АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5904/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Єлісєєва Т. Ю. Доповідач -
Тамакулова В.О. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року
м. Дніпропетровськ

04 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Макарова М.О.

при секретарі: Поляковій Н.О. ,

яка розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ
ДНІПРО" на рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 березня 2014 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ
ДНІПРО" про визнання договору поруки
припиненим, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
визнання договору поруки припиненим.

В обґрунтування вимог посилався на те,
що 22 серпня 2007 року між ним та
відповідачем для забезпечення
належного виконання зобов'язань
Спільним українсько-швейцарським
підприємством товариство з обмеженою
відповідальністю "Луцькенергоком"
перед ЗАТ КБ "Кредит-Дніпро" за
договором про надання кредитної лінії
№220807-Л від 22 серпня 2007 року було
укладено договір поруки №220807-П/2.

06 вересня 2012 року договором № 060912
внесено зміни до договору поруки
№220807-П/2 від 22 серпня 2007 року, яким
визначено строк дії кредитного
договору по 01 жовтня 2012 року.

У жовтні 2013 року позивачу стало відомо,
що відповідач ініціював судову справу
у Луцькому міськрайонному суді
Волинської області до СП ТОВ
"Луцькенергоком", ТОВ
"Майстер-ЗБК-Україна", ТОВ "Атлас", ТОВ
"Світязь" та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№220807-Л від 22 серпня 2007 року. Оскільки
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явив
вимоги до поручителя, порука
припиняється, тому позивач просив
визнати договір поруки припиненим з 01
квітня 2013 року.

Відповідач позов не визнав, в
письмових заперечення посилався на те,
що пред'явленням вимоги до поручителя є
як направлення чи вручення йому вимоги
про погашення боргу, так і пред'явлення
до нього позову. При цьому в разі
пред'явлення вимоги до поручителя
кредитор може звернутися до суду
протягом 6 місяців від дня настання
строку виконання основного
зобов'язання. Банк вважає, що ним були
виконані всі зобов'язання належним
чином, в строк пред'явлено вимоги до
поручителя який систематично
порушував умови договору.

Рішенням суду І інстанції позов
задоволено. Визнано договір поруки
припиненим з 01 квітня 2013 року. Стягнуто
з Публічного акціонерного товариства
"Банк Кредит Дніпро" на користь ОСОБА_3
судові витрати по справі у розмірі 229
грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення норм
матеріального та про цесуального
права, просить скасувати рішення й
постановити нове, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Колегія суддів перевірила законність,
обґрунтованість рішення суду, в межах
заяв-лених вимог та апеляційної скарги
і дійшла до висновку, що скарга
підлягає відхиленню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 22 серпня 2007
року між ОСОБА_3 та Закритим
акціонерним товариством комерційний
банк "Кредит-Дніпро", правонаступником
якого є відповідач - Публічне
акціонерне товариство "Банк Кредит
Дніпро", було укладено договір поруки
№220807-П/2.

За договором позивач зобов'язався
солідарно відповідати на виконання
Спільним українсько-швейцарським
підприємством товариством з обмеженою
відповідальністю "Луцькенергоком"
зобов'язань перед Закритим акціонерним
товариством комерційний банк
"Кредит-Дніпро" по договору про надання
кредитної лінії №220807-Л від 22 серпня 2007
року зі строком повернення кредиту до
21 серпня 2012 року.

П.1.1. договору поруки №220807-П/2 від 22
серпня 2007 року визначено строк дії
кредитного договору по 21 серпня 2012
року, відповідно до п. 9 кредитного
договору та додатку 1 до кредитного
договору.

В подальшому між позивачем та
відповідачем були укладені додаткові
угоди до договору поруки №220807-П/2 від 22
серпня 2007 року, яким були внесені зміни
до розміру відсотків за користування
кредитними ресурсами та розміру
кредитних коштів (додаткові угоди №080708
від 08 липня 2008 року, №290908 від 29 вересня
2008 року, додаткові договіри №271008 від 27
жовтня 2008 року, №120309 від 12 березня 2009
року, №170510 від 17 травня 2010 року,
договір №081211 від 08 грудня 2011 року).

06 вересня 2012 року сторони уклали
договір № 060912 про зміну договору
поруки №220807-П/2 від 22 серпня 2007 року
яким визначили строк дії кредитного
договору до 01 жовтня 2012 року.

У жовтні 2013 року позивачу стало відомо
про заявлення відповідачем позову до
Луцького міськрайонному суду
Волинської області до СП ТОВ
"Луцькенергоком", ТОВ
"Майстер-ЗБК-Україна", ТОВ "Атлас", ТОВ
"Світязь" та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№220807-Л від 22 серпня 2007 року.

При задоволенні позову суд виходив з
наступного.

По кредитному договору банк надає
грошові кошти позичальнику в розмірі і
на умовах, передбачених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит і сплатити відсотки за його
користування( ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку,
поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником, у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором, як солідарні
боржники.

За ч.ч.1,4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання.

Порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

В п.24 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК
України порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору. Отже, якщо кредитним
договором не визначено інші умови
виконання основного зобов'язання, то у
разі неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань за цим
договором строк пред'явлення
кредитором до поручителя вимоги про
повернення отриманих коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу. Пред'явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред'явлення до нього позову. При цьому
в разі пред'явлення вимоги до
поручителя кредитор може звернутися до
суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання. Сама по собі умова
договору про дію поруки до повного
виконання позичальником зобов'язання
перед кредитодавцем або до повного
виконання поручителем взятих на себе
зобов'язань не може розглядатися як
установлення строку дії поруки,
оскільки це не відповідає вимогам
статті 252 ЦК України, згідно з якою
строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Частиною 1 ст. 251 ЦК України визначено,
що строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252
ЦК України).

Разом із тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Ч. 3 ст. 10 ЦПК України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підстави своїх вимог або заперечень
та надати докази відповідно до ст. ст.
57-60 ЦПК України

Із договору поруки №220807-П/2 від 22 серпня
2007 року та матеріалів справи а.с.(79-63)
вбачається, що в договорі поруки не
встановлено строку, після якого порука
припиняється, а умова договору поруки
про його дію до повного виконання
боржниками своїх зобов'язань перед
банком за кредитним договорам не є
встановленим сторонами строком
припинення дії поруки, оскільки
суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК
України, тому у цьому випадку
підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559
ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Банком в продовж 02 листопада 2012 року по
05 березня 2013 направлялись письмові
вимоги позивачу про погашення боргу в
зв'язку з невиконання зобов'язань за
кредитним договором.

В вимогах банк зазначав, що п. 4.8
кредитного договору передбачено право
вимоги банку про дострокове виконання
зобов'язань в цілому або у визначеній
банком частині у випадку невиконання
позичальником або поручителем свої
боргових та інших зобов'язань за цим
договором або договором поруки. При
цьому виконання боргових зобов'язань
повинно бути проведено позичальником
протягом 30 календарних днів з дати
одержання позичальником відповідної
вимоги.

П. 2.1 договору поруки передбачено, що
поручитель приймає на себе
зобов'язання у випадку невиконання
боржником боргових зобов'язань перед
банком за кредитним договором
здійснити виконання боргових
зобов'язань в обсязі, заявленому банком
в письмовій вимозі протягом одного
банківських дня з дня отримання
відповідної письмової вимоги банку.

Суд дійшов до правильного висновку, що
у відповідача виникло право пред'явити
вимогу до поручителя щодо виконання
порушених зобов'язань боржника СП ТОВ
"Луцькенергоком" по сплати
заборгованості за кредитним договором,
з 01 жовтня 2012 року( строку закінчення
дії кредитного договору) протягом
наступних шести місяців, бо за своєю
правовою природою строк передбачений
ч.4 ст 559 ЦК України є преклюзивним
(припиняючим). Його закінчення є
підставою для припинення поруки, цей
строк не може бути поновлено, зупинено
чи перервано з підстав передбачених
ст.ст.263, 264. ч.5 ст.267 ЦК України; суд
зобов'язаний самостійно застосувати
норми про строк на відміну від строку
позовної давності, який застосовується
судом за заявою сторін.

Виходячи з того, що строк поруки не є
строком порушеного права, а строком
існування самого зобов'язання поруки,
права кредитора і обов'язок
поручителів по його закінченню
припиняються, кредитор не має права на
задоволення позову заявленого за
межами передбаченого ч.4 ст. 559 ЦК
України строку, бо із його закінченням
припинилося матеріальне право.

Встановивши факт закінчення
зазначеного строку, суд обгрунтовано
задовольнив позов за відсутністю у
кредитора права на вимоги стягнення
боргу з поручителя. Посилання в
апеляційній скарзі про направлення
письмових вимог банком позивачу
продовж 02 листопада 2012 року - 05 березня
2013 про погашення боргу, як підстава в
відмові в позові не може бути прийняте
до уваги оскільки протирічить закону.

Стосовно доводів апеляційної скарги
про неналежне повідомлення
відповідача про слухання справи,
колегія суддів зазначає слідуюче.

Згідно з правилами ст. ст. 74, 76 ЦПК
України судові виклики здійснюються
повістками, що надсилаються особам, які
беруть участь у справі.

Суд відкладає розгляд справи у разі
неявки в судове засідання однієї із
сторін, які беруть участь у справі, про
яких немає відомостей, що їм вручені
судові повістки (ч. 1 ст. 169 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення
норм процесуального права є підставою
для скасування або зміни рішення, якщо
це порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи
відповідач був повідомлений про
слухання справи в суді, надавав
заперечення та докази , які суд
дослідив. Відсутність представника
відповідача в засіданні в день
постановлення рішення не призвело до
неправильного вирішення спору.

При розгляді спору, суд І інстанції в
повному обсязі з'ясував права та
обов'язки сто рін, перевірив доводи,
обставини справи, надав їм належну
оцінку і постановив рішення, яке
відповідає вимогам Закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "БАНК КРЕДИТ
ДНІПРО"- відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 26 березня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" про
визнання договору поруки таким, що
припинений, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

Судді: