Номер провадження: 22-ц/785/6408/14
Головуючий у першій інстанції Дяченко
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Кварталової А.М.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 21 травня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської
міської ради, третя особа - ОСОБА_4 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до районного
суду з позовом до Одеської міської ради
про визнання за ОСОБА_2 права власності,
в порядку спадкування за законом, на
квартиру АДРЕСА_1 мотивуючи це тим, що
на зазначене майно 22.01.1999 року
управлінням ЖКГ виконкому Одеської
міської ради видано свідоцтво про
право власності на житло, відповідно до
якого майно належить ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, в рівних частках, на праві
спільної часткової власності. Позивач
вказує, що після смерті всіх
співласників квартири, він є єдиним
спадкоємцем за законом. Відповідно до
ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкодавця права на
спадщину.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Одеси від 03.04.2014 року до участі у
справі у якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору залучено ОСОБА_4 (а.с.71).

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 21 травня 2014 року у
задоволенні позовної заяви ОСОБА_2
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
до суду апеляційної інстанції з
апеляційною скаргою звернувся
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, в якій
просить скасувати рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 21 травня 2014 року та ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги
позивача, посилаючись на порушення
судом першої інстанції при ухваленні
рішення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
в межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню таких
підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими;

3) невідповідність висновків
суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також
розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про
його відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення
чи підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано
закон, який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із Законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог або
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
до нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини після смерті спадкодавця не
звертався, документів про родинні
відносини з померлим не представив.
Доказів про відсутність умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину та
відмову нотаріуса у видачі свідоцтва
про право на спадщину не надав.

Проте погодитися з такими висновками
суду першої інстанції не можна.

З матеріалів справи вбачається, що:

- предметом спору є квартира АДРЕСА_1
загальною площею 40,6 кв. м., житловою
площею 26,8 кв. м. і складається з жилої
кімнати площею 15,3 кв. м., жилої кімнати
площею 11,5 кв. м., кухні 5,4 кв. м., ванної
кімнати площею 1,8 кв. м., туалету площею
1,0 кв. м., коридору площею 4,7 кв. м.,
балковну площею 0, 9 кв. м.

- Згідно копії свідоцтва про право
власності на житло від 22.01.1999 року,
виданого управлінням ЖКГ виконкому
Одеської міської квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в
рівних частках на праві спільної
часткової власності (а. с. 10).

- ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5,
спадкоємцем 1/3 частини майна померлої
став ОСОБА_6, на підставі свідоцтва про
право на спадщину від 23.06.2003 року (а. с. 6,
14-15).

- ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7, після чого
відкрилась спадщина на 1/3 частину
спірного майна (а. с. 7).

- ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, після
чого відкрилась спадщина на 2/3 частину
спірного майна, заяву про прийняття
спадщини до нотаріальної контори подав
батько померлого ОСОБА_6 (а. с. 9).

Після смерті ОСОБА_6 до нотаріуса
звернулася ОСОБА_4 зі заявою про
прийняття спадщини, зазначаючи, що
померлий був чоловіком її тітки.

Втім у видачі свідоцтва про право
власності їй було відмовлено у зв`язку
із відсутністю правовстановлюючих
документів.

Рішенням Любашівського районного суду
м. Одеси від 24 вересня 2014 року, яке
вступило в законну силу 06 жовтня 2014
року, встановлено факт родинних
стосунків між позивачем ОСОБА_2 і
померлим ОСОБА_6, які є рідними братами.

В засіданні судової колегії ОСОБА_2
пояснив, що він є мешканцем
Любашівського району Одеської області,
а померлий брат мешкав в м. Одесі. Після
смерті брата він не одразу звернувся до
нотаріуса, а вже після перебігу строку
на подання заяви про прийняття
спадщини, оскільки є похилою людиною.
Він був у кватирі брата і не знайшов
там свідоцтва про народження брата і
оригінал свідоцтва про право власності
на квартиру, а лише копії цього
документу і відомості про те, що
свідоцтво було зареєстровано в КП
«ОМБТІ та РОН». Він дав довіреність
юристу і чекав що той все зробить як
треба по закону. Він не може пояснити
чому юрист своєчасно не казав про
необхідність встановлення факту
родинних стосунків. Крім того він
нещодавно дізнався, що відсутність
оригіналу свідоцтва про право
власності на кватиру і документів про
прийняття братом спадщини після смерті
його дружини і сина є перешкодою в
отриманні у нотаріуса свідоцтва про
право на спадщину. Йому невдовзі буде 84
роки, він погано себе почуває, відчуває
слабкість, йому дуже важко виконувати
всі передбачені законодавством
процедури, нема до кого звернутися за
кваліфікованою допомогою і немає
грошей та здоров`я бути в м. Одесі і
вирішувати ці питання, тому він просить
задовольнити його позов і визнати за
ним право власності на кватиру в
порядку спадщини після смерті брата.

Приймаючи до уваги, що позивач
підтвердив факт родинних стосунків зі
ОСОБА_6, який за життя на підставі
свідоцтва про право власності на
житло, виданого УЖКГ виконкому
Одеської міської ради від 22.01.1999 року
був власником квартири АДРЕСА_1 у
рівних частках зі ОСОБА_5 (дружина) та
ОСОБА_7 (син) і проживаючи разом з ними
на час їх смерті фактично вступив у
спадщину; що спадкова справа заведена
за заявою сторонньої особи, яка не
змогла підтвердити родинні стосунки з
померлим власником квартири і після
притягнення її до участі у справі в
суді першої інстанції пояснила, що при
подачі заяви до нотаріуса не знала, що є
брат померлого, який претендує на
спадщину, але якщо так, то у неї немає
ніяких майнових претензій до позивача
щодо спадкового майна після смерті
ОСОБА_6; що інші особи за спадщиною не
зверталися; відсутність оригіналу
правовстановлюючого документу на
квартиру, судова колегія вважає що
позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
рішення суду першої інстанції -
скасуванню, з ухваленням нового
рішення про задоволення вимог ОСОБА_2
про визнання права власності на
квартиру АДРЕСА_1.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 303, 307, 309, 313, 317 ЦПК України,
судова колегія -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 21 травня 2014 року - скасувати
та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 40,6
кв. м., житловою площею 26,8 кв. м. в
порядку спадкування за законом після
смерті брата ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, проте може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили рішенням суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

А.М. Кварталова