Придніпровський районний суд
Справа № 711/4712/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

31 жовтня 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкас в складі:

Головуючого - судді: Казидуб О.Г.

За участю секретаря: Лісовенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання договору
довічного утримання та визнання
свідоцтва про право на спадщину
недійсним та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
в користуванні квартирою,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання договору
довічного утримання та визнання
свідоцтва про право на спадщину
недійсним, вказуючи що 16 жовтня 2010 року
між ним - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений
договір довічного утримання (ВРА 011210),
який був посвідчений державним
нотаріусом Другої Черкаської
державної нотаріальної контори
Березій І.І. та зареєстрований в а №3-1682.

Відповідно до вищевказаного Договору
ОСОБА_1.(відчужувач майна) передав у
власність ОСОБА_3 (набувачу майна)
належну йому на праві приватної
власності трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1 на умовах того, що в свою чергу
ОСОБА_3 зобов'язувалась довічно
повністю утримувати його,
забезпечувати харчуванням, доглядом,
необхідною допомогою, а у разі смерті -
зобов'язана його поховати. Відповідно
до п.5 Договору довічного
утримання,щомісячна вартість
матеріального забезпечення
(харчування, догляд, необхідна
допомога) визначена сторонами у 500
гривень.

Згідно до п.10 оскаржуваного ним
договору довічного утримання, у разі
смерті набувача майна - ОСОБА_3
обов'язки за договором переходять до
тих спадкоємців, до яких перейде
відчужена за цим договором квартира.
Даний пункт у договорі визначений
відповідно до ч.І ст. 757 ЦК України,
відповідно до якого обов'язки набувача
за договором довічного утримання
переходять до тих спадкоємців, до яких
перейшло право власності на майно, що
було передано відчужувачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її
смерті, відповідач по справі - ОСОБА_2,
яка є рідною дочкою померлої, була
визначена її спадкоємцем. За письмовою
згодою з ним, ОСОБА_2 - прийняла себе
обов'язки по довічному його утриманні.

Відповідно до Свідоцтва про право на
спадщину від 09 червня 2012 року (ВРС 198507),
яке зареєстровано в бюро технічної
інвентаризації 26.06. 2012 ОСОБА_2 володіє
на праві приватної власності -
трикімнатною квартирою АДРЕСА_1.

Згідно з п.3 договору довічного
утримання відповідач по справі, окрім
прав отримала також і обов'язки по його
утриманню, а саме: забезпечувати його
харчуванням,доглядом, необхідною
допомогою. Відповідно до п.5 Договору
щомісячна вартість матеріального
забезпечення визначена сторонами в
розмірі 500 гривень.

Також в оскаржуваному ним договорі
встановлено, що квартира залишається у
довічному його користуванні.

Останнім часом, відповідач по справі
повністю припинила виконувати свої
обов'язки по його утриманню. Більш, того
разом зі своєю сім'єю створила
нестерпні умови для його проживання і
він в березні 2014 року змушений піти зі
своєї квартири. Весь цей час він мешкав
в квартирі своїх давніх друзів,
оскільки іншого помешкання для
проживання в нього немає, добровільно
відповідач розривати договір
довічного утримання не бажає. Сам
своїми коштами себе утримує та сплачує
за квартиру, яка зараз належить
відповідачу.

Те, що ОСОБА_2 дійсно припинила
здійснювати за ним догляд, який
зобов'язувалась здійснювати
відповідно до договору довічного
утримання та при отриманні нею
спадщини на квартиру АДРЕСА_1 можуть
підтвердити свідки: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Відповідно до умов договору довічного
утримання (п.9) цей договір може бути
розірваний за згодою сторін, а у
випадку невиконання його умов і
відмови від добровільного розірвання
однією із сторін - в судовому порядку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.755 ЦК України, договір
довічного утримання може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача у разі невиконання або
неналежного виконання набувачем своїх
обов'язків, незалежно від його вини.

Відповідно до ч. І ст.756 ЦК України, у
разі розірвання договору довічного
утримання у зв'язку з невиконанням або
неналежним виконанням набувачем
обов'язків за договором, відчужував
набуває права власності на майно, яке
було ним передане, і має право вимагати
його повернення. У цьому разі витрати,
зроблені набувачем на утримання та
(або) догляд відчужувача, не підлягають
поверненню.

Відповідно до ст..1218 ЦК України, до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1301 ЦК України, свідоцтво
про право на спадщину визнається не
дійсним за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно видане,
не мала права на спадкування, а також в
інших випадках, встановлених законом.
Просить суд розірвати договір
довічного утримання від 16 липня 2010 року
укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (BPА
№011210), який був посвідчений державним
нотаріусом Другої Черкаської
державної нотаріальної контори
Березій 1.1., та зареєстрований в реєстрі
за № 3- 1682 та визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину, видане
ОСОБА_2 09 червня 2012 року (ВРС № 198507)
другою черкаською державною
нотаріальною конторою, яке
зареєстровано в бюро технічної
інвентаризації 26.06 2012 року на
трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Черкаси,
зобов'язати ОСОБА_2 повернути йому
трикімнатнуквартируАДРЕСА_1.

11.08.2014 року до Придніпровського
районного суду м. Черкаси звернулася з
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про усунення перешкод в користуванні
квартирою, в якому зазначено ,що 16 липня
2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, укладено
договір довічного утримання, за яким у
власність ОСОБА_3 передано квартиру
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.
Вищевказана квартира згідно свідоцтва
на право на спадщину за законом від 09
червня 2012 року за №3-727 перейшла в
спадок ОСОБА_2 (дочці померлої). Згідно
ст. 757 ЦК України до спадкоємців
переходять обов'язки набувача за
вищевказаним договором довічного
утримання.

Враховуючи обов'язки по утриманню
ОСОБА_1, ОСОБА_2 зобов'язана також
здійснювати догляд за квартирою. Однак
останнім часом проти волі Позивача їй
чинять перешкоди у доступі до квартири.
На початку червня на вхідні двері
встановлено інший замок, який
унеможливлює вхід до квартири
Позивачу. Більш того, без згоди
Позивача в квартирі тимчасово
проживають сторонні особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідач за зустрічним позовом
створив перешкоди в користуванні
вищевказаної квартири шляхом заміни
дверного замка. Тим самим позбавивши
можливості Позивача доглядати за
квартирою та виконувати умови договору
довічного утримання, порушивши
передбачені законодавством України, а
саме ст.ст. 319, 321 ЦК України права
користування приватною власністю.

Всі прохання усунути перешкоди в
користуванні квартирою, яка належить
Позивачу на праві власності,
ігноруються, що і стало причиною
звернення до суду.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЦПК України
відповідач має право пред'явити
зустрічний позов до початку розгляду
справи по суті. Просить суд усунути
перешкоди в користуванні належною
ОСОБА_2 на праві власності квартирою,
розташованою за адресою: АДРЕСА_1 зі
сторони ОСОБА_1. Судові витрати
покласти на Відповідача.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав та просив його
задовольнити,в судовому засіданні суду
пояснив, що 16 жовтня 2010 року між ним -
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір
довічного утримання (ВРА 011210), який був
посвідчений державним нотаріусом
Другої Черкаської державної
нотаріальної контори Березій І.І. та
зареєстрований за №3-1682. В січні 2011 року
ОСОБА_3 захворіла та 03.02.2011 року
госпіталізована в Черкаський
онкодиспансер . Кожен раз за лікування
він оплачував гроші. Померла ОСОБА_3 в
його квартирі ІНФОРМАЦІЯ_1. Весь час він
знаходився біля неї. Після смерті
ОСОБА_3 він продовжував їздити на дачу,
яка находиться в кооперативі «Дніпро».
Все літо він жив на дачі, купляв
продукти,сам готовив їжу,з сусідами
їздив додому. В грудні 2012 року коли він
знаходився в госпіталі інвалідів ВВВ с.
Дахнівка стався приступ і його
госпіталізовано до 3 міської лікарні та
зробили операцію. До нього приїжджала
відповідачка та доглядала в лікарні,
відповідачка за довіреністю з його
книжки зняла 2 тисячі гривень,але
операцію повинні зробити йому
безкоштовно. З весни він знову почав
їздити на дачу та займатися дачними
справами. В липні він знову попав до
лікарні з панкреатитом де пробув з 14.07.
по 27.07.2013 року, після виписки він знову
продовжував їздити на дачу, жити та
працювати, також в зимній період він
їздив до рідні в Одесу і Харків .
Привітавши відповідачку з святом 8
березня пояснив, що поїде до рідні в
Харків. Коли повернувся з Харкова він
подзвонив по телефону ОСОБА_2, що він
вирішив розірвати з нею договір
довічного утримання. Вона сказала щоб
він прийшов до неї додому по вул.
Толстого, 62 кв.13 переговорити,коли він
до неї прийшов вона сказала,що ніякого
договору вона з ним не заключала,що
вона отримала від матері ОСОБА_3,як
спадщину, сказала йому що він зрадник
та вона викреслила його ім'я з пам'яті
своєї сім'ї. Його це дуже обурило, тому
що фактично він утримував їх. Він
доглядав матір відповідачки з липня 2007
року по 25.12.2007 року та з травня по
серпень 2011 року. Батько відповідачки
коли дізнався, що він хоче розірвати
договір з його дочкою, оскільки він
зловживає спиртними напоями, почав
його ображати нецензурною лайкою,
погрожував розправою та часто
нагадував, що йому 89 років. По телефону
відповідачки батько погрожував,
виражався в його адрес нецензурною
лайкою та називав його старим козлом.
Тому після цього випадку він вимушений
залишити свою квартиру з квітня 2014
року. Коли він приходив в квартиру він
побачив що пропали деякі речі насосна
станція, на балконі з сундука кришталь,
тому він вирішив замінити замок на
вхідних дверях. Просить розірвати
договір довічного утримання, який вона
отримала у спадок від матері ,з 09.06.2012
року по теперішній час, продуктів
харчування не купляє та матеріального
утримання на суму 500 грн. не надає, за
квартиру він платить сам.

Представник позивача адвокат ОСОБА_12
позов підтримав та просив його
задовольнити, пояснив не заперечує той
факт, що відповідачка під час
перебування в лікарні приходила до
нього, піклувалася, але в період з
вересня по теперішній час договір не
виконується, в зустрічному позові
відмовити, оскільки набувши право
власності на квартиру, у відповідачки
обмежене право у користуванні
квартирою, вона може тільки володіти та
розпоряджатися квартирою, а
користуватися не може, також з квартири
пропадають речі, тому в зустрічному
позові необхідно відмовити.

Представник відповідача за
довіреністю ОСОБА_13 в позові просив
відмовити, зустрічний позов уточнив
просив усунути перешкоди в
користуванні належною ОСОБА_2 на праві
власності квартирою, розташованою за
адресою АДРЕСА_1 зі сторони ОСОБА_1,
шляхом надання ключа від квартири від
зміненого замка ОСОБА_2, суду пояснив що
16 липня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
укладено договір довічного утримання,
за яким у власність ОСОБА_3 передано
квартиру АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
померла. Після смерті ОСОБА_3 до дочки
відповідачки, вищевказана квартира
перейшла згідно свідоцтва на право на
спадщину за законом від 09 червня 2012
року. До укладення договору довічного
утримання позивача ніхто не
примушував, це було вільне
волевиявлення, оскільки вони проживали
однією сім'єю протягом багатьох років,
а самих нестерпних умов позивач не
підтвердив та, як і свідки, всі факти по
справі є надуманими, а тому почав
наголошувати на невиконання
обов'язків, а саме щомісячне
забезпечення в розмірі 500грн..Доказів
про перерахунок коштів у відповідачки
не має. В якості догляду за позивачем
здійснювалося прибирання в квартирі,
харчування, допомога в лікуванні. Між
сторонами були довірливі відносини,
щодо виконання умов про матеріальне
забезпечення. Між позивачем та ОСОБА_3
були далеко не дружні відносини, не як
чоловіка та жінки, а наближені, коли
вона перебувала під доглядом позивача,
не як сусідка, а як дружина на підставі
приязних відносин. Був укладений
договір довічного утримання. Позивач
не немічна особа, він міг забезпечити
себе будь-чим, він бажав залишитися в
сім'ї відповідачки, та казав що вона
його дочка і він ніколи її не лише. В 2013
році провідував родичів, ті доводи що
відповідачка приділяла не достатньо
уваги, не можуть бути доказом, оскільки
відповідачка телефонувала на
мобільний телефон позивачу, цікавилася
ним. В 2014 році поведінка родинних
відносин змінилася, він привітав
відповідачку з 8 Березням та поїхав до
Харкова і почалися різкі відносини,
позивач перестав відповідати на
телефонні дзвінки та захотів розірвати
договір, почалися звинувачення до
відповідачки відносно невиконання
договору довічного утримання, позивач
не сам звертався, а через сторонніх
осіб, у позивача є знайома, її син був
свідком, як було підтверджено, що в них
скрутні обставини з житлом, чоловік
паралізований, позивач має намір
укласти договір з іншими особами. На
протязі 30 років проживали двері в
двері, те що від ОСОБА_3, яка померла
відмовилася сім'я це неправда, вона
проживала в його квартирі оскільки в
нього квартирі були кращі умови для
хворої. Після розірвання договору
довічного утримання, невідомо в яких
руках опиниться позивач.

Відповідачка ОСОБА_2 просила в позові
позивачу відмовити, зустрічний позов
уточнила просила усунути перешкоди в
користуванні належною ОСОБА_2 на праві
власності квартирою, розташованою за
адресою АДРЕСА_1 зі сторони ОСОБА_1
шляхом надання ключа від квартири від
зміненого замка ОСОБА_2, проте що в
договорі зазначено, що матеріальне
забезпечення визначена сторонами в
розмірі 500 грн. вона дізналася в квітні
2014 року, претензій з боку позивача
ніколи до неї не було, завжди були
дружні відносини, він для неї краще, чим
рідний батько. Оскільки ОСОБА_1
договору довічного утримання не давав,
коли позивач заявив розірвати договір
вона пішла до нотаріуса та взяла
договір. Ключі у позивача були від її
квартири, від дачі та від квартири її
батьків. Насосна станція яка
зберігалася в позивача квартирі була
їх спільним майном, оскільки літом вони
брали на дачу, а зимою привозили та
зберігали в нього в квартирі. Тому
весною дану насосну станцію забрали на
дачу, із сундука кришталь ніхто не брав.
Коли позивач перебував на дачі з
власної ініціативи та стало йому
погано, позивач зателефонував їй, вона
невідкладно відвезла його до лікарні.
Враховуючи обов'язки по утриманню
ОСОБА_1, ОСОБА_2 зобов'язана також
здійснювати догляд за квартирою. Однак
останнім часом проти волі позивача їй
чинять перешкоди у доступі до квартири,
на вхідні двері встановлено інший
замок, який унеможливлює вхід до
квартири позивача. Більш того, без
згоди власника в квартирі тимчасово
проживають сторонні особи.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що
проживають з позивачем в одному
під'їзді і на одній площадці у позивача
44, а в нього 45 квартири. Жили вони мирно
та дружно, ходили один до одного в гості
жили по людські, ніколи не було
скандалів. А почалося це все з березня
2014 року. Почалося з того що ОСОБА_1
захотів поїхати до Харкова до свого
товариша. Через місяць він заходить та
запитує чи за квартиру заплатили,
оскільки він залишав гроші. А потім
говорить що збирається їхати в Харків,
оскільки збирається там жити. В
позивача були ключі від їхньої дачі та
45 квартири, а в нього від його 44
квартири і вони заходили один до одного
без стуку. Взявши ключі від квартири
ОСОБА_1 та 100 гривень, заходить до нього
і віддає ключі від його квартири та
віддає 100 гривень боргу в замін просить
повернути свої ключі від квартири та
від дачі. З того часу він його не бачив і
не знає куди він дівся. Через деякий час
почав телефонувати на мобільний
телефон позивача, перший раз він
відповів, але на прохання щоб позивач
приїхав додому та розповів що
трапилось, той відповів що зайнятий,
але пообіцяв приїхати на наступний
день. На другий день ОСОБА_1 не приїхав,
тож він знову до нього зателефонував,
він сказав що прийде післязавтра з
документами. Потім позивач дзвонив на
його домашній телефон 20.04.14 з телефону
НОМЕР_1. Де знаходився позивач він не
знав, лише потім дізнався, що цей
телефон в юго-западному районі, він
передзвонив на цей телефон обізвалася
жінка ОСОБА_5, запитавши чи ОСОБА_1 там
проживає і чи можуть його позвати до
телефону, вона передала йому трубку,
позивач сказавши чого його тероризують
поклав трубку. Через хвилину
роздається дзвінок з номеру НОМЕР_2,
відповівши на дзвінок почув крики та
погрози та поклавши трубку, більше
ніхто не дзвонив. Після цієї розмови
він бачив що позивач приходив в
квартиру з свідком ОСОБА_17 В 2011 році
об'явилася ОСОБА_18 вона приходила
приносила позивачу вареники і так вони
почали спілкуватися, вона була в
квартирі позивача пару раз. Між
позивачем та відповідачем були
нормальні відносини, вона доглядала,
приходила. Раніше претензій не було.
Він був як член сім'ї. Між його дружиною
та позивачем були нормальні сусідські
відносини. Він був присутній коли
заключався договір про довічне
утримання. Документи зберігалися в
позивача. Після смерті його дружини
вони поїхали до нотаріальної контори,
йому треба було підписати що він
відмовляється від спадщини. Він
підписав бумагу що відмовляється і
поїхав, а сторони залишилися це було в
2012 році. Позивач не був проти щоб його
дочка доглядала за ним, а навпаки
просив дозволу чи можна з ними жити, він
людина забезпечена, має власну
квартиру, нащо він погодився.
Ініціатива про укладення договору була
від позивача. Дружина хворіла з 2007 року,
спочатку проживала дома, а потім у
нього пів року. Не тільки позивач
доглядав його дружину, а і він з дочкою.
Позивач проживав літом у себе дома і на
дачі. Зять забрав насосну станцію на
дачу у них також були ключі від
квартири. Ніколи не допускав погрози в
сторону позивача.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що
позивач був для них взірцем
інтелігентності, порядності, доброї
людини, вічливості. Говорив, що поки при
здоров'ї, хоче запропонувати ОСОБА_19
щоб він відмовився від спадщини і
оформити спадщину на ОСОБА_2, він ходив
до нотаріуса, яка сказала йому, що
необхідно оформити спадщину після
смерті ОСОБА_3 через 6 місяців
Відповідачка за ним не доглядала, вже
як попав він у лікарню вона і день і ніч
сиділа там, коли вона приходила
відповідачка була у нього.
Відповідачка плакала переживала, щоб
позивач переніс операцію. Позивач
після операції став добре себе
почувати та влітку знаходився на дачі,
оскільки там позивач ходить на рибалку,
їсти йому привозять, в холодильнику в
нього все є він там відпочиває. Але коли
знову позивачу стало на дачі погано він
зателефонував відповідачці, вона
невідкладно в ночі відвезла його до
лікарні та залишилася його доглядати.
Вилікувавшись 8 Березня він привітав
ОСОБА_2 та її та поїхав на Харків. Як
стало відомо він поїхав не на Харків а в
ЮЗ район м. Черкаси. При спілкуванні з
ОСОБА_5 їй стало відомо, що позивач
попросився до них проживати. Спочатку
по телефону вони спілкувалися, а згодом
позивач став уникати розмов . 8 квітня
2014 року приїжджає до відповідачки та
просить піти з ним до нотаріуса, але
нотаріус відмовила в розірванні
договору, оскільки необхідно
звертатися до суду. ОСОБА_2 спочатку
погодилася на розірвання договору в
присутності родичів з Харкова. Позивач
говорив що до відповідачки претензій
не має, про нестерпні умови їй невідомо,
ініціатором укладення договору
довічного утримання був ОСОБА_1.
Позивач живе ЮЗ районі м. Черкаси у
ОСОБА_5 яка приїжджала на дачу після
смерті ОСОБА_3. Померла ОСОБА_3 була
зареєстрована в позивача квартирі
раніше, чим укладений договір
довічного утримання. В померлої в
медичній карточці було записано що
позивач - чоловік, а в свою чергу
позивач на всякий випадок носив при
собі записку де було зазначено, що
відповідачка його дочка а її чоловік
-зять.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що
проживає на одній площадці зі
сторонами. Сім'ю позивача знає давно,
дуже тісно спілкувалася з позивача
померлою дружиною ОСОБА_30. Позивач
ніколи не був немічним, сам ходив в
магазин, обслуговував себе сам. В
квартирі позивача була за життя його
дружини, після смерті не була. Догляду
не було оскільки людина ходяча, він
працює.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що знає
позивача з 1986 року, проживає в одному
під'їзді на 8 поверсі, ніколи не бачила
його хворим, і ніколи не бачила на
костилях. Людина сам себе обслуговує
сам ходить в магазин, і здається що сам
доглядав за хворою ОСОБА_3 Він був
забезпеченою людиною, а зараз нічого
немає, навіть квартиру відібрали. За
життя дружини були добрі відносини та
часто ходила в квартиру, після смерті
дружини, була в квартирі в лютому 2014
року.

Коли ОСОБА_30 жива була то в квартирі
було багато кришталю, а зараз не має.
Він весь час був на дачі його майже не
було дома літом, весною, осіню. В
квартирі було чисто, він сам прибирає
та в магазин ходив. Зі слів позивача він
іноді ходив до ОСОБА_2 обідати. На дачі
не була, просто бачила як вони разом
їздили.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що знає
ОСОБА_3 і ОСОБА_1. Жінка його робила в них
ремонт та він приходив до них. Позивач
приїхав до нього і сказав що він не може
дома жити. Потім ми їздили до них на
дачу в Чапаєвку, позивач помагав,
займався господарською роботою на
дачі. ОСОБА_3 лежала у позивача в
квартирі, бо він приходив провідувати,
у нього була трьох кімнатна квартира.
Позивач платив за ремонт сам. ОСОБА_1
сам ходив скуплявся на обід. Підчас
лікування ОСОБА_3 в Києві він сам біля
неї сидів, а також дома. Позивач на дачі
був не лише сам, а і з іншими, і туди
їздив за особистим бажанням. Ремонт в
квартирі здійснювався ще до укладення
договору. Свідком нестерпних умов він
не був. В гостях він часто був у
позивача, але про те що там є хазяйка
було не видно так, як було не прибрано
це був кінець 2013 року. Відповідачку він
особисто не знає, бачив її при зустрічі
біля фонтану де представився діловим
партнером адвоката ОСОБА_31.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснив, що знає
позивача близько 30 років, він є
колишній колега матері. В квітні 2014
року позивач приїхав з Харькова від
своїх родичів і попросився пожити у
його матері. Коли батько відповідачки
зателефонував до його матері в квітня
місяці та запросила до телефону
позивача, мама передала йому трубочку,
а потім він почав його ображати.
Позивач поклав трубку, але батько
відповідачки знову йому зателефонував
і продовжив свої образи. Потім вони
розмовляли з відповідачкою у
нотаріуса, щоб розірвати договір
добровільно, ОСОБА_2 говорила що
віддасть квартиру, чоловік її
підтримав, що це потрібно зробити по
швидше. Замок в квартиру поставив він,
оскільки були постійні візити в
квартиру відповідача та зникало майно,
а саме: насосна станція, ваза
кришталева, це те що замітили з великих
речей. На даний час позивач проживає у
його батьків .В квартирі позивача
ночував раза 3-4. Якщо в квартирі батьків
його немає зі своєю сім'єю, то там
достатньо місця, в іншому випадку не
достатньо житлової площі, батько
паралізований лежить в одній кімнаті,
мати в іншій кімнаті, а позивач в залі,
житлом він забезпечений. З 2010- по 2014
року бачився з позивачем один раз в рік,
тоді коли він приїжджав до матері. З
останньої осені він на дачу не їздив,
зиму провів в Харкові, в Одесі. Коли він
приїхав в квартиру позивача з жінкою на
3-4 дні то склалося таке відчуття що не
прибиралося місяця 3, було повно пилі,
павутина по кутках, відповідачка там
взагалі не появляється. Що стосується
нестерпних умов то погроза життя це і є
нестерпні умови .

Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що він
лікуючий врач позивача, знає обидві
сторони по справі, познайомився коли
позивач перебував в хірургії, проводив
хірургічне втручання, наскільки він
пам'ятає позивач був двічі в лікарні з
19.12.12 по 30.12.12 року в нього було
запалення жовчного міхура, було
проведено оперативне втручання
видалення жовчного міхура, з 15.07.13 по
27.07.13 року було післяопераційне
ускладнення та запалення підшлункової
залози. Догляд позивача проводили
разом з ОСОБА_2. Відповідачка
допомагала возити на процедури, була
присутня на УЗІ, рентгені, томографії.
Так як пацієнт поступив зрілий і
важкий, більше нікого з родичів він не
бачив. Спілкувався з ОСОБА_2, щодо ліків,
медичних препаратів та лікування.
Спочатку думав що це родичка. З другого
разу дізнався що ні, але йому було
байдуже, головне щоб виконували його
призначення та позивач, був
забезпечений препаратами, виконували
дієту, харчування, догляд, а саме:
піднімати, садити, перевертати. Він
спілкувався з ОСОБА_2 всі його
призначення були виконані. Інших осіб
що приходили до хворого він не пам'ятає.
Документи на виписку видавала старша
медична сестра, не бачив хто його
забирав. Рекомендації побажання
обговорені були з ОСОБА_2. Щодо ціни
операції: проходила безкоштовно, йому
особисто ніхто не платив. Але лікування
було дорогим. Для точної ціни потрібно
підняти історію хвороби, а саме лист
призначення. Операція була з
ускладненнями з захворюваннями тобто
було дорого вартісне лікування більше
ніж 10 000 гривень навіть набагато
дорожче.Він призначав лікування а
догляд здійснювала, рідна особа. Догляд
був хороший. Дідусь був достатньо
тяжкий.

Суд, заслухавши позивача,адвоката
позивача ОСОБА_12
відповідачку,представника
відповідачки за довіреністю ОСОБА_13,
пояснення свідків
ОСОБА_6,ОСОБА_23,ОСОБА_9,ОСОБА_7,
ОСОБА_11,ОСОБА_19,ОСОБА_24,вивчивши та
дослідивши письмові матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає відмові з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Докази надаються сторонами та іншими
особами, що беруть участь у справі.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях. Обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування (ч.ч.2, 3 ст. 58 ЦПК). Крім того,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч.2 ст. 59ЦПК).

Відповідно до ст.744 ЦК України за
договором довічного утримання
(догляду) одна сторона (відчужував)
передає другій стороні (набувачеві) у
власність житловий будинок,квартиру
або їх частину ,інше нерухоме майно або
рухоме майно ,яке має значну цінність,
взамін чого набувач зобов'язується
забезпечити відчужувача утриманням та
(або) доглядом довічно.

В судовому засіданні встановлено ,
сторони перебувають в дружніх
відносинах ,є сусідами на протязі
більше 30 років ,позивач проживає в
квартирі АДРЕСА_1 ,а померла ОСОБА_3
проживала в квартирі АДРЕСА_2
,відповідачка ,дочка померлої проживає
в АДРЕСА_3.

Позивач за своєю особистою волею
запропонував укласти з нею договір
довічного утримання та 16 липня 2010 року
між позивачем та померлою ОСОБА_3, яка
також була зареєстрована як зазначено
в договорі за адресою ,що й ОСОБА_1
кв.АДРЕСА_1 був укладений договір
довічного утримання, який посвідчений
державним нотаріусом Другої
черкаської державної нотаріальної
контори Березій І.І.

Відповідно до умов Договору п.3
відповідачка зобов'язується довічно
повністю утримувати позивача,
забезпечувати його харчуванням,
доглядом, ліками, необхідною допомогою,
та в разі його смерті - поховати.

Відповідно до п.4 вказана квартира
залишається у довічному користуванні
за ОСОБА_1 та п.5 дано договору зазначено
що щомісячна вартість матеріального
забезпечення
(харчування,догляду,необхідної
допомоги) визначена сторонами в
розмірі 500 гривень.

Судом встановлено що ОСОБА_1 передав у
власність кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_3 Вказана
квартира, як зазначено в договорі,
залишається у довічному користуванні
за ОСОБА_1, позивач зареєстрований та
проживає у вказаній квартирі, судом
встановлено, що позивачу відповідачка
не чинить перешкод в довічному
користуванні квартирою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Відповідно до договору довічного
утримання п.9 договір може бути
розірваний за згодою сторін ,а у
випадку невиконання його умов і
відмови від добровільного розірвання
однією із сторін в судовому порядку. В
п.10 даного договору зазначено ,що у разі
смерті набувача майна обов»язки за
договором переходять до тих
спадкоємців,до яких перейде відчужена
за цим договором квартира. При
відсутності у набувача майна
спадкоємців або при відмові їх від
цього договору довічного утримання
квартири,що відчужена з умовою
довічного утримання,повертається
відчужувану. П.11 зазначено ,що право
власності на квартиру у набувача
виникає з моменту підписання
нотаріального посвідчення та
державної реєстрації в КП ЧООБТІ .

Після смерті ОСОБА_3 позивач
запропонував ОСОБА_2, щоб батько ОСОБА_19
відмовився від спадщини після смерті
дружини ОСОБА_3 та спірну квартиру
оформити на відповідачку. Спочатку
позивач сам пішов узнав як правильно
зробити ,щоб оформити спадщину, потім
вони: позивач,відповідачка та батько
відповідачки пішли до нотаріуса ,де
батько написав заяву про відказ від
спадщини та вони оформили спадщину за
законом на дану квартиру.

Вищевказана квартира згідно свідоцтва
на право на спадщину за законом від 09
червня 2012 року за №3-727 перейшла в
спадок ОСОБА_2 (дочці померлої). Згідно
ст. 757 ЦК України до спадкоємців
переходять обов'язки набувача за
вищевказаним договором довічного
утримання.

Оскільки позивач заперечував проти
переоформлення комунальних платежів
на власника квартири, оскільки бажав
сплачувати сам комунальні послуги , на
час його відсутності залишав гроші
відповідачці для сплати комунальних
послуг,тому комунальні послуги
приходять на позивача. Відповідачка
приходила до позивача убирати в
квартирі по мірі необхідності,на обід
приходив до відповідачки та вона
давала продукти з собою, спілкувалася з
ним. Крім того позивач сам випікав
пиріжки та приносив їм . Коли
відповідачка не приходила до позивача,
вона обов'язково спілкувалась по
мобільному телефону. Під час
перебування в лікарні з 19.12.2012 року по
30.12.2012 року, коли було проведено
оперативне втручання, а саме видалення
жовчного міхура та 15.07.2013 року по 27.07.2013
року,після операційне запалення а
також запалення підшлункової
залози,догляд був з боку з ОСОБА_2
допомагала возити на процедури, була
присутня на УЗІ, рентгені, томографії,
доглядала за позивачем.

У відповідача як набувача виникає два
зобов'язання забезпечувати
відчужувача утриманням та забезпечити
догляд (довічно), але обов'язок щодо
утримання поглинає зобов'язання з
догляду. Істотними умовами договору є
умови про предмет та оцінку
матеріального забезпечення
відчужувача, виконання договору
полягає у наданні всіх видів
матеріального забезпечення у натурі
відповідно до змісту договору та
відповідно до умов п.5 Договору
,щомісячна вартість матеріального
забезпечення визначена сторонами в
розмірі 500 грн.

Враховуючи обов'язки по утриманню
ОСОБА_1, ОСОБА_2 зобов'язана також
здійснювати догляд за квартирою. З
квітня місяця позивач в квартирі не
проживає,змінив замки в квартирі з
дозволу позивача свідок по справі
ОСОБА_23,а тому відповідачці чинять
перешкоди у доступі до квартири, який
унеможливлює вхід до квартири
відповідачці та інколи проживає в
даній квартирі свідок ОСОБА_23 з
дружиною. На думку суду відповідачка
виконувала свої обов'язки перед
позивачем ,претензій з боку позивача до
відповідачки до березня 2014 року не
було, але з березня 2014 року позивач
почав приховувати своє реальне місце
перебування, що призвело до того що
відповідачка не змогла навідувати
позивача та забезпечувати його
належним доглядом порушуючи
передбачені законодавством України ,а
саме ст.ст.319,321 ЦК України права
користування приватною власністю. Тому
суд вважає за необхідне усунути
перешкоди в користуванні належною
ОСОБА_2 на праві власності
квартирою,розташованою за адресою
АДРЕСА_1 зі сторони ОСОБА_1 шляхом
надання ключа від квартири від
зміненого замка ОСОБА_2.

Позивачем в судовому засіданні на
думку суду не було підтверджено ,що
позивачка разом з сім»єю створила
нестерпні умови для проживання
позивача в квартирі АДРЕСА_1 та не
доведено позивачем що з квартири
пропадає майно позивача, насосна
станція яка зберігалася в квартирі
позивача була у спільному користуванні
сторін та в літній період,тобто в даний
час знаходиться на дачі,а зимою
привозять та зберігають в квартирі.
Проте що з квартири пропадає майно
позивача ,позивачем не доведено ,
насосна станція яка зберігалася в
квартирі позивача була у спільному
користуванні сторін та в літній період
,в даний час знаходиться на дачі ,а
зимою привозять та зберігають у
позивача в квартирі .

Пояснення свідків які позивач надав
суду та приєднані до матеріалів справи
ОСОБА_25 ОСОБА_26,ОСОБА_27 , ОСОБА_28, ОСОБА_29
(арк..спр.112-116), суд не може взяти до
уваги ,оскільки дані свідки не були
допитані не в судовому засіданні та не
попереджались про кримінальну
відповідальність.

На думку суду не можливо стало
виконувати умови укладеного договору
довічного утримання, саме через
небажання позивача ОСОБА_1 щоб
відповідачка продовжувала виконувати
свої обов'язки і наполягав на його
розірванні, який сам порушує умови
довічного утримання, а не через
невиконання або неналежне виконання
своїх обов'язків
відповідачкою,оскільки він сам
відмовляється від догляду за ним
відповідачки,що неодноразово зазначав
в судовому засіданні що він є
забезпеченою людиною і не потребує
грошових коштів. Також підтвердив той
факт що відповідачка
телефонувала,виконувала обов'язки по
квартирі та догляд під час перебування
на операціях в лікарнях.

Крім того в судовому засіданні позивач
зазначив щодо необхідності надання
йому матеріальної допомоги в розмірі
500грн,позивач пояснив: «А зачем она
должна мне была их давать, я не нуждался
в этих деньгах».

Натомість договором довічного
утримання ,укладеного між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,визначено обов»язок набувача
надавати матеріальне забезпечення та
догляд відчужувану та обов»язок
відчужувача прийняти матеріальне
забезпечення та догляд,що надає йому
набувач. Тому твердження позивача,що
відповідачка порушила умови договору
довічного утримання,оскільки не
утримувала та не надавала йому
послуг,передбачених умовами договору
довічного утримання, є
необґрунтованими ,так як не
підтверджені в судовому засіданні
належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст.525 ЦК України
,встановлено ,що одностороння відмова
від договору не може слугувати
підставою для його розірвання,зміст
будь-якого договору становлять саме
взаємні права та обов'язки його сторін,
згідно спірного договору обов'язку
відповідачки надавати догляд за
договором кореспондує обов'язок
позивача прийняти такий
договір,опікування.

Згідно ст.755 ЦК України договір
довічного утримування (догляду) можу
бути розірваний за рішенням суду: 1) на
вимогу відчужувача або третьої особи,
на користь якої він був укладений, у
разі невиконання або неналежного
виконання набувачем своїх обов'язків,
незалежно від його вини.

Враховуючи вище викладе ,суд вважає що
позов не знайшов свого підтвердження в
судовому засіданні , тому в позові
необхідно відмовити.

На підставі ст .ст.16,319,321,391 ,525,744,749,755,757
ЦК України ,керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 212,
213, 215, 223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного
утримання та визнання свідоцтва про
право на спадщину недійсним -
відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні квартирою - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні
належною ОСОБА_2 на праві власності
квартирою,розташованою за адресою
АДРЕСА_1 зі сторони ОСОБА_1 шляхом
надання ключа від квартири від
зміненого замка ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
на протязі 10 днів.

Головуючий: О. Г. Казидуб