31.10.2014 р Московський районний суд
міста Харкова у складі головуючого
судді Омельченко Н.І., при секретарі
Коршак В.О., розглянувши цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2- про
стягнення боргу та моральної шкоди,-
Позивач 02.04.2014 року звернувся до суду
з позовом про стягнення з відповідача
судові витрати.
В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що між ним та ОСОБА_2
був укладений договір позики, про що
остання дала йому розписку, проте в
строк борг не повернула. Сума
рахунку 5868 доларів США з курсу 1 долар
США - 10,9981 грн., а також 21 000 грн. за
передані та не повернуті товари
зазначені у розписці. Також вважає, що
йому спричинена моральна шкода, яка
виражається в моральних стражданнях та
переживаннях, які виникли в зв'язку
порушення його прав на своєчасне
повернення грошей, необхідністю
докладати додаткові зусилля для
поновлення своїх прав.
07.08.2014 року представник позивача
доповнив свої вимоги, про що подав
заяву та посилаючись на тіж самі
обставини які викладені ним в
первісному позові, просив суд стягнути
з відповідача суму боргу за договором
також стягнути моральну шкоду в сумі
3500.00грн., а загалом стягнути 112 279.00 грон.
В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги та дали
пояснення відповідно до викладених в
позовних вимогах. Крім того вказав, що в
первинному позові помилково була
вказана сума боргу 5868.00 доларів США,
відповідно до розписки вона складає 7400
Відповідач та її представник в
судове засідання не з'явилися, про день
та час розгляду справи сповіщені
належним чином, причин неявки суду не
повідомили, у зв'язку з чим у суда є
підстави розглядати справу у їх
За згодою позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст..224 ЦПК
України.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
підлягають задоволенню частково з
наступних підстав .

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
/позикодавець/ передає у власність
другій стороні /позичальникові/
грошові кошти або інші речі, а
позичальник забов"язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів.

Згідно ч.2 ст. 1047 , на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Судом встановлено ,що між сторонами
17.04.2013 року був укладений договір
позики ,відповідно до якого позивач
передав відповідачеві ,а останній узяв
у борг у позивача 7400 доларів США. та
одяг на загальну суму 21 000 грн., що
підтверджується розпискою
відповідача, при цьому був визначений
термін повернення позивачеві коштів -
протягом 30 днів .

Судом також встановлено, що
відповідач договір не виконав і гроші,
а також одяг узяті в борг у позивача не
повернув.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом 30 днів від дня пред'явлення
позикодавцем вимоги про це, якщо інше
не встановлено договором.

Оскільки відповідач отримав в борг
за договором позики від позивача
іноземну валюту в розмірі 7400 доларів
США, то повинен йому їх повернути в
такій же самій кількості, що були
передані йому позикодавцем, а також 21 000
грн. вартість взятого одягу.

Оскільки відповідач добровільно не
повернув позивачу кошти взяті у борг в
розмірі 7400 доларів США, суд стягує їх з
відповідача по курсу Національного
банку України, що становить, 91279 грн. ( 7400
USD х 12,335 грн.)

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і
заперечень, крім
випадків,встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Суд вважає за необхідне відмовити
в задоволенні вимог про відшкодування
моральної шкоди, оскільки на ці
правовідносини не поширюються правила
відшкодування моральної шкоди.

Наведені судом обґрунтування
правового висновку щодо наявності
підстав для задоволення позову щодо
стягнення боргу, повною мірою
узгоджується з нормами ст.ст. 1046, 1047 ,1049
ЦК України , відповідає обставинам
справи, які суд в достатній мірі
з'ясував та ґрунтується на доказах.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд
стягує з відповідача понесені
позивачем судові витрати в сумі 1366,40
грн.

Керуючись ст..ст.10,11,60,88,212-215,224-226
ЦПК України, ст.ст.ст.1046, 1047, 1049 ЦК
України, суд ,-

ВИРІШИВ :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ід.н. НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 ід.н. НОМЕР_2 борг в сумі
112 279.00 грн., а також судові витрати в
сумі 1366,40 грн., а загалом 113 645 грн.40 коп.

В інгій частині вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя Н.І.
Омельченко