АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2132/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Варвус Ю.Д., Заїки В.М.

при секретарі Кошельнику В.М.

з участю: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Охоронна фірма
«Варта» на рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 16 вересня 2014
року цивільну справу за позовом ОСОБА_4
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Охоронна фірма
«Варта» про стягнення не виплаченої
заробітної платиё середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні з роботи та моральної
шкоди, зобов'язання вчинення дій.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення позивача та представника
відповідача, ознайомившись з доводами
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом
ОСОБА_4 зазначав, що 26.06.2014 року був
звільнений з роботи, а тому просив
стягнути з керівництва охоронної фірми
«Варта» в його користь, в якості
відшкодування йому моральної шкоди 5000
грн., заборгованість по заробітній
платі в сумі 7500 грн, а також середній
заробіток за період з 26.06.2014 року по
день повного розрахунку.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 16 вересня 2014
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ охоронна фірма
«Варта» на користь ОСОБА_4 7500 грн.
заборгованості по заробітній платі, 9364
грн. 29 коп. середнього заробітку за час
затримки розрахунку з урахуванням
обов'язкових платежів та 500 гривень
заподіяної моральної шкоди.

В апеляційній скарзі на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
16 вересня 2014 року ТОВ «Охоронна фірма
«Варта» просить скасувати вказане
рішення та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовної заяви
ОСОБА_4

На підтвердження незаконності
рішення зазначається, що при винесенні
рішення суд не взяв до уваги докази
відповідача про те, що позивача було
прийнято на посаду начальника відділу
охорони Київського регіонального
відділення з 01.06.2014 року, на підставі
наказу №7-О від 01.06.2014 року з посадовим
окладом згідно штатного розпису 1218 грн.
Цивільно-правова угода з ОСОБА_4, за
якою суд визначив розмір заборгованої
заробітної плати та середньомісячний
заробіток за час затримки на
підприємстві, не укладалася.

В засіданні апеляційного суду
представник ТОВ «Охоронна фірма
«Варта» апеляційну скаргу підтримав з
викладених у ній мотивів.

Позивач ОСОБА_4 апеляційну скаргу
не визнав, рішення суду вважає законним
і обґрунтованим.

Колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що
1 червня 2014 року між ТОВ «Охоронна фірма
«Варта» та ОСОБА_4 було укладено
цивільно-правову угоду, відповідно до
якої замовник доручає, а виконавець
бере на себе зобов'язання надати
послуги із охорони об'єкта ТОВ
«Комплекс Агромакс» с. Рудня. Оплата
нараховується в розмірі 300 грн. за кожну
зміну, коли виконавцем надавалися
послуги із охорони об'єкта зафіксовані
у графіку змінності. Відповідно до
табелю обліку робочого часу ОСОБА_4
працював 21 день у червні та 19 днів у
липні 2014 року. Наказом від 31 липня 2014
року ОСОБА_4 з 31 липня 2014 року звільнено
відповідно до ст. 38 КЗпП України. При
цьому, умови праці регулювалися
цивільно-правовою угодою, заява про
прийняття на роботу ОСОБА_4 не писалася,
з наказом про прийняття на роботу,
штатним розписом, позивач не
ознайомлювався.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що умови праці регулювалися
цивільно-правовою угодою, і стягнув на
користь ОСОБА_4 заборгованість по
оплаті за виконану роботу в межах
заявлених вимог в сумі 7500 грн., 9364 грн. 29
коп. середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
500 грн. на відшкодування заподіяної
моральної шкоди.

Проте повністю погодитися з
такими висновками суду не можна,
оскільки вони зроблені з порушенням
норм матеріального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що умови праці ОСОБА_4
регулювалися цивільно-правовою угодою
з ТОВ «Охоронна фірма «Варта», яка
підписана як позивачем, так і
керівником та скріплена печаткою
фірми. Інших об'єктивних, достовірних і
достатніх доказів того, що
цивільно-правова угода не укладалася
відповідачем не надано.

Тому суд першої інстанції
правильно стягнув на користь ОСОБА_4 7500
грн. оплати за виконану роботу з ТОВ
«Охоронна фірма «Варта», а апеляційний
суд не має підстав для задоволення
апеляційної скарги відповідача в цій
частині.

Разом з тим, прийшовши до
висновку, що відносини між сторонами
регулювалися цивільно-правовою угодою,
суд до цивільно-правових відносин
застосував положення ст. ст. 116, 117, 237-1
КЗпП України і стягнув середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні та моральну шкоду.

Між тим, положення ст. ст. 116, 117, 237-1
КЗпП України щодо строків розрахунку
при звільненні, відповідальності за
затримку розрахунку при звільненні,
відшкодування власником або
уповноваженим органом моральної шкоди
застосовуються до правовідносин, що
виникли з умов трудового, а не цивільно
- правового договору.

Тому рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 16 вересня 2014
року в частині позову ОСОБА_4 про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
моральної шкоди підлягає скасуванню, а
в задоволенні позову в цій частині слід
відмовити.

В іншій частині рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
16 вересня 2014 року залишити без змін.

Підставою для часткового
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення є, відповідно п. 4 ч.1 ст.
309 ЦПК України, неправильне
застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги про те,
що позивача було прийнято на посаду
начальника відділу охорони Київського
регіонального відділення з 01.06.2014 року,
на підставі наказу № 7-О від 01.06.2014 року
з посадовим окладом згідно штатного
розпису 1218 грн., а цивільно-правова
угода з ОСОБА_4, за якою суд визначив
розмір заборгованої заробітної плати
та середньомісячний заробіток за час
затримки, на підприємстві не
укладалася безпідставні.

Судом першої інстанції вказані
обставини перевірялися і ним зроблений
правильний висновок про відсутність
достатніх доказів того, що вказана
угода є підроблена. При цьому, в угоді
від імені ТОВ «Охоронна фірма «Варта»
стоїть підпис директора фірми ОСОБА_6,
який підтвердив це в суді першої
інстанції.

Що стосується посилання на накази
про прийняття на роботу, звільнення з
роботи ОСОБА_4, то позивач заяви про
прийняття та звільнення з роботи не
писав.

Інші підстави в межах доводів
апеляційної скарги для скасування
рішення суду в частині стягнення
оплати за виконану роботу відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Охоронна
фірма «Варта» задовольнити частково.

Рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 16 вересня 2014
року в частині позову ОСОБА_4 про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
моральної шкоди скасувати і в
задоволенні позову в цій частині
відмовити.

В іншій частині рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
16 вересня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: підпис
Судді: підписи

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду М.М.
Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції - Мазурок О.В.

Доповідач - Пастощук М.М.

Категорія № 24