У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 22 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 08 квітня
2014 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом, у якому зазначало, що 10 березня
2007 року між ним та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого останній отримав кредит у
розмірі 2175 грн 61 коп. зі сплатою 1 % на
місяць строком повернення до 10 березня
2008 року.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним
договором станом на 11 вересня 2013 року
утворилася заборгованість у розмірі 45
тис. грн 98 коп., яку банк просив стягнути
з відповідача.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 22 листопада 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 08 квітня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Суди обґрунтовано дійшли висновку про
застосування позовної давності
відповідно до вимог ст. ст. 257, 261 ЦК
України, про що відповідачем було
заявлено у суді першої інстанції та
правильно відмовив у позові згідно з ч.
4 ст. 267 ЦК України.

Такий висновок узгоджується з правовою
позицією Верховного Суду України,
висловленою у постанові від 06
листопада 2013 року № 6-116цс13.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному
товариству комерційний банк
«ПриватБанк» у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік