АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3209/2014р.
Головуючий в І інстанції Решетов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 05 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Вербицької Л.І.

Суддів: Радченка С.В., Капітан І.А.

при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 09 жовтня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у
м.Херсоні, третя особа: ОСОБА_2, про
відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом зазначаючи, що на
виконанні ВДВС Дніпровського РУЮ
перебуває виконавчий лист №2-1208/11
виданий 17.05.2011 року Суворовським
районним судом м.Херсона про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання сина. Так 27.12.2013 року
постановою державного виконавця
постановлено звернути стягнення на
заробітну плату позивача з 01.11.2013 року
по 20 відсотків заробітку на погашення
заборгованості за один рік та 30 днів.
Посилаючись на те, що висновок
державного виконавця про наявність
заборгованості є необґрунтованим,
просив визнати дії державного
виконавця в частині розрахунку періоду
заборгованості неправомірними. Крім
того, 13.05.2014 року у справі про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної бездіяльністю посадовими
або службовими особами Виконавчого
комітету Суворовської районної у
м.Херсоні ради, третя особа ОСОБА_2
подала заперечення в яких додала лист
від 14.05.2014 року наданий державним
виконавцем Трохименко О.П. до ОСОБА_2 в
якому державний виконавець повідомляє,
що на адресу стягувача, а саме до ОСОБА_2
направляє матеріали виконавчого
провадження стосовно ОСОБА_1 щодо
притягнення до кримінальної
відповідальності за ст.164
Кримінального кодексу України.
Посилаючись на те, що жодної законної
підстави для надання такого листа
державним виконавцем стягувачу не
було, і такими діями порушено його
право у зв'язку з чим позивач відчуває
душевні страждання, просив визнати
незаконною дією щодо надання листа від
14.05.2014 року ОСОБА_2 державним виконавцем
Трохименко О.П., та стягнути на його
користь з державного виконавця
Трохименко О.П. 5000,00 грн в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дніпровського районного суду
м.Херсона від 09 жовтня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

В письмових запереченнях, які надійшли
на адресу суду, представник ВДВС
Дніпровського РУЮ просив апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
що з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні ВДВС Дніпровського РУЮ
перебуває виконавчий лист №2-1208/11
виданий 17.05.2011 року Суворовським
районним судом м.Херсона про стягнення
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання сина в розмірі 1/4 частини
усіх видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісяця, починаючи
з 28.01.2011 року і до досягнення повноліття
(а.с.64).

Згідно заяви від 11 жовтня 2013 року
ОСОБА_2 просить начальника ВДВС
Дніпровського РУЮ у м.Херсоні прийняти
на виконання виконавчий лист №2-1208/11
від 06.04.2011 року виданого Суворовським
районним судом м.Херсона про стягнення
аліментів з ОСОБА_1, зазначаючи, що
аліменти не отримувала з 10.09.2012 року
(а.с.65).

14.10.2013 року державним виконавцем ВДВС
Дніпровського РУЮ м.Херсона відкрито
виконавче провадження з виконання
зазначеного виконавчого листа (а.с.66).

23.10.2013 року від ОСОБА_1 надійшла заява
про звернення стягнення аліментів на
заробітну плату боржника (а.с.67).

Постановою державного виконавця ВДВС
Дніпровського РУЮ у м.Херсоні від 27.12.2013
року постановлено звернути стягнення
на заробітну плату ОСОБА_1 за місцем
його працевлаштування (а.с.68-69).

14.05.2014 року старшим державним
виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у
м.Херсоні Трохименко О.П. направлено на
адресу ОСОБА_2 лист №8430, згідно якого
вбачається, що ВДВС Дніпровського РУЮ
направляє на її адресу матеріали
виконавчого провадження стосовно
ОСОБА_1 щодо притягнення до
кримінальної відповідальності за ст.164
КК України (а.с.73).

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про
виконавче провадження» сторони
виконавчого провадження мають право
ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії, заявляти
клопотання.

Згідно ч.2 ст.12 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець надає сторонам виконавчого
провадження можливість ознайомитись з
матеріалами провадження, розглядає
заяви сторін та їхні клопотання тощо.

Відповідно до листа Державної
виконавчої служби України від 03.02.2014
року щодо виконання рішень про
стягнення аліментів, Державна
виконавча служби України рекомендує у
разі наявності у боржника
заборгованості із сплати аліментів у
розмірі, що сукупно перевищує суму
відповідних платежів за шість місяців,
державному виконавцю направляти
стягувану копію виконавчого документа,
розрахунок заборгованості зі сплати
аліментів, документи, що підтверджують
ухилення від виконання зобов'язань за
судовим рішенням та роз'яснювати йому
право звернутись до правоохоронних
органів з заявою про вчинення
боржником кримінального
правопорушення, передбаченого
частиною першою статті 164
Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що дії державного виконавця
в частині надання стягувачу копій
документів виконавчого провадження
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні позовних вимог в
частині визнання неправомірними дій
державного виконавця щодо розрахунку
заборгованості по сплаті аліментів,
оскільки, як вбачається із заяви ОСОБА_2
від 11.10.2013 року аліменти від позивача
вона не отримувала з 10.09.2012 року, жодних
доказів на підтвердження того, що у
позивача відсутня заборгованість по
сплаті аліментів ним не надано, а тому
державним виконавцем, у відповідності
до вимог ст.74 Закону України «Про
виконавче провадження», з урахуванням
даної заяви і було здійснено
розрахунок періоду заборгованості.

Таким чином, оцінюючи встановлені у
справі обставини, на які позивач
посилався, як на підставу своїх вимог,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на належних доказах, і як
такі, що висновки суду не спростовують,
підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і
процесуального права, що можуть
слугувати підставою для скасування чи
зміни судового рішення, колегією
суддів не встановлено, то підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається, рішення законне та
обґрунтоване, а тому скасуванню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 09 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ у
касаційному порядку.

Головуючий

Судді