Справа № 477/2529/14-ц
Провадження № 2/477/1251/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року Жовтневий
районний суд Миколаївської області в
складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання -
Федоровській Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа- Універсальна
товарна біржа "Марія" про визнання
дійсним договору купівлі-продажу
нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду із вказаною
позовною заявою, в якій просить визнати
дійсним договір купівлі-продажу
нерухомого майна, а саме: житлового
будинку АДРЕСА_1, зареєстрованого
товарною біржею "Марія" 03.08.2001 року за №
682 між відповідачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
померлою ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову зазначає, що
вказаний житловий будинок було
придбано її матір'ю ОСОБА_3 та проведено
реєстрацію її прав щодо цього майна в
бюро технічної інвентаризації. Вона є
спадкоємцем майна після смерті матері
та у передбачений законом строк
звернулася до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини. Проте у видачі
свідоцтва про право на спадщину щодо
вказаного житлового будинку їй було
відмовлено у зв'язку з порушенням вимог
закону щодо нотаріального посвідчення
договору купівлі-продажу, що є
правовстановлюючим документом, який
посвідчує право власності особи на
нерухоме майно.

Посилаючись на виконання сторонами
всіх вимог вищевказаного договору, а
саме, що її матір'ю було передано кошти,
а відповідачкою звільнено житло від
свого майна, що реєстрація права
власності щодо цього майна була
здійснена за її матір'ю, проте
посвідчення вказаного договору нині в
нотаріальному порядку неможливе, тому
посилаючись на її права як
правонаступника після смерті матері,
була змушена звернутися до суду із цим
позовом, та просить визнати
вищевказаний договір дійсним.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із
заявою, в якій свої позовні вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
справу розглянути у її відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про час та місце судового
засідання повідомлялася. Згідно заяви
ОСОБА_2, остання проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 не заперечувала
та просила справу розглянути у її
відсутність.

Дослідивши письмові докази по справі, в
межах заявлених позовних вимог, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до змісту договору
купівлі-продажу, укладеного 03 серпня
20014 року та зареєстрованого на
Універсальній товарній біржі «Марія»
за №682, ОСОБА_3 придбала, а ОСОБА_2
продала житловий будинок АДРЕСА_1.

Згідно п. 3 Договору, вказаний житловий
будинок належав відчужувачу на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого державним нотаріусом
Жовтневої державної нотаріальної
контори за № 1-497 від 30.03.1995 року.

Відповідно до п. 5 договору, кошти за
придбаний будинок було передано
продавцю до підписання цього договору.

Відповідно до реєстраційного напису,
вказане майно зареєстровано за ОСОБА_3
Миколаївським міжміським бюро
технічної інвентаризації 07 серпня 2001
року (а.с. 15 зв. бік).

Згідно рішення Лиманівської сільської
ради Жовтневого району Миколаївської
області № 5 від 21 лютого 2005 року
нумерація вказаного житлового будинку
була змінена з № 22 на № 24 (а.с. 17).

За даними витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень заборона на відчуження
вказаного майна відсутня.

Відповідно до копії свідоцтва про
смерть НОМЕР_1, ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Лиманівською
сільською радою Жовтневого району
Миколаївської області було здійснено
актовий запис про смерть за № 22 (а.с. 11).

Родинні відносини позивачки та ОСОБА_3
як доньки та матері, та відповідне
право ОСОБА_1 як спадкоємця першої
черги відповідно до ст. 1261 ЦК України,
підтверджуються копією свідоцтва про
народження позивачки ОСОБА_1. та копією
свідоцтва про шлюб НОМЕР_2.

За даними витягу зі спадкового реєстру,
наданого позивачкою, Жовтневою
державною нотаріальною конторою
Миколаївської області заведено
спадкову справу за № 106/2013 після смерті
ОСОБА_3

Статтею 227 ЦК України 1963 року, який був
чинним на час укладення вказаного
спірного договору, передбачено, що
договір купівлі-продажу житлового
будинку укладається в письмовій формі
та підлягає обов'язковому
нотаріальному посвідченню, якщо хоча б
одна із сторін є громадянином.

Недотримання даної вимоги тягне за
собою недійсність договору (ч. 1 ст. 47 ЦК
України).

Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК України
в редакції 1963 року суд може визнати
дійсною угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, коли
сторони досягли згоди за всіма її
істотними умовами і одна сторона
ухиляється від нотаріального
посвідчення останньої за відсутності
передбачених законодавством перешкод
для цього.

Відповідно до матеріалів справи та
змісту вказаного вище договору
вбачається, що сторони узгодили та
виконали всі його суттєві умови, в тому
числі й ціну, право власності за ОСОБА_3
на це майно зареєстровано в
Миколаївському МБТІ, поте у зв'язку з
невиконанням вимог щодо нотаріального
посвідчення вказаного договору
позивач позбавлена можливості
оформлення її спадкових прав щодо
цього майна. За такого, враховуючи
вимоги ст. 16 ЦК України, та встановивши
узгодження та виконання всіх суттєвих
умов договору, суд вважає, що цивільне
право позивача підлягає захисту шляхом
визнання дійсним вищевказаного
договору купівлі-продажу.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1, укладений між продавцем
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований
Універсальною товарною біржею «Марія»
за №682 від 03 серпня 2001 року.06.11.2001 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Жовтневий районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Л.М.Семенова