АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2770/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 5 Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Карпенко О. В. УХВАЛА
04 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоКарпенко О.
В.суддівПальонного В. С. , Бабенка В. М.
при секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 30 вересня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя, поділ спільного
майна та визнання права власності, -
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника ОСОБА_7 -
ОСОБА_8, яка просила апеляційну скаргу
відхилити, колегія суддів,-
в с т а н о в и л а :
В лютому 2014 року ОСОБА_7 звернулася до
Придніпровського районного суду м.
Черкаси із позовом до ОСОБА_6 про
визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя, поділ спільного
майна та визнання права власності.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
перебувала з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі з 29 липня 1995
року, який рішенням Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 21 серпня
2012 року було розірвано. За час
перебування в шлюбі,вказує ОСОБА_7, за
спільні кошти, подружжям було придбане
наступне майно: автомобіль «Subaru Forester»
державний номерний знак НОМЕР_1,
автомобіль «Hyundai Santa Fe» д. н. з. НОМЕР_2,
автомобіль «Volkswagen Golf Plus» д. н. з. НОМЕР_3,
меблева фабрика «ІНФОРМАЦІЯ_1», що
знаходиться по АДРЕСА_1.
Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 10 грудня 2012 року
визнано за кожним з подружжям право
власності на ? частину земельної
ділянки площею 980 кв. м. та житлового
будинку з надвірними спорудами, що
знаходиться по вул. Петровського, 30 в м.
Черкаси. На момент розгляду цієї
справи, зазначає позивачка, між
сторонами існувала домовленість щодо
користування вищевказаними
автомобілями, але на даний час
відповідач не дотримується
домовленості, у зв'язку з чим вона не
має можливості користуватися належною
їй частиною майна.

Вважаючи свої права порушеними, ОСОБА_7
звернулася до Придніпровського
районного суду м. Черкаси і уточнивши
позовні вимоги, просила ухвалити
судове рішення, яким визнати спільним
майном подружжя: автомобіль «Subaru Forester»
д. н. з. НОМЕР_1, автомобіль «Hyundai Santa Fe» д.
н. з. НОМЕР_2, автомобіль «Volkswagen Golf Plus» д.
н. з. НОМЕР_3 та ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1» по
АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_6 сплатити на
її користь 255 365 грн., як компенсацію
вартості її частки у спільному майні
подружжя, а саме автомобілів: «Subaru
Forester» д. н. з. НОМЕР_1, «Hyundai Santa Fe» д. н. з.
НОМЕР_2, «Volkswagen Golf Plus» д. н. з. НОМЕР_3, які
ОСОБА_6 реалізував на користь третіх
осіб без її відома та згоди.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 30 вересня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_7 - задоволено
частково.

Визнано автомобіль «Subaru Forester 2.0» 2001
року випуску, номер шасі НОМЕР_4,
автомобіль «Hyundai Santa Fe» 2006 року випуску,
номер шасі НОМЕР_6, автомобіль «Volkswagen Golf
Plus 1.6» 2007 року випуску, номер шасі
НОМЕР_5 спільною сумісною власністю
подружжя.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
компенсацію за її частку в спільному
майні подружжя в сумі 255 365 грн. та 243 грн.
60 коп. судових витрат, а всього 255 608 грн.
60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з»ясування обставин, що мають
суттєве значення для правильного
вирішення виниклого між сторонами
спору по суті, просить рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 30 вересня 2014 року скасувати
в частині стягнення з нього на користь
ОСОБА_7 компенсації за її частку в
спільному майні подружжя в сумі 255 365
грн., ухваливши в цій частині нове
рішення, яким стягнути на користь
ОСОБА_7 компенсацію за її частку в
спільному майні в сумі 155 471 грн. В решті
рішення суду першої інстанції -
залишити без змін.

Заслухавши думку учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
поданої апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає
відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд
правильно встановив факти і відповідні
їм правовідносини, постановив рішення
із додержанням вимог закону, яке
ґрунтується на зібраних по справі
доказах, оцінивши які в сукупності, суд
першої інстанції прийшов до
аргументованого висновку про
наявність правових підстав для
часткового задоволення заявлених
ОСОБА_7 позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Частиною 2 ст. 71 СК України передбачено,
що неподільні речі присуджуються
одному з подружжя, якщо інше не
визначено домовленістю між ними.

Як вбачається із наявних матеріалів
справи, а саме з довідок інформаційної
системи ДАІ УМВС на ОСОБА_6 06 грудня 2007
року був зареєстрований автомобіль
«Volkswagen Golf Plus 1.6» 2007 року випуску, 21
грудня 2006 року - автомобіль «Hyundai Santa Fe»
2006 року випуску, 16 лютого 2005 року - «Subaru
Forester 2.0» 2001 року випуску. Вказаними
автомобілями мала право керувати
ОСОБА_7

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 21 серпня 2012 року, яке
набрало законної сили 3 вересня 2012 року,
розірвано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
який був зареєстрований 29 липня 1995
року.

Згідно довідок інформаційної системи
ДАІ УМВС автомобілі були зняті з обліку
для реалізації та перереєстровані на
інших осіб: автомобіль «Volkswagen Golf Plus 1.6»
2007 року випуску - 4 липня 2013 року; «Hyundai
Santa Fe» 2006 року випуску - 5 вересня 2013
року; автомобіль «Subaru Forester 2.0» 2001 року
випуску - 13 листопада 2013 року.

Суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку, що вказані
автомобілі є спільним майном подружжя,
а оскільки відповідач розпорядився
спільним майном подружжя без згоди
позивачки, то суд прийшов до
підставного висновку про необхідність
стягнення із нього на користь ОСОБА_7
грошової компенсації за її частку у
спільному майні подружжя.

Є необґрунтованими посилання ОСОБА_6 в
апеляційній скарзі на те, що суд
неправильно визначив суму грошової
компенсації за частку позивачки в
спільному майні подружжя, оскільки
такі посилання не грунтуються на
вимогах закону і спростовуються
наявними матеріалами справи.

Як вбачається із них, а саме
довідок-рахунків, в яких, на думку
апелянта, вказана реальна вартість
автомобілів : вартість автомобіля «Hyundai
Santa Fe» 2006 року випуску, номер шасі
НОМЕР_6 - 180642 грн. 00 коп., автомобіля «Subaru
Forester 2.0» 2001 року випуску, номер шасі
НОМЕР_4 - 80000 грн. 00 коп., автомобіля
«Volkswagen Golf Plus 1.6» 2007 року випуску, номер
шасі НОМЕР_5 - 50300 грн.

Проте, дані автомобілі були зняті з
обліку для реалізації та
перереєстровані на інших осіб:
автомобіль «Volkswagen Golf Plus 1.6» 2007 року
випуску - 4 липня 2013 року; «Hyundai Santa Fe» 2006
року випуску - 5 вересня 2013 року;
автомобіль «Subaru Forester 2.0» 2001 року
випуску - 13 листопада 2013 року, тобто
зазначена в довідках -рахунках
вартість транспортних засобів була
визначена задовго до розгляду
виниклого спору в судовому порядку.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» поділ
спільного майна подружжя здійснюється
за правилами, встановленими статтями 69
- 72 СК та ст. 372 ЦК.

Вартість майна, що підлягає поділу,
визначається за погодженням між
подружжям, а при недосягненні згоди -
виходячи з дійсної його вартості на час
розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції, визначаючи розмір
компенсації за частку позивачки у
спільному майні подружжя, правильно
послався на висновок оцінювача ТОВ
«Контакт-Сервіс» від 16 червня 2014 року,
який відображає вартість майна на час
розгляду даної справи.

Інші доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про
неправильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Підстав для скасування або зміни
рішення суду першої інстанції колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 30 вересня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя, поділ спільного
майна та визнання права власності -
відхилити, зазначене рішення суду
першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :