Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2893/14
Головуючий у 1-й інстанції: Прінь І.П.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука М.П.

при секретарі: Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 20 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«ТАСкомбанк» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищевказаним позовом, протягом
розгляду справи розмір позовних вимог
позивачем було зменшено.

В обґрунтування позову зазначав, що у
2010 році він уклав з ВАТ «АБ «Бізнес
Стандарт» депозитний договір.
Працівником цього банку, внаслідок
вчинення злочину, було заподіяно шкоду
його майну. Рішенням Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24.11.2011 року, яке було
змінено рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 15.02.2012 року, на
його користь стягнуто грошові кошти в
загальній сумі 4919,58 грн. та судові
витрати в розмірі 171,00 грн. Рішенням
апеляційного суду Запорізької області
від 15.02.2012 року рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24.11.2011 року було змінено в
частині правових підстав покладання на
Банк відповідальності за заподіяну
матеріальну шкоду.

Внаслідок примусових виконавчих дій
грошові кошти в загальній сумі 5090,58 грн.
були перераховані на його рахунок
тільки 15.11.2013 року. З ПАТ «ТАСкомбанк»
за рішенням суду були стягнуті
проценти за користування грошовими
коштами лише до 01.05.2011 року. Тому вважає,
що він має право на отримання процентів
від Банку за період з 01.05.2011 року по
15.11.2013 року.

Позивач зазначає, що своїми діями
відповідач завдав йому матеріальної
шкоди у розмірі 3660,83 грн. - це проценти,
які б він отримав в іншому банку з
розрахунку 21,5% річних з щомісячною
виплатою.

Також, вказує, що відповідач на
підставі ст. 625 ЦК України має виплатити
йому суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення та три проценти
річних від простроченої суми. Розмір
загальної суми інфляції за період з
01.05.2011 року по 15.11.2013 року становить 220,94
грн., 3% річних - 576,18 грн.

Крім того, зазначає, що відповідачем
йому завдана моральна шкода, яку він
оцінює у 1500,00 грн., яка полягає в
душевних стражданнях, які він зазнав
внаслідок того, що було порушено його
право розпоряджатися своїми грошовими
коштами з квітня 2010 року по 15 листопада
2013 року.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив суд стягнути з ПАТ
«ТАСкомбанк» на його користь:
матеріальну шкоду в розмірі 3660,83 грн.;
моральну шкоду - 1500 грн.; суму
інфляційних втрат - 220,94 грн.; 3% річних -
510,91 грн.

20 травня 2014 року ОСОБА_3 надав суду
заяву про зменшення розміру позовних
вимог в частині матеріальної шкоди,
суми інфляції та 3% річних, просив суд
стягнути з ПАТ «ТАСкомбанк» на його
користь матеріальну шкоду в розмірі
3198,49 грн., інфляційні втрати - 212,89 грн. та
3% річних в сумі 486,28 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 20 травня
2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини.

22.04.2010р. між ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт»,
правонаступником якого є ПАТ
«ТАСкомбанк» та ОСОБА_3 був укладений
договір № ДВ-120/17066 банківського вкладу
на вимогу для фізичних осіб «Депозитна
лінія «Безмежна», за яким ОСОБА_3
передав Банку на зберігання та
користування грошові кошти в сумі 11 498,28
грн.

11.05.2010р. ОСОБА_3 зняв з вкладного рахунку
1500 грн., а 01.06.2010р. - 6000 грн.

У зв'язку з неповерненням залишку
коштів та процентів за користування
грошовими коштами ОСОБА_3 у травні 2011р.
звернувся до суду з позовом про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 24
листопада 2011р. позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Стягнуто з ПАТ «ТАСкомбанк»
на користь ОСОБА_3 грошові кошти за
вкладним рахунком та проценти за
користування грошовими коштами в
загальній сумі 4919,58 грн. та судові
витрати у розмірі 171,00 грн. У
задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди відмовлено
(а.с. 6-7).

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 15 лютого 2012
року рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 листопада 2011 року змінено
в частині правових підстав покладання
на банк відповідальності за заподіяну
матеріальну шкоду. Рішення суду в
частині розміру стягнутої з банку на
користь ОСОБА_3 суми 4919,58 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди
залишено без змін. Рішення суду в
частині відмови у позові про
відшкодування моральної шкоди не
оскаржувалося (а.с. 8-9).

23.03.2012р. старшим державним виконавцем
ВДВС Бердянського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області було відкрито два виконавчих
провадження за виконавчими листами про
стягнення з ПАТ «ТАСкомбанк» на
користь ОСОБА_3 4919,58 грн. та 171,00 грн. (а.с.
10, 11).

28.04.2012р. державним виконавцем винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження на підставі п. 10 ст. 49 ЗУ
«Про виконавче провадження» та
направлено виконавчі листи до
головного управління юстиції у м. Києві
(а.с. 12).

26.07.2012р. головним державним виконавцем
ВДВС Оболонського районного
управління юстиції в м. Києві відкриті
виконавчі провадження за цими
виконавчими листами (а.с. 13).

ПАТ «ТАСкомбанк» перерахував на
рахунок ВДВС Оболонського РУЮ в м.
Києві грошові кошти у сумі 4919,58 грн. та
171,00 грн., що підтверджується платіжними
дорученнями № 76 від 06.09.2013р. та № 79 від
06.09.2013р. (а.с. 38, 39).

16.10.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження у зв'язку з
фактичним повним виконанням рішення
суду (а.с. 14, 15, 16).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлено
договором або законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Частиною 2 зазначеної статті
встановлено, що зобов'язання виникає з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Частиною 5 вказаної
статті визначено, що у випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішення
суду.

Як зазначалося вище, рішенням
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 24 листопада
2011р. з ПАТ «ТАСкомбанк» на користь
ОСОБА_3 стягнуто грошові кошти за
вкладним рахунком та проценти за
користування грошовими коштами в
загальній сумі 4919,58 грн. та судові
витрати у розмірі 171,00 грн.

Вказане рішення набуло законної сили,
проте банк в добровільному порядку
обов'язок зі сплати грошової суми,
покладений на нього в судовому порядку,
не виконав.

Вказане рішення суду виконано
примусово в порядку виконання судових
рішень на підставі Закону України "Про
виконавче провадження".

Відмовляючи у задоволенні позову в
частині стягнення інфляційних втрат та
трьох відсотків річних від суми боргу,
суд виходив із того, що за порушення
відповідачем обов'язку, який виник у
нього на підставі рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 24 листопада 2011 року, для
нього не можуть наставати негативні
наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК
України.

Проте, такий висновок суду суперечить
вищезазначеним положенням
законодавства, зокрема, ч. 5 ст. 11 ЦК
України, яка прямо передбачає
можливість виникнення грошового
зобов'язання на підставі судового
рішення, а відтак і застосування до
боржника, що прострочив виконання
такого зобов'язання, негативних
наслідків, установлених ч. 2 ст. 625 ЦК
України.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржуване
рішення в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
стягнення інфляційних втрат та трьох
відсотків річних від суми боргу
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про стягнення з
ПАТ «ТАСкомбанк» на користь ОСОБА_3
інфляційних втрат та трьох відсотків
річних від суми боргу в загальному
розмірі 699,17 коп. відповідно до наданого
позивачем розрахунку, який є вірним та
таким, що підтверджується матеріалами
справи.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_3 щодо стягнення матеріальної та
моральної шкоди, суд правильно виходив
з недоведеності позовних вимог в цій
частині.

Доводи апеляційної скарги в частині
неправильності висновків суду щодо
відмови у стягненні матеріальної та
моральної шкоди висновків суду не
спростовують, оскільки є повторенням
обставин, якими ОСОБА_3 обґрунтовував
свої позовні вимоги, всебічна оцінка
яким була дана судом першої інстанції,
і зводяться лише до особистої незгоди з
висновками суду щодо їх оцінки.

Інші докази та обставини, на які
посилається ОСОБА_3 в апеляційній
скарзі, були предметом дослідження
суду першої інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Таким чином, в частині відмови у
стягненні матеріальної та моральної
шкоди рішення суду першої інстанції
відповідає обставинам справи, ухвалене
з додержанням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 20 травня
2014 року по цій справі в частині відмови
у задоволенні позовних вимог про
стягнення інфляційних втрат та трьох
відсотків річних від суми боргу
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення наступного змісту:

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «ТАСкомбанк» на користь
ОСОБА_3 інфляційні втрати та три
відсотка річних від суми боргу в
розмірі 699,17 коп.

В іншій частині рішення по цій справі
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: