Справа № 159/2419/14-ц Провадження №
22-ц/773/1290/14 Головуючий у 1 інстанції:
Восковська О.А. Категорія: 48
Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Шевчук Л.Я., Киці С.І.,

при секретарі Захаровій Н.А.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
поділ спільного майна подружжя та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про поділ спільного майна подружжя за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 14 липня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя.

Свої позовні вимоги обґрунтовує
наступними обставинами.

З ОСОБА_3 він перебував у
зареєстрованому шлюбі з 26.05.1996 року по
травень 2013 року, за період спільного
проживання набули наступне майно:
тахту «Джулія», вартістю 6160 грн.,
кухонний гарнітур «Марта», вартістю 850
грн., м'яку частину «Лувр», вартістю 5300
грн., вітальню «Фараон», вартістю 2550
грн., дитячу стінку, вартістю 2850 грн.,
два комоди, вартістю 500 грн. та 600 грн.,
телевізор, вартістю 500 грн., морозильну
камеру, вартістю 3000 грн., холодильник,
вартістю 1500 грн., мікрохвильову піч,
вартістю 300 грн., пральну машинку,
вартістю 1500 грн., комп'ютер, вартістю 3500
грн., які позивач просить розподілити
між ним та бувшою дружиною, виділивши
йому у власність телевізор,
холодильник, мікрохвильову піч, кухню
«Марта», комод і м'яку частину «Лувр»,
інше майно просить залишити у
власності відповідачки. А також
просить провести розподіл грошових
коштів, які знаходяться на депозитному
рахунку ОСОБА_3 в ощадбанку та якими він
позбавлений можливості користуватись,
як спільним майном подружжя і сума яких
йому не була відома на час звернення до
суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_3, звернулась до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ
спільного майна подружжя, яке не було
включено її бувшим чоловіком до складу
майна, що підлягало поділу за первісним
позовом, а саме - просить провести
розподіл, крім переліченого ОСОБА_1 у
позовній заяві майна, також і
наступного їх спільного майна: набору
полиць вартістю 845 грн., праски вартістю
49 грн., журнального столу вартістю 445
грн., столу комп'ютерного вартістю 600
грн., порохотягу вартістю 419 грн.,
кухонного комбайну вартістю 1500 грн.,
плазмового телевізору вартістю 5000 грн.,
блендера вартістю 300 грн., фотоапарату
вартістю 1200 грн., кольорового принтеру
вартістю 2000 грн., двд-і програвача
вартістю 800 грн., кухонних табуреток
вартістю 360 грн., прасувальної дошки
вартістю 150 грн., та просить виділити їй
у власність тахту «Джулія», м'яку
частину «Лувр», вітальню «Фараон»,
журнальний стіл, дитячу стінку,
морозильну камеру, телевізор, кухонні
табуретки, прасувальну дошку та килим,
інше майно просить залишити у
власності відповідача ОСОБА_1 Також
прохає виключити із числа спільного
майна подружжя, що підлягає поділу,
комп'ютер, кухонний стіл, набори посуду,
два килими. Крім того, просить стягнути
з ОСОБА_1 на її користь 1/2 вартості
ремонтних робіт, проведених в квартирі
батьків останнього, яка на даний
перейшла у власність її бувшого
чоловіка,- в розмірі 13377,98 грн.

Рішенням Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 14 липня 2014 року позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя та зустрічний позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного
майна подружжя задоволено частково.

Ухвалено розподілити спільне
майно подружжя між сторонами наступним
чином.

Виділити у власність ОСОБА_1 слідуюче
майно:

1) кухонний гарнітур «Марта»
вартістю 1850 гривень;

2) два крісла від м'якої частини
«Лувр» загальною вартістю 2650 гривень;

3) комод вартістю 600 гривень;

4) мікрохвильову піч «LG» вартістю
458,10 гривень;

5) набір полиць вартістю 845 гривень;

6) праску вартістю 49 гривень;

7) стіл комп'ютерний вартістю 600
гривень;

8) кольоровий принтер вартістю 2000
гривень;

9) порохотяг вартістю 419 гривень;

10) набір табуреток вартістю 360
гривень;

11) вітальню «Фараон» вартістю 2550
гривень, -

а всього вище переліченого майна на
загальну суму 12381 гривня 10 копійок.

Виділити у власність ОСОБА_3 слідуюче
майно:

1) тахту «Джулія» вартістю 6160
гривень;

2) диван від м»якої частини «Лувр»
вартістю 2650 гривень;

3) дитячу меблеву стінку вартістю
2850 гривень;

4) морозильну камеру «Атлант»
вартістю 3000 гривень;

5) холодильник «Норд» вартістю 1500
гривень;

6) холодильник вартістю 1980 гривень;

7) комп'ютер вартістю 3500 гривень, -

а всього вище переліченого майна на
загальну суму 21640 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
різницю вартості вище переліченого
спільного майна подружжя в розмірі 9258
(дев'ять тисяч двісті п'ятдесят вісім)
гривень 90 (дев'яносто) копійок.

У решті позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про поділ спільного майна подружжя та у
решті зустрічних позовних вимог ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про поділ спільного майна
подружжя - відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленим судовим
рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну
скаргу. Посилається на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просить рішення в даній
справі змінити, виключити з переліку
майна, що виділяється у власність
ОСОБА_3, холодильник вартістю 1980
гривень, відмовити ОСОБА_1 у стягненні
різниці вартості спільного майна
подружжя в сумі 9258,90 грн., стягнути з
ОСОБА_1 ? спільних сумісних грошових
коштів, витрачених на ремонт квартири
за період перебування у шлюбі, що
становить 13377,98 грн., в решті рішення
залишити без змін.

В даному судовому засіданні
відповідачка ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали,
позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечили.

Заслухавши пояснення осіб, які брали
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволення частково з
наступних підстав.

Відповідно до ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один із них не мав з
поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно зі ст.63 СК України дружина та
чоловік мають рівні права на володіння,
користування і розпорядження майном,
що належить їм на праві спільної
сумісної власності, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Право подружжя на поділ майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя закріплено ст.69 СК
України. При цьому, відповідно до ч.1
ст.70 у разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Згідно ст.71 СК України, майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовились про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому, суд бере до уваги інтереси
дружини, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Як установлено в ході судового
розгляду справи та визнано сторонами у
справі і їх представниками, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому
шлюбі з 26.05.1996 року по 20.05.2013 року (а.с.6)
та набули за час шлюбу наступне майно:
кухонний гарнітур «Марта» вартістю 1850
гривень, м'яку частину «Лувр» загальною
вартістю 5300 гривень, комод вартістю 600
гривень, мікрохвильову піч «LG»
вартістю 458,10 гривень, набір полиць
вартістю 845 гривень, праску вартістю 49
гривень, стіл комп»ютерний вартістю 600
гривень, кольоровий принтер вартістю
2000 гривень, порохотяг вартістю 419
гривень, набір табуреток вартістю 360
гривень, тахту «Джулія» вартістю 6160
гривень, вітальню «Фараон» вартістю 2550
гривень, дитячу меблеву стінку
вартістю 2850 гривень, морозильну камеру
«Атлант» вартістю 3000 гривень,
холодильник «Норд» вартістю 1500
гривень, комп»ютер вартістю 3500 гривень.

Сторони та їх представники у ході
судового розгляду дійшли згоди щодо
вартості та варіанту розподілу вище
переліченого майна наступним чином:
ОСОБА_1 переходить у власність кухонний
гарнітур «Марта» вартістю 1850 гривень,
два крісла від м'якої частини «Лувр»
загальною вартістю 2650 гривень, комод
вартістю 600 гривень, мікрохвильова піч
«LG» вартістю 458,10 гривень, набір полиць
вартістю 845 гривень, праска вартістю 49
гривень, стіл комп»ютерний вартістю 600
гривень, кольоровий принтер вартістю
2000 гривень, порохотяг вартістю 419
гривень, набір табуреток вартістю 360
гривень, а всього вище переліченого
майна на загальну суму 9831 гривня 10
копійок; ОСОБА_3 переходить у власність
наступне майно: тахта «Джулія»
вартістю 6160 гривень, диван від м»якої
частини «Лувр» вартістю 2650 гривень,
дитяча меблева стінка вартістю 2850
гривень, морозильна камера «Атлант»
вартістю 3000 гривень, холодильник
«Норд» вартістю 1500 гривень, комп'ютер
вартістю 3500 гривень, а всього вище
переліченого майна на загальну суму 19660
гривень.

Відповідно до ст. 70 СК України з
ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 стягнуто
різницю у вартості в сумі 9258 грн. 90 коп.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Відповідно,
наведені вище обставини суд вважає
доведеними у справі (як факт
перебування сторін у шлюбі протягом
згаданого періоду часу, так і факт
набуття ними за період шлюбу
переліченого вище майна, і вартістю, що
наведена вище та узгоджена сторонами
та їх представниками).

Повністю погоджуючись із таким
розподілом спільно нажитого майна, та
не оскаржуючи у цій частині рішення
суду, відповідачка за первісним
позовом ОСОБА_3 в апеляційній скарзі
просить не стягувати з неї різниці у
вартості майна, збільшивши таким чином
її частку з урахуванням того, що з нею
залишаються неповнолітні діти.

При цьому з матеріалів справи
убачається, що в суді першої інстанції
таких вимог ОСОБА_3 не заявляла та не
подавала доказів того, що діти після
розірвання шлюбу залишаються з нею, а
тому дані доводи апеляційної скарги не
можна взяти до уваги.

Разом з тим у визначеному в
резолютивній частині рішення способі
розподілу майна подружжя між сторонами
зазначено холодильник «Норд» вартістю
1500 грн. та холодильник вартістю 1980 грн.,
тоді як в мотивувальній частині у
переліку майна відсутній холодильник
вартістю 1980 грн., щодо цього сторони
пояснили, що існує лише один придбаний
за час перебування у шлюбі холодильник
«Норд» вартістю 1500 грн.

У зв'язку з включенням холодильника
вартістю 1980 грн. до майна, що
виділяється відповідачці ОСОБА_3, сума
різниці у вартості майна була
збільшена на 1980 грн.

Таким чином через невідповідність
такого висновку суду обставинам справи
рішення суду слід змінити, виключивши з
резолютивної частини рішення із списку
виділеного ОСОБА_3 майна холодильник
«Норд» та змінивши суму, що підлягає
стягненню з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 як
різницю у вартості майна, оскільки дана
сума становитиме 7278,9 грн., а не 9258,9 грн.

Позивачем за зустрічним позовом
ОСОБА_3 також було заявлено вимогу про
стягнення з ОСОБА_1 на її користь 1/2
частини коштів, витрачених сторонами
на проведення ремонтних робіт та
придбання будматеріалів для ремонту
квартири АДРЕСА_1, у якій проживала їх
сім'я, в сумі 13377,98 грн.

Судом встановлено, що період
проведення ремонтних робіт у квартирі
АДРЕСА_1 тривав з 2007 року по 2010 рік і в
цей період квартира перебувала у
власності третіх осіб - батьків ОСОБА_1,
які не давали своєї згоди на проведення
в квартирі ремонту та не укладали із
сторонами будь-яких договорів щодо
проведення ремонтних робіт чи заміни
вікон і дверей в квартирі.

Також сторонами і їх
представниками не оспорюється і той
факт, що згадана вище квартира була
подарована ОСОБА_1 його батьками 24.12.2011
року, - що підтверджено і витягом про
державну реєстрацію прав КП Волинське
обласне бюро технічної інвентаризації
від 19.01.2012 року (а.с.42).

Таким чином, судом установлено, що
на час проведення ремонту (з 2007 по 2010
роки) в квартирі АДРЕСА_1, на ремонт якої
сторонами було витрачено спільні
сумісні кошти подружжя, таке житлове
приміщення не належало подружжю ОСОБА_1
та перейшло у власність ОСОБА_1 лише
24.12.2011 року в результаті дарування
згаданої квартири його батьками, тому
суд дійшов вірного висновку про
безпідставність вимог ОСОБА_3 про
стягнення коштів, витрачених на ремонт.

Доводи апеляційної скарги щодо
належності коштів, затрачених на
ремонт квартири, до спільного майна
подружжя були предметом дослідження
судом першої інстанції і не
спростовують висновків суду про
відмову ОСОБА_3 у задоволенні заявлених
вимог.

Отже, у решті рішення суду першої
інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 14 липня 2014
року в даній справі змінити.

Виключити з резолютивної частини
рішення у абзаці п'ятому з переліку
майна, що виділяється у власність
ОСОБА_3, холодильник вартістю 1980 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7278
(сім тисяч двісті сімдесят вісім)
гривень 90 коп. різниці у вартості
спільного майна подружжя.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: