Справа № 585/2658/14-ц
Номер провадження 2/585/883/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року
м.Ромни

Роменський міськрайонний суд
Сумської області в складі головуючого
судді В.О. Шульги, при секретарі Ю.В.
Кириленко розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Ромни цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного підприємства
"Дослідне господарство "Іскра"
інституту сільського господарства
північного сходу національної
академії аграрних наук України про
поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
до ДП "ДГ "Іскра" ІСГПС НААН України,
надалі ДГ "Іскра" і просить: поновити
його на роботі на посаді головного
агронома ДП"ДГ "Іскра" ІСГПС НААН
України; стягнути з ДП "ДГ "Іскра" ІСГПС
НААН України на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу;
стягнути з ДП "ДГ "Іскра" ІСГПС НААН
України на його користь моральну шкоду
в сумі 2000 грн.; допустити негайне
виконання рішення суду в частині
поновлення його на роботі. Після
збільшення розміру позовних вимог
просив стягнути з Державного
підприємства ДГ "Іскра" ІСГПС НААН
України на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
7571,7 грн. з подальшим утриманням
відповідачем обов'язкових платежів
передбачених діючим законодавством;
стягнути з ДП ДГ "Іскра" ІСГПС НААН
України на його користь витрати на
оплату правової допомоги згідно раніше
наданих документів. В обґрунтування
позову вказав, що 14 серпня 2008 року він
був прийнятий на роботу в ДП "ДГ"Іскра"
ІСГПС НААН України на посаду головного
агронома господарства. 30 червня 2014
року, у вихідний день, у своїх справах
зайшов в адміністративну будівлю
господарства. Коли заходив зустрів в.о.
директора ОСОБА_13, яка запитала у нього
чи не вживав він спиртних напоїв. Він
відповів, що спиртного не вживав, але
погано себе почуває і зайшов в своїх
справах, після чого вони розійшлися. 1
липня 2014 року він вийшов на роботу, але
його повідомили, що він звільнений з
займаної посади та вручили наказ № 37 - К
від 1 липня 2014 року про звільнення його
за систематичну появу в робочий час на
території господарства в нетверезому
стані і постійне невиконання своїх
посадових обов'язків. Згідно вказаного
наказу його звільнили з займаної
посади згідно п. 7 ст. 40 КЗпП України за
п'янку. Вважає, що звільнений
безпідставно та незаконно, оскільки
спиртного в робочий час не вживав і не
вчиняв жодних дій, які б могли бути
кваліфіковані, як порушення умов
трудового договору. Звільнення вважає
незаконним в зв'язку з тим, що ніколи на
робочому місці у нетверезому стані в
будь який час робочого дня не з'являвся.
30 червня 2014 року у вихідний день після
розмови в.о. директора йому нічого не
повідомила, не запропонувала пройти
медичне обстеження на стан сп'яніння.
При його розмові з в.о. директора
присутніх не було. Жодних документів,
щодо його стану в цей день
адміністрація підприємства не
складала. З вимогою про надання
письмових пояснень відповідач до нього
не звертався і до цього часу йому не
відомо в чому суть порушення трудової
дисципліни. Враховуючи, що в результаті
незаконного звільнення йому не було
нараховано середньомісячну заробітну
плату відповідач при поновленні його
на раніше займаній посаді зобов'язаний
виплатити йому середній заробіток за
час вимушеного прогулу. Крім цього,
відповідач порушив його законні права
на працю, що завдало йому моральних
страждань. Після звільнення з роботи
він залишився без роботи і засобів для
існування, що негативно позначилося на
його фізичному стані. Одразу після
звільнення він знаходився в
пригніченому стані. Вказана ситуація
призвела до тяжких моральних
страждань, ввесь час через незаконне
звільнення він нервує і знаходиться у
депресивному стані, оскільки через
звільнення через зазначені в його
трудовій книжці причини йому важко
знайти подібну роботу. Це призвело до
втрати ним нормальних життєвих
зв'язків і вимагає додаткових зусиль
для організації життя. Вважає, що
незаконними діями відповідача йому
завдано моральну шкоду у розмірі 2000
грн.

