Справа № 278/339/13- ц
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
05 серпня 2014 року м. Житомир
Житомирський районний суд
Житомирської області у складі:
головуючої судді - Баренко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Вересівська сільської ради
Житомирського району (далі - Рада)
приватного нотаріуса Олевського
районного нотаріального округу ОСОБА_5
(далі - Нотаріус), реєстраційної служби
Житомирського РУЮ (далі - Реєстраційна
служба) про встановлення факту
розташування будинку на земельній
ділянці, визнання договору недійсним,
відновлення попереднього стану,
скасування державного акту, скасування
державної реєстрації, визнання права
власності на частину будинку, усунення
перешкод у користуванні нею та
стягнення судових витрат, -
Рішенням цього суду від 04.06.2014 позов
ОСОБА_1 задоволено.

За апеляційними скаргами відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 справу було
направлено до суду 2-ї інстанції.
Ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 14.07.2014 справу
повернуто до цього суду для вирішення
питання про судові витрати.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Як вбачається зі справи ОСОБА_1
звернувся із позовом 03.03.2011 про
визнання договору купівлі продажу
земельної ділянки площею 0, 12 га
недійсним та поновлення його права
власності на цю земельну ділянку(т.1
а.с.3-4).

Позивач оплатив державне мито в сумі 17
грн. і 300 грн. державного мита за
розгляд позовних вимог, майнового і
немайнового характеру, а також 130 грн. з
інформаційно - технічного забезпечення
розгляду даної справи згідно із ч.2
ст.81 ЦПК ( т.1 а.с. 2).

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у своєму листі від 27.09.2012 №
10-1386/0/4-12 надав таке роз"яснення, що
подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру). Наприклад, це позовна заява,
в якій об'єднано вимогу про визнання
правочину недійсним (без реституції,
має немайновий характер) і
витребування майна (має майновий
характер).

У подальшому ОСОБА_1 збільшив позов та
просив визнати факт розташування на
спірній земельній ділянці житлового
будинку на час укладання договору,
визнати за ним право власності на цей
житловий будинок та зобов"язати
Вересівську сільську Раду надати
поштову адресу спірному житловому
будинку. Майнові вимоги були оплачені
позивачем у сумі 1700 грн., що на той час
становив найбільший розір (т.1 а.с. 100-102).

У ході розгляду справи з врахуванням її
обставин, дій відповідача ОСОБА_2 по
введенню житлового будинку в
експлуатацію, реєстрації прав
власності тощо ОСОБА_1 уточнив свої
вимоги та просив суд:

1.- визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
АДРЕСА_1 площею 0,1200 га від 29.01.2011,
укладений між ним та відповідачем
ОСОБА_2 з підстав невідповідності його
вимогам закону(ст.203 ЦК України);

2. - повернути у власність позивача
спірну земельну ділянку

3. - скасувати державний акт ОСОБА_2
на неї;

4. - встановити факт знаходження на
спірній земельній ділянці на момент
укладання оспорюваного правочину
побудованого позивачем та закінченого
будівництвом житлового будинку, якого
ще не введено в експлуатацію;

5.- визнати за позивачем права
власності на 1/2 частину спірного
житлового будинку;

6. - скасувати державну
реєстрацію права власності ОСОБА_2 на
спірну ділянку;

7. - визнати недійсним та скасувати
свідоцтво про право власності
відповідача ОСОБА_2 на житловий будинок
АДРЕСА_2

8. - скасувати рішення про реєстрацію
права власності за останнім;

9. - закрити відповідний розділ;

9. - усунути перешкоди в користуванні
житловим будинком.

Таким чином позивачем було пред'явлено
2 майнові і 8 немайнових вимог. Вимоги
були додатково оплачені судовим збором
в сумі 487 грн. 20 коп. і 243 грн.60 коп. (т.2
а.с.18-20, 122-125, т.3 а.с. 100 -104)

На момент закінчення розгляду справи
позивачем всього було сплачено 2894 грн.
80 коп. судового збору (т.1 а.с. 2, т.1 а.с. 115,
т.2 а.с. 100, т.3 а.с. 122).

Враховуючи неодноразове уточнення
позовних вимог, суд, вирішуючи питання
про стягнення судових витрат, виходить
з положень ЗУ «Про судовий збір»
чинного на момент останніх уточнень .

Отже, остаточно підлягає стягненню з
відповідачів 5652 грн. 40 коп. судового
збору (за 8 вимог немайнового характеру
- 243,6*8=1948,8 грн., 3400 грн. за майнову вимогу
щодо визнання права власності на
частину будинку та 303,6 грн за вимогу
щодо поврнення земельної ділянки). На
користь позивача з відповідачів
стягуються у рівних частках спачені
ним кошти, що становить по 964,92 грн. з
кожного (2894,8 : 3) та різниця на користь
держави ((5652,4-2894,8) : 3), що дорівнює по 919
грн. 20 коп. з кожного, тобто на 24 грн. 27
коп. з кожного більше, ніж зазначено в
судовому рішенні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України,
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо судом не вирішено питання
про судові витрати. Присутність
учасників процесу не є обов'язковою (ч.3
ст.220 ЦПК України).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
наявні підстави для винесення
додаткового рішення в цій частині.

Керуючись: Законом України «Про
судовий збір», ст. ст. 79, 88, п.1 ч.1 ст. 220
ЦПК України суд,-

В И Р І
Ш И В :

Ухвалити додаткове рішення по
справі.

Абзац 13 резолютивної частини викласти
в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь держави по 894 грн. 93 коп.
судового збору.

Справу направити до апеляційного суду
Житомирської області для продовження
апеляційного розгляду.

На додаткове рішення суду може бути
подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Житомирської
області через Житомирський районний
суд протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
С. Г. Баренко