Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2805/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Щенюченко С. В.
УХВАЛА

06.11.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Бубличенко В.П.

Сукач Т.О.

при секретарі Бодопрост М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кіровограді цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
ухвалу судді Новомиргородського
районного суду Кіровоградської
області від 2 жовтня 2014 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Новомиргородського
районного суду від 2 жовтня 2014 року
позовну заяву публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - банк) до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором визнано неподаною та
повернуто позивачеві з підстав,
передбачених ч. 2, п.4 ч. 3 ст. 121 ЦПК
України.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування зазначеної ухвали з
мотивів порушення норм процесуального
права, невідповідності покладеного в
основу ухвали висновку правилам ст. 119
ЦПК України, постанові Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції». Зазначається, зокрема, що
позивачем на виконання ухвали від 19
вересня 2014 року 1 жовтня на
підтвердження обставин, зазначених в
позовній заяві, надано відповідні
виписки банку. Крім того, суд невірно
застосував норму ч. 9 ст. 110 ЦПК,
помилково визнавши, що справа
непідсудна Новомиргородському
районному суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України
позовна заява вважається неподаною і
повертається позивачеві, якщо той
відповідно до ухвали суду про
залишення позовної заяви без руху у
встановлений строк не виконає вимоги,
визначені ст.ст. 119 і 120 ЦПК, не сплатить
суму судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою від 19 вересня 2014 року суддя
залишив без руху позовну заяву банку з
мотивів невідповідності її вимогам ст.
119 ЦПК, запропонувавши позивачеві у
встановлений ч.1 ст. 121 ЦПК строк
усунути наявні в заяві недоліки, а саме:
зазначити строк дії картки, на яку
позичальнику було встановлено
кредитний ліміт, та його розмір; коли
та яким способом банк надавав
боржникові інформацію про стан його
рахунку; яким чином відбувалось
надання боржникові картки з новим
терміном, з посиланням на докази, що
підтверджують кожну обставину.

Визнаючи неподаною позовну заяву та
ухвалюючи про її повернення, суддя
виходив з того, що позивач не усунув
недоліки, зазначені в ухвалі від 19
вересня 2014 року, а надана ним заява
таких даних не містить. Крім того,
справа непідсудна Новомиргородському
районному суду, оскільки за даними
інформації Новомиргородського РС УДМС
відповідач був знятий з реєстрації у
Новомиргородському районі 26 січня 2007
року.

Проте з такими висновками судді
погодитись повністю не можна з огляду
на таке.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України позовна заява повинна містити
зміст позовних вимог, виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує вимоги,
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину.

За змістом зазначеної норми саме
позивач обґрунтовує свої вимоги з
викладом відповідних обставин та
зазначенням доказів, що підтверджують
такі обставини.

Виклад в тексті позовної заяви від
18 вересня 2014 року обставин та мотивів,
якими позивач обґрунтовував позов, за
своєю суттю відповідає вимогам ст.ст.
119 ЦПК.

Сама по собі відсутність у позовній
заяві чи додатках до неї доказів на
підтвердження позовних вимог не
перешкоджає розглядові справи,
оскільки є підставою для відмови в
задоволенні позову по суті, а не для
визнання позовної заяви неподаною.

Крім того, за ч. 2 ст.27 ЦПК України
подання доказів можливе до початку
розгляду справи.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України, наведених в п. 7 постанови
від 12 червня 2009 року №2 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», суд не вправі через
неподання доказів при пред'явленні
позову залишати заяву без руху та
повертати заявнику.

Не узгоджується з нормами ч. 9 ст. 110, ст.
115 ЦПК України покладений в основу
ухвали висновок щодо непідсудності
справи Новомиргородському районному
суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому порядку місцем її
проживання або за зареєстрованим у
встановленому порядку місцем її
перебування.

За положеннями ч. 9 ст. 110 ЦПК України
позови до відповідача, місце
проживання або перебування якого
невідоме, пред'являються за останнім
відомим зареєстрованим його місцем
проживання або перебування чи
постійного його зайняття.

В поданій до районного суду позовній
заяві зазначено місце проживання
відповідача ОСОБА_2- АДРЕСА_1

Як вбачається з інформації
адресно-довідкового підрозділу
Новомиргородського РС УДМС України в
Кіровоградській області від 24 вересня
2014 року, отриманої судом в порядку ч. 3
ст. 122 ЦПК України, останнє відоме
зареєстроване місце проживання
відповідача ОСОБА_2 не зазначене, 26
січня 2007 року він знятий з реєстрації
(а.с.16).

Між тим, за даними штампу в паспорті
ОСОБА_2, копія якого міститься в
кредитній справі, з 22 жовтня 2003 року він
зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.74). Таку ж
адресу реєстрації зазначав відповідач
і в заяві про надання кредиту від 25
листопада 2010 року (а.с.48). Інші відомості
щодо місця його проживання та
реєстрації відсутні.

За наведених обставин, суд не мав
правових підстав для повернення
позовної заяви позивачеві в порядку ч.
2, п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України, тому ухвала
відповідно до п.3 ч. 1 ст. 312 ЦПК підлягає
скасуванню з передачею питання про
відкриття провадження у справі на
новий розгляд до суду першої інстанції
з дотриманням вимог ст.ст. 110, 119-122 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Ухвалу судді Новомиргородського
районного суду Кіровоградської
області від 2 жовтня 2014 року скасувати і
передати питання про відкриття
провадження у справі на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча:

Судді: