Справа № 496/2437/14-ц
Провадження 2/496/1284/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02.10.2014 року

Біляївський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого - судді Калінюка
Р.Б.,

при секретарі - Радош А.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Біляївка
цивільну справу за позовом Публічне
акціонерне товариство "Дельта Банк" до
ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, Державна
реєстраційна служба України про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом передачі та набуття власності, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ "Дельта Банк" звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2,
Державна реєстраційна служба України,
в якому просить суд в рахунок виконання
основного зобов'язання щодо оплати
заборгованості у розмірі 120260,03 доларів
США, що згідно курсу НБУ складає 1215732,69
гривень за Договором про надання
споживчого кредиту № 1 від 03.02.2009,
укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та
ОСОБА_2, звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме: на земельну ділянку,
місце знахождення застави: АДРЕСА_1,
загальна площа 0,2500га, кадастровий
номер :04:001:0037, цільове призначення
- для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка); житловий
будинок, місце знахождення застави:
АДРЕСА_1, загальна площа 59,0 кв.м.,
житлова площа: 27,0 кв.м. (на підставі
Договору іпотеки № б/н від 26.08.2008 року),
шляхом передачі Іпотекодержателю
Публічному акціонерному товариству
«Дельта банк» (,
місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36,
корп. Б, м. Київ, Київська область, 01001)
права власності на вказане майно.

Визнати за Публічним акціонерним
товариством «Дельта банк» (, місцезнаходження: вул. Щорса, буд.
36, корп. Б, м. Київ, Київська область, 01001)
право власності на предмет іпотеки, а
саме: на земельну ділянку, місце
знахождення застави: АДРЕСА_1, загальна
площа 0,2500га, кадастровий номер
:04:001:0037, цільове призначення - для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка); житловий
будинок, місце знахождення застави:
АДРЕСА_1, загальна площа 59,0 кв.м.,
житлова площа: 27,0 кв.м.

Припинити право власності
Іпотекодавця ОСОБА_1 на земельну
ділянку, місце знахождення застави:
АДРЕСА_1, загальна площа 0,2500га,
кадастровий номер :04:001:0037, цільове
призначення - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка); житловий будинок,
місце знахождення застави: АДРЕСА_1,
загальна площа 59,0 кв.м., житлова площа:
27,0 кв.м., в тому числі право володіння,
користування та розпорядження
вказаною земельною ділянкою та
житловим будинком.

Виселити з будинку, який розташований
за адресою: АДРЕСА_1, Іпотекодавця
ОСОБА_1 та усіх інших мешканців, які
проживають і зареєстровані за вказаною
адресою.

Витребувати від ОСОБА_1 та
передати ПАТ «Дельта банк» (, місцезнаходження: вул. Щорса, буд.
36, корп. Б, м. Київ, Київська область, 01001)
технічний паспорт, правовстановлюючі
документи (або їх дублікати) на
земельну ділянку та житловий будинок,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Також позивач просить суд
стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Дельта банк» (,
місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36,
корп. Б, м. Київ, Київська область, 01001)
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 3654,00 гривень.

Свої вимоги позивач мотивує тим,
21.08.2014 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та
ОСОБА_2 укладено Договір про надання
споживчого кредиту № 0.

Відповідно до умов вказаного
договору ОСОБА_2 отримала кредит в сумі
69000,00 доларів США, який зобов'язувалась
повернути у повному обсязі в строк до
21.08.2015 року або достроково зі сплатою
15,00 відсотків річних за користування
кредитом.

03.02.2009 року було укладено
Додаткову угоду №1 до Договору про
надання споживчого кредиту, згідно
якої номер Договору змінено на №1
та відповідачу було подовжено кінцевий
термін повернення кредиту 21.08.2025 року.

З метою забезпечення виконання
грошових зобов'язань за вказаним
Кредитним договором Іпотекодавець
ОСОБА_1 передала у іпотеку нерухоме
майно, а саме: земельну ділянку, місце
знахождення застави: АДРЕСА_1, загальна
площа 0,2500га, кадастровий номер
:04:001:0037, цільове призначення - для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка); житловий
будинок: місце знахождення застави:
АДРЕСА_1, загальна площа 59,0 кв.м.,
житлова площа: 27,0 кв.м.

Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю
на підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 113653, виданого відділом земельних
ресурсів у Біляївському районі
Одеської області 23.11.2007 року, договору
куплі-продажу, посвідченого
Біляївською державною нотаріальною
конторою Одеської області 28.09.2005 року,
за р. № 1-4499. Обтяження нерухомого майна
іпотекою було зареєстровано Банком у
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна та у
Державному реєстрі іпотек.

На підставі рішення Загальних
зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ
«УКРСИББАНК» змінило назву на Публічне
акціонерне товариство «УКРСИББАНК».

08 грудня 2011 року між ПАТ
«УКРСИББАНК» та Публічним акціонерним
товариством «Дельта банк» було
укладено Договір купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами.

На підставі вказаного Договору до
Позивача перейшло право вимоги, яке
виникло з кредитного договору та
договору іпотеки у обсязі та на умовах,
що існували у первісного кредитора.

Через неналежне виконання умов
Договору про надання споживчого
кредиту у позичальника утворилась
заборгованість у розмірі 120260,03 доларів
США, що згідно курсу НБУ складає 1215732,69
гривень, яка складається з: 66530,53
доларів США, що згідно курсу НБУ
складає 672570,43 гривень - заборгованість
за кредитом; 53729,5 доларів США, що згідно
курсу НБУ складає 543162,26 гривень -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 0,00 гривень -
заборгованість за комісією за
користування кредитом.

Позивач, як новий кредитор та
Іпотекодержатель має право вимагати
виконання зобов'язання на свою користь
та звернути стягнення на предмет
іпотеки.

Законом України "Про іпотеку", а
саме: статтями 33, 36, 37 та Договором
іпотеки визначено спосіб звернення
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
передачу Іпотекодержателю права
власності на предмет іпотеки та
набуття Іпотекодержателем права
власності на нього за вартістю,
визначеною суб'єктом оціночної
діяльності.

Таким чином, існують всі підстави
для задоволення вимоги про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
визнання права власності на нього. З
метою захисту прав та інтересів
Позивача, у зв'язку із зверненням
стягнення на предмет іпотеки, існують
всі підстави для припинення права
власності Іпотекодавця ( в т.ч. право
володіння, користування і
розпорядження) на предмет іпотеки.

Так, відповідно до ст. 317 ЦК
України, змістом права власності є
право володіння, користування та
розпорядження майном.

Відповідно до ст.346 ЦК України,
право власності припиняється у разі
звернення стягнення на майно за
зобов'язаннями власника.

Також позивач зазначає, що для
проведення реєстрації права власності
до реєстраційної служби необхідно
подати документи, які відсутні у
Іпотекодержателя та перебувають у
Іпотекодавця.

Необхідний перелік документів
передбачено "Порядком державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", затвердженим Постановою КМУ
від 22.06.2011 року №703 та ЗУ "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Так, відповідно до п.26, п.27 вказаного
Порядку, для проведення державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно
необхідними документами є документи,
що підтверджують виникнення, перехід
або припинення права власності, а саме:
укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно, чи його
дублікат; свідоцтво про право
власності, інші документи.

Відповідно до ст.15 ЗУ "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно" у випадках, передбачених
законодавством України, державна
реєстрація прав проводиться після
технічної інвентаризації об'єкта
нерухомого майна, права стосовно якого
підлягають державній реєстрації.

За умовами Договору іпотеки,
Іпотекодавець зобов'язувався не
порушувати права Іпотекодержателя.

Таким чином, з метою захисту прав та
інтересів Позивача, існують всі
підстави для витребування від
Іпотекодавця технічного паспорту та
правовстановлюючого документу на
предмет іпотеки (або їх дублікати).

Також через неможливість реалізувати
права Іпотекодавця за відсутності
ключів від будинку, існують всі
підстави для їх витребування у
Відповідача та передачі Позивачу.

Крім того, мешканці спірного будинку
чинять перешкоду у доступі до предмету
іпотеки, використовують будинок для
проживання, що є порушенням та
обмеженням прав Іпотекодержателя.

Відповідно до вимог законодавства
Позивачем було направлено письмову
вимогу про виконання зобов'язання,
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки, вимогу про
виселення мешканців (у зв'язку із
зверненням стягнення) та вимогу про
направлення Іпотекодержателю усієї
наявної документації на предмет
іпотеки разом з ключами.

В судове засідання представник
позивача не з'явилась, однак надала до
суду заяву, якою підтримала позовні
вимоги, та просила суд справу
розглянути без участі представника
позивача, та не заперечувала проти
заочного розгляду вказаної цивільної
справи (а.с.123).

Відповідач ОСОБА_1, до судового
засідання повторно не з'явилась, хоча
судом була повідомлені про день
слухання справи належним чином, про
причини неявки суду не повідомила, а
тому за згодою представниці позивача
суд вважає можливим ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, відповідно до статті 224 ЦПК
України.

Третя особа ОСОБА_2 до судового
засідання повторно не з'явились, хоча
судом була повідомлена про день
слухання справи належним чином, про
причини неявки суду не повідомила.

В судове засідання представник
Державної реєстраційної служби
України не з'явився, однак надав до суду
пояснення, в яких висловив свою позицію
по справі та просив суд розглянути без
участі представника третьої особи
(а.с.112-114).

Вивчивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд вважає, що позов ПАТ
"Дельта Банк" підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
21.08.2008 року між АКІБ «УКРСИББАНК» та
ОСОБА_2 укладено Договір про надання
споживчого кредиту № 0 (а.с.12-18).

Відповідно до умов вказаного договору
ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 69000,00
доларів США, який зобов'язувалась
повернути у повному обсязі в строк до
21.08.2015 року або достроково зі сплатою
15,00 відсотків річних за користування
кредитом.

03.02.2009 року було укладено Додаткову
угоду №1 до Договору про надання
споживчого кредиту, згідно якої номер
Договору змінено на №1 та
відповідачу було подовжено кінцевий
термін повернення кредиту до 21.08.2025
року (а.с.22-30).

З метою забезпечення виконання
грошових зобов'язань за вказаним
Кредитним договором Іпотекодавець
ОСОБА_1 передала у іпотеку нерухоме
майно, а саме: земельну ділянку, місце
знахождення застави: АДРЕСА_1, загальна
площа 0,2500га, кадастровий номер
:04:001:0037, цільове призначення - для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка); житловий
будинок, місце знахождення застави:
АДРЕСА_1, загальна площа 59,0 кв.м.,
житлова площа: 27,0 кв.м. (а.с.31-34).

В судомову засідання встановлено, що
предмет іпотеки належить Іпотекодавцю
на підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 113653, виданого відділом земельних
ресурсів у Біляївському районі
Одеської області 23.11.2007 року (а.с.54-55),
договору купівлі-продажу, посвідченого
Біляївською державною нотаріальною
конторою Одеської області 28.09.2005 року,
за р. № 1- 4499 (а.с.32). Обтяження нерухомого
майна іпотекою було зареєстровано
Банком у Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
та у Державному реєстрі іпотек.

На підставі рішення Загальних зборів
акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ
«УКРСИББАНК» змінило назву на Публічне
акціонерне товариство «УКРСИББАНК».

08 грудня 2011 року між ПАТ «УКРСИББАНК»
та Публічним акціонерним товариством
«Дельта банк» було укладено Договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами (а.с.67-70).

На підставі вказаного Договору до
Позивача перейшло право вимоги, яке
виникло з кредитного договору та
договору іпотеки у обсязі та на умовах,
що існували у первісного кредитора.

Через неналежне виконання умов
Договору про надання споживчого
кредиту у позичальника утворилась
заборгованість у розмірі 120260,03 доларів
США, що згідно курсу НБУ складає 1215732,69
гривень, яка складається з: 66530,53
доларів США, що згідно курсу НБУ
складає 672570,43 гривень - заборгованість
за кредитом; 53729,5 доларів США, що згідно
курсу НБУ складає 543162,26 гривень -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 0,00 гривень -
заборгованість за комісією за
користування кредитом, що
підтверджується випискою по
кредитному договору (а.с.44-53).

На підставі ст.514 ЦК України та
вказаного Договору до ПАТ «Дельта
банк» перейшло право вимоги, що виникло
з кредитного договору та договору
іпотеки у обсязі та на умовах, що
існували у первісного кредитора.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася. Та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриватися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу
застави кредитор мас право у разі
невиконання боржником (заставодавцем)
зобов'язання, забезпеченого заставою.
Одержати задоволення за рахунок
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами.

Відповідно до ст. 575 ЦК України,
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Відповідно до ст. 585 ЦК України, право
застави виникає з моменту укладання
договору застави, а у випадках, коли
договір підлягає нотаріальному
посвідченню - з моменту його
нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст.7 ЗУ "Про іпотеку", за
рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель мас право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Відповідно до ст.ЗЗ ЗУ "Про іпотеку", у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону. Звернення
стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 36 ЗУ "Про іпотеку",
сторони іпотечного договору можуть
вирішити питання про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору. Позасудове врегулювання
здійснюється згідно із застереженням
про задоволення вимог
іпотекодержателя, що міститься в
іпотечному договорі, або згідно з
окремим договором між іпотекодавцем і
іпотекодержателем про задоволення
вимог іпотекодержателя. Договір про
задоволення вимог іпотекодержателя,
яким також вважається відповідне
застереження в іпотечному договорі,
визначає можливий спосіб звернення
стягнення на предмет іпотеки
відповідно до цього Закону. Визначений
договором спосіб задоволення вимог
іпотекодержателя не перешкоджає
іпотекодержателю застосувати інші
встановлені цим Законом способи
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Договір про задоволення вимог
іпотекодержателя або відповідне
застереження в іпотечному договорі,
яке прирівнюється до такого договору
за своїми правовими наслідками, може
передбачати: передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання у порядку,
встановленому статтею 37 цього Закону;

Відповідно до ст.37 ЗУ "Про іпотеку",
Іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.
Іпотекодержатель набуває предмет
іпотеки у власність за вартістю,
визначеною на момент такого набуття на
підставі оцінки предмета іпотеки
суб'єктом оціночної діяльності. У разі
набуття права власності на предмет
іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний
відшкодувати іпотекодавцю перевищення
90 відсотків вартості предмета іпотеки
над розміром забезпечених іпотекою
вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 35 ЗУ "Про іпотеку", у
разі порушення основного зобов'язання
та/або умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Положення частини першої цієї статті
не є перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду у встановленому
законом порядку.

Відповідно до ст.39 ЗУ «Про іпотеку»,
одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд за
заявою іпотекодержателя виносить
рішення про виселення мешканців за
наявності підстав, передбачених
законом, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення.

Відповідно до ст.40 ЗУ "Про іпотеку",
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.
Особи, які проживають у зазначених
приміщеннях на умовах договору найму
(оренди), не підлягають виселенню, якщо:
договір найму (оренди) був укладений до
моменту укладення іпотечного договору
і про наявність такого договору було
доведено до відома іпотекодержателя
або такий договір був зареєстрований у
встановленому законом порядку; договір
найму (оренди) був укладений після
укладення іпотечного договору за
згодою іпотекодержателя.

Відповідно до ст.109 ЖК України,
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку.

Відповідно до ст. 13 ЦК України, цивільні
права особа здійснює у межах, наданих
їй договором або актами цивільного
законодавства. Не допускаються дії
особи, що вчиняються з наміром завдати
шкоди іншій особі, а також зловживання
правом в інших формах.

Відповідно до ст.14 ЦК України, цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

На підставі ст.ст. 509, 526 ЦК України новий
кредитор ПАТ «Дельта банк» має право
вимагати виконання зобов'язання на
свою користь.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна
особа мас право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути у тому числі
визнання права.

Відповідно до п.39 Постанови Пленуму ВСУ
№5 від 30.04.2012 року, суди мають виходити з
того, що не виключається можливість
звернення стягнення на предмет іпотеки
і набуття іпотекодержателем права
власності на нього за рішенням суду. В
разі встановлення такого способу
звернення стягнення на предмет іпотеки
в договорі, іпотекодержатель на
підставі частини другої статті 16 ЦК має
право вимагати застосування його
судом.

Законом України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 03.06.2014 року
(надалі ЗУ від 03.06.2014 року) передбачено,
що протягом дії цього Закону не може
бути примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України "Про
заставу" та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України "Про
іпотеку", якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно; загальна
площа такого нерухомого житлового
майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку. Не може бути примусово
стягнуте (відчужене без згоди власника)
інше майно (майнові права), яке
відповідно до законодавства або
кредитного договору підлягає
стягненню з позичальника, зазначеного
у підпункті 1 цього пункту, при
недостатності коштів, одержаних
стягувачем від реалізації (переоцінки)
предмета застави (іпотеки). Кредитна
установа не може уступити (продати,
передати) заборгованість або борг,
визначений у підпункті 1 цього пункту,
на користь (у власність) іншої особи.

Судом встановлено, що правовідносини
між позивачем та відповідачем ОСОБА_1
містять всі умови, передбачені
вищевказаним ЗУ від 03.06.2014 року, а саме:
по-перше, між позивачем та відповідачем
було укладено договір про надання
споживчого кредиту (а.с.12-18). По-друге,
кредит наданий в іноземній валюті, що
підтверджується п.1.1. вказаного
договору (а.с.12). По-третє, позивачем не
надано суду доказів про те, що у
відповідача у власності знаходиться
інше, окрім житлового будинку який є
предметом іпотеки, нерухоме житлове
майно, відповідних клопотань про
витребування інформації про
знаходження у відповідача іншого
нерухомого житлового майна позивачем
до суду надано не було. Із вказаного суд
робить висновок, що зазначений
житловий будинок, є єдиним об'єктом, що
знаходиться у відповідача у власності
та використовується ним як місце
постійного проживання. Вказані факти
спростовані позивачем не були. Згідно
ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Аналогічна
вимога міститься в ст. 60 ЦПК України,
відповідно до якої кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. З урахування
вищезазначених обставин, а також
вказаних норм права, суд вважає
встановленим той факт, що у відповідача
знаходиться у власності тільки спірний
житловий будинок, що вбачається із
договору іпотеки (а.с.32). В-п'яте, як
вбачається із п.1.2 іпотечного договору
від 21.08.2008 року (а.с.31-32) загальна площа
житлового будинку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, складає 59,00 кв.м., що не
перевищує 250 метрів, передбачених ЗУ
від 03.06.2014 року.

Відповідно до ч.2 ст.414 ЦК України
власник земельної ділянки має право
володіти, користуватися нею в обсязі,
встановленому договором із
землекористувачем. Перехід права
власності на земельну ділянку до іншої
особи не впливає на обсяг права
власника будівлі (споруди) щодо
користування земельною ділянкою.

Таким чином, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, дослідивши
всебічно, повно, безпосередньо та
об'єктивно наявні у справі докази,
оцінив їх належність, допустимість,
достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі
обставини справи, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, з урахуванням того, що
відповідно до ст.1 ЦПК України
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених або оспорюваних прав, свобод
чи інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб, інтересів
держави, зважаючи на положення Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», суд дійшов висновку про
можливість часткового задоволення
позову.

Так, суд з підстав зазначених вище,
вважає вимоги позивача щодо звернення
стягнення в рахунок виконання
основного зобов'язання щодо оплати
заборгованості у розмірі 120260,03 доларів
США, що згідно курсу НБУ складає 1215732,69
гривень за Договором про надання
споживчого кредиту № 1 від 03.02.2009,
укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та
ОСОБА_2, на предмет іпотеки, а саме: на
земельну ділянку, місце знахождення
застави: АДРЕСА_1, загальна площа 0,2500га,
кадастровий номер :04:001:0037, цільове
призначення - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), шляхом передачі
Іпотекодержателю Публічному
акціонерному товариству «Дельта банк»
(, місцезнаходження: вул.
Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська
область, 01001) права власності на вказане
майно; щодо визнання за Публічним
акціонерним товариством «Дельта банк»
(, місцезнаходження: вул.
Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська
область, 01001) права власності на предмет
іпотеки, а саме: на земельну ділянку,
місце знахождення застави: АДРЕСА_1,
загальна площа 0,2500га, кадастровий
номер :04:001:0037, цільове призначення
- для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка); щодо
припинення права власності
іпотекодавця ОСОБА_1 на земельну
ділянку, місце знахождення застави:
АДРЕСА_1, загальна площа 0,2500га,
кадастровий номер :04:001:0037, цільове
призначення - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), в тому числі права
володіння, користування та
розпорядження вказаною земельною
ділянкою; щодо витребування від
ОСОБА_1 та передачі ПАТ «Дельта банк»
(, місцезнаходження: вул.
Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська
область, 01001) правовстановлюючих
документів (або їх дублікатів) на
земельну ділянку, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, - такими що підлягають
задоволенню.

Стосовно вимог позивача щодо звернення
стягнення в рахунок виконання
основного зобов'язання щодо оплати
заборгованості у розмірі 120260,03 доларів
США, що згідно курсу НБУ складає 1215732,69
гривень за Договором про надання
споживчого кредиту № 1 від 03.02.2009,
укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та
ОСОБА_2, на предмет іпотеки, а саме: на
житловий будинок, місце знахождення
застави: АДРЕСА_1, загальна площа 59,0
кв.м., житлова площа: 27,0 кв.м. (на
підставі Договору іпотеки № б/н від
26.08.2008 року), шляхом передачі
Іпотекодержателю Публічному
акціонерному товариству «Дельта банк»
(, місцезнаходження: вул.
Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська
область, 01001) права власності на вказане
майно; щодо визнання за Публічним
акціонерним товариством «Дельта банк»
(, місцезнаходження: вул.
Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська
область, 01001) права власності на предмет
іпотеки, а саме: на житловий будинок,
місце знахождення застави: АДРЕСА_1,
загальна площа 59,0 кв.м., житлова площа:
27,0 кв.м.; щодо припинення права
власності Іпотекодавця ОСОБА_1 на
житловий будинок, місце знахождення
застави: АДРЕСА_1, загальна площа 59,0
кв.м., житлова площа: 27,0 кв.м., в тому
числі права володіння, користування та
розпорядження вказаним житловим
будинком; щодо виселення з будинку,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1,
Іпотекодавця ОСОБА_1 та усіх інших
мешканців, які проживають і
зареєстровані за вказаною адресою;
щодо витребування від ОСОБА_1 та
передачі ПАТ «Дельта банк» (, місцезнаходження: вул. Щорса, буд.
36, корп. Б, м. Київ, Київська область, 01001)
технічного паспорту,
правовстановлюючих документів (або їх
дублікатів) на житловий будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, суд
вважає їх такими, що з підстав,
зазначених вище, не підлягають
задоволенню.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи положення зазначеної норми
права, суд вважає, що з відповідача
ОСОБА_1 на користь позивача підлягає
стягненню сумма судових витрат
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а саме у розмірі 1940
гривень.

Керуючись ст.ст. 7, 33, 35, 36, 37 Закону
України «Про іпотеку», Законом України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» від 03.06.2014 року, ст.ст. 13, 14, 16, ч.2
ст.414, 509, 512, 514, 525, 526, 530, 572, 575, 585, 1048, 1050, 1054
ЦК України, ст.ст.1, З, 4, 10, 14, 15, 60, ч.1 ст.88,
114, 118, 119, 120, 156, 157, 208, 209, 215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариство "Дельта Банк" до ОСОБА_1,
треті особи: ОСОБА_2, Державна
реєстраційна служба України про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом передачі та набуття власності -
задовольнити частково.

Звернути стягнення в рахунок виконання
основного зобов'язання щодо оплати
заборгованості у розмірі 120260,03 доларів
США, що згідно курсу НБУ складає 1215732,69
гривень за Договором про надання
споживчого кредиту № 1 від 03.02.2009,
укладеним між АКІБ «УКРСИББАНК» та
ОСОБА_2, на предмет іпотеки, а саме: на
земельну ділянку, місце знахождення
застави: АДРЕСА_1, загальна площа 0,2500га,
кадастровий номер :04:001:0037, цільове
призначення - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), шляхом передачі
Іпотекодержателю Публічному
акціонерному товариству «Дельта банк»
(, місцезнаходження: вул.
Щорса, буд. 36, корп. Б, м. Київ, Київська
область, 01001) права власності на вказане
майно;

Визнати за Публічним акціонерним
товариством «Дельта банк» (, місцезнаходження: вул. Щорса, буд.
36, корп. Б, м. Київ, Київська область, 01001)
право власності на предмет іпотеки, а
саме: на земельну ділянку, місце
знахождення застави: АДРЕСА_1, загальна
площа 0,2500га, кадастровий номер
:04:001:0037, цільове призначення - для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка);

Припинити право власності
іпотекодавця ОСОБА_1 на земельну
ділянку, місце знахождення застави:
АДРЕСА_1, загальна площа 0,2500га,
кадастровий номер :04:001:0037, цільове
призначення - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), в тому числі право
володіння, користування та
розпорядження вказаною земельною
ділянкою;

Витребувати від ОСОБА_1 та передати ПАТ
«Дельта банк» (,
місцезнаходження: вул. Щорса, буд. 36,
корп. Б, м. Київ, Київська область, 01001)
правовстановлюючі документи (або їх
дублікати) на земельну ділянку, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" судові витрати в сумі 1940
гривень.

В іншій частині в задоволені позову
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги до
Біляївського районного суду Одеської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання відповідачем його копії.

Суддя Біляївського районного

суду Одеської області

Р.Б.Калінюк