Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
Ухвала

11 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Кафідової О.В.,

Ситнік О.М.,
Ступак
О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 травня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Фокстрот-Житомир-Трейдінг», третя
особа - дочірнє підприємство «Сав-Ір»,
про розірвання договору
купівлі-продажу товару, стягнення
вартості придбаного товару та
неустойки за прострочення виконання
зобов'язанням,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив суд ухвалити рішення, яким
визнати, що мобільний телефон - «Нокіа
СЗ-01», ІМЕІ: НОМЕР_1 має суттєвий недолік
у роботі сенсорного дисплея, визнати
його право на розірвання договору
купівлі-продажу вказаного телефону
через незабезпечення відповідачем
післягарантійного усунення суттєвого
недоліку, сягнути з відповідача на його
користь вартість мобільного телефону в
розмірі

1 729 грн та неустойку за прострочення
виконання зобов'язання в розмірі 10 633
грн 35 коп., посилаючись на те, що 13
серпня 2011 року він придбав в ТОВ
«Фокстрот-Житомир-Трейдінг» мобільний
телефон «Нокіа СЗ-01», ІМЕІ: НОМЕР_1
вартістю 1 729 грн.

22 травня 2012 року він звернувся до
магазину, в якому придбав телефон, з
виявленим в процесі його експлуатації
недоліком, а саме - порушенням функцій
роботи сенсорного екрану, що
унеможливлювало його подальше
використання.

4 червня 2012 року відповідачем
зазначений недолік було усунуто, а
телефон було повернуто позивачу.

24 липня 2013 року позивачем було повторно
виявлено порушенням функцій роботи
мобільного телефону, у зв'язку з чим
останній знову звернувся до магазину
із заявою про прийняття мобільного
телефону для безоплатного усунення
несправності протягом чотирнадцяти
днів, однак

5 серпня 2013 року отримав письмову
відповідь відповідно якої відповідач
проводити безоплатне післягарантійне
усунення недоліку товару не має наміру.

12 серпня 2013 року позивач звернувся до
відповідача із заявою, в якій просив
розірвати договір купівлі-продажу
телефону, та повернути сплачені за
товар кошти у зв'язку з невиконанням
вимоги про усунення недоліків товару
впродовж 14 днів, на що 6 вересня 2013 року
отримав від відповідача лист з
відмовою розірвати договір
купівлі-продажу через відсутність
документального підтвердження у
несправності телефону.

Заочним рішенням Бердичівського
міськрайонного суду від 4 березня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Житомирської
області від 2 квітня 2014 року, ОСОБА_3
відмовлено у задоволені заявлених
позовних вимог.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 травня 2014 року касаційну
скаргу ОСОБА_3 відхилено, заочне
рішення Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області від

4 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Житомирської
області від 2 квітня 2014 року залишено
без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 травня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема ч. 14
ст. 8 Закону України «Про захист прав
споживачів».

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить:

- рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 квітня 2013 року у справі про
розірвання кредитного договору,
стягнення пені, припинення іпотеки та
ухвалено нове рішення, яким судові
рішення попередніх інстанцій
скасовано, у задоволенні позовних
вимог відмовлено;

- рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 березня 2014 року у справі про
стягнення грошових коштів, яким судові
рішення попередніх інстанцій
скасовано, та ухвалено нове рішення,
яким позовні вимоги задоволено.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Зі змісту заяви та доданої до неї копій
судовий рішень не вбачається
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статтей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України», із змінами та доповненнями,
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, може бути подана
за сукупності таких умов: судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, оскільки зі
змісту рішень колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 квітня 2013 року та 5 березня
2014 року не вбачається тотожності
встановлених фактичних обставин
справи. А тому із них не вбачається
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції ч. 14 ст. 8 Закону
України «Про захист прав споживачів».

Отже, наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно вимог
вищевказаної норми є підставами для
перегляду судового рішення, а тому у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Фокстрот-Житомир-Трейдінг», третя
особа - дочірнє підприємство «Сав-Ір»,
про розірвання договору
купівлі-продажу товару, стягнення
вартості придбаного товару та
неустойки за прострочення виконання
зобов'язанням, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 травня

2014 року до провадження Верховного Суду
України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
судді:О.І. Євтушенко О.В. Кафідова О.М.
Ситнік О.В. Ступак