Справа № 579/1088/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2014 року
Кролевецький районний суд Cумської
області

в складі: судді Сірої
Г.І.,

за участі секретаря
Печенової Л.В.,

з участю: заявника
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кролевець
справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту належності
договорів дарування частини житлового
будинку та частини земельної ділянки, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду 24.07.2014 року з
указаною заявою, мотивуючи її тим, що її
батько ОСОБА_2 був власником житлового
будинку з господарськими будівлями та
земельної ділянки, що розташовані в
АДРЕСА_1.

23 жовтня 2001 року між її батьками було
укладено договір дарування частини
житлового будинку та договір дарування
частини земельної ділянки, за якими її
батько подарував, а її мати ОСОБА_3
прийняла в дар 1/2 частину житлового
будинку з господарськими будівлями та
1/2 частину земельної ділянки, що
розташовані в АДРЕСА_1. Дані договори
були посвідчені державним нотаріусом
Кролевецької державної нотаріальної
контори Солопун М.І., зареєстровані в
реєстрі за № 1-2347 та 1-2349 відповідно.
Договір купівлі-продажу частини
житлового будинку було зареєстровано в
Конотопському МБТІ 23.10.2001 року за №1049,
Договір купівлі-продажу частини
земельної ділянки зареєстровано в
міській раді за №72. Тобто її батьки
стали співвласниками вищезазначеного
нерухомого майна - по 1/2 частині кожен.

Батьки проживали в належному їм
будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 62 роки її мати
померла, відкрилася спадщина на
належне їй майно. Розпорядження на
випадок своєї смерті мати не залишала.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР (1963 р.) при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є діти, дружина і батьки.
Спадкоємцями першої черги спадкоємців
за законом ОСОБА_3 були її чоловік (її
батько), її брат ОСОБА_5, її сестра
ОСОБА_6, якій після укладення шлюбу було
присвоєно прізвище ОСОБА_6, та вона.

Батько постійно проживав разом із
матір'ю, фактично вступив в управління
та володіння спадковим майном, а тому
відповідно до ст.549 ЦК УРСР є таким, що
прийняв спадщину.

Вона, її сестра та брат на час відкриття
спадщини проживали окремо від
спадкодавця, в управління та володіння
спадковим майном не вступали, до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини не зверталися, а тому
відповідно до ст.ст.548, 549, 553 ЦК УРСР є
такими, що відмовилися від спадщини.
Але саме брата та сестру вона вважає
заінтересованими особами по даній
справі.

Тобто, в порядку спадкування за законом
батько успадкував 1/2 частину житлового
будинку з господарськими будівлями та
1/2 частину земельної ділянки, що
розташовані в АДРЕСА_1 і знову став
власником 1 цілої частини даного
нерухомого майна. Але за життя батько
не звернувся до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
дане майно.

ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 77 років помер її
батько, відкрилася спадщина на належне
йому майно. На випадок своєї смерті
батько залишив розпорядження, за яким
все належне йому на день смерті майно
він заповів їй. Заповіт батька було
посвідчено державним нотаріусом
Кролевецької державної нотаріальної
контори Солопун М.І. 19 грудня 2002 року,
зареєстровано в реєстрі за №1-2478.

08 серпня 2013 року нею до Кролевецької
районної державної нотаріальної
контори було подано заяву про
прийняття спадщини, на підставі якої
було заведено спадкову справу номер у
Спадковому реєстрі 54858639, номер у
нотаріуса 167/2013.

Осіб, які б відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК
України мали б право на обов'язкову
частку у спадщині, немає.

До складу спадкового майна входить
житловий будинок з господарськими
будівлями та земельна ділянка, що
розташовані в АДРЕСА_1.

Частина 1 ст.1297 ЦК України зобов'язує
спадкоємця, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину.

Перепоною для оформлення нею спадкових
прав на вищезазначене нерухоме майно
стало те, що у вищезазначених договорах
дарування частини житлового будинку та
частини земельної ділянки прізвище її
матері вказано «ОСОБА_3» замість
«ОСОБА_3».

22 липня 2014 року вона звернулася до
Кролевецької районної державної
нотаріальне контори з питання внесення
виправлень у вищезазначені договори
дарування частини житлового будинку та
частини земельної ділянки. Листом від 23
липня 2014 року їй було відмовлено у
внесенні виправлень. Тому вона змушена
в судовому порядку встановлювати факт
належності договорів дарування
частини житлового будинку та частини
земельної ділянки її матері.

Заявниця в судовому засіданні
підтримала заявлені нею вимоги та
просить суд їх задовольнити з підстав,
зазначених в заяві. Пояснила, що
помилка у написанні прізвища матері
можливо виникла при обміні паспорта
громадянина СРСР на паспорт
громадянина України, коли прізвище з
російської мови було перекладено на
українську як «ОСОБА_3» замість
«ОСОБА_3». Після смерті матері на
підставі її паспорту на прізвище
«ОСОБА_3» було видано свідоцтво про
смерть, в якому її прізвище зазначено
як «ОСОБА_3». Тому вона була змушена
звернутися до відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
Кролевецького районного управління
юстиції з питання внесення змін до
актового запису про смерть матері. 17
липня 2014 року їй було видано свідоцтво
про смерть матері, в якому її прізвище
зазначено «ОСОБА_3».

Заінтересовані особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6
надіслали суду телеграми, з яких
вбачається, що заявлені вимоги ОСОБА_1
вони визнають, на спадщину не
претендують (а.с.35, 36)

Дослідивши зібрані по справі докази,
суд вважає, що заява підлягає
задоволенню.

Судом встановлені наступні факти.

Відповідно до договору дарування
частини житлового будинку та договору
дарування частини земельної ділянки,
укладених 23 жовтня 2001 року, ОСОБА_2
подарував, а ОСОБА_3 прийняла в дар 1/2
частину житлового будинку з
господарськими будівлями та 1/2 частину
земельної ділянки, що розташовані в
АДРЕСА_1. Дані договори були посвідчені
державним нотаріусом Кролевецької
державної нотаріальної контори
Солопун М.І., зареєстровані в реєстрі за
№ 1-2347 та 1-2349 відповідно. Договір
купівлі-продажу частини житлового
будинку було зареєстровано в
Конотопському МБТІ 23.10.2001 року за №1049,
Договір купівлі-продажу частини
земельної ділянки зареєстровано в
міській раді за №72 (а.с.9, 10).

Як вбачається з свідоцтва про
одруження, виданого на російській мові
«ОСОБА_2» перебував в зареєстрованому
шлюбі з «ОСОБА_3», якій після укладення
шлюбу присвоєно прізвище «ОСОБА_3»
(рос.). В свідоцтві про народження
позивачки, виданого на російській мові,
батьками «ОСОБА_1» зазначені «ОСОБА_2»
та «ОСОБА_3» (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 померла, відкрилася
спадщина на належне їй майно. 10
листопада 2002 року відділом РАГС
Кролевецького РУЮ було видано
свідоцтво про смерть, в якому прізвище
померлої було зазначено «ОСОБА_3» (а.с.12)

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР (1963 р.) при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є діти, дружина і батьки.
Спадкоємцями першої черги спадкоємців
за законом ОСОБА_3 були її чоловік
ОСОБА_2, її син ОСОБА_5, її дочка ОСОБА_6,
якій після укладення шлюбу було
присвоєно прізвище ОСОБА_6 та її дочка
ОСОБА_1, якій після укладення шлюбу було
присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с.7).

Як вбачається з довідки Кролевецької
районної державної нотаріальної
контори, інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) та інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) після смерті 09.11.2002
року ОСОБА_3 заведена спадкова справа
№545/2002. У спадковій справі містяться:
заява про прийняття спадщини за
законом від 21.11.2002 року за р.№744, яку
подала дочка померлої ОСОБА_1; заява про
відмову від прийняття спадщини за
законом від 21.11.2002 року, яку подав
чоловік померлої ОСОБА_2; заява про
відмову від прийняття спадщини за
законом від 19.12.2002 року за р.№813, яку
подала дочка померлої ОСОБА_6.
Інформація щодо заповіту, посвідченого
від імені ОСОБА_3, в Спадковому реєстрі
відсутня (а.с.28-32). Таким чином ОСОБА_1 в
установлений ст.549 ЦК УРСР термін
подала до державної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини, а
тому є такою, що прийняла спадщину.

ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини не
проживав разом із спадкодавицею
ОСОБА_3, в управління та володіння
спадковим майном не вступав, до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини не звертався. А тому
відповідно до ст.553 ЦК УРСР є таким, що
відмовився від спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_2, відкрилася
спадщина на належне йому майно. На
випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишив
розпорядження, за яким все своє майно,
де б воно не було та з чого б не
складалося, і взагалі все те, що йому
буде належати на день смерті і на що він
за законом матиме право заповів ОСОБА_1.
Заповіт було посвідчено державним
нотаріусом Кролевецької державної
нотаріальної контори Солопун М.І. 19
грудня 2002 року, зареєстровано в реєстрі
за №1-2478 (а.с.15).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Як вбачається з довідки Кролевецької
районної державної нотаріальної
контори, інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) та інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) після смерті 27.07.2013
року ОСОБА_2 заведена спадкова справа
№167/2013. У спадковій справі міститься
заява про прийняття спадщини за
заповітом від 08.08.2013 року за р.№354, яку
подала дочка померлої ОСОБА_1.
Інформація про заповіт, посвідчений
від імені ОСОБА_2, занесена до
Спадкового реєстру (а.с.42-44).

Однак оформити спадкові права на
житловий будинок з господарськими
будівлями та земельну ділянку, що
розташовані в АДРЕСА_1 позивачка не
може, оскільки у договорах дарування
частини житлового будинку та частини
земельної ділянки прізвище її матері
вказано «ОСОБА_3» замість «ОСОБА_3».

17 липня 2014 року у відділі ДРАЦС РС
Кролевецького РУЮ у Сумській області
позивачкою було отримано повторне
свідоцтво про смерть її матері, де було
зазначено прізвище «ОСОБА_3» (а.с.13), в
актовий запис про смерть №368 від 10
листопада 2002 року внесено виправлення
та вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 62
роки померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.34).

Доказами того, що саме ОСОБА_3 належали
правовстановлюючі документи - договір
дарування частини житлового будинку та
договір дарування частини земельної
ділянки є:

- свідоцтво про одруження, виписане
російською мовою, з якого вбачається,
що 06 листопада 1959 року одружились
«ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, и ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1» (мовою оригіналу), після
реєстрації одруження дружині було
присвоєно прізвище «ОСОБА_3» (а.с.8);

- будинкова книга для прописки громадян
з якої вбачається, що «ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1» (мовою оригіналу) була
зареєстрована в АДРЕСА_1 з 13 березня 1969
року до самої смерті (а.с.17-20);

- саме в ОСОБА_3 зберігалися оригінали
договорів дарування частини житлового
будинку та частини земельної ділянки
від 23 жовтня 2001 року.

Таким чином, з досліджених судом
доказів, не викликає сумнівів той факт,
що саме ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5
в м.Кролевець, належать Договір
дарування частини житлового будинку та
Договір дарування частини земельної
ділянки, які посвідчені 23 жовтня 2001
року державним нотаріусом
Кролевецької державної нотаріальної
контори Солопун М.І. та зареєстровані в
реєстрі відповідно за №1-2347 та №1-2349, за
якими ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_3
прийняла в дар 1/2 частину житлового
будинку з господарськими будівлями та
1/2 частину земельної ділянки, що
розташовані в АДРЕСА_1.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Встановлення факту належності
правовстановлюючого документа має для
заявниці юридичне значення у вигляді
можливості оформити спадщину, і
зазначений факт знайшов своє
підтвердження в суді, цей факт слід
встановити за рішенням суду.

Керуючись ст.ст.234, 235, п.6 ч.1 ст.256, ст.259
ЦПК України,-

в и р і ш и в:

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Кролевець,
Договору дарування частини житлового
будинку та Договору дарування частини
земельної ділянки, які посвідчені 23
жовтня 2001 року державним нотаріусом
Кролевецької державної нотаріальної
контори Солопун М.І. та зареєстровані в
реєстрі відповідно за №1-2347 та №1-2349, за
якими ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_3
прийняла в дар 1/2 частину житлового
будинку з господарськими будівлями та
1/2 частину земельної ділянки, що
розташовані в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Сумської області
через Кролевецький районний суд в
десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь в
справі, але не були присутні в судовому
засіданні при проголошенні судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу в десятиденний строк з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя Г. І. Сіра