Справа №
Провадження № 2/621/354/14
РІШЕННЯ

іменем України

08.04.2014 року
м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді
- Бережної Н.М.,

за участю секретаря
- Друпової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Змієві
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Зміївської міської
ради Харківської області про
встановлення факту, що має юридичне
значення та визнання права власності
на житловий будинок з надвірними
будівлями в порядку спадкування за
законом, треті особи - приватний
нотаріус Зміївського районного
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_4,

встановив:

20.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2, Зміївської міської
ради Харківської області про
встановлення факту, що має юридичне
значення та визнання права власності
на житловий будинок з надвірними
будівлями в порядку спадкування за
законом, треті особи - приватний
нотаріус Зміївського районного
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_4, в якому просив
встановити факт вступу ОСОБА_5 в
управління 1/2 частиною житлового
будинку з надвірними будівлями,
розташованими за адресою АДРЕСА_2,
після смерті ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, а також визнати за
позивачем право власності на 1/2 частину
житлового будинку з надвірними
будівлями, розташованими за адресою
АДРЕСА_2, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, та на 1/2 частину житлового
будинку з надвірними будівлями,
розташованими за адресою АДРЕСА_2, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування позову ОСОБА_1
зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його
батько - ОСОБА_5, після смерті якого
окрім позивача залишились й інші
спадкоємці першої черги, а саме: мати -
ОСОБА_7 та сестра - ОСОБА_2.

Позивач та його мати ОСОБА_7 на дату
смерті ОСОБА_5 були зареєстровані та
проживали разом із померлим за однією
адресою: АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 на
дату смерті батька була зареєстрована
та фактично проживала за іншою адресою.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. На дату
смерті матері ОСОБА_7 з нею за однією
адресою проживав і позивач, його сестра
ОСОБА_2 проживала за іншою адресою.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось
спадкове майно, яке складалось, серед
іншого, з 1/3 частини житлового будинку з
надвірними будівлями, розташованими за
адресою: АДРЕСА_2.

Інші частини вказаного житлового
будинку належали діду позивача - ОСОБА_8
та його тітці - ОСОБА_6, також, по 1/3
частці кожному. Дід ОСОБА_8 помер
ІНФОРМАЦІЯ_4. Тітка ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті діда ОСОБА_8 батько
позивача - ОСОБА_5 та його сестра ОСОБА_6
22.04.1981 року звернулися до Зміївської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини після
померлого ОСОБА_8

Проте, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належним чином
своїх прав на спадщину після померлого
ОСОБА_8 не оформили, хоча в силу п. 2 ч. 1
ст. 549 Цивільного кодексу Української
РСР від 1963 року, який діяв на час смерті
ОСОБА_8, вважаються такими, що прийняли
спадщину. Тобто, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після
смерті ОСОБА_8 успадкували по 1/6 частці
житлового будинку з надвірними
будівлями, розташованими за адресою:
АДРЕСА_2, а відповідно, право власності
на вказане домоволодіння з надвірними
будівлями закріплене за ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 по 1/2 частці за кожним.

Після смерті ОСОБА_6 у 1996 році у
фактичне управління 1/2 часткою
житлового будинку вступив батько
позивача - ОСОБА_5 Так, він утримував не
лише свою частку вказаного будинку, а й
весь будинок в цілому, проводив його як
поточний, так і капітальний ремонти,
сплачував за комунальні послуги,
земельний податок, обробляв прилеглу
до будинку земельну ділянку. Інших
спадкоємців, які звертались із заявами
про прийняття спадщини після померлої
ОСОБА_6, немає. Отже, відповідно до п. 1 ч.
1 ст. 549 Цивільного кодексу Української
РСР від 1963 року, ОСОБА_5 визнається
таким, що прийняв спадщину.

Крім того, оскільки на дату смерті
ОСОБА_5 позивач із своєю матір'ю ОСОБА_7
проживали із померлим за однією
адресою, то вони відповідно до ч. 3 ст. 1268
ЦК України, вважаються такими, що
прийняли спадщину після померлого
ОСОБА_5, тобто вони успадкували право
власності на 1/2 частку кожний на
житловий будинок з надвірними
будівлями, розташованими за адресою:
АДРЕСА_2.

Аналогічно ОСОБА_1 вважається таким, що
прийняв спадщину після померлої матері
ОСОБА_7, оскільки проживав із померлою
за однією адресою. Тобто, після смерті
ОСОБА_7 він успадкував право власності
на 1/2 частку на житловий будинок з
надвірними будівлями, розташованими за
адресою: АДРЕСА_2, яка належала його
матері після смерті його батька ОСОБА_5

Для належного оформлення свого права
власності на спадкове майно після
смерті батьків ОСОБА_1 звернувся до
приватного нотаріуса Зміївського
районного нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_4, в той же
час його сестра ОСОБА_2 також
звернулася до приватного нотаріусу,
однак, із заявою про відмову від
спадщини.

Проте, отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на житловий будинок
АДРЕСА_2, позивач можливості не має,
оскільки не може надати нотаріусу
належні документи, які б підтвердили
факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після
смерті його сестри ОСОБА_6, у зв'язку з
чим ОСОБА_1 був змушений звернутися до
суду із даним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав та просив їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, до суду надала заяву про
розгляд справи за її відсутності, проти
задоволення позову ОСОБА_1 не
заперечувала.

Представник відповідача Зміївської
міської ради Харківської області
ОСОБА_9 у судовому засіданні позов
ОСОБА_1 визнав, не заперечував проти
його задоволення.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_4
у судове засідання не з'явилася, справу
просила розглядати за її відсутності,
при вирішенні даного позову
покладалася на розсуд суду.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь
у справі, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, прийшов до наступного
висновку.

Судом встановлено, що батьками
позивача ОСОБА_1 були: ОСОБА_5 та ОСОБА_7,
які померли ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_3
відповідно / а.с. 6, 7, 10/.

В той же час, батьками ОСОБА_5 - батька
позивача - були ОСОБА_8 - помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_11, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_6 /а.с. 8, 9, 10/.

Крім того, ОСОБА_5 мав рідну сестру -
ОСОБА_6, відповідно до рішення
опікунської ради при виконкомі
Зміївської районної ради депутатів
трудящихся Харківської області УРСР
від 17.02.1970 року № 2 був її опікуном.
ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 9, 11/.

Предметом позову в даному випадку є
встановлення факт вступу ОСОБА_5 в
управління 1/2 частиною житлового
будинку з надвірними будівлями,
розташованими за адресою АДРЕСА_2,
після смерті ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, а також визнання за
позивачем права власності на вказаний
житловий будинку з надвірними
будівлями в порядку спадкування за
законом після смерті батьків.

Судом встановлено, що житловий будинок
АДРЕСА_2 належав по 1/3 частині кожному
ОСОБА_5 (батько позивача), ОСОБА_6 (тітка
позивача) та діду позивача - ОСОБА_8.
Даний факт підтверджується архівною
копією Договору на право забудови від
08.02.1982 року, копією рішення народного
суду Зміївського району Харківської
області від 13.03.1972 року, копіями
реєстраційних посвідчень Харківського
міжміського бюро технічної
інвентаризації від 25.05.1972 року та від
19.04.1972 року, копією технічного паспорту
на спірний будинок, а також копією
Довідки КП «Зміївське БТІ» від 04.11.2013
року № 3019 /а.с. 12, 13, 14-15, 16-18, 19/.

Після смерті діда позивача - ОСОБА_8 до
Зміївської державної нотаріальної
контори 22.04.1981 року із заявами про
прийняття спадщини звернулися його
діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що
підтверджується копією листа
Зміївської державної нотаріальної
контори Харківської області від 25.12.2013
року № 1984/01-16 /а.с. 22/.

Проте, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належним чином
своїх прав на спадщину після смерті
батька не оформили.

Оскільки, ОСОБА_8 помер у ІНФОРМАЦІЯ_5,
тобто до набрання чинності Цивільним
кодексом України, то до даних
правовідносин застосовуються
положення Цивільного кодексу
Української РСР від 1963 року.

Так, в силу п. 2 ч. 1 ст. 549 Цивільного
кодексу Української РСР від 1963 року,
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Тобто, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вважаються
такими, що прийняли спадщину після
смерті свого батька - ОСОБА_8, а
відповідно, успадкували по 1/6 частці
житлового будинку з надвірними
будівлями, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_2. Таким чином, право власності
на вказане домоволодіння з надвірними
будівлями перейшло до ОСОБА_5 та ОСОБА_6
по 1/2 частці за кожним.

Як зазначалося вище ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_6 Після її смерті у
фактичне управління її 1/2 часткою
житлового будинку вступив батько
позивача - ОСОБА_5 - він утримував не
лише свою частку вказаного будинку, а й
весь будинок в цілому, проводив його як
поточний, так і капітальний ремонти,
сплачував за комунальні послуги,
земельний податок, обробляв прилеглу
до будинку земельну ділянку. З листа
Зміївської державної нотаріальної
контори від 25.12.2013 року № 1984/01-16
вбачається, що після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 із заявами про
прийняття або відмову від спадщини у
встановлений законом шестимісячний
термін, до нотаріальної контори ніхто
із спадкоємців не звертався /а.с. 22/.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 Цивільного
кодексу Української РСР від 1963 року,
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Актом обстеження житлово-комунальних
умов від 25.11.2013 року та показаннями
свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, допитаних у
судовому засіданні, встановлено, що
після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_5 фактично
вступив у володіння спадковим майном -
1/2 частиною житлового будинку з
надвірними будівлями, які розташовані
за адресою: АДРЕСА_2, як власник іншої
частини даного домоволодіння,
утримував будинок в належному стані,
проводив його поточний та капітальний
ремонт, обробляв прилеглу до
домоволодіння земельну ділянку тощо
/а.с. 20/.

Отже, ОСОБА_5 визнається таким, що
прийняв спадщину, тому суд вбачає
підстави для задоволення позову в цій
частині та можливість встановити факт
вступу ОСОБА_5 в управління 1/2 частиною
житлового будинку з надвірними
будівлями, розташованими за адресою
АДРЕСА_2, після смерті ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача -
ОСОБА_5, спадкоємцями якого, окрім
ОСОБА_1, були мати - ОСОБА_7 та сестра -
ОСОБА_2.

Судом встановлено, що позивач та його
мати ОСОБА_7 на дату смерті ОСОБА_5 були
зареєстровані та проживали разом із
померлим за однією адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_2 на дату смерті
батька була зареєстрована та фактично
проживала за іншою адресою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Позивач та його мати ОСОБА_7 на дату
смерті ОСОБА_5 були зареєстровані та
проживали разом із померлим за однією
адресою: АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 на
дату смерті батька була зареєстрована
та фактично проживала за іншою адресою.
Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_7, в силу ч. 3
ст. 1268 ЦК України, вважаються такими, що
прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5

Позивач вирішив оформити своє право на
спадщину після смерті батька - ОСОБА_5
нотаріально, однак, листом приватного
нотаріусу Зміївського районного
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_4 від 08.10.2013 року № 284/02-14
його було повідомлено, що отримати
Свідоцтво про право на спадщину він
можливості не має, оскільки, він не
надав правовстановлюючих документів
на житловий будинок в АДРЕСА_2, а також
документи, які підтверджують родинні
відносини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та
документи, які підтверджують факт
прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті
свого батька та сестри. ОСОБА_1 було
рекомендовано звернутися до суду /а.с.
21/.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача -
ОСОБА_7 На дату смерті матері ОСОБА_1
проживав з нею за однією адресою, а його
сестра - ОСОБА_2 проживала за іншою
адресою.

З копії листа приватного нотаріусу
Зміївського районного нотаріального
округу Харківської області ОСОБА_4 від
22.01.2014 року № 24/02-14 вбачається, що після
смерті ОСОБА_7 до нотаріальної контори
надійшли заяви - ОСОБА_1 про прийняття
спадщини, а також від ОСОБА_2 про
відмову від спадщини, в якій вказано, що
вона на неї не претендує /а.с. 21/.

Оскільки, ОСОБА_1 на момент смерті
матері проживав з нею за однією
адресою, позивача, відповідно до
положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
вважається таким, що прийняв спадщину.

Однак, отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом після смерті
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на житловий будинок
АДРЕСА_2, позивач можливості не має,
оскільки не може надати нотаріусу
правовстановлюючі документи на
спадкове майно, а також належні
документи, які б підтвердили факт
прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті
його сестри ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків /спадщини/ від фізичної
особи, яка померла /спадкодавця/, до
інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Отже, встановлено, що померлий ОСОБА_5
фактично був власником житлового
будинку АДРЕСА_2, після його смерті
право на даний будинок успадкували син
та дружина померлого - ОСОБА_1 та ОСОБА_7
Пізніше померла ОСОБА_7, яка так і не
оформила свого права на спадщину після
смерті чоловіка, ОСОБА_1 є спадкоємцем
першої черги за законом та фактично
прийняв спадщину, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК
України, інші спадкоємці - ОСОБА_2
надала заяву до нотаріальної контори
про відмову від спадщини, однак через
те, що у померлих відсутні
правовстановлюючі документи на вище
вказаний житловий будинок, позивач
позбавлений можливості оформити своє
право на спадщину інакше, ніж через суд,
тому суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
можливість їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1268 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,
суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Зміївської
міської ради Харківської області про
встановлення факту, що має юридичне
значення та визнання права власності
на житловий будинок з надвірними
будівлями в порядку спадкування за
законом, треті особи - приватний
нотаріус Зміївського районного
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_4 - задовольнити.

Встановити факт вступу ОСОБА_5 в
управління 1/2 частиною житлового
будинку з надвірними будівлями,
розташованими за адресою АДРЕСА_2,
після смерті ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину житлового будинку з надвірними
будівлями, розташованими за адресою
АДРЕСА_2, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину житлового будинку з надвірними
будівлями, розташованими за адресою
АДРЕСА_2, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_7, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: