Справа №468/1851/14-ц 13.11.2014 13.11.2014 13.11.2014
Провадження №22-ц/784/3131/14
Головуючий у першій інстанції-Копейка
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського
І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Богуславскій О.М.,

за участю представника позивача -
Пугачова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на рішення Баштанського районного суду
Миколаївської області від 15 жовтня 2014
року у цивільній справі за позовом

публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» (далі - Дельта Банк)

до ОСОБА_2

про стягнення кредитної
заборгованості

У С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року Дельта Банк звернувся
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості.

Позивач зазначав, що 16 листопада 2007
року між ТОВ «Комерційний банк
«Дельта», який згодом змінив назву на
ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір № 001-14074-161107, за яким
на ім'я ОСОБА_2 було відкрито картковий
рахунок № 2424 з кредитною лінією
на суму 30 000 грн. Протягом 2007-2008 років
позичальник користувався кредитними
коштами.

Посилаючись на порушення ОСОБА_2
кредитних зобов'язань та утворення
станом на 25 грудня 2012 року кредитної
заборгованості на суму 8 110, 93 грн., з
яких 2 421, 70 грн. за тілом кредиту, 2 210, 67
грн. за відсотками та 3 478, 56 грн. за
комісією, позивач просив стягнути
кредитний борг.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав,
посилаючись на порушення позивачем
черговості погашення складових
кредиту та невірне нарахування
комісії.

Рішенням Баштанського районного суду
Миколаївської області від 15 жовтня 2014
року позов задоволено, з ОСОБА_2 на
користь Дельта Банку стягнуто 8 110, 93
грн. кредитної заборгованості та 229, 40
грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив
рішення скасувати та відмовити у
позові, посилаючись на невірність
розрахунку боргу.

В суді апеляційної інстанції
представник апелянта, не заперечуючи
проти стягнення 2421,7 грн. тіла кредиту,
поросив рішення суду змінити.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 16
листопада 2007 року між ТОВ «Комерційний
банк «Дельта» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № 001-14074-161107 (а.с. 6-7),
за яким на ім'я ОСОБА_2 було відкрито
картковий рахунок № 2424 з
кредитною лінією на суму 30 000 грн., та
доступним на день укладення договору
кредитним лімітом у сумі 3 000 грн.

За умовами договору ( пункт 3.6)
повернення кредитних коштів мало
здійснюватись шляхом щомісячної
сплати обов'язкового мінімального
платежу (ОМП), складові якого
зазначаються у Тарифах ( а.с.8).

Тарифами на обслуговування платіжних
карток за тарифним пакетом «Visa
Класичний» передбачено розмір ОМП - 7%
від суми використаних коштів станом на
день розрахунку, процент за
користування кредитною лінією - 29,9%
річних (п.1.1.1) , плата за обслуговування
кредитного залишку у процентах від
суми використання кредитних коштів (
комісія) -2,99 % (пункт 1.2).

Пунктом 3.8 Договору визначено, що при
надходженні на кредитний рахунок
коштів та наявності непогашеної
кредитної заборгованості, вони
направляються на погашення
заборгованості в наступній черговості:
1) по погашенню овердрафту, 2) по
погашенню плати за прострочену
заборгованість (пеню), 3) по сплаті
прострочених процентів, 4) по погашенню
простроченої заборгованості за
кредитною лінією, 5) по сплаті поточних
процентів, 6) по погашенню поточної
заборгованості за кредитом, 7) по сплаті
платежів за розрахунково-касове
обслуговування, 8) решта коштів
зараховується на рахунок. При цьому у
першу чергу погашається прострочена
заборгованість, а потім поточна.

Договір діє до повного виконання
сторонами зобов'язань (п. 5.2).

З матеріалів справи також вбачається,
що ОСОБА_2 з листопада 2007 року по
травень 2008 року отримував за платіжною
картою кредитні кошти, та у період до
грудня 2009 року сплачував щомісячні
обов'язкові мінімальні платежі ( ОМП),
які були спрямовані на погашення
складових відповідно до пункту 3.8
Договору.

Розмір щомісячного ОМП визначався
банком та повідомлявся позичальнику
шляхом SMS-повідомлення. Будь-яких
заперечень щодо розміру щомісячного
ОМП ОСОБА_2 не мав.

Заборгованість по сплаті ОМП вперше
виникла з лютого 2010 року. Станом на
січень 2010 року непогашене тіло кредиту
складало 2421,7 грн. (а.с.14).

Згідно з умовами Договору та Тарифами
нарахування відсотків та комісії з
лютого 2010 року мало здійснюватись,
виходячи з залишку використаного та
непогашеного кредиту - 2421,7 грн.

Але, розмір відсотків (29,9% річних) та
комісії (2,99 % щомісячно) які мали бути
нараховані на непогашений кредит за
Тарифами не співпадають з розміром
відсотків та комісії за розрахунком,
наданим позивачем ( а.с.14).

Позивач не надав суду більш детальний
розрахунок, не навів підстав
підвищення відсоткової ставки та не
усунув зазначені суперечності, на які
посилався відповідач як в запереченнях
проти позову(а.с.39-41), так і в
апеляційній скарзі (а.с.66-67).

Жодних заперечень проти наведеного
апелянтом розрахунку не містить і
заперечення Дельта Банку на апеляційну
скаргу ОСОБА_2 ( а.с.79-80).

Таким чином, виходячи з вимог статті 60
ЦК, колегія суддів вважає недоведеними
вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за відсотками та
комісією.

Вимоги про стягнення 2421,7 грн.
заборгованості за тілом кредиту, як
визнані відповідачем, підлягають
задоволенню.

Оскільки суд першої інстанції не
звернув належної уваги на заперечення
відповідача щодо розрахунку відсотків
та комісії та не дав їм належної оцінки,
судове рішення підлягає зміні в
частині розміру заборгованості, що
підлягає стягненню.

Відповідно до статті 88 ЦПК розподілу
пропорційно задоволеній частині
позову підлягають як судові витрати
позивача (судовий збір при подачі
позовної заяви), так і судові витрати
відповідача ( судовий збір при подачі
апеляційної скарги).

Керуючись статтями 309,316 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Баштанського районного суду
Миколаївської області від 15 жовтня 2014
року змінити, зменшивши стягнення з
ОСОБА_2 на користь публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
з 8110,93 грн. до 2421,7 грн. та судових витрат
з 229,4 грн. до 29 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді