Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2807/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Нерода Л. М.
УХВАЛА

05.11.2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Потапенка В.І., Чорнобривець
О.С.

при
секретарі Чорній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ПАТ "Банк
"Фінанси та кредит" на ухвалу
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 22 вересня
2014 року у цивільній справі за заявою
ОСОБА_2 про відстрочку виконання
рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в
суд із заявою про відстрочку виконання
рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 11.06.2014
року, яким частково задоволено позов
ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (далі -
Банк) до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, треті особи: служба у справах
дітей Олександрійської міської ради
Кіровоградської області,
Олександрійський міський відділ
управління державної міграційної
служби в Кіровоградській області про
виселення та зняття з реєстраційного
обліку. Виселено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 просив відстрочити виконання
вказаного рішення на 12 місяців,
посилаючись на Закон України «Про
мараторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» та на те,
що у нього відсутнє інше житлове
приміщення, наявність неповнолітніх
дітей, а також тяжке матеріальне
становище.

Ухвалою суду заяву задоволено
повністю.

В апеляційній скарзі Банк просить
скасувати ухвалу суду першої
інстанції, постановлену з порушенням
норм права та постановити нову ухвалу
про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2.

В апеляційному суді представник Банку
підтримав доводи апеляційної скарги та
посилається на те, що виняткові
обставини для відстрочки виконання
рішення суду відсутні, рішення суду
підлягає обов'язковому виконанню, а
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання. Крім
того, за постановою ВДВС рішення суду
щодо виселення виконано 14 жовтня 2014
року.

Відповідачі про час та місце розгляду
справи повідомлені у установленому
законом порядку, в судове засідання не
з'явились.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги та
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що
за наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Задовольняючи заяву суд першої
інстанції зазначив, що 04.08.2014 року
відкрито виконавче провадження. Існує
часткове стягнення із заробітної плати
заявника в рахунок погашення
заборгованості перед Банком за
рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 01.02.2010 року, тому існує
скрутне матеріальне становище та
заявник має одне житлове приміщення, в
якому проживає вся родина, в тому числі
двоє неповнолітніх дітей, визнавши
зазначені обставини винятковими.

Крім того, суд зазначив, що згідно зі
ст. 1 Закону України «Про мараторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» (далі Закон), не може
бути примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України «Про
заставу» та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку.

Колегія суддів вважає, що, правильно
встановивши обставини справи, суд 1-ої
інстанції не звернув уваги на те, що в
Законі йдеться про примусове стягнення
(відчуження без згоди власника)
нерухомого житлового майна, яке
вважається предметом застави, а не про
заборону виселення з житлового
приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 09 квітня 2014 року
рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 04 грудня
2013 року в частині звернення стягнення
на предмет іпотеки залишено без змін
(а.с.164).

Як пояснила представник Банку,
процедура реалізації житлового
будинку триває, однак за заявленою
ціною покупець поки що відсутній, дії
ДВС з цього приводу заявником не
оскаржувались.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла переконання, що як на підставу
задоволення заяви, посилання суду на
Закон є неправильним.

Стосовно доводів апелянта щодо
скрутного матеріального становища
заявника та наявності у заявника
одного житлового приміщення, в якому
проживає вся родина, в тому числі двоє
неповнолітніх дітей, колегія суддів
вважає ці доводи апеляції
обґрунтованими, а зазначені обставини
не можна віднести до виняткових
обставин.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла переконання, що ухвала суду
підлягає скасуванню, а в задоволенні
заяви відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 312, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ "Банк "Фінанси та
кредит" задовольнити.

Ухвалу Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 22 вересня 2014 року
скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про
відстрочку виконання рішення
апеляційного суду Кіровоградської
області від 11.06.2014 року відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :

Судді :