Справа № 1522/3562/12
Провадження № 2/522/118/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року Приморський
районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко
Н.А.

при секретарі Довгань
Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одеса
цивільну справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю „ОТП
Факторинг Україна" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, та за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
„ОТП Банк", третя особа - товариство з
обмеженою відповідальністю „ОТП
Факторинг Україна" про визнання
недійсним підпункту кредитного
договору ;

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2012 року ТОВ „ОТП Факторинг
Україна" звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором № СL-501/031/2007 від
03.09.2007 року у загальному розмірі 28121,50
дол.США та 820100,88 грн., що разом по курсу
НБУ (7,9898грн. за 1 дол.США) на 27.01.2012 року
становить 1044786,04 грн., мотивуючи свої
вимоги невиконанням відповідачем
своїх зобов'язань за цим договором щодо
повернення наданого кредиту та
внесення плати за користування
кредитними коштами у розмірі, строки і
на умовах визначених цим договором.

Крім того, обґрунтовуючи свої
позовні вимоги, ТОВ „ОТП Факторинг
Україна" вказує, що згідно з умовами
договору купівлі-продажу кредитного
портфелю № б/н від 26.112010 р. ПАТ „ОТП
Банк" відступило, а ТОВ „ОТП Факторинг
Україна" прийняло право вимоги за
кредитним договором № СL-501/031/2007 від
03.09.2007 року, отже до ТОВ „ОТП Факторинг
Україна" перейшли всі права ПАТ „ОТП
Банк" до боржника ОСОБА_1 за кредитним
договором № СL-501/031/2007 від 03.09.2007 року.

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ПАТ „ОТП Банк",
третя особа - ТОВ „ОТП Факторинг
Україна", про визнання недійсним
підпункту 3.1.1. кредитного договору №
СL-501/031/2007 від 03.09.2007 року, який
передбачає, що за порушення прийнятих
на себе зобов'язань стосовно
повернення кредитних коштів, сплати
процентів за користування кредитними
коштами у визначені цим договором
строки, позичальник зобов'язаний
сплатити банку пеню в розмірі 1 % від
суми несвоєчасно виконаного
зобов'язання за кожний день прострочки,
та зазначена пеня сплачується
додатково до прострочених сум, що
підлягають сплаті згідно цього
договору.

Згідно з ухвалою суду від 15.09.2014
року цивільна справа за позовом ТОВ
„ОТП Факторинг Україна" д ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та цивільна справа за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ „ОТП Банк", третя
особа : ТОВ „ОТП Факторинг Україна", про
визнання підпункту кредитного
договору недійсним - об'єднані в одне
провадження.

В судовому засіданні представник ТОВ
„ОТП Факторинг Україна" - Царюк М.З., яка
також є представником ПАТ „ОТП Банк",
підтримала позов ТОВ „ОТП Факторинг
Україна" і не визнала позов ОСОБА_1 та
просила відмовити у задоволенні позову
останнього в зв'язку з пропуском ним
строку позовної давності, а
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримала
позовні вимоги свого довірителя і не
визнала позов ТОВ „ОТП Факторинг
Україна", а також просила суд при
вирішенні позову ТОВ „ОТП Факторинг
Україна" до ОСОБА_1 зменшити розмір пені
за кредитним договором № СL-501/031/2007 від
03.09.2007 року з 102643,48 дол.США, що в
еквіваленті по курсу НБУ (7,9898грн. за
1дол.США) на 27.01.2012 року становить 820100,88
грн., до 2117,39 дол.США, що в еквіваленті по
курсу НБУ на вказану дату становить
16917,48 грн.

Дослідивши матеріали справи і
вислухавши поясненні представників
сторін, суд доходить висновку, що позов
ТОВ „ОТП Факторинг Україна" підлягає
частковому задоволенню, а позов ОСОБА_1
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти ; за ч.2 цієї статті до
відносин за кредитним договором
застосовуються вимоги закону за
позикою.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином

відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Згідно з положеннями статей 530,612,625 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Судом установлено, що згідно
кредитного договору № СL-501/031/2007 від
03.09.2007 року закрите акціонерне
товариство „ОТП Банк", назва якого
згодом змінена на публічне акціонерне
товариство „ОТП Банк", надало ОСОБА_1
кредит в сумі 30969,24 дол.США із сплатою
відсотків за користування кредитними
коштами відповідно до п.3 Частини № 1 та
п.1.4. Частини № 2 цього кредитного
договору, з погашенням кредиту та
сплатою відсотків за користування
кредитом щомісячними платежами у
розмірі, строки і на умовах визначених
цим договором , з кінцевою датою
повернення кредиту та усіх нарахувань
за ним - 03.09.2013 року.

Проте в порушення умов цього договору
ОСОБА_1 починаючи з 2010 року не здійснює
повернення кредиту та не сплачує
нараховані за користування кредитом
відсотки у розмірі та строки
передбачені цим договором.

Згідно з п.3.1.1. цього кредитного
договору, за порушення прийнятих на
себе зобов'язань стосовно повернення
кредитних коштів, сплати процентів за
користування кредитними коштами у
визначені цим договором строки,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку пеню в розмірі 1 % від суми
несвоєчасно виконаних боргових
зобов'язань за кожний день прострочки.
Зазначена пеня сплачується додатково
до прострочених сум, що підлягають
сплаті згідно цього договору.

Відповідно до п.1.9.1. Частини № 2 цього
кредитного договору, банк має право
вимагати дострокового виконання
боргових зобов'язань в цілому або у
визначеній банком частині у випадку
невиконання позичальником та/або
поручителем, та/або майновим
поручителем своїх боргових та інших
зобов'язань за кредитним договором
та/або умов договору поруки. При цьому,
виконання боргових зобов'язань повинно
бути проведено позичальником протягом
30 календарних днів з дати одержання
позичальником відповідної вимоги.

ПАТ „ОТП Банк" було направлено
рекомендованою поштою на адресу ОСОБА_1
письмову досудову вимогу про погашення
заборгованості за кредитним договором
№ СL-501/031/2007 від 03.09.2007 року за вих.№
22-2/94087 від 20.07.2009 року, яка містить
вимогу про дострокове повернення
кредиту та сплату усіх нарахувань за
ним в повному обсязі протягом 30
календарних днів з дати отримання цієї
вимоги, але ОСОБА_1, який отримав цю
досудову вимоги особисто під розпис
31.08.2009 року, залишив її без задоволення.

Таким чином, встановлений заново строк
повернення кредиту та сплати усіх
нарахувань за ним по кредитному
договору № СL-501/031/2007 від 03.09.2007 року
настав 30 вересня 2009 року, але ОСОБА_1
станом на дату судового розгляду даної
справи ще не виконав ці свої
зобов'язання за вказаним договором,
незважаючи на те, що встановлений цим
договором кінцевий строк повернення
кредиту та сплати усіх нарахувань за
ним сплинув 03.09.2013 року.

Через невиконання ОСОБА_1 своїх
зобов'язань за згаданим кредитним
договором, його заборгованість за цим
договором станом на 27.01.2012 року склала
28121,50 дол.США, що в еквіваленті по курсу
НБУ (7,9898грн. за 1дол.США) на вказану дату
становить 224685,16 грн., та 820100,88 грн., що
разом по курсу НБУ на 27.01.2012 р. становить
1044786,04 грн., з яких : заборгованість за
кредитом - 23886,73 дол.США, що в
еквіваленті по курсу НБУ становить
190850,20 грн. ; заборгованість по процентам
за користування кредитом - 4234,77 дол.США,
що в еквіваленті по курсу НБУ становить
33834,96 грн. ; сума пені за прострочення
виконання зобов'язань - 820100,88 грн.

Вирішуючи дану справу, суд враховує, що,
по-перше, згідно з умовами договору
купівлі-продажу кредитного портфелю №
б/н від 26.112010 р. ПАТ „ОТП Банк"
відступило, а ТОВ „ОТП Факторинг
Україна" прийняло право вимоги за
кредитним договором № СL-501/031/2007 від
03.09.2007 року, отже до ТОВ „ОТП Факторинг
Україна" перейшли всі права ПАТ „ОТП
Банк" до боржника ОСОБА_1 за кредитним
договором № СL-501/031/2007 від 03.09.2007 року ; і,
по-друге, ТОВ „ОТП Факторинг Україна"
не отримувало в установленому законом
порядку відповідної ліцензії на право
здійснення валютних операцій, отже має
право вимагати стягнення боргу з
відповідача ОСОБА_1 лише у національній
валюті України.

Також суд бере до уваги, що відповідно
до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з наданого суду ТОВ „ОТП
Факторинг Україна" розрахунку
заборгованості ОСОБА_1 за кредитним
договором № СL-501/031/2007 від 03.09.2007 року
станом на 27.01.2012 року, сума пені за
прострочення виконання зобов'язань
становить 820100,88 грн., що значно
перевищує загальну суму
заборгованості по кредиту та по
процентам за користування кредитом, що
разом становить 28121,50 дол.США, що в
еквіваленті по курсу НБУ (7,9898грн. за
1дол.США) на вказану дату становить
224685,16 грн.

Більш того, ТОВ „ОТП Факторинг
Україна" не навів в своєму позові
мотивів настання негативних наслідків
для нього через прострочення виконання
ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним
договором № СL-501/031/2007 від 03.09.2007 року
щодо повернення кредиту та сплати
процентів за користування кредитом.

З огляду на наведене, на думку суду,
зменшення розміру неустойки за
виказаним кредитним договором з 820100,88
грн. до 224685,16 грн. буде цілком
відповідати засадам справедливості,
пропорційності і розумності та вимогам
ч.3 ст.551 ЦК України.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ
„ОТП Банк" про визнання недійсним
підпункту 3.1.1. кредитного договору №
СL-501/031/2007 від 03.09.2007 року, який
встановлює, що за порушення прийнятих
на себе зобов'язань стосовно
повернення кредитних коштів, сплати
процентів за користування кредитними
коштами у визначені цим договором
строки, позичальник зобов'язаний
сплатити банку пеню в розмірі 1 % від
суми несвоєчасно виконаного
зобов'язання за кожний день прострочки,
та зазначена пеня сплачується
додатково до прострочених сум, що
підлягають сплаті згідно цього
договору, суд виходить з того, що цей
позов ОСОБА_1 подано до суду в червні 2014
року, тобто після сплину строку
позовної давності, а так само після
сплину встановленого вказаним
кредитним договором кінцевого строку
повернення кредиту та сплати усіх
нарахувань за ним - 03.09.2013 року, і
представник ПАТ „ОТП Банк" в судовому
засіданні просила відмовити у
задоволенні цього позову саме з
підстав пропуску ОСОБА_1 встановленого
законом строку позовної давності для
звернення до суду з цим позовом.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

ОСОБА_1 та/або його представник ОСОБА_3
не заявляли у даній справі клопотання
про поновлення строку звернення до
суду з вищевказаним позовом до ПАТ
„ОТП Банк", а судом не встановлено
обставин, які б дозволяли зробити
обгрунтований висновок про те, що
причини пропущення ОСОБА_1 позовної
давності є поважними.

Більш того, не заслуговують на увагу
суду доводи ОСОБА_1 щодо того, що лише із
роз'яснень адвоката ОСОБА_4 від 30.05.2014
року йому стало відомо про те, що
оспорюваний підпункт 3.1.1. кредитного
договору № СL-501/031/2007 від 03.09.2007 року є
несправедливим та таким, що суперечить
принципам розумності, справедливості
та добросовісності в межах договірних
зобов'язань, а також суперечить засадам
цивільного законодавства та його
інтересам як споживача.

Виходячи з наведеного, суд доходить
висновку, що в позові ОСОБА_1 до ПАТ
„ОТП Банк" про визнання недійсним
підпункту 3.1.1. кредитного договору №
СL-501/031/2007 від 03.09.2007 року слід відмовити
в зв'язку з пропуском ОСОБА_1
встановленого законом строку
звернення до суду з цим позовом згідно
ч.4 ст.267 ЦК України.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ТОВ „ОТП Факторинг Україна", суд стягує
на користь останнього понесені ним і
документально підтверджені судові
витрати в сумі 3219,00 грн., пов'язані із
сплатою судового збору, з ОСОБА_1

На підставі викладеного і керуючись
ст.257, ч.4 ст.267, ст.ст.526, 527, 530, 533, ч.3 ст.551,
ст.ст.611, 612, 623-625, 1048-1050, 1054 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ :

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю „ОТП Факторинг
Україна" задовольнити частково.

У задоволені позову ОСОБА_1
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН :
НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_2, виданий
Приморським РВ УМВС України в Одеській
області 15.09.1997 року, що зареєстрований
та проживає за адресою : АДРЕСА_1) на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю „ОТП Факторинг
Україна" (Код , р/р 3333 в
АТ „ОТП Банк" м.Київ, МФО 300528, адреса
місцезнаходження : м.Київ,
вул.Фізкультури, 28-Д) заборгованість за
кредитним договором № СL-501/031/2007 від
03.09.2007 року у загальному розмірі 449370
(чотириста сорок дев'ять тисяч триста
сімдесят) грн. 32 коп. (з яких :
заборгованість за кредитом - 190850,20 грн.,
що в еквіваленті по курсу НБУ (7,9898грн.
за 1дол.США) на 27.01.2012 року становить
23886,73 дол.США ; заборгованість по
процентам за користування кредитом -
33834,96 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ
(7,9898грн. за 1дол.США) на 27.01.2012 року
становить 4234,77 дол.США ; сума пені за
прострочення виконання зобов'язань -
224685,16 грн.) та судові витрати в сумі 3219
(три тисячі двісті дев'ятнадцять) грн. 00
коп.

У задоволенні решти позовних вимог
товариства з обмеженою
відповідальністю „ОТП Факторинг
Україна" відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Приморський районний суд м.Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення.

Повний текст рішення складено 13
листопада 2014 року.

Суддя
Н.А. Ільченко

12.11.2014