БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
справа № 361/7258/14-ц
провадження № 2/361/2766/14
РІШЕННЯ

Іменем України

22 жовтня 2014 року
м.
Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого судді Петришин Н.М.,
при секретарі Лисенко М.В.,розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Броварської міської
ради Київської області про визнання
права власності на кооперативну
квартиру, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до суду із позовом до
Броварської міської ради Київської
області про визнання права власності
на кооперативну квартиру.

В обґрунтування вимог позивачі
посилаються на те, що 05 вересня 1981 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зареєстровано
шлюб. Від спільного подружнього життя у
них народилося двоє дітей - ОСОБА_4 та
ОСОБА_5.

Рішенням виконавчого комітету
Броварської міської ради народних
депутатів від 30 червня 1987 року ОСОБА_6
видано ордер за № 456 на жиле приміщення,
яке складається із двох кімнат в
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Як вказано у позовній заяві, під час
перебування у шлюбі, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 у
повному обсязі сплатили пайові внески
за вищевказану квартиру. Таким чином,
дана квартира з 1992 року перейшла у
спільну сумісну власність подружжя.

20 грудня 2005 року шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 розірвано.

Оскільки поділ квартири при розлученні
не здійснювався, то відповідно до
законодавства, виходячи із презумпції
рівності часток у спільній сумісній
власності подружжя, ОСОБА_3 просить суд
визнати за нею право власності на ?
частину спірної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина,
до складу якої входить частка спірної
квартири, яка перебувала у спільній
частковій власності померлого та
ОСОБА_3

ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є дітьми
померлого, у встановлений законом
строк звернулися до нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини та видачу свідоцтва на ?
частку спадкової квартири. Однак,
листом державного нотаріуса
відмовлено їм у видачі свідоцтва про
прийняття спадщини, у зв'язку із тим, що
на спадкову квартиру відсутні
правовстановлюючі документи.

З огляду на вищевикладені обставини,
позивачі змушені звернутися із
вказаним позовом, у якому просять суд
визнати за ОСОБА_3 право власності на ?
часку квартири АДРЕСА_1, яка перебувала
у спільній сумісній власності, визнати
за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності по ?
частки на вказану квартиру у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_3,
яка дії в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5, та ОСОБА_4
позовні вимоги підтримали у повному
обсязі та просили їх задовольнити,
надали аналогічні пояснення фабулі
позовної заяви.

Представник Броварської міської ради
Київської області у судове засідання
не з'явився, про місце, час та дату
розгляду справи повідомлявся належним
чином. До початку судового засідання
надав пояснення по суті заявлених
позовних вимог, в яких не заперечив
проти задоволення позову та одночасно
просив здійснювати розгляд справи за
його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 05
вересня 1981 року Броварським міським
відділом РАЦСу Київської області
зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та
ОСОБА_3, після укладення шлюбу прізвище
дружини ОСОБА_3, про що свідчить наявна
у матеріалах справи копія свідоцтва
про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.
46).

Від спільного подружнього життя у
подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с. 31 - копії свідоцтв про народження).

На підставі Ордеру на жиле приміщення
№ 453 від 30 червня 1987 року ОСОБА_6 надано
право заняття жилого приміщення площею
30,4 кв. м., яке складається з двох кімнат
та розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Із довідки за № 214 від 19 серпня 2014 року,
виданої об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку «Романтик»
вбачається, що пайовий внесок за
квартиру АДРЕСА_1 повністю
сплачено 12 березня 1992 року.

Відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2,
виданого 20 грудня 2005 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Броварського міськрайонного
управління юстиції Київської області,
20 грудня 2005 року розірвано шлюб між
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с. 30).

Згідно із ст. 15 Закону України «Про
власність», який діяв на час сплати
всіх пайових внесків, член житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, який повністю вніс свій
пайовий внесок за квартиру, дачу,
гараж, іншу будівлю або приміщення,
надані йому в користування, набуває
права власності на це майно.

А у відповідність до ст. 16
вищевказаного закону майно, нажите
подружжям за час шлюбу, належить їм на
праві спільної сумісної власності.
Здійснення ними цього права
регулюється цим Законом і Кодексом
про шлюб та сім'ю України.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про власність»
майно, придбане внаслідок спільної
праці членів сім'ї, є їх спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено письмовою угодою між ними.

Згідно із ст. 20 Кодексу про шлюб та сім'ю
(чинним на момент сплати всіх пайових
внесків) майно, нажите подружжям за
час шлюбу, є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні
права володіння, користування і
розпорядження цим майном.

У разі поділу майна, яке є спільною
сумісною власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними (ст. 28 Кодексу про
шлюб та сім'ю).

Відповідно до ст. 60 СК України (чинного
на момент припинення шлюбу) майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Статтею 70 СК України визначено, що у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

У п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами законодавства про
житлово-будівельні кооперативи» № 9
від 18.09.1987 року (зі змінами) надано
роз'яснення про те, що член ЖБК, який
повністю вніс свій пайовий внесок за
квартиру, надану йому в користування,
набуває право власності на квартиру і
вправі розпоряджатись нею на свій
розсуд - продавати, заповідати,
обмінювати, в тому числі на інше жиле
приміщення у будинку державного або
громадського житлового фонду чи іншого
ЖБК, на жилий будинок (частину будинку),
що належить громадянину на праві
власності і вчиняти відносно неї інші
угоди, що не заборонені законом.
Виходячи з цього, особа, якій відчужена
членом ЖБК квартира, має переважне
право на вступ до цього кооперативу.

Відповідно до п. 6 вищевказаної
Постанови Пленуму Верховного Суду
України, пай, внесений подружжям в
ЖБК у період сумісного проживання за
рахунок спільних коштів, а також за
рахунок коштів, подарованих подружжю
або одержаних ним у позичку, а після
повної сплати пайового внеску -
квартира, є їх спільним майном і
підлягає поділу на загальних
підставах.

З огляду на викладені обставини, суд
приходить до висновку, що, оскільки
питання про поділ квартири за АДРЕСА_1
при розірванні шлюбу між ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 не вирішувалося, то відповідно
до вищевказаних норм законодавства,
позивачу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на праві
сумісної власності належить по ? частці
вказаної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, про що
свідчить наявна у матеріалах справи
копія свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_3, виданого 31 травня 2011 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Броварського
міськрайонного управління юстиції у
Київській області (а.с. 15).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась
спадщина на належне йому майно,
зокрема, на ? частку спірної квартири за
АДРЕСА_1.

Із спадкової справи № 482/2011 до майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6
вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як
спадкоємці за законом, 16.11.2011 року
звернулися до нотаріальної контори із
заявами про прийняття спадщини, в яких
просили видати свідоцтво про право на
спадщину, зокрема, на вищевказану
частку квартири.

У видачі свідоцтва про право на
спадщину на спадкове майно позивачам
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено у зв'язку
із відсутністю правовстановлюючих
документів на спадкову частку вказаної
квартири, про що свідчить наявна у
матеріалах справи копія постанови про
відмову у вчинені нотаріальних дій
державного нотаріуса Броварської
міської державної нотаріальної
контори від 04 листопада 2011
року.

Відповідно до довідки за № 206, виданої 15
липня 2014 року об'єднанням
співвласників багатоквартирного
будинку «Романтик», станом на
ІНФОРМАЦІЯ_3 померлий ОСОБА_6 був
зареєстрований та проживав у квартирі
за АДРЕСА_1. Також у вказаній квартирі
зареєстровані та проживають: ОСОБА_3 -
дружина, ОСОБА_4 - син, та ОСОБА_5 - дочка.

За змістом ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема, із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок смерті.

Отже, із вищевикладеного вбачається, що
відсутні підстави незаконності
набуття позивачами права власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи та заслухавши пояснення
позивачів по справі, суд приходить до
висновку, що визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, а позовні вимоги є
доведеними та обґрунтованими, тому
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 60, 70 СК України, 328, 1218 ЦК України
та ст.ст. 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
1/2 частку кооперативної квартири № 105,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/4
частку кооперативної квартири № 105, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4
частку кооперативної квартири № 105, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Броварський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Петришин Н. М.