У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу

ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду
Житомирської області від 25 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання квартири спільною
сумісною власністю, поділ майна
подружжя,

в с т а н о в и в:

У лютому 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що за
час шлюбу вони з ОСОБА_3 приватизували
квартиру

АДРЕСА_2. На підставі договору
купівлі-продажу від 16 квітня 1999 року на
ім'я відповідачки придбано квартиру
АДРЕСА_1.

Після розірвання шлюбу між ними була
досягнута усна домовленість про те, що
йому у власність перейде двокімнатна
квартира АДРЕСА_2, а відповідачці -
квартира АДРЕСА_1. Відповідачка
зобов'язалася взяти витяг з реєстру
права власності на нерухоме майно для
подальшого нотаріального посвідчення
її частки у квартирі АДРЕСА_2 на нього,
проте домовленість не виконала,
всіляко затягувала вирішення питання.
У січні 2011 року ОСОБА_2 дізнався із
засобів масової інформації, що
квартира виставлена на продаж. На
момент подачі заяви до суду угода про
добровільний розподіл квартири між
ними не досягнута.

Просив визнати квартиру АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю подружжя,
визнати за ним право власності на Ѕ
частини вказаної квартири, здійснити
поділ майна подружжя, виділивши йому у
власність квартиру АДРЕСА_2, а
відповідачці - квартиру АДРЕСА_1 та
стягнути з відповідачки різницю у
вартості квартир у розмірі 48 169 грн 50
коп.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 15 квітня 2013 року позов
задоволено частково. Визнано квартиру
АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю
подружжя. У задоволенні іншої частини
позову відмовлено у зв'язку зі спливом
позовної давності. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 25 червня

2014 року рішення Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 15 квітня 2013 року скасовано,
у задоволенні позову про визнання
квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною
власністю подружжя та визнання права
власності на Ѕ частини цієї
квартири відмовлено за пропуском
строку позовної давності. У
задоволенні позову про поділ майна
подружжя та стягнення різниці його
вартості відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити
повністю.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно,
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює.

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив
у задоволенні позову про визнання
квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною
власністю подружжя та про визнання
права власності на 1/2 частини цієї
квартири у зв'язку з пропуском строку
позовної давності. Правові підстави
припинення права ОСОБА_3 на її частину у
квартирі АДРЕСА_2 відсутні, оскільки
така частина приватизована нею 19 січня
1999 року, тобто до набрання чинності ч. 5
ст. 61 СК України.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків суду вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
квартири спільною сумісною власністю,
поділ майна подружжя.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік