Справа № 743/1243/14-ц
Провадження № 2/743/327/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року

Ріпкинський районний суд
Чернігівської області у
складі:головуючого-судді Сташківа
В.Б.,при секретаріНерус Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Ріпки
справу, без фіксування її технічними
засобами

за позовомОСОБА_3 доОСОБА_4про усунення
перешкод у користуванні нерухомим
майном шляхом визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
будинкомтретя особаОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 в інтересах позивачки ОСОБА_3,
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4,
в якому на підставі ст.. 41 Конституції
України, ст.ст. 386, 391, 810, 811 ЦК України,
ст.. 150 ЖК України, просила усунути
перешкод у користуванні нерухомим
майном шляхом визнання останнього
таким, що втратила право користування
житловим будинком АДРЕСА_1,
обґрунтовуючи позов тим, що ОСОБА_3
являється власником житлового будинку
АДРЕСА_1, на підставі договору
купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами,
укладеного між нею та ОСОБА_7 12
листопада 2013 р.. Зазначає, що ОСОБА_4
зареєстрований адресою: АДРЕСА_1, але не
проживає в ньому з 2011 р.. Вказує, що
ОСОБА_7, в порушення умов п. 10 вказаного
договору купівлі-продажу укладеного з
ОСОБА_3 не зняв відповідача ОСОБА_4 до
12.11.2013 р. з реєстраційного обліку за
адресою: АДРЕСА_1. Вказане ігнорування з
боку ОСОБА_4 та ОСОБА_7 порушує її право
власності.

Позивачка ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_8 в позовній заяви просили
розглянути справу у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, будучи належним чином
повідомленим про час та місце судового
засідання.

ОСОБА_7, як третя особа в поданій заяві
просив розглянути справу у його
відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що

- позивачка ОСОБА_3 являється
власником житлового будинку АДРЕСА_1,
на підставі договору купівлі-продажу
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, укладеного між
нею та третьою особою ОСОБА_7 12
листопада 2013 р.;

- відповідач ОСОБА_4 зареєстрований
адресою: АДРЕСА_1;

- третя особа ОСОБА_7, в порушення умов п.
10 вказаного договору купівлі-продажу
укладеного з позивачкою ОСОБА_3 не зняв
відповідача ОСОБА_4 до 12.11.2013 р. з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1;

- відповідач ОСОБА_4 у вказаному будинку
за місцем реєстрації не проживає з 2011
р., що стверджується довідкою
Клубівської сільської ради
Ріпкинського району від 09.09.2014 р. № 184.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1
Першого Протоколу до Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод, до якої Україна приєдналась 17
липня 1997 року відповідно до Закону
України від 17 липня 1997 року № 457/967-ВР
«Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод
1950 року, Першого Протоколу та
Протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»,
закріплено принцип непорушності права
приватної власності, який означає
право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріплює
права власника володіти, користуватися
та розпоряджатися належним йому
майном, на власний розсуд вчиняти щодо
свого майна будь-які правочини,
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316,
317, 319, 321 ЦК України).

Як зазначено в рішенні Європейського
суду з прав людини «Прокопович проти
Росії», «Гіллоу проти Сполученого
Королівства» поняття житла є
автономним, і те, чи конкретне місце
проживання становить чи ні «житло», що
захищається п. 1 ст.. 8 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод, залежить від фактичних
обставин, а саме наявності достатнього
зв'язку з конкретним місцем.

Оскільки поняття «зняття з реєстрації
місця проживання», в розумінні ст. 7
Закону України „Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", пов'язане з
житловими правами особи на певне жиле
приміщення, тому власник такого жилого
приміщення не позбавлений можливості
звернутися з позовом про визнання
такої особи, такою, що втратила право на
це житлове приміщення.

Той факт, що ОСОБА_4 у вказаному будинку
за місцем реєстрації не проживає
більше року свідчить про те, що
відповідач втратив з цим місцем
достатній та постійний зв'язок.

Враховуючи наведене, суд знаходить, що
слід усунути перешкоди у здійсненні
права власності на житловий будинок, з
надвірними будівлями за адресою:
АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_4 таким,
що втратив право на цей будинок.

На підставі ст.. 88 ЦПК України, з
відповідача ОСОБА_4 на користь
позивачки ОСОБА_3 слід стягнути 243 грн. 60
коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 317, 319 ЦК України,
ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод, ст.ст.
3, 7 Закону України „Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", ст. ст. 3, 10, 27, 31, 60,
61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні нерухомим
майном шляхом визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
будинком - задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_3
права власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_4 таким,
що втратив право на житловий будинок, з
надвірними будівлями за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, реєстраційний номер
облікової картки платника податків не
встановлений, паспорт серії НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_3, реєстраційний номер
облікової картки платника податків не
встановлений 243 грн. 60 коп. судового
збору.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через
Ріпкинський районний суд
Чернігівської області протягом 10 днів
з дня отримання копії цього рішення
шляхом подання апеляційної скарги.

Головуючий
В.Б.Сташків