Справа №2/1519/8360/11
Заява пр.№6/521/230/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року

місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси
в складі:

головуючого судді -
Плавича І.В.,

при секретарі -
Мазинській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду заяву державного
виконавця першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про встановлення способу та порядку
виконання рішення суду по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
повернення суми заборгованості за
договором позики та відшкодування
моральної шкоди та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходилась на
розгляді цивільна справа за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення суми
заборгованості за договором позики та
відшкодування моральної шкоди та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

По вказаній цивільній справі судом 10
липня 2013 року було ухвалено рішення,
яким позов ОСОБА_1 задоволено частково,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
основну суму боргу за договором позики
у загальному розмірі 335706,00 гривень та
судові витрати, в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 - відмовлено.

Згідно ухвали апеляційного суду
Одеської області від 16 грудня 2013 року,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено,
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

Згідно ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 травня 2014
року, касаційну скаргу ОСОБА_2
відхилено, рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Але в теперішній час від державного
виконавця через канцелярію суду
надійшла заява про зміну способу і
порядку виконання рішення суду, в якій
заявник просив суд замінити спосіб
виконання рішення з стягнення суми
боргу на звернення стягнення на 1/4
ідеальну частку квартири АДРЕСА_1.

Як встановлює ст. 5 Закону України «Про
виконавче провадження», вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Державному виконавцю повинні бути
безоплатно надані у встановлений ним
строк інформація, документи або їх
копії, необхідні для здійснення його
повноважень. Невиконання законних
вимог державного виконавця тягне за
собою відповідальність згідно із
законом.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем. Стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця. У
разі якщо сума, що підлягає стягненню
за виконавчим провадженням, не
перевищує десяти розмірів мінімальної
заробітної плати, звернення стягнення
на єдине житло боржника та земельну
ділянку, на якій розташоване це житло,
не здійснюється. У такому разі
державний виконавець зобов'язаний
вжити всіх заходів для виконання
рішення за рахунок іншого майна
боржника.

Питання, пов'язані із зміною способу і
порядку виконання рішення чітко
регламентовані законом. Так, згідно ст.
373 ЦПК України, за наявності обставин,
що утруднюють виконання рішення
(хвороба боржника або членів його сім'ї,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), за заявою
державного виконавця або за заявою
сторони суд, який видав виконавчий
документ, у десятиденний строк
розглядає питання про відстрочку або
розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Проте в рамках даної цивільної справи
питання про звернення стягнення на
будь-яке майно не вирішувалось,
відповідних вимог сторонами не
заявлялось. Відтак, суд не вбачає
обґрунтованим змінювати зміст
судового рішення, що набрало законної
сили, чи розв'язувати новий спір після
розгляду справи по суті.

Матеріали поданої заяви не містять
відомостей, що б свідчили про
неможливість виконання судового
рішення у визначений спосіб та в
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Таким чином, суд приходить до висновку,
що посилання державного виконавця є
необґрунтованими, що виключає
можливість задоволення даної заяви.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 373 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви державного
виконавця першого Малиновського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про встановлення способу та порядку
виконання рішення суду по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
повернення суми заборгованості за
договором позики та відшкодування
моральної шкоди та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: