Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2034/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Бондаренко Г. К.
Доповідач Черненко В. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.08.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Черненко В.В.

суддів:
Чорнобривець О.С. Кодрул М.А.

за участю
секретаря: Кечкіна А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційними скаргами
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Родіна»,
ОСОБА_2 на рішення Онуфріївського
районного суду Кіровоградської
області від 02.06.2014 року по справі за
позовом сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Родіна» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 , треті особи що не заявляють
самостійних вимог на стороні
відповідачів : відділ Держземагенства
в Онуфріївському районі
Кіровоградської області , реєстраційна
служба Онуфріївського РУЮ
Кіровограсдької області , ФОП «ОСОБА_6»
про визнання договору оренди землі
недійсним , усунення перешкод у
користуванні земельною ділянко та
знесення самочино встановлених
межових знаків, зустрічним позовом
ОСОБА_2 до сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Родіна» про
зобов'язання звільнити земельну
ділянку,-

В С Т А
Н О В И Л А:

Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Родіна»
звернулось у суд з позовом до ОСОБА_2 ,
ФОП «ОСОБА_6» треті особи, що не
заявляють самостійних вимог на
стороні відповідачів : відділ
Держземагенства в Онуфріївському
районі Кіровоградської області ,
реєстраційна служба Онуфріївського
РУЮ Кіровограсдької області , про
визнання договору оренди землі
недійсним , усунення перешкод у
користуванні земельною ділянко та
знесення самочино встановлених
межових знаків. На обґрунтування
позовних вимог позивач зазначив, що 20
лютого 2008 року СТОВ «Родіна» уклало з
ОСОБА_4 договір оренди земельної
ділянки № 413, який був зареєстрований у
відповідному законом порядку.

Згідно з договором оренди ОСОБА_4
передала в оренду СТОВ «Родіна»
земельну ділянку площею 3,58 га,
кадастровий номер № :02:000:0402, яка
належала їй на підставі державного
акту на право приватної власності на
землю виданого Онуфрїївською
райдержадміністрацією 28.08.2002 року та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 356.

Позивач зазначив, що ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2, який є
спадкоємцем , оформив спадщину лише
26.04.2013 року, що підтверджується копією
Свідоцтва про право на спадщину за
законом видоного державним нотаріусом
Онуфріївськогї державної
нотаріальної контори Оніщенко А.А.

05.07.2013 року, ОСОБА_2 видав
довіреність ОСОБА_3 відповідно до якої
той 25.10.2013 року уклав новий договір
оренди зазначеної земельноїділянки з
ФОП «ОСОБА_6»

Позивач зазначив,що даний
договір оренди земельної ділянки має
бути визнаний недійсним у зв'язку з тим
,що при укладені договору допущені
порушення норми права які регулюють
дані правовідносини.

Позивач зазначив, що згідно
з договором оренди земельної ділянки
від 20.02.2008 року ОСОБА_4 передала СТОВ
«Родіна» належну їй земельну ділянку
строком на 10 років з дня державної
реєстрації договору (п. 2.3). Договір був
зданий на державну реєстрацію 05.12.2011
року і зареєстрований відділом
Держкомзему у Онуфрїївському районі
відповідно до чинного законодавства в
березні 2012 року за № 00937 і
відповідно договір має силу до березня
2022 року. Зазначена державна реєстрація
не скасована.

Позивач зазначив,що
відповідно до статті 32 Закону України
«Про оренду землі» перехід права
власності на орендовану земельну
ділянку до іншої особи не є підставою
для зміни умов або розірвання договору
,якщо інше не передбачене договором про
оренду землі. Відповідно до п. 2.6
договору оренди землі при переході
права власності на землю від
Орендодавця до іншої особи Договір
оренди зберігає чинність для нового
власника. Не розірвавши існуючого
чинного договору оренди земельної
ділянки, її новий власник в жовтні 2013
року уклав новий договір оренди з іншою
особою - ОСОБА_3, а останній
самоуправно, незважаючи та зайнятість
земельної ділянки озимими посівами,
які висіяло СТОВ «Родіна» у серпні 2013
року, провів нову межу посеред поля,
поділивши його на частини, чим СТОВ
«Родіна» були створені перешкоди в
користуванні землею.

Посилаючись на статті 24, 27,31,32 Закону
України «Про оренду землі» статті 214,
412, 651, 764 ЦК України просив задовольнити
позовні вимоги.

05.02.2014 року позивач уточнив та доповнив
позовну заяву не змінюючи при цьому
основних позовних вимог.

03.03.2014 року ОСОБА_2 подав зустрічну
позовну заяву в якій просив зобов'язати
сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Родіна»
звільнити земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
загальною площею 3.58 га. кадастровий
номер :02:000:0402, яка знаходиться на
території Камбурліївської сільської
ради, Онуфріївського району
Кіровоградської області.

На обґрунтування зустрічного позову
зазначив,що договір оренди земельної
ділянки між ОСОБА_4 та СТОВ «Родіна» від
20.02.2008 року не був зареєстрований у
встановленому законодавством порядку.
Відповідно даний договір не пройшов
державну реєстрацію в порядку
визначеному чиним законодавством не
набрав чинності є неукладеним, а СТОВ
«Родіна» без будь яких законних
підстав використовує дану земельну
ділянку.

Позивач за зустрічним позовом
зазначив, що 26.04.2013 року ним отримано
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_4 і він став
власником спірної земельної ділянки, а
17.10.2013року відповідно до вимог чинного
законодавства уклав договір оренди
цієї земельної ділянки на 15 років з
ОСОБА_3 Даний договір 25.10.2013
зареєстровано в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, про що
видано витяг.

Ухвалою Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області від 03.03.2014 року
замінено відповідача ОСОБА_6 на
належного відповідача - ОСОБА_3.

Рішенням Онуфріївського районного
суду Кіровоградської області від
02.06.2014 року у задоволені первісного та
зустрічного позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі СТОВ «Родіна»
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції в
зв'язку з порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права і ухвалення нового рішення про
задоволення первісного позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про зміну описової і
мотивувальної частин рішення суду
першої інстанції.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно ст.303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
відхиленню, апеляційна скарга СТОВ
«Родіна» підлягає задоволенню
частковоз наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних
вимог як за первісним позовом так і за
зустрічним суд першої інстанції
встановив, що 20 лютого 2008 року ОСОБА_4 та
представник СТОВ «Родіна» підписали
договір оренди земельної ділянки,
відповідно до якого ОСОБА_4 передала в
оренду СТОВ «Родіна» належну їй на
підставі державного акту на право
власності на землю земельну ділянку,
площею 3,58 га, кадастровий номер №
:02:000:0402, строком на 10 років. Цей
договір був зданий на державну
реєстрацію СТОВ «Родіна» 05.12.2011 року.

Суд першої інстанції зазначив, що
процедура здійснення державної
реєстрації договорів оренди землі
станом на 30.03.2012 року регламентувалася
Порядком ведення Книги записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі, затвердженого постановою КМУ
від 09.09.2009 року № 1021.

Відповідно до пункту 1 цей Порядок
визначає процедуру ведення за формою
згідно з додатком Книги записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
на право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі (далі - Книга записів) - документа,
який є власністю держави і складовою
частиною державного реєстру земель та
містить відомості про зареєстровані
державні акти на право власності на
земельну ділянку, на право постійного
користування земельною ділянкою та
договори оренди (суборенди) землі із
зазначенням кадастрових

номерів земельних ділянок.

Пунктом 4 Порядку передбачено, що Книга
записів відкривається та ведеться: у
паперовому вигляді -
територіальним органом
Держземагентства;

В електронному вигляді -
операторами - структурними
підрозділами державного підприємства
"Центр державного земельного кадастру"
- адміністратора автоматизованої
системи державного земельного
кадастру, які мають доступ та вносять
відомості до автоматизованої системи
державного земельного кадастру (далі -
автоматизована система), заповнюють
бланки державних актів на право
власності на земельну ділянку або на
право постійного користування
земельною ділянкою з використанням
автоматизованої системи та формують з
її використанням аркуші Книги записів.

Суд першої інстанції зазначив , що як
вбачається з пояснень представників
відділу Держземагенства в
Онуфріївському районі Хоменка С.В.,
Коржова О.Ф. та свідка ОСОБА_9 Книга
записів у паперовому вигляді не
збереглася. Із наданого суду в
електронному вигляді запису про
державну реєстрацію договору оренди
земельної ділянки, підписаного ОСОБА_4
та представником СТОВ «Родіна» 20
лютого 2008 року, відповідно до якого
ОСОБА_4 передала в оренду СТОВ «Родіна»
належну їй на підставі державного акту
на право приватної власності на землю
земельну ділянку площею 3,58 га,
кадастровий номер № :02:000:0402,
видно, що цей запис не скріплений
печаткою територіального органу
Держземагентства, а тому він
відповідно до п. 8 Порядку є недійсним,
тобто державна реєстрація зазначеного
договору оренди не відбулася.

Суд першої інстанції зазначив,що
згідно з ст. 6 ЗУ «Про оренду землі»
право оренди земельної ділянки
підлягає державній реєстрації
відповідно до закону.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що зазначений вище договір не був
зареєстрований відповідно до діючого
законодавства , а тому є неукладеним і
не створює прав та обов'язків для
сторін.

Судом також встановлено, що договір
оренди спірної земельної ділянки
укладений 17.10.2013 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, відповідає вимогам ЗУ «Про
оренду землі» та 25.10.2013 зареєстрований
в Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно.Таким чином вимоги
позивача за первісним позовом є
необгрутованими та не підлягають
задоволенню.

Суд першої інстанції зазначив, що з
пояснень представників позивача за
первісним позовом та відповідача
ОСОБА_3 вбачається, що спірною
земельною ділянкою в даний час
користується не СТОВ «Родіна», а
ОСОБА_3, а тому зустрічний позов про
зобов'язання СТОВ «Родіна» звільнити
спірну земельну ділянку не підлягає
задоволенню.

Колегія суддів приймаючи до уваги
встановлені обставини дійшла
висновку, що з такими висновками суду
першої інстанції в повному обсязі
погодитись неможливо.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених
вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
обґрунтованим є рішення , ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин , на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до статті 215 ЦПК України в
рішенні суду повинно бути зазначено
на підставі яких доказів та з яких
мотивів суд вважає встановленою
наявність або відсутність фактів якими
обґрунтовувались вимоги чи
заперечення. Відповідно до статті
60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідно до статті 57 ЦПК України
доказами є будь які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці
дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних, як свідків ,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів, висновків експерта.

З позовної заяви та зустрічної
позовної заяви вбачається, що
предметом судового спору є визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, який укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 17.10.2013 року, та вирішення питання
стосовно належного користувача
спірної земельної ділянки.

Обгрунтовуючи своє порушене право,
СТОВ «Родіна» посилається на договір
оренди земельної ділянки, який
укладений між ОСОБА_4 та СТОВ «Родіна»,
та зареєстрований у відділі
Держкомзему в Онуфріївському районі
30.03.2012 р. за № 00937.

Згідно вимог статті 204 ЦК України,
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до статті 18 ЗУ «Про оренду
землі», в редакції, що діяла станом на
березень 2012 року, договір оренди землі
набирає чинності після його державної
реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що
сторонами не заперечується той факт, що
ОСОБА_4,, спадкоємцем якої є ОСОБА_2, 20
лютого 2008 року підписала договір
оренди земельної ділянки з СТОВ
«Родіна», а товариство в подальшому
передало договір на державну
реєстрацію до відділу Держкомзему у
Онуфріївському районі 05.12.2011 року.

Згідно п. 26 даного Договору при
переході права власності на землю від
Орендодавця до іншої особи Договір
оренди зберігає чинність для нового
власника.

Станом на березень 2012 року, порядок
державної реєстрації договорів оренди
землі врегульовано Порядком ведення
Книги записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі,
затвердженого Постановою КМУ від 09.09.2009
р. № 1021 (надалі - Порядок).

Згідно п. 16-1 Порядку державна
реєстрація здійснюється шляхом
внесення відповідних відомостей до
Книги записів.

При цьому, пунктом 4 Порядку
передбачено, що Книга записів ведеться
як у паперовому вигляді -
територіальним органом
Держземагентства, так і в електронному
вигляді - операторами -
структурними підрозділами державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру" - адміністратора
автоматизованої системи державного
земельного кадастру, які мають доступ
та вносять відомості до
автоматизованої системи державного
земельного кадастру (далі -
автоматизована система), заповнюють
бланки державних актів на право
власності на земельну ділянку або на
право постійного користування
земельною ділянкою з використанням
автоматизованої системи та формують
з її використанням аркуші Книги
записів.

Норми вказаного Порядку не пов'язують
факт державної реєстрації або
відсутність такого факту з внесенням
відомостей одночасно до обох форм
Книги записів - паперової та
електронної. З положень пунктів 1, 4
Порядку слідує, що Книга записів є
єдина, вона лише має дві форми -
паперову та електронну.

Абзацом 1 пункту 8 Порядку врегульовано
процедуру внесення записів до Книги
записів саме в паперовому вигляді, а не
в електронному вигляді, а тому висновок
суду першої інстанції про недійсність
запису про державну реєстрацію
договору оренди землі наданого
представниками відділу
Держземагентства у Онуфріївському
районі в електронному вигляді, у
зв'язку з відсутністю в ньому печатки
територіального органу
Держземагентства, не ґрунтується на
нормах закону.

З врахуванням вказаних норм, колегія
суддів звертає увагу на те, що факт
втрати, викрадення, знищення або
пошкодження Книги записів у паперовому
вигляді не свідчить про відсутність
самого факту державної реєстрації
договору оренди землі, оскільки,
відповідно до вимог пунктів 2, 16 Порядку
Територіальний орган
Держземагентства забезпечує
зберігання книг записів з метою
запобігання їх викраденню, втраті,
знищенню або пошкодженню.
Відповідальність за організацію
зберігання книг записів несе керівник
територіального органу
Держземагентства згідно із
законодавством. У разі втрати Книги
записів:

- у паперовому вигляді - відновлення
здійснюється за даними Книги записів
в електронному вигляді;

- в електронному вигляді - відновлення
здійснюється за даними

резервної копії бази даних
автоматизованої системи, у разі її

відсутності - за даними Книги записів у
паперовому вигляді.

З матеріалів справи вбачається, що факт
державної реєстрації договору оренди
землі, який укладено між СТОВ «Родіна»
та ОСОБА_4, підтверджується записом на
самому договорі оренди землі, який
підписаний завідувачем сектору
державного земельного кадастру ОСОБА_9
та скріплений печаткою відділу
Держкомзему у Онуфріївському районі,
записом про державну реєстрацію
договору з Книги записів в
електронному вигляді серії КГ № 352460004
від 30.03.2012 р. номер реєстрації № 937,
витягом з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку №
НВ-013 від 17.10.2013 р., з якого слідує,
що на дату укладення договору оренди
земельної ділянки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
спірна земельна ділянка перебувала в
оренді СТОВ «Родіна». Встановлені
обставини ніким не спростовані.Також,
свідок ОСОБА_9, представники відділу
Держземагентства у Онуфріївському
районі Хоменко С. В., Коржов О. Ф.
пояснили суду, що договір оренди
спірної земельної ділянки, укладений
між СТОВ «Родіна» та ОСОБА_4, був
зареєстрований уповноваженим на це
працівником відділу Дерзземресурсів в
Онуфріївському районі ОСОБА_9 30.03.2012 р.
із внесенням відповідних відомостей до
Книги записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі.

Встановлене свідчить про те, що між
СТОВ «Родіна» та ОСОБА_4 укладено
договір оренди спірної земельної
ділянки у встановленому законом
порядку, зареєстровано згідно Порядку
ведення Книги записів про державну
реєстрацію державних актів на право
власності на земельну ділянку та на
право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі, затвердженого Постановою КМУ
від 09.09.2009 р. № 1021, а отже даний договір є
чинним для нового власника земельної
ділянки ОСОБА_2

Договір оренди землі може бути
визнаний недійсним в судовому порядку
з підстав вказаних в статті 15 Закону
України «Про оренду землі», а також з
підстав зазначених в Цивільному
кодексі України.

Згідно вимог ст. 215 Цивільного кодексу
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Частиною першою статті 203 Цивільного
кодексу України визначено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Статею 1 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що оренда землі -
це засноване на договорі платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та іншої
діяльності.

Зобов'язання орендодавця і орендаря
земельної ділянки виникають на
підставі укладеного договору оренди
землі.

Згідно з вимогами статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

У відповідності з вимогами статті 24
Закону України «Про оренду землі»,
орендодавець зобов'язаний, зокрема, не
вчиняти дій, які б перешкоджали
орендареві користуватися орендованою
земельною ділянкою.

В статті 31 Закону України «Про оренду
землі» передбачені підстави
припинення договору оренди землі. При
цьому, у вказаній нормі закону
зазначено, що розірвання договору
оренди землі в односторонньому порядку
не допускається, якщо інше не
передбачено законом або цим договором.

Договір оренди землі може бути
припинений також шляхом його
розірвання у випадках передбачених
статею 32 Закону України «Про оренду
землі». Відповідно до приписів ч. 1
статті 27 Закону України «Про оренду
землі» орендареві забезпечується
захист його прав на орендовану
земельну ділянку нарівні із захистом
права власності на земельну ділянку
відповідно до закону.

Колегія суддів приймаючи до уваги
встановлені обставини дійшла висновку,
що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
договір оренди земельної ділянки від 17
жовтня 2013 року суперечить змісту
вказаних правових норм, оскільки
укладений без попереднього припинення,
розірвання договору оренди землі від 20
лютого 2008 року, укладеного між СТОВ
«Родіна» та ОСОБА_4 що єпідставою для
задоволення позовних вимог в частині
визнання недійсним даного договору
оренди.

Колегія суддів дійшла висновку , що в
частині позовних вимог СТОВ «Родіна»
про зобовязання ОСОБА_2, ОСОБА_3 не
чинити СТОВ «Родіна» перешкоди у
користуванні земельною ділянкою
загальною площею 3.58 га. розташованої
на території Камбурлівської сільської
ради, Онуфріївського району,
кадастровий номер :02:000:0402. та
знесення межових знаків та відновлення
стану земельної ділянки необхідно
відмовити у зв'язку з
необґрунтованістю позовних вимог.

Колегія суддів дійшла висновку , що
доводи викладені в апеляційній скарзі
ОСОБА_2 не можуть бути задоволенні у
зв'язку з їх необґрунтованістю.

Колегія суддів погодилась з
висновками суду першої інстанції у
тій частині судового рішення , якими
суд відмовив у задоволені позовних
вимог по зустрічному позову.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюються на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України є підставою для його
скасування в частині позовних вимог
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Родіна»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , треті особи що не
заявляють самостійних вимог на
стороні відповідачів : відділ
Держземагенства в Онуфріївському
районі Кіровоградської області ,
реєстраційна служба Онуфріївського
РУЮ Кіровограсдької області , ФОП
«ОСОБА_6» про визнання догору оренди
землі недійсним , усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та
знесення самочино встановлених
межових знаків скасувати, та ухвалити
нове рішення яким позовні вимоги у
цій частині задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки загальною площею 3.58
га. розташованої на території
Камбурлівської сільської ради,
Онуфріївського району, кадастровий
номер :02:000:0402 укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 17.10.2013 року ,
зареєстрований 25.10.2013 року в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію іншого
речового права реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна 6.

У задоволені позовних вимог в частині
зобовязання ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити
СТОВ «Родіна» перешкоди у
користуванні земельною ділянкою
загальною площею 3.58 га. розташованої
на території Камбурлівської сільської
ради, Онуфріївського району,
кадастровий номер :02:000:0402. та
знесення межових знаків та відновлення
стану земельної ділянки - відмовити.

Рішення суду першої інстанції за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Родіна»
про зобов'язання звільнити земельну
ділянку залишити без змін.

Керуючись ст. 303-304, 307, 309, 313-314, 316-317, 319, 325
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Родіна»
задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Онуфріївського районного
суду Кіровоградської області від
02.06.2014 року в частині позовних вимог
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Родіна»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , треті особи що не
заявляють самостійних вимог на
стороні відповідачів : відділ
Держземагенства в Онуфріївському
районі Кіровоградської області ,
реєстраційна служба Онуфріївського
РУЮ Кіровограсдької області , ФОП
«ОСОБА_6» про визнання догору оренди
землі недійсним , усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та
знесення самочино встановлених
межових знаків скасувати, та ухвалити
нове рішення яким позовні вимоги у
цій частині задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки загальною площею 3.58
га. розташованої на території
Камбурлівської сільської ради,
Онуфріївського району, кадастровий
номер :02:000:0402 укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 17.10.2013 року ,
зареєстрований 25.10.2013 року в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію іншого
речового права реєстраційний номер
об'єкта нерухомого майна 6.

У задоволені позовних вимог в частині
зобовязання ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити
СТОВ «Родіна» перешкоди у
користуванні земельною ділянкою
загальною площею 3.58 га. розташованої
на території Камбурлівської сільської
ради, Онуфріївського району,
кадастровий номер :02:000:0402. та
знесення межових знаків та відновлення
стану земельної ділянки - відмовити.

Рішення суду першої інстанції за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Родіна»
про зобов'язання звільнити земельну
ділянку залишити без змін.

Судові витрати віднести за рахунок
сторін по справі.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів

Головуючий:

Підпис

.