У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року
м.
Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді -
Ковалевича С.П.

суддів: Боймиструка
С.В., Шеремет А.М.

секретар судового
засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_2
на рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 20 лютого 2014
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Перевіривши докази та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 20 лютого 2014
року позов задоволено повністю.

В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№-037 від 19.09.2008 року в розмірі 166
554,70 гривень звернуто стягнення на
предмет іпотеки, а саме квартиру №36, що
складається з двох жилих кімнат,
загальною площею 38,7 кв.м., житловою
площею 24,8 кв.м., що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, шляхом проведення
прилюдних торгів згідно Закону України
«Про виконавче провадження» за
початковою ціною встановленою на
рівні не нижчому за звичайні на цей вид
майна, визначеною на підставі оцінки
проведеною суб'єктом оціночної
діяльності незалежним експертом на
стадії оцінки майна, під час проведення
виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь ТОВ «Кредитні ініціативи»
судовий збір в сумі 1665 грн. 54 коп.

Вважаючи дане рішення незаконним
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
ОСОБА_1 подала на нього апеляційну
скаргу.

В обґрунтування скарги вказує, що судом
першої інстанції, в порушення вимог
ст.ст. 58, 59, 60, 64 ЦПК України за
відсутності первинних документів, які
б підтверджували право вимоги позивача
щодо предмета спору, зроблено
помилковий висновок, що позивач по
справі є належним кредитором і має
право щодо пред'явлення вимог до ОСОБА_1
по зверненню стягнення на предмет
іпотеки. Позивачем не надано оригіналу
договору факторингу, який би
підтверджував правомірність вимог
позивача як нового кредитора. У
ксерокопіях договору факторингу щодо
передачі права вимоги відсутні
посилання на конкретні прізвища
боржників чи іпотекодавців. Не надано
позивачем і оригіналу платіжного
документу щодо отримання
позичальником кредитних коштів, а отже
не надано документів щодо
підтвердження переоформлення права
іпотекодержателя (первинного
кредитора) щодо вимог по договору
іпотеки на нового кредитора (позивача)
в нотаріальній конторі із зазначенням
його як обтяжувача по даному майну.

Посилаючись на викладені
обставини, просить оскаржуване рішення
скасувати і ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ
«Кредитні ініціативи», суд першої
інстанції виходив з того, що іпотечний
договір є невід'ємним від основного
кредитного договору, яким
забезпечується виконання зобов'язань
позичальника, тому при укладенні
договору факторингу були передані
права вимоги, в тому числі на звернення
стягнення на предмет іпотеки та ОСОБА_3
покладені на нього зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконував, погашення заборгованості за
кредитним договором та відсотків за
користування кредитними коштами у
встановлені договором строки не
здійснював, відповідно, у позивача
виникли право вимоги до майнового
поручителя щодо звернення стягнення на
предмет іпотеки.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів апеляційного суду.

Матеріалами справи встановлено, що 19
вересня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та
ОСОБА_3 укладено кредитний договір
№1703/0908/55-037, за умовами якого останній
отримав кредит у сумі 20 тис. доларів
США, строком до 19 лютого 2016 року, зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 12,5 % річних.

На забезпечення належного виконання
зобов'язання за вказаним кредитним
договором того ж дня між ПАТ «Сведбанк»
та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено
іпотечний договір №1703/0908/55-037-Z-1, за
умовами якого останні передали в
іпотеку банку нерухоме майно, а саме:
квартиру АДРЕСА_1.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк»
і ТОВ «ФК «Вектор Плюс» укладено
договір факторингу №15, згідно з яким
останнє набуло право грошової вимоги
на погашення (стягнення)
заборгованості за кредитними
договорами, укладеними з боржниками,
зазначеними у реєстрі заборгованості
боржників, про що свідчить витяг з
указаного договору, який міститься на
а.с.27-28.

28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор
Плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи»
укладено договір факторингу, предметом
якого визначено відступ клієнтом
фактору своїх прав вимоги
заборгованості за кредитними
договорами, укладеними з боржниками,
зазначеними у реєстрі заборгованості
боржників та у переліку кредитних
договорів та договорів забезпечення,
право на вимогу якої належить клієнту
на підставі документації. За цим
договором фактор шляхом надання
фінансової послуги клієнту за плату
грошові кошти в розпорядження у
розмірі, що становить ціну продажу, та в
порядку, передбаченому даним договором
(а.с.24-37).

28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор
Плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи»
укладено договір про передачу
іпотекодержателем новому
іпотекодержателю права за іпотечними
договорами, перелік яких наведено у
додатку №1 до цього договору.

Таким чином, ТОВ «Кредитні ініціативи»
набуло прав кредитора та
іпотекодерждателя за кредитним
договором та договором іпотеки,
укладеним 19 вересня 2008 року між ПАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_3, та ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 відповідно.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.35 Закону України
«Про іпотеку» у разі порушення
основного зобов'язання та або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення, в якому зазначається
стислий зміст порушених зобов'язань,
вимога про виконання порушеного
зобов'язання у не менш ніж тридцяти
денний строк та попередження про
звернення на предмет іпотеки у разі
невиконання цієї вимоги. Якщо протягом
установленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«Кредмитні ініціативи» на адресу
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 було направлено
повідомлення про усунення порушень,
вимогу про звільнення предмета іпотеки
відповідно до змісту якого ТОВ
«Кредитні ініціативи» повідомляє
вказаних осіб про укладення договорів
факторингу, наявність заборгованості,
пропозицію погашення цієї
заборгованості протягом 30 днів, а у
разі невиконання вказаного зазначає
про добровільне звільнення предмета
іпотеки, що підтверджується копією
відправки рекомендованої
кореспонденції, копією списку
згрупованих поштових відправлень та
ксерокопією фіскального чеку оплати
вказаних відправлень (а.с.48-49).

У відповідності до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження заявлених вимог
позивачем до позовної заяви подано
копію кредитного договору №1703/0908/55-037
від 19.09.2008 року; копію іпотечного
договору №1703/0908/55-037-Z-1 від 19.09.2008 року;
копію Анкети-заяви на отримання
кредиту; копія договору факторингу від
28.11.2012 року; копія договору про передачу
прав за іпотечними договорами від
28.11.2012 року; довідку по розрахунку
заборгованості; копії повідомлення про
усунення порушень та попередження про
звернення стягнення на предмет іпотеки
з доказами відправки.

Відповідно до ст.ст. 59, 64 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Письмовими доказами є
будь-які документи, акти, довідки,
листування службового або особистого
характеру або витяги з них, що містять
відомості про обставини, які мають
значення для справи. Письмові докази,
як правило, подаються в оригіналі. Якщо
подано копію письмового доказу, суд за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, має право вимагати подання
оригіналу.

З матеріалів справи вбачається, що за
клопотанням представника відповідача,
суд ухвалою від 25.10.2013 року зобов'язав
позивача надати в судове засідання до
12.11.2013 року оригінали документів, копії
яких були долучені до позовної заяви.
Оригінали вищеперерахованих письмових
доказів були оглянуті в судовому
засіданні, що стверджується журналом
судового засідання а.с. 82-87.

За таких обставин достатніх підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права не вбачається.

Доводи апелянта, які викладені в його
апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду, з якими погоджується і
колегія суддів.

Оскільки суд першої інстанції повно та
всебічно з'ясував дійсні обставини по
справі, дав належну оцінку зібраним
доказам і постановив рішення без
порушень норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 313-315 ЦПК України
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану її
представником ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 20 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної
сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право
оскаржити рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
протягом двадцяти днів з дня
проголошення ухвали апеляційної
інстанції в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
С.П. Ковалевич

Судді:
С.В.
Боймиструк

А.М. Шеремет