Справа № 572/4409/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року Сарненський
районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді
- ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі
- МАРТИНЮК І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сарни справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
втратившим право користування
житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, в якому просить визнати
втратившим право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1 відповідача - ОСОБА_2, стягнути
з відповідача на користь позивача
понесені судові витрати.

В судовому засіданні
представник позивача заявлені ОСОБА_1
вимоги підтримав повністю, пояснив, що
відповідач протягом тривалого часу не
проживає у приміщенні, яке є власністю
позивача, а тому втратив право
користування цим житлом.

Відповідач - ОСОБА_2 в суді
заявлені ОСОБА_1 вимоги визнав
частково, не заперечує той факт, що
після одруження почав проживати у
будинку дружини, але наполягає, що
підстав для визнання його втратившим
право користування житлом немає.

Дослідивши докази, наявні в
матеріалах справи, суд дійшов до
наступного.

Із копії витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно,
виданого станом на 17 вересня 2010 року,
встановлено, що позивач - ОСОБА_1, яка
була власником 1/4 частини спірного
житла, набула право власності на 3/4
частки квартири АДРЕСА_1, тобто є єдиним
власником вказаної квартири.

Копія будинкової книги, наданої
позивачем, підтверджує, що у належній
їй на праві власності квартирі є
зареєстрованими, також, ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_2.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України
- член сім`ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім`ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Таким чином, для визнання члена
сім`ї власника житла таким, що втратив
право користування житлом необхідно
встановити строк, протягом якого особа
була відсутня по місцю проживання та
з`ясувати поважність причин цієї
відсутності.

В ході обстеження 19 березня 2013
року житла позивача, а саме : квартири
АДРЕСА_1, проведеного комісійно
працівниками КП «Житлосервіс» та
сусідами позивача, встановлено факт не
проживання ОСОБА_2 за вказаною вище
адресою на момент проведення
обстеження житла, що доводиться копією
складеного комісією акту, який надано
представником позивача.

Факт не проживання відповідача у
належній позивачу квартирі
підтверджується, крім цього, довідкою
№ 942 від 27 жовтня 2014 року, відповідно до
якої нарахування КП «Трудівник»
послуг за вказаною у позові адресою
проводиться на одну особу.

Вказані обставини не
заперечуються самим відповідачем та
доводяться показами свідка ОСОБА_4,
який в суді показав, що відповідач, який
є його братом з моменту одруження,
тобто приблизно з 2007-2008 року не
проживає у спірному житлі.

Таким чином, в ході судового
слідства встановлено факт не
проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1
понад один рік.

Однак, в ході судового слідства
достовірно встановлено, що відповідач
залишив місце проживання через
одруження і проживає на даний час із
дружиною в будинку її батьків, що
вбачається також із копії довідки,
виданої Ремчицькою сільською радою
Сарненського району № 3227 від 29 вересня
2014 року, згідно із якою ОСОБА_2 проживає
у с.Яринівка Сарненського району
Рівненської області без реєстрації.

На думку суду, факт одруження та
переїзд в зв'язку з цим по місцю
проживання дружини є поважною причиною
відсутності відповідача по місцю
постійного проживання, а тому підстав
для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування житлом, належним
позивачу, немає.

У позовній заяві позивачем
ставиться вимога про стягнення з
відповідача на її користь понесених
судових витрат - сплаченого судового
збору.

Відповідно до ст.88 ЦПК України -
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати.

Оскільки суд дійшов висновку про
безпідставність заявлених ОСОБА_1
вимог, не підлягає до задоволення,
також, і вимога про стягнення на її
користь понесених судових витрат.

З огляду на наведене, суд вважає,
що заявлені позивачем вимоги не
підлягають до задоволення в повному
обсязі.

На підставі наведеного, ст.ст. 395,
405 ЦК України, керуючись ст.ст. 60, 212-215
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1
про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1,
належною на праві власності позивачу,
та у стягненні з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 понесених судових витрат -
відмовити повністю, за безпідставністю
заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено
до апеляційного суду Рівненської
області протягом десяти днів з моменту
проголошення рішення, особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ підпис

Копія
вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області
Т.О.Ведяніна