Справа №751/5211/14
Провадження №2/751/1394/14
Рішення

Іменем України

29 липня 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко
Ю. К.

при секретарі
Ніколаєнко І. О.

за участю сторін: позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу, -

встановив:

29 травня 2014 року позивач звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання
шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з
відповідачем зареєстрували шлюб 07
жовтня 1995 року, про що було зроблено
актовий запис № 1968. Від шлюбу сторони
мають спільних неповнолітніх дітей -
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказує, що причиною її
звернення до суду з даним позовом стало
те, що незважаючи на тривалий час
їхнього шлюбу у них з відповідачем так
і не склалися нормальні сімейні
стосунки. Останні роки їхнього
спільного життя сторони перестали
розуміти один одного; вже тривалий час
проживають окремо, не підтримують
шлюбні стосунки, не ведуть спільного
господарства; фактично шлюб між
сторонами припинено. Звертаючись до
суду позивач просить розірвати шлюб,
укладений між нею та ОСОБА_4 07 жовтня 1995
року.

Позивач та її представник в судовому
засіданні позов підтримали та просили
його задовольнити. В своїх поясненнях
посилались на обставини, викладені в
позовній заяві. Додатково позивач
пояснила, що фактично шлюбні відносини
між нею та відповідачем припинені з
кінця 2013 року: до цього часу відповідач
працював в іншому місті з 2006 року, однак
постійно приїздив, відвідував дітей і
вони разом з сім'єю вели спільний побут
та разом відпочивали. Зазначила також,
що до кінця 2013 року їй не було відомо
про існування у відповідача іншої
сім'ї.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову не
заперечувала. Додатково пояснила, що з
2006 року відповідач разом з позивачкою
однією сім'єю не проживав, працював в
іншому місті, фактично проживав іншою
сім'єю, про що свідчить народження у
відповідача у 2011 році дитини - сина
ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
показала, що позивач з відповідачем не
спілкуються з кінця 2013 року. До цього
часу відповідач постійно приїздив до
позивача та їхніх спільних дітей,
проживав разом з ними, утримував їх.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
показала, що знайома з позивачем та
відповідачем, дружили сім'ями. У 2008 та
2009 роках разом виїздили відпочивати.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_9 показала, що позивач та
відповідач проживали однією сім'єю
приблизно до 2007 року. З 2007 року сімейні
стосунки між ними погіршились, після
чого відповідач переїхав проживати до
іншого міста та працевлаштувався там. З
цього часу відповідач має у місті
Дніпропетровськ іншу родину та дитину.

Свідок ОСОБА_10 показав суду, що був у
відповідача вдома у місті
Дніпропетровську. Відповідач проживає
там з іншою жінкою та дитиною; вони
разом ведуть спільне господарство.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі, який
зареєстрований 07 жовтня 1975 року,
актовий запис № 1968 (а.с. 6). Від шлюбу
сторони мають спільних неповнолітніх
дітей - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 7-8).

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Суд, приймаючи до уваги обставини
справи, пояснення сторін, дійшов
висновку, що шлюб на підставі ст. 112
Сімейного кодексу України належить
розірвати, оскільки перебування сторін
у шлюбі носить формальний характер,
примирення між подружжям неможливо і
збереження шлюбу буде суперечити їх
інтересам та інтересам дітей, що
підтверджено дослідженими судом
доказами.

Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову
допомогу може надавати особа, яка є
фахівцем у галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги.
Особа, зазначена в частині першій цієї
статті, має право: знайомитися з
матеріалами справи, робити з них
витяги, знімати копії долучених до
справи документів, бути присутнім у
судовому засіданні. Особа, яка має
право на надання правової допомоги,
допускається ухвалою суду за заявою
особи, яка бере участь у справі.

Враховуючи, що заяв щодо допуску до
участі у справі особи, яка надає
правову допомогу, до суду позивачем не
надавалось і, відповідно особа, що
надає правову допомогу до участі у
справі ухвалою суду не допускалась, а
тому зазначені витрати стягненню з
відповідача не підлягають.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України,
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягають судові витрати в
сумі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-61, 213, 215 ЦПК
України, ст.ст. 105, 110, 112 СК України -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1,
зареєстрований у Відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Чернігівського
міського управління юстиції 07 жовтня
1995 року, актовий запис № 1968 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Новозаводський районний
суд м. Чернігова шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя
Ю. К. Овсієнко