 2013 року (а.с.70), що
підтверджується і пояснювальною
запискою головного бухгалтера
підприємства від 1 листопада 2014 року за
№301 (а.с. 76).

Таким чином, стягнута судом сума
заборгованості 7 804,84 грн. включає і
розмір компенсації за невикористану
відпустку 1 619,76 грн., стягнення її
окремо, як компенсації за
невикористану відпустку, є подвійним.

Будь-яких переконливих і безспірних
доказів на підтвердження обставин, з
якими як з юридичним фактом
пов»язувались матеріально-правові
вимоги в частині окремого стягнення 1 619
грн. 76 коп., як компенсації за
невикористану відпустку, позивачем не
надано, не містять їх і матеріали
справи, а обставини, на які позивач
посилався, не є достатніми для висновку
про наявність цивільно-правових
підстав для стягнення з відповідача
подвійного розміру компенсації.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
належними та допустимими доказами
(ст.ст.58,59 ЦПК України) ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що рішення суду в
оскаржуваній частині ухвалене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, неповним
з»ясуванням обставин справи, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, тому відповідно до ст.309 ЦПК
України в цій частині рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову саме у
подвійному стягненні 1 619 грн. 76 коп., як
компенсації за невикористану
відпустку.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає
скасуванню і рішення суду в частині
стягнення судових витрат зі стягненням
456,35 грн. з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 313-316 ЦПК
України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Завод-фірма «Ось» задовольнити
частково.

Рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 24 липня 2014 року в
частині стягнення компенсації за
невикористану відпустку в розмірі 1
619,76 грн. та стягнення судового збору -
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод-фірма «Ось»
про стягнення 1 619,76 грн., як суму
компенсації за невикористану
відпустку,- відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод-фірма «Ось» в
дохід держави 456,35 грн. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: