Справа №589/1926/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Яковенко В. В.Номер
провадження 22-ц/788/1678/14 Суддя-доповідач -
Дубровна В. В. Категорія - 27
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Лузан Л. В. , Сибільової Л. О. ,

з участю секретаря судового засідання -
Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк»

на рішення Шосткинського
міськрайонного суду Сумської області
від 25 липня 2014 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3

про стягнення кредитної
заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 25 липня 2014
року у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, по суті позовних вимог.

При цьому зазначає, що відповідачка
підтвердила свою згоду з умовами
надання споживчого кредиту, про що
свідчить її підпис у заяві. Відповідно
до умов договору кредит був наданий на
строк з 23 вересня 2006 року по 21 березня
2008 року. Згідно п.5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
«Розстрочка» (Стандарт) строки
позовної давності за вимогами про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за цим
Договором встановлюється сторонами
тривалістю в 5 років. Вважає, що в
рішенні суд першої інстанції дійшов
висновку, що 22 березня 2013 року сплинув
строк позовної давності для звернення
до суду з позовом, а тому Банк,
звернувшись до суду 11 квітня 2014 року,
пропустив строки позовної давності.
Проте, вважає, що суд помилково не взяв
до уваги факт часткової сплати
відповідачкою заборгованості 16 січня
2013 року, 11 лютого 2013 року, 11 березня 2013
року та 11 квітня 2013 року, що свідчить
про переривання строку позовної
давності і відсутність підстав для
відмови у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ПАТ КБ «ПриватБанк», який
апеляційну скаргу підтримує з мотивів
у ній викладених, вивчивши матеріали
справи, перевіривши рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін, виходячи з
наступного.

Вирішуючи наявний спір та відмовляючи
ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні
позову, суд першої інстанції дійшов до
висновку про обґрунтованість вимог,
проте відмовив у позові у зв'язку з
пропуском строку позовної давності,
оскільки строк позовної давності за
вимогами про стягнення заборгованості
сплив 22 березня 2013 року, а до суду
позивач звернувся лише у квітні 2014
року, крім того про застосування строку
позовної давності заявлено
відповідачкою.

Колегія суддів вважає висновок суду
законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

20 квітня 2014 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3,
який мотивував тим, що 23 вересня 2006 року
між сторонами укладений договір
№DNH4КР41500021, який складається із заяви
позичальника та Умов надання кредиту
фізичним особам «Розстрочка» (далі
Умови). За даною угодою відповідачці
був наданий кредит у розмірі 2 597 грн. 40
коп. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 25,08% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Погашення заборгованості
здійснюється у наступному порядку:
щомісяця в період сплати Позичальник
повинен надавати Банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, відсотками, комісією, а також
інші витрати згідно з Умовами. ОСОБА_3
зобов'язання належним чином не
виконала, а тому, станом на 17 січня 2014
року виникла заборгованість в сумі 40 805
грн. 72 коп., яка складається з:
заборгованості за кредитом - 2 560,90 грн.,
заборгованості по відсотках за
користування кредитом - 12 634,15 грн., пені
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 23 191,35 грн.,
штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.,
штрафу (процентна складова) - 1 919,32 грн.

Просив суд стягнути з відповідача
загальну суму заборгованості за
кредитним договором та судові витрати.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено,
що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства в
установлений строк відповідно до умов
договору.

При порушенні зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що 23
вересня 2006 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладений
договір №DNH4КР41500021 на отримання
кредиту, відповідно умов якого
відповідачці був наданий кредит у
розмірі 2 597 грн. 40 коп. строком на 18
місяців зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 2,09% у
місяць (25,08% на рік) на суму залишку
заборгованості за кредитом (а.с.5-16).

На виконання умов договору Банк надав
ОСОБА_3 кредит шляхом перерахування на
рахунок торгівельно - сервісного
підприємства коштів за придбані
позичальником два мобільні телефони
(а.с.8).

Відповідно до умов договору
позичальник повинен щомісяця в період
сплати надавати Банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії, а також інші витрати згідно з
Умовами.

Із розрахунку, наданого Банком,
вбачається, що у ОСОБА_3 внаслідок
порушення нею умов договору станом на 17
січня 2014 виникла заборгованість перед
банком у розмірі 40 805,72 грн., з яких: 2 560,90
грн.- заборгованість за кредитом,12 634,15
грн.-заборгованість по відсотках за
користування кредитом, 23 191,35 грн.-пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500,00 грн.-
штрафу (фіксована частина), 1 919,32 грн.-
штраф (процентна складова). На її
погашення був здійснений платіж 11
січня 2007 року у розмірі 175 грн. 07 коп.
(а.с.5,6).

Укладаючи договір, відповідачка була
ознайомлена та погодилася з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт), про що
свідчить її підпис на заяві.

Відповідно до пп. 2.2 умов кредитного
договору позичальник доручає банку,
без додаткового узгодження,
здійснювати списання та перерахування
кредитних коштів з кредитного рахунку
на користь ТСП та банку на рахунки
зазначені у заяві. Позичальник доручає
банку здійснювати погашення
заборгованості за кредитом в строки, за
рахунок коштів, розміщених на рахунку
позичальника, що відповідає платіжній
картці , емітованої ПриватБанком. Номер
рахунку зазначений у заяві. Зазначене
доручення позичальника не підлягає
виконанню банком у випадку
пред'явлення позичальником банку
документа, що підтверджує сплату
заборгованості за кредитом іншим
способом.

Відповідно до заяви позичальника від 23
вересня 2006 року (а.с.7-8) позичальник
доручає банку здійснювати погашення
заборгованості за кредитом у
передбачені строки за рахунок коштів,
розміщених на рахунку № (рахунок не
вказаний), що відповідає платіжній
картці № (номер картки не вказаний),
емітованої ПриватБанком.

Посилаючись на зазначені положення та
фактичне списання коштів з рахунків
ОСОБА_3 у січні - у розмірі 2 грн. 64 коп., у
лютому - у розмірі 4 грн. 60 коп., у березні
- у розмірі 19 грн. 96 коп., у квітні 2013
року - у розмірі 9 грн. 30 коп., позивач
зазначає про переривання строку
позовної давності та відсутність
підстав вважати пропущеним строк
звернення до суду, з чим погодитись не
можливо.

На погашення кредитної заборгованості
Банк дійсно списав зазначені кошти,
але не з кредитного рахунку, як це
передбачено п. 2.2 умов, а з рахунку,
який був відкритий позивачкою для
перерахування соціальних виплат на
дітей, що підтверджується як
письмовими поясненнями ОСОБА_3, так і
наданими Банком апеляційному суду
копіями платіжних доручень та
випискою з особового рахунку.

Крім того, норма ч. 1 ст. 264 ЦК України
встановлює, що перебіг позовної
давності переривається вчиненням
боржником дій, що свідчать про визнання
ним свого боргу або іншого обов'язку.

У дослідженні обставин, пов'язаних із
вчиненням зобов'язаною особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку суду необхідно у
кожному випадку встановлювати, коли
конкретно вчинені боржником
відповідні дії, маючи на увазі, що
переривання перебігу позовної
давності може мати місце лише в межах
строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу
або іншого обов'язку, можуть, з
урахуванням конкретних обставин
справи, належати: визнання пред'явленої
претензії; зміна договору, з якої
вбачається, що боржник визнає
існування боргу, а так само прохання
боржника про таку зміну договору;
письмове прохання відстрочити сплату
боргу; підписання уповноваженою на це
посадовою особою боржника разом з
кредитором акта звірки
взаєморозрахунків, який підтверджує
наявність заборгованості в сумі, щодо
якої виник спір; письмове звернення
боржника до кредитора щодо
гарантування сплати суми боргу;
часткова сплата боржником або з його
згоди іншою особою основного боргу
та/або сум санкцій. При цьому якщо
виконання зобов'язання передбачалося
частинами або у вигляді періодичних
платежів і боржник вчинив дії, що
свідчать про визнання лише певної
частини (чи періодичного платежу), то
такі дії не можуть бути підставою для
переривання перебігу позовної
давності стосовно інших (невизнаних)
частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання
зобов'язання вважається таким, що
перериває перебіг позовної давності,
лише за умови, коли такі дії здійснено
особисто боржником або уповноваженою
на це особою, яка представляє боржника
у відносинах з кредитором у силу
закону, на підставі установчих
документів або довіреності.

Бездіяльність боржника (наприклад,
неоспорювання ним безспірного
списання коштів, якщо така можливість
допускається за законом або договором)
не свідчить про переривання перебігу
позовної давності, оскільки таке
переривання можливе лише шляхом
вчинення дій.

З огляду на викладене безпідставно
вважати, що відбулося переривання
строку позовної давності шляхом
списання Банком коштів на погашення
кредитної заборгованості.

Пунктом 11 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 18 грудня 2009
року №14 "Про судове рішення у цивільній
справі" роз'яснено, встановивши, що
строк для звернення з позовом
пропущено без поважної причини, суд у
рішенні зазначає про відмову в позові з
цих підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

Пунктом п.5.5.Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) передбачено, що терміни
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за даним
Договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років (а.с.9-16).

Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст.259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Згідно ч.5 ст.261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Згідно з нормами частини 1 статті 631 ЦК
України строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору. Якщо
у зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (частина 1 статті 530 ЦК
України).

Як вбачається з заяви позичальника
кінцевим терміном повернення кредиту
та відсотків за його користування є 21
березня 2008 року (а.с.7,8).

З урахуванням положень ч.5 ст.261 ЦК
України 5-річний строк позовної
давності в даному випадку закінчився 21
березня 2013 року.

Таким чином, позивач, звертаючись до
суду з позовом 04 квітня 2014 року,
пропустив строк звернення до суду, а
тому, є вірним висновок суду про
відмову у задоволенні заявлених
позовних вимог за пропуском строку
звернення до суду

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про невірність
застосування судом норм матеріального
чи порушення процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
невірного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення
рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Шосткинського міськрайонного
суду Сумської області від 25 липня 2014
року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -