Номер провадження: 22-ц/785/7140/14
Головуючий у першій інстанції Сегеда
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів
Артеменко І.А., Заїкіна А.П.,

при секретарі судового засідання
Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 12 червня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог: Служба у справах
дітей Одеської міської ради, Орган
опіки та піклування Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради про індексацію аліментів
та про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Малиновського
районного суду м.Одеси знаходилася
цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог: Служба у справах
дітей Одеської міської ради, Орган
опіки та піклування Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради про індексацію аліментів
та позбавлення батьківських прав.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 12 червня 2014 року позовну
заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог: Служба
у справах дітей Одеської міської ради,
Орган опіки та піклування Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради про індексацію аліментів
та про позбавлення батьківських прав -
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
індексацію по аліментах стягнутих на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за
період з 01.01.2014 року по 12.06.2014 року в
розмірі 60 (шістдесят) гривень 40 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

01 липня 2014 року ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 12 червня 2014 року. В обґрунтування
своїх доводів апелянт посилається на
те, що при розгляді вимоги щодо
індексації аліментів суд вийшов за
межи позовних вимог, а саме: 1) ОСОБА_3,
не оскаржив жодного розрахунку
заборгованості по аліментам, хоча
отримував їх не одноразово. Не зважаючи
на те, що чинним законодавством України
передбачений певний порядок
оскарження розрахунків заборгованості
по аліментам і дій державного
виконання при здійсненні виконавчих
дій, суд в порушення встановленого
законом порядку, при згоді учасників
виконавчого провадження з змістом
виконавчих документів вирішив надати
їм і діям державного виконавця оцінку -
встановивши в резолютивній частині
суду, що державний виконавець не
здійснив жодного належного розрахунку
по аліментам, а здійснив перерахунок,
який і поклав в основу прийнятого
рішення; 2) в порушення вимог глави 5 ЦПК
України - докази, суд під час розгляду
справи досліджував неналежні докази
(порушена статті 58 ЦПК України),
перевіряв і надавав оцінку обставинам,
які в силу статті 61 ЦПК України не
підлягали доказування; 3)майже вся
мотивувальна частина рішення суду тим
або іншим чином торкається виконавчої
служби (державного виконавця), яка
виконує або виконувала рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 08 грудня 2008 року по справі № 2-6229/2008
про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь ОСОБА_2 аліментів на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 400 гривень,
щомісячно, починаючи з дати
надходження позовної заяви, а саме
07.08.2008 року до досягнення нею
повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.
При цьому фактично перевіряючи дії
державних виконавців і надаючи їм
оцінку суд не залучив їх до участі
справі і навіть не сповістив про
існування такої справи.

Представник позивача і позивач в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримали. Представник Служби у
справах дітей Одеської міської ради -
Кристалова О.А. в судовому засіданні
апеляційну скаргу підтримала. Інші
учасники провадження - представник
Органу опіки та піклування
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради та ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явилися, про час
та місце судового засідання
повідомлялися належним чином. При
цьому до суду 07.08.2014 року надійшла
телеграма ОСОБА_3 про перенесення
судового засідання, без зазначення
причини неявки на судове засідання. В
зв`язку з наведеним клопотання про
відкладення судового засідання було
відхилено. На час розгляду справи в
апеляційному суді сторони не надали
доказів того, що вони не з'явилися до
суду з поважних причин. Згідно з ч.2
ст.305 ЦПК України неявка сторони, яка
сповіщена про день і час розгляду
справи не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши
матеріали справи, заслухавши
суддю-доповідача, доводи скарги,
пояснення учасників провадження, які
з'явились, судова колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено,
що під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов`язковою підставою для скасування
рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, з
врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів вважає за необхідним
зазначити наступне.

Приймаючи рішення по справі суд першої
інстанції виходив з того, що предметом
судового розгляду є позовні вимоги
ОСОБА_2 про індексацію аліментів, при
цьому вимога позбавлення батьківських
прав була виділена в самостійне
провадження.

Суд частково задовольнив позовні
вимоги здійснивши розрахунок
індексації з врахуванням фактично
сплачених грошових коштів та періоду
який було заявлено стороною (а.с. 4). При
цьому усуваючи протирічча між
обґрунтуванням позову, редакцією
прохальної частини заявленого позову
(а.с. 3-4) та поясненнями представника
позивача, в тому числі письмовими (а.с.
90-92), суд здійснював індексацію
несплачених грошових коштів, що
відповідає вимогам ч. 2 ст. 184 СК України.

З таким рішенням не погоджується
представник апелянта, який вважає, що
індексація грошових коштів, яка
проводиться судом повинна бути
визначена як тверда грошова сума, яка
стягується з відповідача, та вона
змінюється через застосування
індексації як щомісячний платіж у
визначеній ним сумі - 514 грн. 15 коп.

Колегія суддів не може погодитися з
таким тлумаченням та застосування
закону стороною позивача, вважає, що
суд першої інстанції правильно
витлумачив та застосував норми
матеріального права виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був зареєстрований
Відділом РАЦС Малиновського РУЮ 27
жовтня 2001 року, про що зроблено актовий
запис № 549 (а.с.10).

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 08.12.2008 року шлюб між ОСОБА_3
та ОСОБА_2 було розірвано та стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_4 у розмірі 400, 00 грн. щомісячно,
починаючи з 07.08.2008 року та до досягнення
нею повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4
року.

ОСОБА_2 зазначала, що вона не отримує
від колишнього чоловіка ніяких
грошових коштів та останній ухиляється
від виконання рішення суду про
стягнення з нього аліментів на
утримання доньки, у зв'язка із чим
державним виконавцем Першого
Малиновського відділу ДВС ОМУЮ було
складено розрахунок заборгованості по
аліментам, відповідно до якого борг
ОСОБА_3 по аліментам складає 20200,00грн.

Вказувала, що мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

У зв'язку із тим, що з часу винесення
Малиновським районним судом м.Одеси
рішення про стягнення з ОСОБА_3
аліментів покупна здібність грошових
коштів знизилась, позивачка просила
суд винести рішення, яким
проіндексувати аліменти, що були
стягнуті з ОСОБА_3 за рішенням суду та
встановити суму аліментів, що
підлягають стягненню з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі
514,15 грн., щомісячно, починаючи з 01.01.2014р.
до досягнення нею повноліття, а саме до
ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 3).

В матеріалах справи є пояснення, в яких
апелянт наполягає про стягнення саме
індексації аліментів. Як зазначає
ОСОБА_2, зазначена індексація
спрямована на відновлення покупної
спроможності аліментів, які присудив
суд у твердій грошовій сумі. Зазначена
індексація не є зміною розміру
аліментів, у відповідності до вимог
статті 192 Сімейного кодексу України.
Підставами для індексації аліментів,
визначених судом у твердій грошовій
сумі, як і інших грошових сум є втрата
платежеспроможності гривні. Вона
робиться на підставі визначеного
державою індексу інфляції (а.с. 90-91).

Згідно ч. 2 статті 184 Сімейного кодексу
України розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Згідно закону України «Про
індексацію грошових доходів
населення» індексація грошових
доходів населення - встановлений
законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість
частково або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_9
підтвердили в судовому засідання, що
вони наполягають саме на індексацію
розміру аліментів та просять
встановити суму аліментів, яка
підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_4 у розмірі 514 (п`ятсот
чотирнадцять) грн. 15 коп. щомісячно,
починаючи з 01.01.2014 року до досягнення
нею повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4
року.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 12 червня 2014 року позовну
заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог: Служба
у справах дітей Одеської міської ради,
Орган опіки та піклування Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради про індексацію аліментів
та про позбавлення батьківських прав -
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
індексацію по аліментах стягнутих на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за
період з 01.01.2014 року по 12.06.2014 року в
розмірі 60 (шістдесят) гривень 40 коп.

Колегія суддів розглядає справу в
межах заявлених підстав, що були
відображені в позові, з яких можна
зробити висновок, що йдеться саме про
індексацію, а не про зміну розміру
аліментів, що підтверджувала і сторона
позивача в судовому засіданні, і що
зафіксовано засобами фіксації процесу
технічними засобами, з такої позиції
посилання апелянта, що суд першої
інстанції вчиняв дії за власної
ініціативою не відповідають дійсності.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить постановити нове рішення, яким
у зв`язку зі змінами прожиткового
мінімуму, перерахувати розмір
аліментів з ОСОБА_3, встановлений
рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 08 грудня 2008 року по справі
№ 2-6229/2008 у твердій грошовій сумі в
розмірі 400 гривень щомісячно.
Встановити суму аліментів, що
підлягають стягненню з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі
514 ( п`ятсот чотирнадцять) грн. 15 коп.
щомісячно, починаючи з 01.01.2014 року до
досягнення нею повноліття, а саме до
ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 114). Тобто апелянт
фактично просить збільшити розмір
аліментів на утримання дитини, проте
така вимога не була предметом розгляду
в суді першої інстанції та наведене
вище не позбавляє ОСОБА_2 права
звернутися до суду з позовом в порядку
ст. 192 СК України про зміну розміру
аліментів. Сума аліментів, яку ОСОБА_2
просить стягнути з ОСОБА_3 на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі
514 ( п`ятсот чотирнадцять) грн. 15 коп.
щомісячно не може вважатися
індексацією, оскільки під індексацією
слід розуміти встановлений законами та
іншими нормативно-правовими актами
України механізм підвищення грошових
доходів населення, що дає можливість
частково або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг, а апелянт наполягає на виплату
їй щомісячної фіксованої суми в
розмірі 514 ( п`ятсот чотирнадцять) грн. 15
коп., що є збільшенням розміру
аліментів і помилковим розумінням
апелянтом понять між індексацією
аліментів та зміною розміру аліментів.

Щодо посилань апелянта на те, що суд під
час розгляду справи досліджував
неналежні докази (порушена статті 58 ЦПК
України), перевіряв і надавав оцінку
обставинам, які в силу статті 61 ЦПК
України не підлягали доказування не
відповідає дійсності, оскільки з
кожного пункту прохань, які викладені в
позовній заяві ОСОБА_2, суд першої
інстанції дав обґрунтовану відповідь
та правильно вирішив спір по суті.

Крім того апелянт не вказує, які саме
неналежні докази, які на його думку,
досліджував суд першої інстанції і які
саме обставини, які перевіряв суд
першої інстанції не підлягали
доказуванню судом. Оскільки все
встановлене судом першої інстанції, а
саме про наявність квитанцій,
відповідно до яких відповідач частково
сплачував аліменти, шляхом направлення
грошових сум на адресу ОСОБА_2,
обставина про зміну місця постійного
проживання ОСОБА_3, визначення судом
першої інстанції суми індексації
аліментів та інші обставини
встановлені судом призвели до
правильного та об`єктивного вирішення
справи.

Щодо посилань апелянта на те, що до
участі у справі не залучені державні
виконавці Малиновського ВДВС ОМУЮ слід
зазначити наступне, що при зверненні
ОСОБА_2 з позовною заявою до
Малиновського районного суду, позивач
не зазначила в якості участі у справі
третьої особи - Малиновський ВДВС ОМУЮ
та не подавала до суду клопотань про їх
подальше залучення до участі у справі.
Згідно до ст. 36 ЦПК України сторона, в
якої за рішенням суду виникне право
заявити вимогу до третьої особи або до
якої у такому випадку може заявити
вимогу сама третя особа, зобов`язана
повідомити суд про цю третю особу.

Суд повідомляє третю особу про справу,
направляє їй копію заяви про залучення
третьої особи і роз`яснює її право
заявити про свою участь у справі. Копія
заяви надсилається особам, які беруть
участь у справі. Якщо від третьої особи
не надійшло повідомлення про згоду на
участь у справі, справа розглядається
без неї.

З питань залучення або допуску до
участі в справі третьої особи суд
постановляє ухвалу.

Оскільки ОСОБА_2 не ставила питання про
залучення до участі у справі державних
виконавців Малиновського ВДВС ОМУЮ, то
суд першої інстанції обґрунтовано не
залучав їх до участі в розгляді даної
справи, вважаючи можливим вирішити
спір щодо застосування норм права без
з'ясування їх процесуальної позиції,
оскільки фактично вирішення цього
спору не впливає на обсяг прав та
обов`язків, передбачених законом
державних виконавців.

Щодо посилань апелянта про те, що
ОСОБА_3, не оскаржив жодного розрахунку
заборгованості по аліментам, хоча
отримував їх неодноразово, слід
зазначити наступне: матеріали справи
містять довідку Управління ДМС України
в Хмельницькій області від 17.03.2014 року,
про те, що ОСОБА_3 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 38). В своїх
запереченнях проти позову ОСОБА_3
зазначає, що він повідомляв державного
виконавця першого Малиновського ВДВС
ОМУЮ про зміну місця проживання та
реєстрації, як це передбачено ЗУ «Про
виконавче провадження», однак
державним виконавцем не було надіслано
на нове місце проживання боржника
виконавче провадження, у зв`язку з чим у
ОСОБА_3 утворилась заборгованість по
сплаті аліментів на дитину (а.с.51-53).
Посилання апелянта про отримання
боржником розрахунку заборгованості
по аліментам не підтверджується жодним
доказом в матеріалах справи. Крім
того,згідно долучених до матеріалів
справи копій квитанцій про грошові
перекази ОСОБА_3 добросовісно на ім`я
доньки ОСОБА_3/ОСОБА_2 відправлялись
грошові перекази з 2009 року по 2013 рік,
всього сплачено 3865,00 грн.

З пояснень ОСОБА_3, які викладені в його
запереченнях проти позову, він не
отримував по новому місцю проживання
розрахунків заборгованості по
аліментам на дитину, тому оскаржити дії
державного виконавця та розрахунки по
заборгованості він не мав змоги (а.с.
51-53).

Відповідно до положень статті 74 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець може обчислювати
розмір заборгованості із сплати
аліментів, складає відповідний
розрахунок та повідомляє про нього
стягувача і боржника.

Оскільки до матеріалів справи не
додано належного розрахунку
державного виконавця, суд першої
інстанції навів такий розрахунок у
судовому рішенні та про індексував
аліменти самостійно. Однак апелянт не
погодився з зазначеною індексацією по
аліментам на дитину та просила
щомісячно з 01.01.2014 року до досягнення
донькою ОСОБА_4 повноліття, а саме до
ІНФОРМАЦІЯ_4 року стягувати з ОСОБА_3
перерахунок суми аліментів у розмірі 514
( п`ятсот чотирнадцять ) грн. 15 коп. у
зв`язку зі змінами прожиткового
мінімуму. Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку з яким і
погоджується апеляційний суд про те, що
оскільки дата до якої апелянт просить
проіндексувати аліменти, а саме до
ІНФОРМАЦІЯ_4 рік не настала, то й
індексувати аліменти, які
підлягатимуть виплаті є неможливим,
так як законодавство не встановлює
індекс інфляції на майбутнє.

Колегія суддів зауважує, що зміна
розміру аліментів не була предметом
судового розгляду, та не заявлялась в
якості частини позовних вимог. Між тим
вказана обставина не позбавляє ОСОБА_2
права в порядку ст.ст. 192, 196 Сімейного
кодексу України на звернення до суду з
позовом про зміну розміру аліментів на
дитини, в зв`язку зі зміною
прожиткового мінімуму доходів
громадян та складним матеріальним
становищем та має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення,
яка виникла з вини особи, яка
зобов`язана сплачувати аліменти за
рішенням суду.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на рішення суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає рішення без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено рішення з додержанням
вимог закону.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду
відповідає вимогам процесуального
закону, доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду, тому підстав для скасування
ухвали не має.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 12 червня 2014 року - відхилити.

Ухвалу Малиновського районного суду м.
Одеси від 12 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області А.І.
Дрішлюк

А.П. Заїкін

І.А. Артеменко