Справа №333/6907/14-ц
№ провадження 2/333/2709/14
РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді
Холода Р.С.,

при секретарі
Шевченко
І.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Запоріжжя
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя з позовом про розірвання
шлюбу з ОСОБА_2, зареєстрованого 08.09.2007
року Комунарським відділом реєстрації
актів цивільного стану Запорізького
міського управління юстиції, актовий
запис № 587. Від шлюбу мають
неповнолітню дитину -ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги позивач
мотивує тим, що з листопада 2012 року
шлюбні стосунки між сторонами були
припинені через те, що вони мають різні
погляди про спільне життя, тому
виникали постійні непорозуміння та
сварки, просить суд розірвати шлюб,
оскільки він існує формально.

До судового засідання позивач не
з'явилась, про дату, час та місце
слухання справи була повідомлена
своєчасно та належним чином у
встановленому законом порядку, але
надала заяву, в якій просить розглянути
справу без її участі, просить позов
задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
слухання справи був повідомлений
своєчасно та належним чином у
встановленому законом порядку, але
надав заяву, в якій просить розглянути
справу без його участі, позов визнає в
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони 08.09.2007
року зареєстрували шлюб, про що
Комунарським відділом реєстрації
актів цивільного стану Запорізького
міського управління юстиції 08.09.2007 року
було видано Свідоцтво про шлюб (актовий
запис № 587).

Також, як встановлено в судовому
засіданні, шлюбні відносини між
сторонами припинені з листопада 2012
року, спільне господарство вони не
ведуть, взаємини подружжя не
підтримують. Бажання до примирення у
позивача відсутнє, відповідач теж не
виявив наміру зберегти сім'ю, а отже,
подальше спільне подружжя і збереження
шлюбу неможливо.

Згідно ст. 111 СК України суд приймає
міри до збереження шлюбу, якщо це не
суперечить моральним засадам
суспільства. В даному випадку, позивач
вважає неможливим з моральної точки
зору, продовжувати шлюбні відносини,
тому суд не може зобов'язати її
прийняти заходи до примирення.

Відповідно до статті 112 СК України суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу. Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, що мають
істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що шлюб між сторонами не може
бути збережений, оскільки факти,
встановлені у справі, свідчать про те,
що він фактично розпався, спільне життя
подружжя і збереження сім'ї стало
неможливим, його формальне існування
обмежує особисту свободу позивача та
порушує її особисті інтереси, що має
істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. В зв'язку
з тим, що зазначена вимога не заявлена
позивачем суд вважає за необхідне її не
розглядати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 130, 174, 208, 209, 212, 214-215, 224-226,
292, 294 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 111-115 СК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 08.09.2007 року
Комунарським відділом реєстрації
актів цивільного стану Запорізького
міського управління юстиції, (актовий
запис № 587) - розірвати.

ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1», на
яке було змінене під час державної
реєстрації шлюбу між сторонами.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке
набрало законної сили, є документом, що
засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Р.С. Холод