У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Рівненської області у складі:
головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В.,
Гордійчук С.О.;

секретар судового засідання
Демчук Ю.Ю.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду в м. Рівному цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Здолбунівського районного суду від 25
червня 2013 року у справі за позовом
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Аркад» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
квартирній платі,

в с т а н о в и л а :

18 квітня 2012 року ОСББ «Аркад»
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості по
квартирній платі.

Рішенням Здолбунівського районного
суду від 25 червня 2013 року позов
задоволено. З відповідачки на користь
позивача стягнено 2 298 грн. 40 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

В поданій на це рішення апеляційній
скарзі відповідачка посилалася на те,
що вона не отримує послуг від позивача
по утриманню будинку та прибудинкової
території, а тому не є їх споживачем.
Крім того, наданий позивачем
розрахунок заборгованості по
квартирній платі необґрунтований.

Покликаючись на ці обставини,
відповідачка рішення місцевого суду
вважала незаконним та необґрунтованим
і просила апеляційний суд його
скасувати й ухвалити у справі нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі і
з'явилися в судове засідання,
перевіривши подані докази та доводи
апелянта, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Перевіряючи відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України в апеляційному порядку
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, апеляційний
суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачці належить квартира
АДРЕСА_1

Багатоквартирний будинок, в якому
проживає ОСОБА_1, перебуває на балансі
та утримується об'єднанням
співвласників багатоквартирного
будинку «Аркад», що діє у відповідності
до Закону України «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку» та на підставі Статуту.

Згідно з п. 1.3. Статуту ОСББ «Аркад»
власники квартир, житлових і
нежитлових приміщень зобов'язані
виконувати вимоги чинного
законодавства України та Статуту
об'єднання, який розробляється на
підставі цього Типового статуту і
затверджується рішенням установчих
зборів членів об'єднання.

Відповідно до ст. 179 ЖК Української РСР
користування будинками (квартирами)
державного і громадського житлового
фонду, фонду житлово-будівельних
кооперативів, а також приватного
житлового фонду та їх утримання
здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог Правил користування
приміщеннями жилих будинків і
прибудинковими територіями (зараз -
Правил користування приміщеннями
житлових будинків і гуртожитків).

Частиною 1 ст. 10 Закону України „Про
приватизацію державного житлового
фонду", Правилами користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 8 жовтня
1992 року № 572, встановлено, що утримання
приватизованих квартир (будинків)
здійснюється за рахунок коштів її
власників.

Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» та згаданих Правил власники
приватизованого житла у
багатоквартирних будинках (до них
належать і власники квартир у
кооперативних будинках та викуплених
квартир) є співвласниками всіх
допоміжних приміщень будинку та його
технічного обладнання і повинні
сплачувати свою частку витрат у
загальних квартирах на утримання
будинку (житла) та прибудинкової
території пропорційно до займаної
площі. Послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
зобов'язані сплачувати як
квартиронаймачі, так і власники
викуплених та приватизованих квартир.

Стаття 13 Закону України "Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку" передбачає, що укладення
договору між власником окремого
приміщення у житловому комплексі та
ОСББ є обов'язковим і не залежить від
членства в об'єднанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України
"Про житлово-комунальні послуг"
споживач не може відмовитися від
укладання договору про надання
житлово-комунальних послуг, що
підготовлений виконавцем на основі
типового договору, і зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у встановлені законом чи договором
строки.

Тому навіть відсутність договірних
відносин не є підставою для звільнення
наймача чи власника житлового
приміщення від оплати
житлово-комунальних послуг, оскільки
обов'язок з їх сплати на них покладений
законом.

Пунктом 7 ч. 2 Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
гуртожитків, затверджених Постановою
КМ України від 8 жовтня 1992 року за № 572
встановлено, що власники, наймачі,
орендарі квартир зобов'язані
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Зі справи вбачається, що відповідачка,
яка проживає у квартирі АДРЕСА_1,
допустила заборгованість перед
Об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку «Аркад» за
надані послуги з утримання житла та
прибудинкової території в сумі 2 298 грн.
40 коп.

Допустимих ст. 18 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» доказів
про порушення позивачем порядку
надання таких послуг, а також доказів,
які б спростовували наданий позивачем
розрахунок заборгованості по
квартирній платі, відповідачка суду не
надала.

Тому за таких обставин, на переконання
колегії суддів, суд першої інстанції,
повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні
обставини спору сторін та виконавши
інші вимоги цивільного судочинства,
вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у
справі судового рішення та задоволення
поданої апеляційної скарги, виходячи з
меж її доводів, апеляційний суд не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Здолбунівського районного
суду від 25 червня 2013 року залишити без
змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення. Вона може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: