АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2330/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 27 Мельник І. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
Скіць М. І. РІШЕННЯ
22 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоСкіця М. І.суддівОхріменко
Н. І. , Качана О. В. при
секретаріОвчаренко І.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» -
Волкова Геннадія Валерійовича на
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 19 березня 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8
та ОСОБА_9 про стягнення заборгованості
за кредитним договором , -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2013 року Банк звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9
про солідарне стягнення
заборгованості, посилаючись на те, що
між ЗАТ «ОТП Банк»та ОСОБА_7 04 січня 2008
року укладено кредитний договір №
СМ-SMEF00/077/2007. Згідно з положеннями
кредитного договору та додаткових
договорів до нього та на підставі
кредитних заявок, банк надав ОСОБА_7
кредит в розмірі 579 319, 99 доларів США, із
встановленням плаваючої процентної
ставки у розмірі 4,4% річних та FIDR
(процентна ставка по строкових
депозитах фізичних осіб у валюті,
тотожній валюті кредиту, що розміщені у
банку на строк 366 днів, з виплатою
процентів після закінчення строку дії
депозитного договору), відповідно до п.
3 частини 1 кредитного договору. Свої
зобов'язання, щодо повернення
кредитних коштів та відсотків за
користування кредитними коштами
ОСОБА_7 належним чином не виконала.
Крім того, для забезпечення виконання
позивальником боргових зобов'язань за
кредитним договором, 05.07.2010 року між
позивачем та ОСОБА_8 було укладено
договір поруки № SR-SMEF00/077/2007. Також, для
забезпечення виконання позичальником
його боргових зобов'язань за кредитним
договором, 04.01.2008 року між банком та
ОСОБА_9 було укладено договір поруки №
SR-SMEF00/077/2007. Згідно з п. 1.1 договорів
поруки поручитель зобов'язується
відповідати за повне та своєчасне
виконання боржником його боргових
зобов'язань перед кредитором за
кредитним договором в повному обсязі.
Відповідно до п. 1.2 договору поруки
поручитель та боржник відповідають як
солідарні боржники, що означає, що
кредитор може звернутися з вимогою про
виконання боргових зобов'язань як до
боржника, так і до поручителя, чи до
обох одночасно.

Позивач ПАТ «ОТП Банк» просив суд
стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 на користь банку
заборгованість за кредитним договором
СМ-SMEF00/077/2007 499 261, 333 доларів США, що
еквівалентно курсу НБУ станом на 10.06.2013
року 3 990 595 грн. 81 коп. та 55 477 грн. 87 коп.
та судові витрати в сумі 3 441 грн.

Заочним рішенням Соснівського
районного суду м. Черкаси від 23 грудня
2013 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_9,
ОСОБА_8 на користь ПАТ «ОТП Банк»
заборгованість за кредитним договором
СМ-SMEF00/077/2007 у розмірі 4 99 261,33 доларів
США, що еквівалентно курсу НБУ станом
на 10.06.2013 року 3 990 595 грн. 81 коп.
заборгованості та 55 447 грн. 87 коп. пені, а
також суму витрат судового збору в
розмірі 3 441 грн., а всього 4 049 484 грн. 68
коп.

В січні 2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали
до суду заяву про перегляд заочного
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 23 грудня 2013 року .

Ухвалою Соснівського районного суду м.
Черкаси від 28 січня 2014 року заяву
відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про
перегляд заочного рішення задоволено.

Скасовано рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 23 грудня
2013 року та призначено справу до
розгляду .

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 19 березня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8,,
ОСОБА_9 на користь ПАТ «ОТП Банк»
заборгованість за кредитним договором
№СМ-SMEF00/077/2007 у розмірі 499 261,33 доларів
США, що еквівалентно курсу НБУ станом
на 10.06.2013 року 3 990 595 грн. 81 коп.
заборгованості та 17 666 грн. 84 коп. пені,
а також суму витрат судового збору в
розмірі 3 441 грн., а всього 4 011 703 грн. 65
коп.

Рострочено виконання рішення суду
строком на 10 років та зобов'язати
ОСОБА_7, ОСОБА_8,, ОСОБА_9 сплачувати по 20
000 грн. щомісячно з березня 2014 року по 31
грудня 2014 року , по 25 000 грн. щомісячно з
01 січня по 31 грудня 2015 року і по 36 544 грн.
67 коп. щомісяця з 01 січня 2016 року.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«ОТП Банк» - Волков Г.В., посилаючись на
неповне встановлення обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення скасувати в
частині розстрочки виконання рішення
та визначення гривневого еквівалента
заборгованості відповідачів з
кредитом і відсотками та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким стягнути з
відповідачів солідарно на користь
банку заборгованість за кредитним
договором № СМ-SMEF00/077/2007в розмірі 499 261,33
доларів США, що станом на 19.03.2014 року
еквівалентно 4 972 542 грн. 99 коп. , в
задоволені клопотання про розстрочку
виконання рішення відмовити.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції
приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги по
наступних підставах:

Так згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності, тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Крім того, за змістом рішення суду
повинно бути мотивовано із зазначенням
встановлених судом обставин, які мають
значення для справи, їх юридичної
оцінки, а також визначених відповідно
до них правовідносин.

Рішення суду першої інстанції в
частині розстрочки рішення не
відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що між ЗАТ «ОТП
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«ОТП Банк» та ОСОБА_7 було укладено
кредитний договір № СМ-SMEF00/077/2007,
відповідно умов якого позивач надав
відповідачу кредит в розмірі 579 319, 99
доларів США, із встановлення плаваючої
процентної ставки у розмірі 4,4 % FIDR
(процентна ставка по строкових
депозитах фізичних осіб у валюті,
тотожній валюті кредиту, що розміщені у
банку на строк 366 днів, з виплатою
процентів після закінчення строку дії
депозитного договору), відповідно до п.
3 частини 1 кредитного договору.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором,
цього ж дня між ЗАТ "ОТП Банк",
правонаступником якого є ПАТ "ОТП Банк",
та ОСОБА_9 був укладений договір поруки
№ SR-SMEF00/077/2007, за яким поручитель
зобов'язалася солідарно відповідати
перед банком по зобов'язаннях ОСОБА_7
за кредитним договором від 04 січня 2008
року.

Крім того, для забезпечення виконання
позичальником боргових зобов'язань за
кредитним договором № СМ-SMEF00/077/2007, 05
липня 2010 року між позивачем та ОСОБА_8
було укладено договір поруки №
SR-SMEF00/077/2007.

Згідно з п. 1.1 договорів поруки
поручитель зобов'язується відповідати
за повне та своєчасне виконання
боржником його боргових зобов'язань
перед кредитором за кредитним
договором в повному обсязі.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки
поручитель та боржник відповідають як
солідарні боржники, що означає, що
кредитор може звернутися з вимогою про
виконання боргових зобов'язань як до
боржника, так і до поручителя, чи до
обох одночасно.

Крім того, внаслідок неналежного
виконання зобов'язання за кредитним
договором №СМ-SMEF00/077/2007 від 04 січня 2008
року станом на 05 червня 2013 року
утворилась заборгованість в розмірі 499
261, 33 доларів США, що станом на 10.06.2013
року за курсом НБУ становить 3 990 595 грн.
81 коп., яка складається: 431 209,77 доларів
США - заборгованість по кредиту; 68 051, 56
доларів США - заборгованість по
відсотках за користування кредитом; 55
477 грн. 87 коп. - пеня за прострочення
виконання зобов'язань.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ТОВ "ОТП Факторинг
Україна", суд першої інстанції виходив
із того, що своїми діями відповідач
порушив умови кредитного договору так
і норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

На підставі п.1.1 ст. 1 частини № 2
кредитного договору відповідач
зобов'язався прийняти, належним чином
використати та повернути Банку суму
отриманого кредиту, а також сплатити
відповідну плату за користування
кредитом і виконати всі інші
зобов'язання, як вони зазначені у
кредитному договорі

Відповідно до п. 1.5.1 ст. 1.5 частини №2
кредитного договору повернення
відповідної частини кредиту та сплата
процентів здійснюється позичальником
щомісяця у розмірі платежу та не
пізніше дати платежу. Розмір та дата
платежу визначені у п. 2 ч. 1 кредитного
договору.

Згідно з п. 2.1.4 додаткового договору №13
від 04.09.2012 до кредитного договору у
випадку невиконання позичальником
боргових зобов'язань понад 92
календарних дні чи невиконання
позичальником або третіми особами
інших умов кредитного договору,
документів забезпечення та/чи
будь-яких інших умов договорів
(правочинів) укладених між банком та
позичальником, та/чи між банком та
третіми особами, що існували на момент
укладання кредитного договору чи цього
додаткового договору, чи таких, що
будуть укладені в майбутньому, понад 30
календарних днів, та/або у випадку
пред'явлення будь-яких позовів
відносно предмету іпотеки на
суму(ціну), що складає більше 10 % від
ринкової вартості предмета іпотеки,
та/або у випадку пред'явлення будь-яких
позовів відносно позичальника на суму
(ціну), що складає більше ніж 10 % від
розміру суми кредиту, та/або у випадку
пред'явлення позичальником та/або
третіми особами, будь-яких позовів до
банку на суму (ціну0, що складає більше
ніж 10% від розміру суми кредиту, сторони
домовилися, що позичальник вважається
таким, що допустив істотне порушення
умов кредитного договору в зв'язку з
чим позичальник зобов'язаний погасити
боргові зобов'язання в повному розмірі
в строки відповідно до п.п. 2.1.4.2 цього
додаткового договору (60 календарних
днів).

За порушення прийнятих на себе
зобов'язань стосовно повернення
кредитних коштів, сплати процентів за
користування кредитними коштами у
визначені договором строки,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку пеню в розмірі 1% від суми
несвоєчасно виконаного зобов'язання за
кожний день прострочки. Зазначена пеня
сплачується додатково до прострочених
сум, що підлягають сплаті згідно цього
договору (п. 3.1.1. частини № 2 кредитного
договору.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Установивши, що боржник та поручитель
не виконують належним чином умови
взятих на себе зобов'язань, суд дійшов
обґрунтованого висновку щодо права
позивача на стягнення суми
заборгованості за кредитним договором.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду стосовно
задоволення позовних вимог в частині
стягнення заборгованості за кредитним
договором та сплати пені за
несвоєчасну сплату процентів в межах
строку позовної давності в 1 рік в сумі
17 666 грн. 84 коп.

Посилання представника банку на
наявність п. п.5.8 в договорі кредиту, де
зазначена позовна давність терміном в
три роки колегія суддів розцінює
критично оскільки позичальник і
поручитель згідно чинного
законодавства несуть солідарний
обов'язок за невиконання умов саме
кредитного договору і покладення на
поручителя додаткових санкцій, поза
межами умов кредитного договору,
чинним законодавством не передбачено.

В цій частині рішення суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку.

Також колегія суддів вважає, що вимога
апеляційної скарги щодо перерахунку
боргу станом на день ухвалення рішення
по курсу 9.95980 грн. за один долар і
відповідно стягнення заборгованості в
сумі 4972542.99 грн., а не 4 011 703.65 грн. коп., що
відповідало курсу на день звернення до
суду, тобто станом на 10.06.2013 року не
підлягає до задоволення оскільки при
розгляді справи в суді першої
інстанції дана вимога не заявлялась,
відповідних розрахунків не надавалось
і суд при ухваленні рішення виходив з
розрахунків боргу наданих позивачем.

Таким чином, на думку колегії суддів,
при винесенні рішення в частині
стягнення боргу за кредитним договором
в солідарному порядку з відповідачів,
суд вірно врахував всі обставини
справи, встановив відповідні
правовідносини, дослідив докази, що
маються у справі як в підтвердження
позову так і в його заперечення та
виніс правильне по суті рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Проте колегія суддів не може
погодитись з висновком суду першої
інстанції в частині розстрочки
виконання рішення суду на десять років
виходячи з наступного.

Так відповідно до ст. 217 ЦПК України суд,
який ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, надати
відстрочку або розстрочити виконання,
вжити заходів для забезпечення його
виконання, про що зазначає в рішенні.

Ст. 373 УПК України визначено, що за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Поряд з викладеним, при вирішенні
спору, колегія суддів також враховує
роз'яснення викладені в п. 37 постанови
Пленуму Верховного суду України від
12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції», про те, що
відповідно до ст. 217 ПЦК України
визначення порядку виконання рішення
суду, надання відстрочки або
розстрочки виконання, вжиття заходів
для забезпечення його виконання
можливе лише за наявності для цього
підстав, про що зазначається
безпосередньо в рішенні суду при його
ухваленні.

Так в заяві, поданій до суду ОСОБА_7 про
розстрочку виконання рішення суду в
якості обставин, які мають характер
особливих виняткових обставин,
зазначено складний фінансовий стан та
начебто недостатня вартість належного
їй майна для погашання заборгованості.

Проте в матеріалах справи відсутні
докази , які унеможливлюють виконання
ОСОБА_7 судового рішення або
ускладнюють його виконання.

Також судом першої інстанції не взято
до уваги інших відповідачів ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, які являються солідарними
боржниками та які не зверталися до суду
із заявами про розстрочку виконання
рішення.

Згідно вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування або зміни
постановленого судом першої інстанції
рішення є невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення справи, постановлення
рішення із порушенням вимог
матеріального або процесуального
права.

За таких обставин, ухвалене у справі
судове рішення підлягає до зміни, а
саме скасування рішення в частині
розстрочи виконання рішення суду.

При ухваленні рішення щодо стягнення
боргу за кредитним договором колегією
суддів порушень норм матеріального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи не
встановлено.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 218 ЦПК України,
колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» - Волкова Геннадія
Валерійовича - задоволити частково.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 19 березня 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8
та ОСОБА_9 про солідарне стягнення
заборгованості змінити.

В частині розстрочки виконання рішення
суду строком на 10 років та зобов'язаня
ОСОБА_7, ОСОБА_8,, ОСОБА_9 сплачувати по 20
000 грн. щомісячно з березня 2014 року по 31
грудня 2014 року , по 25 000 грн. щомісячно з
01 січня по 31 грудня 2015 року і по 36 544 грн.
67 коп. щомісяця з 01 січня 2016 року -
скасувати.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
однак може бути оскаржене в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :