У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 червня 2014 року
м. Київ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Ткачука О.С.

Суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М., Умнової О.В.,
Фаловської І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім» до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про стягнення в солідарному
порядку компенсації завданих збитків,
за касаційною скаргою приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім» в особі представника
Сисоєва Євгенія Олександровича на
рішення апеляційного суду
Житомирської області від 28 січня 2014
року,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року позивач - приватне
акціонерне товариство «Український
Страховий Дім» (далі ПАТ «Український
Страховий Дім») звернувся до суду з
позовом, в якому просив стягнути
солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на
його користь компенсацію завданих
збитків - суму виплаченого страхового
відшкодування в розмірі 4 689,56 грн.;
витрати по сплаті судового збору в сумі
229,40 грн.

Позов мотивовано тим, що 18 жовтня 2010
року між публічним акціонерним
товариством «Державний ощадний банк
України» (далі ПАТ
«Державний ощадний банк України») та
ОСОБА_9 був укладений договір про
відкриття фізичній особі карткового
рахунку та здійснення його
розрахунково-касового обслуговування
за дебетово-кредитною схемою, згідно із
яким банк відкрив ОСОБА_9 картковий
рахунок і відновлювальну кредитну
лінію, а ОСОБА_9 зобов'язувалась
погашати кредит і відсотки за його
користування. 12 липня 2011 року між
банком та ПАТ «Український Страховий
Дім» був укладений договір
добровільного страхування кредитів,
предметом якого є майнові інтереси
банку, що пов'язані з невиконанням або
неналежним виконанням позичальниками
своїх зобов'язань. У вересні 2012 року
банк звернувся до ПАТ «Український
Страховий Дім» із заявою про настання
страхового випадку та виплату
страхового відшкодування у зв'язку з
невиконанням ОСОБА_9 своїх зобов'язань
за кредитною угодою, а саме виникнення
у зв'язку зі смертю ОСОБА_9 простроченої
заборгованості за її картковим
рахунком. Позивач посилається на те, що
відповідачі є доньками ОСОБА_9, а
отже є її спадкоємцями за законом
першої черги, крім того, проживали
разом з нею і протягом встановленого
строку не подали заяв про відмову від
спадщини, тобто згідно із чинним
законодавством є спадкоємцями, які
прийняли спадщину. Оскільки, до
позивача перейшло право на отримання
від відповідачів, як спадкоємців
ОСОБА_9, які прийняли спадщину,
компенсації завданих збитків -
виплаченого страхового відшкодування,
останній звернувся до суду з
відповідним позовом.

Рішенням Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 27 листопада 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 28 січня
2014 року апеляційну скаргу позивача
задоволено частково. Рішення місцевого
суду скасовано з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні
позову за пропуском строку
пред'явлення вимоги.

Позивач, не погоджуючись з даним
рішенням суду апеляційної інстанції
подав касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального
права, просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову виходив з того, що
спадкоємці не зверталися із заявами
про прийняття спадщини до нотаріальної
контори, тому вимоги позивача є
передчасними і задоволенню не
підлягають.

Скасовуючи рішення місцевого суду з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову з підстав
пропуску строку пред'явлення вимоги
суд апеляційної інстанції виходив з
того, що відповідно до ч.4 ст.1281 ЦК
України кредитор спадкодавця, який не
пред'явив вимоги до спадкоємців, що
прийняли спадщину, у строки,
встановленими частинами другою і
третьою цієї статті, позбавляється
права вимоги. Позивачу стало відомо про
відкриття спадщини 7 вересня 2012 року
при отриманні листа ПАТ «Державний
ощадний банк України». За заявою
позивача Новоград-Волинською
нотаріальною конторою заведено
спадкову справу і зазначене
повідомлення позивачем отримано 11
грудня 2012 року. Позов подано до суду 10
жовтня 2013 року.

Згідно висновків апеляційного суду
позивачу було відомо про відкриття
спадщини ще у 2012 році і останній не
скористався своїм правом пред'явлення
вимоги до спадкоємців у шестимісячний
строк, тому позбавляється права вимоги.

З такими висновками суду апеляційної
інстанції погодитися не можна,
оскільки вони зроблені без належного
з'ясування дійсних обставин справи,
прав та обов'язків сторін, без належної
оцінки наявних у матеріалах справи
доказів, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Вказаним вимогам рішення суду
апеляційної інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову з
підстав пропуску строку пред'явлення
вимоги суд апеляційної інстанції не
перевірив доводів позивача щодо
дотримання ним строку звернення до
спадкоємців боржника з письмовими
вимогами про відшкодування збитків
(вимоги від 30 листопада 2012 року), не
перевірено факту отримання вказаних
вимог. Не перевірено обставин щодо
направлення таких вимог до спадкоємців
через нотаріальну контору.

Висновки апеляційного суду щодо
пропуску строку пред'явлення вимоги до
спадкоємців боржника належним чином не
мотивовані та не ґрунтуються на
повному встановленні обставин справи.

Вирішуючи даний спір суд, апеляційної
інстанції належним чином не перевірив
доводів позивача щодо наявності
правових підстав для стягнення із
спадкоємців боржника страхового
відшкодування, не встановив обставин,
на які останній посилався на
підтвердження своїх вимог та не
визначився із нормою закону яка
підлягає застосуванню.

Зазначене вище свідчить про неповне
встановлення судом апеляційної
інстанції фактичних обставин, які
мають істотне значення для правильного
вирішення справи, неповноту перевірки
законності і обґрунтованості рішення
місцевого суду, порушення норм
процесуального права, що в свою чергу,
призвело до поверхневого вирішення
спору.

За таких обставин, ухвалене судом
апеляційної інстанції рішення не може
вважатися законним і обґрунтованим, у
зв'язку із чим, відповідно до ст.ст.336, 338
ЦПК України його слід скасувати з
передачею справи на новий розгляд до
цього ж суду.

Керуючись ст.ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК
України, Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Український
Страховий Дім» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 28 січня
2014 року скасувати.

Справу передати до апеляційного суду
на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Ткачук О.С. судді
Висоцька В.С. Колодійчук В.М.
Умнова О.В. Фаловська І.М.