Провадження № 2/752/2597/14
07.10.2014 року Голосіївський районний суд
міста Києва у складі головуючого судді
Фролова М.О., за участі секретаря
Титоренко А.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась у
Голосіївський районний суд міста Києва
з позовом до ОСОБА_2(надалі - відповідач)
про стягнення аліментів.
Мотивувала свої вимоги тим, що що 29.10.1997
року вона розірвала шлюб з
відповідачем. Від шлюбу мають доньку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач зазначає, що донька навчається
на денній формі навчання в ННЦ
Інституту біології КНУ імені Тараса
Шевченка та на платних курсах
іноземних мов, крім того є інвалідом ІІ
Позивач вказує, що батько в вихованні
та утриманні доньки участі не бере, що
значно впливає на належне забезпечення
У зв'язку з зазначеним, позивач просила
стягнути аліменти на утримання доньки
у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів
відповідача щомісячно до закінчення
навчання у вищому навчальному закладі
В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги та просила
суд їх задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову,
зазначивши, що не має можливості
надавати матеріальну допомогу, а також
має на утриманні іншу дитину від шлюбу
з ОСОБА_1 Окрім того, зазначив, що станом
на день розгляду справи донька ОСОБА_3
досягла 24-річного віку.
З'ясувавши позицію сторін, дослідивши і
проаналізувавши докази, які містяться
в матеріалах справи, суд дійшов до
наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5 є донькою позивача та
Відповідно до довідки КНУ імені Тараса
Шевченка від 05.09.2013 року ОСОБА_3 є
студенткою денного відділення
вказаного навчального закладу із
закінченням навчання 30 червня 2015 року.
Окрім того, позивачем були надані
квитанції за сплату навчання у ПП
«Другі курси іноземних мов» (а. с. 6)
Відповідно до вимог ст. 141 Сімейного
кодексу України, мати, батько мають
рівні права та обов'язки щодо дитини,
незалежно від того, чи перебували вони
у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між
батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного
кодексу України, якщо повнолітні
дочка, син продовжують навчання і у
зв'язку з цим потребують матеріальної
допомоги, батьки зобов'язані
утримувати їх до досягнення двадцяти
трьох років за умови, що вони можуть
надавати матеріальну допомогу.
Судом беззаперечно встановлено, що на
момент розгляду вказаної цивільної
справи дочці позивача та відповідача
вже виповнилось 24 роки, оскільки ОСОБА_3
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 3).
Разом з тим, ст. 198 Сімейного кодексу
України визначено, що батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.
Судом встановлено, що позивач не довела
обставини на які вона посилається та не
надала суду документи, які б
підтверджували непрацездатність
Окрім того, відповідачем було
зазначено, що він не може надавати
матеріальну допомогу, вказавши що він
часто хворіє, та потребує медичного
лікування, що підтверджується
виписками з амбулаторної картки (а. с.
Відповідно до ст.60 ЦПК України
обов'язок доказування покладається на
сторін, які посилаються на обставини,
як на підставу своїх вимог і
Положеннями ч. 3 ст. 10 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Суд оцінюючи в сукупності пояснення
учасників судового засідання і докази
досліджені в ході судового розгляду
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню і в обґрунтування такого
висновку суду покладаються усі докази
і пояснення у їх сукупності, які на
переконання суду не залишають місця
для гіпотетичної оцінки фактів, а в
повній мірі і цілком, надають суду
можливість дійти категоричного
висновку про необхідність
констатувати недоведеність позовних
Приймаючи таке рішення, суд вважає, що
виявлення бажання на отримання
матеріальної допомоги у зв'язку з
продовженням навчання є правом
позивача, яке нерозривно пов'язане з
обов'язковою умовою можливості
відповідача надавати таку допомогу і
така умова оцінюється судом у
сукупності з іншими обставинами, що
мають істотне значення для вірного
В той же час, поряд із вищезазначеними
мотивами, суд вважає, що в конкретному
випадку позивачем не доведено
наявність правових підстав для
стягнення з відповідача аліментів на
Зважаючи на вищевикладене та керуючись
ст. ст. 141, 198, 199 Сімейногокодексу
України, ст.ст. 10, 60, 212-215, 223, 294-296 ЦПК
України,суд,-
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів - відмовити у
Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка його оскаржує протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення. Апеляційна скарга подається
до Апеляційного суду міста Києва через
Голосіївський районний суд міста
Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя