РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/366/14-ц

Провадження
№ 2/700/173/14

02 жовтня 2014 року Лисянський районний
суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Кравець І.О.

за участю позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до Лисянської
селищної ради, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору: ОСОБА_4 про встановлення факту
належності правовстановлюючих
документів та про визнання права
власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом,
який в процесі судового розгляду був
неодноразово уточнений шляхом подачі
відповідних заяв, до Лисянської
селищної ради, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору: ОСОБА_4 та просить встановити
факт належності правовстановлюючого
документу та визнати за нею право
власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала повністю та пояснила суду,
що 20.01.2013 року в смт.Лисянка,
Лисянського району, Черкаської області
померла її баба, ОСОБА_5. Факт смерті
стверджується свідоцтвом про смерть
1-СР №209128 від 24.01.2013р., зареєстрованого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Лисянського
районного управління юстиції у
Черкаській області. Після смерті
спадкодавця відкрилася спадщина, до
складу якої входить: права власності на
земельну ділянку згідно державного
акту серії ЯБ №157797, виданого на
підставі розпорядження Лисянської
райдержадміністрації від 18.08.2004 року
№413, яка знаходиться в адмінмежах
Лисянської селищної ради, площею 5,77 га.,
з цільовим призначенням - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, майновий сертифікат серії
ЧЕ-Х №148965 виданий Лисянською селищною
радою 16.02.2004 року та житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами,
розташований за адресою вул.Ударна,13 в
смт.Лисянка, Черкаської області,
належний спадкодавцю на підставі
свідоцтва про право власності на
житловий будинок №840 виданого13.04.1973
року, а також до спадкової маси входить
право власності на земельну ділянку
згідно державного акту серії ЧР №122885
виданого 25.02.2005 року на підставі
рішення Лисянської селищної ради №18-3
від 15.04.2004 року, цільове призначення
якої - для обслуговування житлового
будинку, загальною площею 0,1500 га.

За життя спадкодавець - ОСОБА_5 на
випадок своєї смерті зробила
розпорядження щодо будинку з
надвірними будівлями та спорудами, що
знаходиться в смт.Лисянка по
вул.Ударній,13, а саме заповіла його
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних долях кожній.
Даний заповіт було зареєстровано
державним нотаріусом Лисянської
державної нотаріальної контори 12.07.1986
року та зареєстровано в реєстрі за №842.

Інших спадкоємців законом крім ОСОБА_8
та ОСОБА_9 не має, вони, в свою чергу як
внуки, по лінії матері, яка померла
09.09.2000 року, спадкують майно, яке не
охоплене заповітом за правом
представлення, в порядку ст. 1266
Цивільного кодексу України, якою
передбачено, що внуки, правнуки
спадкодавця спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом
їхнім матері, батькові, бабі, дідові,
якби вони були живими на час відкриття
спадщини, тобто позивач є спадкоємцем
майна не охопленого заповітом першої
черги за законом в порядку ст.1261 ЦК
України.

Між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, відповідно до ч.3
ст.1267 ЦК України, було досягнуто усної
згоди щодо розміру часток у спадковому
майні.

Позивач фактично вступила в управління
спадковою масою, утримує
правовстановлюючі документи на майно,
крім документів на будинковолодіння,
оскільки вони як такі, були втрачені,
крім того, було виявлено помилку у
правовстановлюючому документі на
будинок, копії яких надало Черкаське
обласне об’єднане бюро технічної
інвентаризації» в інформації за вих.№46
від 18.09.2014 року, згідно якої
зазначалося, що будинковолодіння по
вул.Ударній,13 в смт.Лисянка
зареєстровано за ОСОБА_10», а оскільки
ім’я баби було «Оксана» виникла
потреба у зверненні до суду для
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу особі,
ім’я якої, що зазначено у документі, не
збігається з ім’ям цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про право
власності на будинок, що передбачено ч.
1 ст. 256 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

За життя право власності на даний
будинок ніким не оспорювало ся, а також
згідно довідки, наданої Лисянською
селищною радою № 581 від 30.09.2014 року за
адресою вул.Ударна,13 в смт.Лисянка була
зареєстрована та проживала – ОСОБА_5, а
ОСОБА_10 за адресою вул.Ударна,13 в
смт.Лисянка не була зареєстрована та не
проживала. В зв’язку з тим, що
спадкодавець помер, відновлення
документів, що посвідчують юридичний
факт є неможливим.

Враховуючи докази того, що ОСОБА_5, яка
померла 20.01.2013 року на законних
підставах набула у власність будинок з
надвірними будівлями та спорудами у
смт.Лисянка, по вул.Ударній,13, тобто
зазначене нерухоме майно фактично
належало померлій ОСОБА_5 на праві
власності, вказаний факт, який має
юридичне значення для позивача слід
встановити за рішенням суду.

У суду немає підстав не довіряти
наявним в матеріалах справи
документам, а тому суд вважає, факт
належності правовстановлюючого
документу на будинок ОСОБА_5 доведеним.

В зв’язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
будинковолодіння позивач позбавлений
можливості оформити спадщину шляхом
звернення до нотаріальної контори, а
тому просить суд визнати за нею право
власності на спадщину після смерті її
баби ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала, просили задовольнити
вимоги, з підстав викладених у позовній
заяві.

Представник відповідача позов визнав і
не заперечує проти його задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на неодноразові
виклики до суду не з’являлася, причин
не повідомляла, до нотаріальної
контори та до суду по питанню прийняття
спадщини не зверталася, що свідчить про
відмову від прийняття спадщини.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що
заявлені вимоги підлягають до
задоволення з наступних підстав.

20.01.2013 року в смт.Лисянка, Лисянського
району, Черкаської області померла
баба позивача, ОСОБА_5. Факт смерті
стверджується свідоцтвом про смерть
1-СР №209128 від 24.01.2013р., зареєстрованого
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Лисянського
районного управління юстиції у
Черкаській області. Після смерті
спадкодавця відкрилася спадщина, до
складу якої входить: права власності на
земельну ділянку згідно державного
акту серії ЯБ №157797, виданого на
підставі розпорядження Лисянської
райдержадміністрації від 18.08.2004 року
№413, яка знаходиться в адмінмежах
Лисянської селищної ради, площею 5,77 га.,
з цільовим призначенням для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, майновий сертифікат серії
ЧЕ-Х №148965 виданий Лисянською селищною
радою 16.02.2004 року та житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами,
розташований за адресою вул.Ударна,13 в
смт.Лисянка, Черкаської області,
належний спадкодавцю на підставі
свідоцтва про право власності на
житловий будинок №840 виданого13.04.1973
року, а також до спадкової маси входить
право власності на земельну ділянку
згідно державного акту серії ЧР №122885
виданого 25.02.2005 року на підставі
рішення Лисянської селищної ради №18-3
від 15.04.2004 року, цільове призначення
якої - для обслуговування житлового
будинку, загальною площею 0,1500 га.

Позивач є спадкоємцем за заповітом та
за законом в порядку ст.1261 ЦК України і
вступила в управління спадковим майном
та прийняла його.

Під час підготовки документів
виявилася відсутність
правовстановлюючого документу на
будинковолодіння, що унеможливило
оформлення спадщини в нотаріальній
конторі.

Відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину, що передбачено ст.1296 ЦК
України.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник
майна може пред’явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності на майно.

Відповідно до ст.1268 ЦК України до
спадкоємців житлових будинків, інших
будівель та споруд переходить право
власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені. До спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, яка
необхідна для їх обслуговування, якщо
інше не визначено заповітом.

Протягом строку встановлено ст..1270 ЦК
України позивач не заявила про відмову
від спадщини, а тому за нею необхідно
визнати право власності на спадкове
майно, що належить ОСОБА_5, яка померла
20.01.2013 року.

Враховуючи викладене, визнання
відповідачем позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 256, 331, 392, 1261, 1266, 1268, 1269 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 5, 10, 11, 57, 58, 60, 107,
174, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Лисянської селищної
ради, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_4 про встановлення факту
належності правовстановлюючих
документів та про визнання права
власності на спадкове майно –
задоволити.

Встановити факт належності
правовстановлюючого документа –
свідоцтва про право власності на
житловий будинок №840, виданого 13.04.1973
року на ім’я ОСОБА_5 ОСОБА_10 ОСОБА_11, яка
померла 20.01.2013 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку згідно державного
акту серії ЯБ №157797 (кадастровий номер
земельної ділянки-:03:000:0051),
виданого на підставі розпорядження
Лисянської райдержадміністрації від
18.08.2004 року №413 на ім’я ОСОБА_5, яка
померла 20.01.2013 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат) серії ЧЕ-Х №148965
виданий Лисянською селищною радою
16.02.2004 року на ім’я ОСОБА_5, яка померла
20.01.2013 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами, розташований
за адресою вул.Ударна,13 в смт.Лисянка,
Черкаської області, належний на
підставі свідоцтва про право власності
на житловий будинок №840 виданого13.04.1973
року на ім’я ОСОБА_10, що належав
фактично ОСОБА_5, яка померла 20.01.2013
року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку згідно державного
акту серії ЧР №122885 (кадастровий номер
земельної ділянки-:01:001:0208),
виданого на підставі рішення
Лисянської селищної ради №18-3 від 15.04.2004
року на ім’я ОСОБА_12, яка померла 20.01.2013
року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Черкаської області через Лисянський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуюча
–