Справа №
Провадження № 2-о/621/72/14
РІШЕННЯ

іменем України

04.08.2014 року

м. Зміїв

Зміївський районний суд
Харківської області

в складі: головуючого судді
- Бережної Н.М.,

при секретарі
- Зубенко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту, що має
юридичне значення , зацікавлені особи -
Зміївська державна нотаріальна
контора Харківської області, Приватний
нотаріус Зміївського районного
нотаріального округу Харківської
області Гаврильєв В.І.

встановив:

15.07.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду
із заявою про встановлення факту що має
юридичне значення , зацікавлені особи -
Зміївська державна нотаріальна
контора Харківської області, Приватний
нотаріус Зміївського районного
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_2,в якій вказала, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 87 років померла
її тітка ОСОБА_3.

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року у с.
Н. Бішкін Зміївського району
Харківської області, проживала та була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з
31.03.1980 року і по день смерті.

Внаслідок її смерті відкрилася
спадщина.

Спадкування за законом було змінено
заповітом, оскільки на випадок своєї
смерті ОСОБА_3 зробила таке
розпорядження: залишивши заповіт, який
був посвідчений Готвальдівською
державною нотаріальною конторою
Харківської області 15 лютого 1991 року,
зареєстрований в реєстрі за № 2-217, який
не було ні змінено, ні скасовано, про що
є відповідна відмітка на заповіті
Зміївської державної нотаріальної
контори Харківської області від 14
жовтня 2013 року.

Згідно зазначеного заповіту ОСОБА_3 -
все своє майно, з чого б воно не
складалося, та де б воно не
знаходилося, що належатиме їй на день
смерті - заповідала своїй племінниці
позивачці ОСОБА_1.

На вказаному заповіті є
власноручний підпис заповідача
вчинений нею особисто на російській
мові - ОСОБА_3.

Спадкодавиця є тіткою позивачки -
рідною сестрою її матері ОСОБА_4.

Їх родинні відносини як тітки та
племінниці повністю підтверджуються
свідоцтвом про народження, свідоцтвом
про одруження позивачки, свідоцтвом
про народження ( ОСОБА_4) та свідоцтвом
про одруження її мами, свідоцтвом про
народження тітки ОСОБА_3).

В свідоцтвах про народження мами
та тітки в графі батьки зазначено, що
їх батьками є батько: ОСОБА_8 та мати
ОСОБА_9.

Зазначені документи були видані в
установленому законом порядку та
виписані на російській мові і будь яких
недоліків, описок не мають.

Факт родинних відносин є
підтвердженим і не підлягає
доказуванню.

Спадкодавиця в зареєстрованому
шлюбі ніколи не перебувала, дівоче
прізвище не змінювала.

Внаслідок смерті залишилася спадщина,
у складі якої є: житловий будинок
АДРЕСА_1.

На вказаний житловий будинок
комунальним підприємством "Зміївське
бюро технічної інвентаризації" за
станом на 29.11.2013 року виготовлено
технічний паспорт (інвентаризаційна
справа № 2882, реєстровий № 31-3238 кв. 106 а)
на ім'я ОСОБА_3.

Спадкодавиця була власником
зазначеного будинку з надвірними
будівлями отримала нерухомість як
спадкоємиця за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року батька
ОСОБА_8, на день отримання свідоцтва про
право на спадщину проживала в АДРЕСА_1 (
ці відомості відображені в свідоцтві).
Її прізвіще, ім'я та по батькові в
свідоцтві зазначено як ОСОБА_3 ( саме
так, що стосується прізвища в
українському варіанті був виписаний її
паспорт, згідно якого встановлювалася
особа спадкоємця, на день видачі
свідоцтва).

Правовстановлюючий документ
(свідоцтво про право на спадщину за
законом) було видано Готвальдівською
державною нотаріальною конторою
Харківської області 05 липня 1980 року,
зареєстровано в реєстрі за № 1630, номер
спадкової справи 260.ІІ.7.80,
зареєстровано в Харківському
міжміському бюро технічної
інвентаризації 17 вересня 1980 року за
громадянкою ОСОБА_3 ( російською мовою),
записано в реєстрову книгу номер 31 за
реєстром № 3238.

Єдиною спадкоємицею за заповітом
є племінниця- позивачка ОСОБА_1.

Інших спадкоємців, передбачених
законодавством України - немає.

Спадщину позивач прийняла в
установленому законом порядку,
звернувшись в шестимісячний термін з
дня відкриття спадщини, шляхом подачі
заяви про прийняття спадщини до
приватного нотаріуса Зміївського
районного нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_2, ним
зареєстрована спадкова справа - номер у
спадковому реєстрі 55140911, номер у
нотаріуса 41/2013.

Постановою про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 04.07.2014
року вих. №142/02-14 приватний нотаріус
ОСОБА_2 відмовив ОСОБА_1 в посвідченні
та видачі свідоцтва про право на
спадщину, вказуючи на таку
неможливість із - за помилки в
правовстановлюючому документі (
свідоцтві про право на спадщину за
законом від 05 липня 1980 року, виданим
Готвальдівською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
1630, зареєстроване в Харківському
міжміському бюро технічної
інвентаризації і записано в реєстрову
книгу номер 31 за реєстром № 3238, 17
вересня 1980 року, в якому прізвище та
ім'я власниці ( померлої) " ОСОБА_3"
записано з помилкою , а саме " ОСОБА_3", що
не збігається з її прізвищем та ім'ям
зазначеним в її паспорті, на підставі
якого видавалося свідоцтво про смерть.

З огляду на зазначене, позивачка
змушена звернутися до суду з даною
заявою, про встановлення факту,
належності спадкодавиці
правовстановлюючого документа, що має
юридичне значення та пов'язано з
державною реєстрацією в електронному
реєстрі речових прав, відкритті
розділу на нерухоме майно, внесенні
вірної інформації щодо об'єкта та
суб'єкта майна, за формами
затвердженими наказом Міністерства
юстиції України від 17.04.2012 № 595/5 ( у
редакції наказ Міністерства юстиції
України 14.12.2012 № 1841/5, а тому будь - які
розбіжності в документах в написанні
букв, знаків, символів, згідно вимог
законодавства є неприпустимими.

Самою спадкодавицею за життя така
розбіжність виявлена не була, особисто
вона не зверталася за встановленням
такого факту.

В момент смерті спадкодавиці її
правоздатність припинилася, тому
позивач як
правоприємник ( спадкоємиця) має право
звернутися до суду.

Іншим шляхом усунути таку розбіжність
неможливо, оскільки прізвище
спадкодавиці в українському варіанті -
було саме так згідно правопису
перекладено та записано в паспорті
НОМЕР_2 при обміні паспорту
громадянина України, який було видано
Зміївським РВ УМВС України в
Харківській області 30 жовтня 2001 року,
тобто вже після видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, що
потягнуло за собою невідповідність в
написанні її прізвища з документами, що
були видані раніше.

Документи, що видавалися пізніше і є
доказами по справі та відповідають
відомостям внесеним в зазначений
паспорт.

В будинковій книзі містяться
відомості, щодо обміну паспортів, їх
реквізити прізвища, ім'я по батькові
спадкодавиці, відомості щодо дати її
народження, адреса будинку, відомості
щодо прописки та зняття з
реєстраційного обліку спадкодавиці у
зв'язку зі смертю.

Що стосується ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_3
має місце опечатка при виготовленні
документа, який був напечатаний на
печатній машинці, яка не мала
українського шрифту.

Встановлення зазначеного факту їй
потрібно для того, щоб привести у
відповідність документи, оформити свої
спадкові права та отримати свідоцтво
про право на спадщину за заповітом у
нотаріуса, тому вона просить
встановити факт належності
правовстановлюючого документу, а саме
те, що:свідоцтво про право на спадщину
за законом на житловий будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться:
АДРЕСА_1, видане Готвальдівською
державною нотаріальною конторою
Харківської області 05 липня 1980 року,
зареєстроване в реєстрі за № 1630,
зареєстроване в Харківському
міжміському бюро технічної
інвентаризації 17 вересня 1980 року та
записане в реєстрову книгу № 31 - 3238 на
ім'я ОСОБА_3 належить ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася,
надала до суду заяву про розгляд справи
за її відсутності, на задоволенні своїх
вимог наполягала.

Представник Зміївської державної
нотаріальної контори Харківської
області та Приватний нотаріус
Зміївського районного нотаріального
округу Харківської області ОСОБА_2у
судове засідання не з'явилися, належним
чином були повідомлені про час і місце
розгляду справи, заперечень проти
заяви не надали.

У зв'язку з неявкою осіб, які беруть
участь у справі, відповідно до положень
ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув
цивільну справу без здійснення
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального запису.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, прийшов до
наступного висновку:

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 87 років померла
ОСОБА_3, про що 17 числа травня місяця 2013
року складено відповідний актовий
запис за № 143 та видано 17 травня 2013
року свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3
( а.с.7).

ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4
року у с. Н. Бішкін Зміївського району
Харківської області, проживала та була
зареєстрована за адресою:АДРЕСА_1 з
31.03.1980 року і по день смерті. Їй було
присвоєно ідентифікаційний номер
НОМЕР_1 ( а.с.8-9)

На випадок своєї смерті ОСОБА_3
залишила заповіт, який був посвідчений
Готвальдівською державною
нотаріальною конторою Харківської
області 15 лютого 1991 року,
зареєстрований в реєстрі за № 2-217, який
не було ні змінено, ні скасовано, про що
є відповідна відмітка на заповіті
Зміївської державної нотаріальної
контори Харківської області від 14
жовтня 2013 року.

Згідно зазначеного заповіту ОСОБА_3 -
все своє майно,

з чого б воно не складалося, та де б воно
не знаходилося, що належатиме їй на
день смерті - заповідала племінниці
ОСОБА_1. ( а.с.10).

На вказаному заповіті є
власноручний підпис заповідача
вчинений нею особисто на російській
мові - ОСОБА_3.

Родинні відносини як тітки та
племінниці підтверджуються
свідоцтвом про народження, свідоцтвом
про одруження позивачки, свідоцтвом
про народження її матері ( ОСОБА_4),
свідоцтвом про одруження матері та
свідоцтвом про народження тітки (
ОСОБА_3).

В свідоцтвах про народження мами
та тітки в графі батьки зазначено, що
їх батьками є: батько -ОСОБА_8 та мати
ОСОБА_9.( а.с.11-15).

Після смерті ОСОБА_3 залишилася
спадщина, у складі якої є:житловий
будинок АДРЕСА_1. На вказаний житловий
будинок комунальним підприємством
"Зміївське бюро технічної
інвентаризації " за станом на 29.11.2013
року виготовлено технічний паспорт
(інвентаризаційна справа № 2882,
реєстровий № 31-3238 кв. 106 а) на ім'я
ОСОБА_3.

Спадкодавиця була власником
зазначеного будинку з надвірними
будівлями отримала нерухомість як
спадкоємиця за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року батька
ОСОБА_8, на день отримання свідоцтва про
право на спадщину проживала в АДРЕСА_1 (
ці відомості відображені в свідоцтві).
Її прізвіще, ім'я та по батькові в
свідоцтві зазначено як ОСОБА_3 ( саме
так, що стосується прізвища в
українському варіанті був виписаний її
паспорт, згідно якого встановлювалася
особа спадкоємця, на день видачі
свідоцтва).

Правовстановлюючий документ
(свідоцтво про право на спадщину за
законом) було видано Готвальдівською
державною нотаріальною конторою
Харківської області 05 липня 1980
року, зареєстровано в реєстрі за № 1630,
номер спадкової справи 260.ІІ.7.80,
зареєстровано в Харківському
міжміському бюро технічної
інвентаризації 17 вересня 1980 року за
громадянкою ОСОБА_3 ( російською мовою),
записано в реєстрову книгу номер 31 за
реєстром № 3238.( а.. с. 16-20, 32-33 ).

Спадщину позивач прийняла в
установленому законом порядку,
звернувшись в шестимісячний термін з
дня відкриття спадщини, шляхом подачі
заяви про прийняття спадщини до
приватного нотаріуса Зміївського
районного нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_2, ним
зареєстрована спадкова справа - номер у
спадковому реєстрі 55140911, номер у
нотаріуса 41/2013, про що свідчить витяг
про реєстрацію в Спадковому реєстрі №
35391302 від 15.10.2013 року. ( а.с.30).

Постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 04.07.2014 року вих.№
142/02-14 приватний нотаріус ОСОБА_2
відмовив позивачу в посвідченні та
видачі свідоцтва про право на спадщину,
вказуючи на таку неможливість із - за
помилки в правовстановлюючому
документі ( свідоцтві про право на
спадщину за законом від 05 липня 1980 року,
виданим Готвальдівською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
1630, зареєстроване в Харківському
міжміському бюро технічної
інвентаризації і записано в реєстрову
книгу номер 31 за реєстром № 3238, 17
вересня 1980 року, в якому прізвище та
ім'я власниці ( померлої) " ОСОБА_3"
записано з помилкою , а саме " ОСОБА_3", що
не збігається з її прізвищем та ім'ям
зазначеним в її паспорті, на підставі
якого видавалося свідоцтво про смерть.(
а.с.31).

В будинковій книзі містяться
відомості, щодо обміну паспортів, їх
реквізити прізвища, ім'я по батькові
спадкодавиці, відомості щодо дати її
народження, адреса будинку, відомості
щодо прописки та зняття з
реєстраційного обліку спадкодавиці у
зв'язку зі смертю( а.с21-24)

В матеріалах спадкової справи
№260.11.7.80 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5
року ОСОБА_8 та спадкової справи №41/2013
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року
ОСОБА_3, які досліджені у судовому
засіданні, знаходяться відомості та
документи, що стосуються встановлення
особи, підтвердження родинних
відносин, необхідних для вчинення
нотаріальної дії, даних щодо прізвища,
ім'я, по батькові спадкодавця, дати та
місця її народження, проживання на час
вчинення нотаріальної дії, адреси
об'єкта майна, що дає можливість
ідентифікувати особу спадкодавця.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Отже, судом встановлено, що тітка
ОСОБА_1 мала прізвище ім'я по-батькові
«ОСОБА_3». Оскільки прізвище
спадкодавиці в українському варіанті -
було саме так згідно правопису
перекладено та записано в паспорті
НОМЕР_2 при обміні паспорту
громадянина України, який було видано
Зміївським РВ УМВС України в
Харківській області 30 жовтня 2001 року,
тобто вже після видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, що
потягнуло за собою невідповідність в
написанні її прізвища з документами, що
були видані раніше.

Що стосується ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_3
має місце опечатка при виготовленні
документа, який був надрукований на
печатній машинці, яка не мала
українського шрифту.

З огляду на вищевикладене, а також
враховуючи відсутність у ОСОБА_1 .
можливості іншим шляхом встановити
факт належності її тітці
правовстановлюючого документу, суд
вбачає підстави для задоволення її
заяви.

Керуючись ст. ст. 235, 256-258 ЦПК України,
суд -

вирішив:

Заяву заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення , зацікавлені особи -
Зміївська державна нотаріальна
контора Харківської області, Приватний
нотаріус Зміївського районного
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт того, що
свідоцтво про право на спадщину за
законом на житловий будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться:
АДРЕСА_1, видане Готвальдівською
державною нотаріальною конторою
Харківської області 05 липня 1980 року,
зареєстроване в реєстрі за № 1630,
зареєстроване в Харківському
міжміському бюро технічної
інвентаризації 17 вересня 1980 року та
записане в реєстрову книгу № 31 - 3238 на
ім'я ОСОБА_3 належить ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: