Справа № 344/2306/13-ц
Провадження № 2/344/3615/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Шамотайло О.В.

секретаря
Устинської Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди: захист честі і гідності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
майнової та моральної шкоди: захист
честі і гідності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, яке
призначалось судом на 21.10.2014р. без
поважних причин не з'явилася, хоча
повідомлялася належним чином про
розгляд справи про що свідчить
розписка про відправку повістки, а про
отримання позивачем вказаної судової
повістки свідчить підпис ОСОБА_1 на
рекомендованому повідомленні про
вручення. Повторно без поважних причин
позивач не з’явився в судове
засідання 12.11.2014р., хоча знову ж таки
повідомлялася належним чином судом про
час, день та місце розгляду справи та
про що свідчить розписка про відправку
повістки, а про отримання позивачем
вказаної судової повістки свідчить
підпис ОСОБА_1 на рекомендованому
повідомленні про вручення( т.2, а.с.179,182)

Оскільки позивач своєчасно та
заздалегідь не повідомила суд про
причину своєї неявки, а також не подала
заяву про розгляд справи за її
відсутності, як це передбачено
вимогами ЦПК України, то судом повторна
неявка позивача розцінилась, як
безпричинна.

Ч.3 ст. 169 ЦПК України регламентує, що у
разі повторної неявки в судове
засідання позивача, повідомленого
належним чином, якщо від нього не
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності, суд залишає позовну
заяву без розгляду.

За змістом ч. 1 п. 3 ст. 207 ЦПК України суд
постановляє ухвалу про залишення заяви
без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання без
поважних причин або повторно не
повідомив про причини неявки, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права та виконувати
процесуальні обов'язки.

Суд повинен контролювати процесуальну
поведінку осіб, які беруть участь у
справі, так як на них поширюється
порядок цивільного судочинства, а
значить обов’язок добросовісно
здійснювати свої процесуальні права і
виконувати процесуальні обов’язки, а
також нести відповідальність за
зловживання правом. В прямі обов’язки
осіб, що беруть участь у справі, входить
дотримання процесуальної дисципліни
протягом усього провадження у справі.

Крім того, як наголошує у своїх
рішеннях Європейський суд, позивач, як
сторона, яка задіяна в ході судового
розгляду, зобов'язана з розумним
інтервалом часу сама цікавитись
провадженням у її справі, добросовісно
користуватись належними їй
процесуальними правами та неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

Оскільки в призначені судові засідання
позивач систематично не з’являється,
що розцінюється судом, як чергові
спроби спрямовані на затягування
розумного строку розгляду справи,
враховуючи наявні в сукупності умови
(належне повідомлення сторони,
повторна неявка без поважних причин,
або повторне не повідомлення про
причини неявки та відсутність заяви
про розгляд справи за відсутністю
позивача) суд змушений залишити
позовну заяву без розгляду, оскільки
обставини справи свідчать про
недодержання умов реалізації стороною
позивача свого права на звернення до
суду за захистом, а можливість
застосування таких прав надалі не
втрачена.

В той же час суд констатує, що саме по
собі тривале перебування даної справи
в суді не пов’язане із затягуванням
розумних строків розгляду справи
судом. Так, суд докладав усіх можливих
зусиль задля розгляду справ в розумні
строки призначаючи щоразу засідання в
найбільш зручні та прийнятні для
учасників процесу дати, дотримуючись
вимог ЦПК України.

В той же час в прецедентній практиці
Європейського Суду з прав людини для
встановлення розумності строку
розгляду конкретної справи у
національних судових органах
вироблено у своїй практиці кілька
взаємопов’язаних критеріїв, зокрема:

- складність справи;

- поведінка заявника (тобто особи, яка
звернулася до Європейського Суду);

- поведінка судових та інших державних
органів;

- важливість предмету розгляду для
заявника.

Щодо критерію “поведінки сторін”, то
слід вказати, що довга тривалість
розгляду справи може бути визнана
розумною, якщо сама справа є складною
як з фактичного, так і з правового боку.

Таким прикладом, можна навести справу
“Чірікоста і Віола проти Італії”, де
п’ятнадцятирічний строк розгляду було
визнано Судом виправданим, оскільки
самі заявники сімнадцять разів
зверталися з проханням про
відстрочення процесу і не заперечували
проти шістьох перенесень розгляду,
здійснених на підставі заяви іншої
сторони у справі. У справах, де
відповідачем виступала Україна та де
тривалість розгляду справи була
визнана розумною слід вказати справи
“Тімотієвич проти України”, де також
тривалий розгляд справи було визнано
“розумним” з огляду на те, що заявник
систематично не з’являвся у судові
засідання і Європейський суд
констатував, що заявник явно не був
зацікавлений у швидкому розгляді
справи, а також справа “Бєлуха проти
України”, де розгляд справи протягом
шести років також було визнано
“розумним” тому, що заявниця
систематично оскаржувала рішення
судів нижчої ланки у судах вищих ланок
з порушенням строків оскарження.

В той же час, протягом усього часу
перебування справи в суді позивачем не
подано заяви про розгляд справи за його
відсутністю, як і не надано в судовому
засіданні жодних пояснень по суті
справи, що унеможливлює і завершення
цієї справи опираючись на положення ч. 1
ст. 6 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, щодо розгляду
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом та виходячи лише
з наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, відповідно
до ч.3 ст. 169 та п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК ЦПК
України, керуючись ст..ст. 209-210 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про відшкодування майнової та
моральної шкоди: захист честі і
гідності, залишити без розгляду за
повторною неявкою позивача в судове
засідання.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається через Івано-Франківський
міський суд протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
Шамотайло О.В.