РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1096/14-ц

01 липня 2014 року

Костопільський районний суд
Рівненської області в складі:

головуюча суддя - Грипіч Л.А.

при секретарі - Мельник Р.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Костопіль цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
збільшення розміру відшкодування
втраченого заробітку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
указаним позовом, зазначила, що 3 серпня
2006 року з вини відповідача сталася
дорожньо-транспортна пригода, у
результаті якої вона отримала каліцтво
й тривалий час знаходиться на
лікуванні.

Вироком Костопільського районного
суду Рівненської області від 22 травня
2007 року ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст.286 КК України.

Рішенням Костопільського районного
суду 05 квітня 2011 року з відповідача на
її користь присуджено до стягнення
щомісячно, починаючи з 22 лютого по 14
квітня 2011 року втрачений заробіток в
сумі 4705 грн. Згідно рішення
Костопільського районного суду від 29
травня 2012 року збільшено розмір
відшкодування втраченого заробітку до
5365грн щомісячно, починаючи з 12 січня 2012
року до 16 травня 2014 року.

В обґрунтування позову, покликається,
що у зв'язку із збільшенням розміру
мінімальної заробітної плати, яка з
01.01.2014 року складає 1128 грн. на місяць,
вона має право на збільшення розміру
відшкодування втраченого заробітку.
Просила збільшити розмір
відшкодування втраченого заробітку,
починаючи з 16.05.2014 року (дня проведення
переосвідчення) щомісячно в розмірі 5640
грн.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, в письмовій заяві заявлені
вимоги підтримала, просить позов
задовольнити.

Відповідач позов визнав, про що вказав
в письмовій заяві та просив проводити
розгляд справи у його відсутності.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Матеріалами справи встановлено, що 3
серпня 2006 року відповідач під час
керування автомобілем, заподіяв
позивачці тяжкі тілесні ушкодження, що
призвело до втрати нею 100 відсотків
професійної працездатності та втрати
заробітної плати.

Факт ушкодження здоров'я позивача
відповідачем підтверджується вироком
Костопільського районного суду від 22
травня 2007 року і у відповідності до ст.61
ЦПК України не потребує доказуванню.

У відповідності до ч.1 ст.1195 ЦК України
позивач має право на відшкодування
заробітку, втраченого нею внаслідок
втрати професійної працездатності.

Відповідно до висновку судово-медичної
експертизи №46 від 06.06.2014 року позивачці
встановлена 100 відсоткова втрата
професійної працездатності, повторне
переосвідчення - у червні 2019 року.

Рішенням Костопільського районного
суду Рівненської області від 05 квітня
2011 року з відповідача на користь
позивача присуджено до стягнення
щомісячно, починаючи з 22 лютого по 14
квітня 2011 року втрачений заробіток в
сумі 4705 грн. Згідно рішення
Костопільського районного суду від 12
грудня 2011 року збільшено розмір
відшкодування втраченого заробітку до
4800грн щомісячно, починаючи з 14 квітня
2011 року до 16 травня 2014 року.

Рішенням Костопільського районного
суду від 29 травня 2012 року (цивільна
справа №1710/2-242/2012) збільшено розмір
витраченого заробітку в сумі 5365,00грн
починаючи з 12 січня 2012 року до 16 травня
2014 року.

Заявлений позов про збільшення розміру
відшкодування втраченого заробітку
підлягає до задоволення, оскільки
відповідно до ст.1208 ЦК України підлягає
відповідному збільшенню розмір
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю у разі збільшення розміру
мінімальної заробітної плати.

Згідно до Закону України "Про державний
бюджет України на 2014 рік" з 1 січня 2014
року розмір мінімальної плати складає
1128 грн., що є підставою для збільшення
позивачу розміру відшкодування
втраченого заробітку, завданої
ушкодженням здоров'я.

З врахуванням вимог ч.2 ст.1197 ЦК України
суд погоджується з розрахунком
позивача щодо збільшення розміру
такого відшкодування, починаючи з
16.05.2014 року по 06.06.2019 року в розмірі 5640
грн. (1128 грн. х5) щомісячно.

Позов в частині стягнення витрат на
правову допомогу підлягає до
часткового задоволення. З урахуванням
затрат понесених адвокатом на
підготовку та подачу позовної заяви та
враховуючи, що представництво
інтересів позивача в суді адвокатом не
було здійснено, суд визначає такі
витрати в розмірі 500 грн., які
підлягають стягненню з відповідача.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд
стягує з відповідача в дохід держави
судовий збір в сумі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.10, 11, 84, 88, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
ст.ст.1195,1197,1208 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
збільшення розміру відшкодування
втраченого заробітку - задовольнити
частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 втрачений заробіток в
розмірі 5640(п'ять тисяч шістсот сорок)
грн., починаючи з 16 травня 2014 року і до 06
червня 2019 року.

Стягнути з відповідача на користь
позивача 500 грн. витрат на правову
допомогу.

В решті позовних вимог про
відшкодування витрат на надання
правової допомоги - відмовити.

Стягнути з відповідача в прибуток
держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Костопільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Грипіч Л.А.