Справа № 450/978/14-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області в
складі:

головуючого-судді Мусієвського В. Є.

при секретарі Гук О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Пустомити
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Успіх
БМ» до ОСОБА_1, Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інкомстрах» про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки,-

в с т а н о в и в :

Позивач ТзОВ «Успіх БМ» звернулося з
цивільним позовом до ОСОБА_1 в якому
просить стягнути з відповідача
матеріальну шкоду в розмірі 62796,00 грн.
Протокольною ухвалою суду до участі у
справі в процесуальному статусі
співвідповідача було залучено ПрАТ
«Страхова компанія «Інкомстрах», однак
позовних вимог позивач не уточнював.

Свої вимоги мотивує тим, що 13.06.2013 року
на перехресті пр-ту. Чорновола та вул.
Хімічна у м.Львові мала місце
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої було завдано технічних
ушкоджень автобусу «МАН» д.н.з. НОМЕР_1,
що належить ТзОВ «Успіх БМ». Винуватцем
вказаної дорожньо-транспортної
пригоди визнано ОСОБА_1,
цивільно-правова відповідальність
якого була застрахована у ПрАТ
«Страхова компанія «Інкомстрах».

Наголошують на тому, що особою, яка
зобов'язана відшкодовувати шкоду
завдану джерелом підвищеної небезпеки,
є фізична або юридична особа, що на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди, позички тощо володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, позовні вимоги
підтримав, заявив клопотання про
залучення до участі у справі
співвідповідача ПрАТ «Страхова
компанія «Інкомстрах», інших клопотань
не заявляв, а в подальшому не з'явився,
не повідомив суд про причини своєї
неявки, хоча про час та місце судового
засідання був належним чином
повідомлений, однак подав заяву у якій
просить проводити судове засідання у
його відсутності, позовні вимоги
підтримав з підстав, вказаних у
позовній заяві. У зв'язку із неявкою
представника позивача, суд не взмозі
з'ясувати думку щодо заявленого
клопотання в позовній заяві про
витребування доказів, а з власної
ініціативи витребовувати не має права.

Відповідач ОСОБА_1 та представник
відповідача ПрАТ «Страхова компанія
«Інкомстрах» у судове засідання не
з'явилися, про причини своєї неявки суд
не повідомили, хоча про час та місце
судового розгляду були належним чином
повідомленими.

Зважаючи на відсутність згоди
позивача, у відповідності із ст. 224 ЦПК
України, суд вважає за доцільне не
проводити судового розгляду при
заочному розгляді справи.

Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України
фіксування судового засідання
технічним засобом здійснює секретар
судового засідання або за
розпорядженням головуючого інший
працівник апарату суду. У разі неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи в разі якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється судом за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та докази
в їх сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.06.2013 р. о 06 год. 40
хв. ОСОБА_1 в м. Львові на перехресті пр.
Чорновола - вул. Хімічна, керуючи
автомобілем «Опель Віваро» д.н.з.
НОМЕР_2, не виконав вимоги дорожнього
знаку 2.1. додатку 1 до ПДР України «Дати
дорогу», внаслідок чого здійснив
зіткнення з автобусом «МАН» д.н.з.
НОМЕР_3, завдавши йому технічних
ушкоджень.

Постановою Пустомитівського районного
суду Львівської області від 19.07.2013 року,
котра не оскаржувалася та набрала
законної сили 30.07.2013 року, винним у
вчиненні вказаної
дорожньо-транспортної пригоди визнано
ОСОБА_1 та притягнено такого до
адміністративної відповідальності.

У відповідності із свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу серія
НОМЕР_4, автобус «МАН» д.н.з. НОМЕР_3
належить на праві власності ОСОБА_4
Згідно тимчасового реєстраційного
талону серії НОМЕР_5 від 23.05.2012 року,
ТзОВ «Успіх БМ» на відповідній
правовій підставі володіє вказаним
транспортним засобом.

Як наголошується представником
позивача, цивільно-правова
відповідальність водія, винного у
скоєнні дорожньо-транспортної пригоди,
застрахована у ПрАТ «Страхова компанія
«Інкомстрах», згідно страхового полісу
№АЕ/1367230, з строком дії такого з 07.12.2012
року по 06.12.2013 року, однак копії такого
суду надано не було, через, що суд не
може встановити чи передбачена умовами
такого франшиза і в якому розмірі.

19.03.2014 року позивачем було оформлено
повідомлення про страховий випадок, що
мав місце 13.06.2013 року.

Не зважаючи на це, сума страхового
відшкодування позивачу не виплачена
досі, тому підлягає стягненню із
страховика, згідно ст. 22 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у якій ідеться про те, що при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно вимог ст.22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права має право на її
відшкодування. Збитками, зокрема, є
витрати, яких особа зазнала у зв'язку із
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права.

Відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України
шкода, завдана особі чи майну фізичної
або юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

Положеннями п.16 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» відповідно до ст. 21 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» на території України
забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів.

У зв'язку із цим при пред'явленні
позовних вимог про відшкодування такої
шкоди в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
безпосередньо до особи, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, суд має право виключно в
порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК
України, залучити до участі у справі
страхову організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

Зважаючи на вказане вище, беручи до
уваги те, що є підстави для стягнення
завданої шкоди саме зі страховика,
однак позивачем до ПрАТ «Страхова
компанія «Інкомстрах» жодних позовних
вимог пред'явлено не було, позовні
вимоги про стягнення страхового
відшкодування з ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню.

Окрім того, відповідно до вимог ст. ст.
57, 58, 59, 64 ЦПК України доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Ці дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч цьому, позивачем не доведено,
яку саме шкоду було завдано
транспортному засобу «МАН» д.н.з.
НОМЕР_3, в чому така полягала,
відповідного висновку експертного
авто товарознавчого дослідження суду
надано не було, а клопотання про
призначення відповідної судової
автотоварознавчої екмпертизи заявлено
не було. За таких обставин позовні
вимоги є безпідставними та
необгрунтованими.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 209, 212-216, 218 ЦПК
України, ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК
України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Успіх БМ» -
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення або
отримання копії.

СуддяВ. Є. Мусієвський