В ході розгляду справи позивач
збільшив розміру позовних вимог і
станом на 2 вересня 2014 року просив:
стягнути з ДП "ДГ "Іскра" ІСГПС НААН
України на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
7571,7 грн., з подальшим утриманням
відповідачем обов'язкових платежів
передбачених діючим законодавством;
стягнути з ДП "ДГ "Іскра" ІСГПС НААН
України витрати на оплату правової
допомоги згідно раніше наданих
документів. В обґрунтування таких
вимога вказав, що з роботи був
звільнений 1 липня 2014 року. Відповідно
довідки відповідача його
середньомісячна заробітна плата
складає 3281,18 грн., а середньоденна 168,26
(6562,36:39 = 168,26 грн.). 3 жовтня 2014 року
позивач збільшив розмір позовних вимог
стягнути з ДП "ДГ "Іскра" ІСГПС НААН
України на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
11778,2 грн. станом на 7 жовтня 2014 року.
21жовтня 2014 року позивач збільшив
розмір позовних вимог стягнути з ДП "ДГ
"Іскра" ІСГПС НААН України на його
користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу в 13460,08 грн. станом
на 21 жовтня 2014 року. 22жовтня 2014 року
позивач збільшив розмір позовних вимог
стягнути з ДП "ДГ "Іскра" ІСГПС НААН
України на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
15310,94 грн. станом на 5 листопада 2014 року.

Представник позивача ОСОБА_4
позов підтримав, підтвердив його
обґрунтування і просив задоволити.
Суду пояснив, що ОСОБА_1 не допускав
порушень трудової дисципліни, тим
більше появу на роботі в нетверезому
вигляді, а тому звільнення проведено
незаконно і він має бути поновлений на
роботі зі стягненням з відповідача
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. Вони не провели розрахунку
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу в позовній заяві і будуть
уточнювати позовні вимоги. Після
збільшення позовних вимог пояснив, що
розрахунок проведений відповідно
вимог постанови КМ України на підставі
довідки з місця роботи.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги,
підтвердив письмові обґрунтування і
просив задоволити позов. Суду пояснив,
що 30 червня в них був вихідний день -
вихідний за день конституції, того дня
він себе погано почував - в нього болів
зуб. В другій половині дня, десь після 14
години він зайшов по таблетки на
роботу. Коли зайшов в коридорі контори
зустрів в.о. директора - ОСОБА_13 Вона у
нього щось запитала і вони розійшлися.
Він був тверезий, нормально одягнутий.
Директору мабуть здалося що він
нетверезий, тому що він погано говорив
через хворий зуб. Ніяких пояснень у
нього не вимагали і пройти огляд на
стан сп'яніння йому ніхто не
пропонував.

Представник відповідача ДП
"ДГ"Іскра" - Алфімов В.В. позов не визнав
і просив відмовити в його задоволенні.
Суду пояснив, що ДП "ДГ"Іскра" позов не
визнає, оскільки ОСОБА_1 перебував на
робочому місці 30 червня 2014 року в
нетверезому стані. В наказі про
звільнення є певні недоліки, проте це
не підстав для його скасування. Позов
не обґрунтований і задоволенню не
підлягає. Стосовно правильності
проведення розрахунку заробітку за час
вимушеного прогулу, в них заперечень не
має, оскільки розрахунок проведений на
підставі довідки і відповідно
постанови КМУ.

В письмових запереченнях
представник відповідача вказав, що
позовні вимоги незаконні і
необґрунтовані. В обґрунтування такої
позиції вказав, що наказом в.о.
директора ДП "ДГ"Іскра" від 27.06.2014 року
для всіх спеціалістів господарства
встановлено робочий день. 30 червня 2014
року о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_1 з'явився
на робочому місці в стані алкогольного
сп'яніння, що було очевидно. В зв'язку з
вказаним було складено акт про
перебування ОСОБА_1 на роботі в стані
алкогольного сп'яніння. Під час
складання вказаного акту, не
дивлячись на очевидні ознаки сп'яніння
ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд
на стан сп'яніння, однак останній
відмовився. Присутньою під час
складання акту в.о. директора ОСОБА_13
було запропоновано позивачу надати
письмові пояснення, однак останній
відмовився.

Допитана в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_6 суду показала що
працює в.о. головного бухгалтера в ДП
"ДГ "Іскра". 30 червня 2014 року був робочий
день, про що був наказ. Коли оголошували
робочий день, наказ вивішували на
стенді, цей наказ мабуть не вивішували.
Особисто їй повідомили про наказ, який
довели під підпис коли вона вже була на
роботі, їй все рівно було треба йти на
роботу, так як було багато роботи -
треба було здавати піврічні звіти. Вона
сама просила директора оголосити
робочий день для бухгалтерії, так як
треба було багато робити звітів. В
скільки зайшов ОСОБА_1 вона не знає, він
був нетверезий, неохайний,босий. Вона
запитувала чому він босий, а ОСОБА_1
відповів що він не босий, а в носках.
ОСОБА_1 зайшов до директора і вітав з
днем молоді. По мові ОСОБА_1 було
зрозуміло, що він нетверезий, але
запаху спиртного від нього вона не
чула, та вона дуже не підходила до
ОСОБА_1 Вона була присутня при
складанні акту щодо ОСОБА_1, о котрій це
було не пам'ятає. Крім неї там були
присутні всі інші працівники, які
вказані в акті і в.о. директора. Як і хто
саме складав акт їй невідомо, вона
бачила вже готовий документ, це було
десь після обіду. Вона не чула щоб
ОСОБА_1 пропонували дати пояснення чи
пройти медогляд. Всього вона бачила
ОСОБА_1 хвилин 15.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7
суду показала, що працює бухгалтером
ДП "ДГ "Іскра". 30 червня 2014 року вона
працювала на роботі тому, що прийшла
телефонограма здати звіти до 8 липня.
Коли прийшов ОСОБА_1 вона була в
кабінеті, почула голосний крик і
визирнула в коридор. Там вона побачила
ОСОБА_1, , який був розбутий і директора,
яка кричала на ОСОБА_1 ОСОБА_1 прийшов
десь після 15 години. У ОСОБА_1 була
ненормальна поведінка і вона бачила, що
він був нетверезий, але запаху алкоголю
не чула. Коли складався акт вони всі
зібралися в кабінеті директора і там
склали акт, було це близько 16 години.
Коли писали і підписували акт ОСОБА_1
вже не було, він був на роботі хвилин 10.
В її присутності ОСОБА_1 ніхто не
пропонував пройти огляд на стан
сп'яніння. В її присутності ОСОБА_6 і
ОСОБА_8 пропонували ОСОБА_1 дати
пояснення з приводу такого стану, це
було не того дня, а згодом.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9
суду показала, що працює завскладом
ПММ ДП "ДГ "Іскра". 30 червня 2014 року
вона була на роботі до 13 години. Про те,
що 30 червня 2014 року був робочий день її
ніхто не повідомляв, вона з власної
ініціативи самостійно вийшла на
роботу, так як не вправлялася з роботою.
Коли оголошується робочий день, у них
на бригаді вивішують наказ. При тому як
приходив ОСОБА_1, вона присутня не була,
їй відомо про ці обставини лише зі слів
колег. Акт вона підписувала не того дня,
а вже згодом.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10
суду показала, що працює обліковцем
тракторної бригади ДП "ДГ "Іскра". 30
червня 2014 року вони працювали, так як до
обіду вона не встигла закінчити роботу,
вона виходила і після обіду. Про те, що 30
червня 2014 року був робочим днем її не
повідомляли, вона вийшла на роботу з
власної ініціативи, наказу вона не
бачила, але того дня працювала вся
бухгалтерія. Десь після 14 години вона
чула шум і чула як директор кричала на
ОСОБА_1, в тому числі кричала за те, що
той був п'яний. ОСОБА_1 був босий і по
зовнішньому вигляду було видно що він
нетверезий. Акт підписували наступного
дня, а обговорювали його цього ж дня,
при цьому були присутні ОСОБА_9, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 і директор. Вона чула як
директор пропонувала ОСОБА_1 пройти
огляд на стан сп'яніння, щоб
пропонувала дати пояснення не чула.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13
суду показала, що працює в.о. директора
ДП "ДГ "Іскра". 30 червня 2014 року було
оголошено робочий день для
спеціалістів господарства, про що було
в п'ятницю видано наказ. Довести до
відому працівників даний наказ входить
в обов'язки секретаря. Працювали вони
тому, що треба було складати звіти,
закривати наряди. 30 червня 2014 року, десь
після 15 години до неї в кабінет прийшов
ОСОБА_1, він був дуже п'яний, брудний,
поводився некультурно. Вона сказала
ОСОБА_1, що викличе дільничного і ОСОБА_1
зразу ж втік, це було близько 16 години.
Акт складали і підписували того ж дня.
Вона сама не пропонувала ОСОБА_1,
пройти огляд на стан сп'яніння та дати
письмові пояснення тому, що проведення
огляду на стан сп'яніння повинна
забезпечити міліція, а пояснення з
цього приводу ОСОБА_1 відмовився б
давати.

Допитана в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_11 суду показала, що
працює у відділі кадрів ДП "ДГ "Іскра".
Наказ на 30 червня 2014 року про
оголошення робочого дня був. Про
робочий день директор усно повідомила
всіх спеціалістів. Особисто вона
ОСОБА_1 про те, що 30 червня 2014 року
робочий день не повідомляла.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
працював в ДП "ДГ "Іскра" головним
агрономом до 1 липня 2014 року. Вказана
обставина визнана сторонами.

Наказом від 27 червня 2014 року по ДП
"ДГ"Іскра" ІСГПС НААН України 30 червня
2014 року наказано вважати робочим днем
для всіх спеціалістів господарства.

30 червня 2014 року працівниками ДП
"ДГ "Іскра" ІСГПС НААНУ складено акт
"Про перебування ОСОБА_12 на роботі в
стані алкогольного сп'яніння". В акті
вказано, що в.о. головного бухгалтера
ОСОБА_6, бухгалтер ОСОБА_7, завскладом
ПММ ОСОБА_9, обліковець тракторної
бригади ОСОБА_10 склали цей акт про те,
що головний агроном ДП"ДГ"Іскра" ОСОБА_1
30 червня 2014 року о 15.50 год. з'явився на
своєму робочому місці в
адміністративній будівлі підприємства
в с.Кашпури Роменського району вул.
Нова,6 в стані алкогольного сп'яніння.
Стан алкогольного сп'яніння
підтверджується наступними ознаками:
різкий запах алкоголю з ротової
порожнини, нестійкість пози - ледве
тримається на ногах, нечленороздільна
мова, неохайний зовнішній вигляд -
зовсім брудний та босий. Факт
знаходження головного агронома ДП "ДГ
"Іскра" ІСГПС НААНУ ОСОБА_1 на робочому
місці в стані алкогольного сп'яніння
підтвердити медичним висновком
неможливо, оскільки останній
відмовився від проходження медичного
освідчення на предмет виявлення
алкоголю в крові. Дати письмові
пояснення відмовився, залишив робоче
місце. Даний акт підписаний вказаними
в акті особами.

В наказі № 37-к від 1 липня 2014 року
по ДП "ДГ"Іскра" ІСГПС НААН України "Про
звільнення ОСОБА_1." вказано: "За
систематичну появу в робочий час на
території господарства в нетверезому
стані і постійне не виконання своїх
посадових обов'язків головного
агронома господарства наказую: ОСОБА_1
головного агронома господарства,
звільнити з займаної посади і
господарства з 1 липня 2014 року за п'янку,
згідно п. 7 ст. 40 КЗпП України… підстава
- подана акт". Даний наказ підписаний
в.о. директора ОСОБА_13

З довідки ДП "ДГ "Іскра" від 8
серпня 2014 року вбачається, що ОСОБА_1
працював в ДП "ДГ"Іскра" і його середня
заробітна плата становить 3281,18 грн.

З довідки ДП "ДГ "Іскра" від 8
серпня 2014 року вбачається, що ОСОБА_1
працював в ДП "ДГ"Іскра" і його середня
заробітна плата становить за травень, 19
робочих днів - 3239 грн., за червень, 20
робочих днів 3323,36 грн. Середня
заробітна плата 3281,18 грн.

З квитанції до прибуткового
касового ордеру № 7 від 21 липня 2014 року
вбачається, що адвокат ОСОБА_4 прийняв
від ОСОБА_1 3000 грн. на підставі договору
про надання правової допомоги від
21.07.2014.

Вказане свідчить, що між
сторонами склалися спірні
правовідносини щодо звільнення,
поновлення на роботі і стягнення
заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно п.7) ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, може бути
розірваний власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадку появи на роботі в нетверезому
стані, у стані наркотичного або
токсичного сп'яніння.

З контексту ч. 1 ст. 147 КЗпП України
вбачається, що звільнення є заходом
стягнення за порушення трудової
дисципліни.

Згідно ч.1 ст.149 КЗпП України
до застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення.

Відповідно ст. 235 КЗпПУ у разі
звільнення без законної підстави або
незаконного переведення на іншу роботу
працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі. При винесенні
рішення про поновлення на роботі орган,
який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу…

Відповідно ч. 1 ст. 39 Закону
України "Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності" у
випадках, передбачених законодавством
про працю, виборний орган первинної
профспілкової організації, членом
якої є працівник, розглядає у
п'ятнадцятиденний термін обґрунтоване
письмове подання роботодавця про
розірвання трудового договору з
працівником.

Пунктом 25 постанови пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів» від 6
листопада 1992 року N 9, передбачено, що
вирішуючи позови про поновлення на
роботі осіб, трудовий договір з якими
розірвано за п. 7 ст. 40 КЗпП, суди повинні
мати на увазі, що з цих підстав можуть
бути звільнені з роботи працівники за
появу на роботі у нетверезому стані, у
стані наркотичного або токсичного
сп'яніння в будь-який час робочого дня,
незалежно від того, чи були вони
відсторонені від роботи, чи
продовжували виконувати трудові
обов'язки. Для працівника з
ненормованим робочим днем час
знаходження на роботі понад
встановлену його загальну тривалість
вважається робочим. Нетверезий стан
працівника або наркотичне чи токсичне
сп'яніння можуть бути підтверджені як
медичним висновком, так і іншими видами
доказів, яким суд має дати відповідну
оцінку.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази зібрані у справі, їх
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок їх
у сукупності, суд дійшов висновку, що
позов обґрунтований і в цілому
підлягає задоволенню.

Такий висновок суду склався з тих
підстав, що "Акт про перебування ОСОБА_1
на роботі в стані алкогольного
сп'яніння" суд не може взяти як
допустимий доказ перебування ОСОБА_1
на роботі в нетверезому стані. Таке
переконання ґрунтується на тих
обставинах, що факти, вказані в самому
акті, не повною мірою відповідають
обставинам, про які надані свідчення
особами, що складали акт. Так, жоден зі
свідків не підтвердив в судовому
засіданні того, що від ОСОБА_1 чувся
різкий запах алкоголю з ротової
порожнини. Також більшість свідків не
чули пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на
стан сп'яніння та дати письмові
пояснення, лише один свідок
підтвердила таку позицію вказану в
акті, але в.о. директора показала, що не
пропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на
стан сп'яніння та надати пояснення.
Крім цього одна з осіб вказаних в акті -
ОСОБА_9 взагалі не бачила тих подій і
підписувала акт пізніше, що
підтверджено і табелем обліку
використання робочого часу, де вказано
що ОСОБА_9 30 червня 2014 року відпрацювала
4 години.

Крім цього, суд вважає, що ОСОБА_1
не був належним чином повідомлений про
те, що 30 червня 2014 року робочий день,
оскільки даних про те що його було
повідомлено про наявність такого
наказу у справі немає. Таке переконання
суду підтверджується і поясненнями
свідків: ОСОБА_13 - яка пояснила що
працівників про встановлення робочого
дня має повідомити секретар ОСОБА_11.,
яка в свою чергу дала свідчення, що
ОСОБА_1 не повідомляла про встановлення
робочого дня 30 червня 2014 року.

Враховуючи постанову КМ України
№ 100 від 8 лютого 1995 року, суд
погоджується з визначеним позивачем
розміром оплати за час вимушеного
прогулу за період з 1 липня по 2 вересня
2014 року в сумі 7571,7 грн. Такий розмір
визначений шляхом множення
середньоденного заробітку на
кількість робочих днів в період
вимушеного прогулу в межах заявлених
позовних вимог. Середньоденний
заробіток позивача суд визначає із
суми фактичного заробітку, який
встановлений судом, підтверджений
належними і допустимими доказами. При
цьому суд враховує що й представник
відповідача не заперечував у судовому
засіданні правильності арифметичного
розрахунку розміру заборгованості.

В іншій частині, за період з 2
вересня по 5 листопада 2014 року суд не
вбачає підстав для стягнення заробітку
за час вимушеного прогулу, оскільки
перерви в судових засіданнях
відбувалися з вини позивача - через
несвоєчасне надання заяв про
збільшення розміру позовних вимог, що
тягло необхідність відкладення
розгляду справи для повідомлення про
збільшення позовних вимог відповідача.

Вирішуючи вимоги відповідача про
стягнення судових витрат суд виходить
з наступного:

відповідно ст. 1 Закону України
"Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах" розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу у
судовому засіданні;

з матеріалів справи вбачається,
що між позивачем та ОСОБА_4 було
укладено договір про надання правової
допомоги, позивачем доведено факт
надання правової допомоги та оплату
таких послуг, а саме квитанцією до
прибуткового касового ордеру. Розмір
оплати правової допомоги в сумі 3000 грн.
суд вважає завищеним. Враховуючи
ступінь складності справи, час на
підготування позовної заяви їх обсяг
та обґрунтування, час протягом якого
приймав участь у справі представник,
відшкодуванню на користь позивача
підлягають 2000 грн., як компенсація
витрат на правову допомогу.

Крім цього, з огляду на звільнення
позивача від сплати судових витрат при
зверненні до суду у справах такої
категорії, суд вважає необхідним
стягнути з відповідача судовий збір.

Керуючись п.7) ч. 1 ст.40, ст.ст. 43, 235
КЗпП України, ст. ст. 10, 11, 14, 60, 88, 208, 209,
212-215, 217, 292, 294, 296 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Іскра" інституту сільського
господарства північного сходу
Національної академії аграрних наук
України про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди
задоволити частково.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на
посаді головного агронома Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Іскра" Інституту сільського
господарства північного сходу
Національної академії аграрних наук
України.

Стягнути з Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Іскра" Інституту сільського
господарства північного сходу
Національної академії аграрних наук
України на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі сім тисяч п'ятсот сімдесят одна
гривня сімдесят копійок (7571,7 грн.) з
утриманням відповідачем обов'язкових
платежів передбачених діючим
законодавством, п'ятсот (500) гривень в
рахунок відшкодування моральної шкоди
та дві тисячі (2000) гривень витрат на
правову допомогу.

Допустити негайне виконання
рішення суду в частині поновлення
ОСОБА_1 на роботі.

В іншій частині в задоволенні
позову відмовити.

Стягнути з Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Іскра" інституту сільського
господарства північного сходу
національної академії аграрних наук
України на користь держави судовий
збір в розмірі двісті сорок три гривні
шістдесят копійок (243,6 грн.).

Судовий збір слід сплачувати -
рахунок отримувача 0303, МФО 837013,
банк отримувача ГУДКУ в Сумській обл.,
код класифікації доходів бюджету 22030001,
отримувач коштів Роменський УДК, код
отримувача 37929744.

Апеляційна скарга на рішення
суду може бути подана протягом 10 днів з
дня його проголошення до апеляційного
суду Сумської області через Роменський
міськрайонний суд. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10-ти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя…
підпис.

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО
СУДУ В. О. Шульга