Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/8690/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Якухно О.М.

суддів
Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря

судового засідання
Добровольською Т.А..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
справу за скаргою відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області на ухвалу Корольовського
районного суду м.Житомира від 10 жовтня
2014 року по справі за скаргою Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» на рішення державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області,-

встановила:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль»
(далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»)
звернулося до суду із скаргою, в якій
просило визнати неправомірною та
скасувати постанову відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області Шевчук Г.І. про
повернення виконавчого документа
стягувану у виконавчому провадженні №
44071418 з примусового виконання
виконавчого листа Корольовського
районного суду м.Житомира у справі №
296/7934/13-ц про стягнення з ОСОБА_4 на
користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 3441
грн. сплаченого судового збору,
посилаючись на те, що дана постанова
винесена передчасно без виконання усіх
можливих дій.

Ухвалою Корольовського районного суду
м.Житомира від 10 жовтня 2014 року скарга
задоволена. Визнано неправомірним
рішення державного виконавця Шевчук
Г.І. відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області щодо винесення постанови від
10.10.2014 року про повернення виконавчого
документа стягувану у виконавчому
провадженні № 44071478 з примусового
виконання виконавчого листа
Корольовського районного суду
м.Житомира № 296/7934/13-ц про стягнення 3441
грн. сплаченого судового збору та
скасовано дану постанову.

В апеляційній скарзі відділ просить
скасувати дану ухвалу та постановити
нову - про відмову у задоволенні скарги,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права.
Вказує, що виконання
здійснювалося у зведеному виконавчому
провадженні, а тому розгляд скарги
повинен проводитися у порядку
адміністративного судочинства. Крім
того, представнику відділу не було
надано можливості подати докази на
підтвердження правомірності дій
державного виконавця.

Представник апелянта підтримала
апеляційну скаргу і пояснила, що
виконавцем вжито всіх заходів для
виконання судових рішень.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали судді першої
інстанції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи скаргу, суд виходив з
того, що державним виконавцем не вжито
всіх можливих заходів для розшуку
майна боржника.

Справу розглянуто за участі
представників заявника та відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області, однак при цьому
було порушено норми процесуального
права, що регулюють порядок розгляду
вказаного питання.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Статтею 386 ЦПК України визначено, що
справа розглядається за участю
заявника і державного виконавця
рішення якого оскаржуються, а у разі
його звільнення, суд залучає до участі
у справі посадову особу, до компетенції
якої належить вирішення питання про
усунення порушення прав чи свобод
заявника.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014
року «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» (далі -
Постанова) надав відповідні
роз'яснення.

Так, у п.5 постанови зазначено, що
враховуючи положення статті 383 ЦПК,
суб'єктом оскарження може бути
державний виконавець чи інша посадова
особа державної виконавчої служби, які
представляють орган державної
виконавчої служби, зазначений у статті
3 Закону України «Про державну
виконавчу службу», оскільки відповідно
до частини другої статті 4 цього Закону
державний виконавець є представником
влади і здійснює примусове виконання
судових рішень, постановлених іменем
України, та рішень інших органів
(посадових осіб), виконання яких
покладено на державну виконавчу
службу, у порядку, передбаченому
законом.

У разі відсутності спеціальної норми
щодо вирішення певних питань, що
виникають при розгляді скарг на
рішення, дії або бездіяльність
посадових осіб державної виконавчої
служби, при розгляді таких скарг мають
застосовуватися положення ЦПК, якими
врегульовано аналогічні питання, а
саме: статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб,
які беруть участь у справі, їхніх прав
та обов'язків (п.13 Постанови).

У відповідності до п.17 Постанови згідно
зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого
провадження, яка звернулася до суду зі
скаргою, бере участь в її розгляді як
заявник, а інші учасники цього
провадження, прав і обов'язків яких
безпосередньо стосується розгляд і
вирішення цієї скарги, - як
заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
посадової особи державної виконавчої
служби розглядаються судом за
загальними правилами ЦПК з
особливостями, встановленими статтею
386 ЦПК, за участю державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби, рішення, дії або
бездіяльність якої оскаржуються. До
участі у справі як заінтересованої
особи залучається інша сторона
виконавчого провадження, оскільки
судовим рішенням може бути вирішено
питання про її права чи інтереси.

Отже, особами, які беруть участь у
справах по оскарженню рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця у
порядку розділу VII ЦПК України є
заявник (стягувач) і заінтересовані
особи - державний виконавець та боржник
(у даному випадку).

Заінтересованою особою (суб'єктом
оскарження) у скарзі зазначено відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області, а не державний
виконавець.

Суд, при розгляді справи, не звернув
уваги на коло осіб, які зазначені у
скарзі, і розглянув справу без
залучення до участі у справі як
заінтересованих осіб державного
виконавця, рішення якого оскаржуються,
та боржника - ОСОБА_4.

Участь у розгляді справи державного
виконавця Шевчук Г.І. у якості
представника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області (а.с.35) не породжує для неї прав
та обов'язків особи, яка бере участь у
справі як державний виконавець, чим
порушені її права, визначені ст.26 ЦПК
України.

Суд апеляційної інстанції не має
процесуальних повноважень на
залучення осіб до участі у її розгляді.

Доводи апелянта про необхідність
розгляду скарги у порядку
адміністративного судочинства
суперечать нормам ст.383 ЦПК України та
роз'ясненням, викладеним у п.9
Постанови, оскільки із наявних в
матеріалах справи даних облікової
картки вбачається, що всі виконавчі
провадження відкриті на виконання
рішень судів при розгляді цивільних
справ.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
скасування ухвали і передачі питання
на новий розгляд до суду першої
інстанції у зв'язку із порушенням
порядку, встановленого для його
вирішення.

Ухвала апеляційного суду не
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, а тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.324
ЦПК України, касаційному оскарженню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л
а :

Апеляційну скаргу відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Корольовського
районного суду м.Житомира від 10 жовтня
2014 року і передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді