АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
1-й інстанції: Піхур О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів -
Шиманського В.Й., Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 червня 2014 року в
справі за позовом Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві до
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Київській
області та місті Києві, треті особи:
Публічне акціонерне товариство
«Київенерго», ОСОБА_1 про скасування
акту розслідування нещасного випадку
за формою Н-5 та акту про нещасний
випадок пов'язаний з виробництвом за
формою Н-1, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року представник позивача
звернувся до суду із зазначеним
позовом, в якому просив скасувати Акт
проведення спеціального розслідування
нещасного випадку за формою Н-5 від 31
грудня 2013 року, що стався з ОСОБА_1 та
Акт про нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом за формою Н-1 від 31 грудня
2013 року.

В мотивування вимог посилався на те, що
нещасний випадок, що стався з ОСОБА_1, не
пов'язаний із виробництвом, оскільки в
матеріалах розслідування відсутній
медичний висновок про одержанням
потерпілим травм або ушкоджень
внаслідок погіршення стану його
здоров'я, яке сталося під впливом
небезпечного виробничого фактора чи
середовища та/або факторів тяжкості чи
напруженості трудового процесу у
процесі виконання ним трудових
обов'язків.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 червня 2014 року - в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник позивача подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати його
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на те,
що суд ухвалив рішення з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, висновки не відповідають
обставинам справи та наявним в
матеріалах справи доказам.

Вказують на те, що Комісією з
розслідування нещасного випадку
невірно застосовані підпункти Порядку
розслідування, а отже і неправильно
прийняте рішення, що нещасний випадок,
який стався з ОСОБА_1 є пов'язаний з
виробництвом.

Крім того, нещасний випадок стався не
на території підприємства, тому
застосування пп. 2 п. 15 Порядку
розслідування в даному випадку є
неправомірним.

Зазначив, що під час настання нещасного
випадку на потерпілого не було впливу
небезпечного виробничого фактора та
він перебував за межами території
підприємства, основною причиною
настання нещасного випадку є
психофізична, а саме: втрата
свідомості, викликана погіршенням
стану самопочуття, яке не було
зумовлене ні виробничим процесом ні
виробничим середовищем ні впливом
небезпечного виробничого фактора чи
середовища.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що даний нещасний
випадок стався під час виконання
трудових обов'язків з
психофізіологічних причин - інше
(втрата свідомості під час керування
автомобілем), а тому даний випадок
пов'язаний з виробництвом.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та грунтується на вимогах
закону.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» нещасний випадок - це
обмежена в часі подія або раптовий
вплив на працівника небезпечного
виробничого фактора чи середовища, що
сталися у процесі виконання ним
трудових обов'язків, внаслідок яких
заподіяно шкоду здоров'ю або настала
смерть.

При цьому, перелік обставин, за яких
настає страховий випадок, визначається
Кабінетом Міністрів України за
поданням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення.

Статтею 2 Закону України «Про охорону
праці» передбачено, що дія цього Закону
поширюється на всіх юридичних та
фізичних осіб, які відповідно до
законодавства використовують найману
працю, та на всіх працюючих.

Судом встановлено, що відповідно до
акту форми Н-1 від 31.12.2013 p., 28.11.2013 року із
ОСОБА_1, який перебував на посаді водія
автотранспортних засобів в ПАТ
«Київенерго», стався нещасний випадок,
який Актом від 31.12.2013 року за формою Н-5
визнаний таким, що пов'язаний з
виробництвом, а саме: психофізіологія-
інше (втрата свідомості під час
керування автомобілем).

Згідно окремої думки члена комісії по
розслідуванню зазначеного нещасного
випадку O.I.Коблик, нещасний випадок, що
стався з ОСОБА_1, не можна кваліфікувати
як такий, що пов'язаний з виробництвом,
оскільки, в матеріалах розслідування
відсутній медичний висновок про
одержанням потерпілим травм або
ушкоджень, внаслідок погіршення стану
його здоров'я, яке сталося під впливом
небезпечного виробничого фактора чи
середовища та/або факторів тяжкості чи
напруженості трудового процесу у
процесі виконання ним трудових
обов'язків (а.с.15).

Відповідно до актів форми Н-1 та Н-5,
28.11.2013 р. о 07 год. 00 хв. ОСОБА_1 прибув на
робоче місце, де отримав подорожній
лист № 010945, о 07 год. 25 хв. Пройшов перед
рейсовий медичний огляд, про що
зроблено відповідний запис в журналі
щозмінного передрейсового медичного
огляду, провів щоденний технічний
огляд автомобіля. О 07 год. 30 хв. на
контрольно-технічному пункті механік
відділу технічного контролю ОСОБА_2
провів технічний огляд автомобіля МАЗ
державний№? НОМЕР_1. Ознак несправності
автомобіля не виявлено. О 07 год. 40 хв.
ОСОБА_1 виїхав за територію парку та
попрямував на робоче місце в РЕМ
«Центральний». Близько о 08 год. 05 хв.,
прямуючи по вул. Набережне шосе у
напрямку моста Патона, в районі
естакади виїзду на Дніпровський Узвіз,
ОСОБА_1 відчув погіршення стану
самопочуття та вирішив з'їхати на
узбіччя після чого втратив свідомість
та втратив керування автомобілем, в
результаті чого врізався в металеву
опору рекламного щита та отримав
травми ступінь тяжкості - тяжка. У стані
алкогольного чи наркотичного сп'яніння
не перебував. Особи, які допустили
порушення законодавства про охорону
праці - відсутні.

Згідно з відеозаписом реєстратора
водія, який прямував по вул.. Набережне
шосе, ознак порушень правил дорожнього
руху водієм ОСОБА_1 та іншими водіями,
що рухались поряд, немає.

Відповідно до постанови Печерського РУ
ГУ МВС України в м. Києві від 12.12.2013 p. про
закриття кримінального провадження,
постановлено закрити кримінальне
провадження у зв'язку з відсутністю в
діянні складу кримінального
правопорушення.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з тим, що даний нещасний
випадок не підпадає під кваліфікацію
за підпунктами 17,18 п. 15 Порядку,
оскільки відповідно до акту Н- 5
технічні та організаційні причини
настання вказаного нещасного випадку
відсутні, і комісією вірно
кваліфіковано: психофізіологічні
причини - інше (втрата свідомості під
час керування автомобілем).

Крім того, обставинами, за яких
нещасний випадок визнається таким, що
пов'язаний з виробництвом, і
складається акт за формою Н-1, є:
перебування на робочому місці, на
території підприємства або в іншому
місці для виконанням потерпілим
трудових (посадових) обов'язків чи
завдань роботодавця з моменту прибуття
потерпілого на території підприємства
або в іншому місці для виконанням
потерпілим трудових (посадових)
обов'язків чи завдань роботодавця з
моменту прибуття потерпілого на
підприємство до його відбуття, що
фіксується відповідно до правил
внутрішнього трудового розпорядку
підприємства, в тому числі протягом
робочого та надурочного часу (підпункт
2 пункту 15 Порядку).

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Києві -
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 червня 2014 року в
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді