У Х В А Л А

"13" серпня 2014 р.

Рівненський міський суд Рівненської
області

в особі судді Рогозіна С.В.

при секретарі Кулик Т.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Рівне
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 на дії відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до
суду із скаргою на дії Відділу
державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції. В своїй заяві заявники просять
суд визнати поважними причини
пропущення ними строку подання скарги
в суд на дії виконавчої служби і
поновити їм такий строк, визнати
незаконною та скасувати постанову
державного виконавця Панчук І.В. ВДВС
Рівненського міського управління
юстиції про закінчення виконавчого
провадження від 15.01.2014 року винесену за
результатами виконання рішення
Рівненського міського суду від 28.05.2013
року та рішення Апеляційного суду
Рівненської області від 02.09.2013 року в
цивільній справі № 1715/19188/12, зобов'язати
Відділ державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції прийняти до виконання
виконавчий лист виданий з приводу
примусового виконання рішення
Рівненського міського суду від 28.05.2013
року та рішення Апеляційного суду
Рівненської області від 02.09.2013 року в
цивільній справі № 1715/19188/12.

В судове засідання заявники не
з'явились, проте до суду була подана
заява від представника заявників, про
розгляд даної справи за його
відсутності.

Представник Відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції у судове
засідання не прибула, подала заяву про
розгляд справи за її відсутності.

ОСОБА_4 також не прибула у судове
засідання, проте нею була подана заява
про можливість розгляду справи за її
неявки.

Представник органу опіки та піклування
Рівненської міської ради будучи
належним чином повідомленим про місце,
дату та час розгляду справи у судове
засідання не з'явився, заяв та
клопотань про розгляд справи у його
відсутності, чи про відкладення
розгляду справи з причин що
унеможливлюють прибуття на виклик до
суду не надходило.

Представник ПАТ «Рівненська фабрика
нетканих матеріалів» будучи належним
чином повідомленим про час та місце
судового розгляду скарги в судове
засідання не з'явився. Заяв та
клопотань про розгляд справи у його
відсутності, чи про відкладення
розгляду справи з причин що
унеможливлюють прибуття на виклик до
суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку про необхідність
задоволення скарги.

Судом встановлено, що 28 травня 2013 року
Рівненський міський суд Рівненської
області в цивільній справі № 1715/19188/12 за
позовною заявою ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Рівненська
фабрика нетканих матеріалів», ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання дій
посадових осіб ПАТ «Рівненська фабрика
нетканих матеріалів» неправомірними
та такими, що суперечать чинному
законодавству, визнання ордеру
недійсним, виселення з гуртожитку та
вселення в кімнату гуртожитку виніс
рішення, яким визнав дії посадових осіб
Публічного акціонерного товариства
«Рівненська фабрика нетканих
матеріалів» неправомірними та такими,
що суперечать чинному законодавству,
визнав недійсним ордер № 273/265 від 06
червня 2011 року на житлову площу в
гуртожитку, що виданий ОСОБА_1 на
підставі рішення Публічного
акціонерного товариства «Рівненська
фабрика нетканих матеріалів» від 10
травня 2005 року, протокол № 24, зобов'язав
Публічне акціонерне товариство
«Рівненська фабрика нетканих
матеріалів» виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, вселити ОСОБА_4 разом з
малолітньою донькою ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в кімнату АДРЕСА_1, надавши
їй ліжко-місце.

Однак, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
погодившись із наведеним рішенням суду
першої інстанції подали на нього
апеляційну скаргу. Як наслідок, 02
вересня 2013 року апеляційний суд
Рівненської області рішення
Рівненського міського суду
Рівненської області від 28 травня 2013
року в частині зобов'язання Публічного
акціонерного товариства «Рівненська
фабрика нетканих матеріалів» виселити
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скасував. При
цьому, зобов'язав Публічне акціонерне
товариство «Рівненська фабрика
нетканих матеріалів» виселити ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з кімнати АДРЕСА_1 з
наданням іншого жилого приміщення або
приміщення, яке вони раніше займали. В
подальшому на підставі відповідного
виконавчого листа було відкрито
виконавче провадження.

Судом встановлено, що на сьогодні
ОСОБА_4 разом з малолітньою донькою
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 вселено в кімнату
АДРЕСА_1, надано останнім ліжко-місце.

Проте, рішення Апеляційного суду
Рівненської області від 02.09.2013 року в
частині зобов'язати Публічне
акціонерне товариство «Рівненська
фабрика нетканих матеріалів» виселити
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з кімнати
АДРЕСА_1 з наданням іншого жилого
приміщення або приміщення, яке вони
раніше займали не виконано.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на сьогодні продовжують
проживати в спірній кімнаті АДРЕСА_1. В
такій кімнаті також знаходяться їхні
речі та майно.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 27.06.2014 року
звернутися до Відділу ДВС Рівненського
міського управління юстиції з
проханням повідомити їх про хід
виконавчого провадження. Як результат,
саме 27.06.2014 року вони отримали лист на
свою заяву.

Як вбачається із такого листа, 15.01.2014
року державним виконавцем винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження на підставі п. 11 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження». Оскільки, згідно акта
державного виконавця від 15.01.2014 року
боржник ПАТ «Рівненська фабрика
нетканих матеріалів» рішення суду не
виконало.

15.01.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про накладення
штрафу, яка була надіслана боржнику до
виконання.

15.01.2014 року державним виконавцем
направлено подання до МВ УМВС України в
Рівненській області про притягнення
боржника ПАТ «Рівненська фабрика
нетканих матеріалів» в особі
генерального директора ОСОБА_6 до
відповідальності згідно із законом.

Наведені обставини безпосередньо
стверджуються також постановою
державного виконавця, оглянутою в
судовому засіданні судом.

Як вбачається із справи, свою позицію
державний виконавець мотивував тим, що
у відповідності до ч. 3 ст. 75 З.У. «Про
виконавче провадження» у разі якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф у
відповідності до ст. 89 З.У. «Про
виконавче провадження» та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого вносить постанову про
закінчення виконавчого провадження і
повертає виконавчий документ до суду.

Проте, із вказаною постановою
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження на підставі п.
11 ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження» від 15.01.2014 року суд
погодитися не може. Оскільки,
відповідно до вимог ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Частиною другою ст. 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною першою ст. 6 З.У. «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Статтею 1 З.У. «Про виконавче
провадження» виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень та інших органів (посадових
осіб) - це сукупність дій органів і
посадових осіб, визначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів.

Суд погоджується з скаржниками, що
державним виконавцем не було вжито
всіх на те передбачених законом
заходів для примусового виконання
наведеного судового рішення в частині -
виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з
кімнати АДРЕСА_1 з наданням іншого
жилого приміщення або приміщення, яке
вони раніше займали. Крім того суд бере
до уваги те, що при закінченні
виконавчого провадження по наведеній
справі, скаржники не зможуть
реалізувати свої права та законні
інтереси. Оскільки, по такій справі
вони були відповідачами і виконавчий
лист видавався позивачу, тобто, вони не
зможуть ініціювати відновлення
виконавчого провадження, або повторно
звернутися із заявою до державної
виконавчої служби про відкриття
виконавчого провадження.

Тим більше, судом встановлено, що в разі
повного невиконання спірного рішення
суду будуть порушені права та законні
інтереси малолітніх дітей.

Згідно ст. 385 ЦПК України скаргу може
бути подано до суду, зокрема, у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Попущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлено
судом (ч. 2 ст. 385 ЦПК України).

Як вбачається із справи заявники
оскаржують постанову державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження від 15.01.2014 року.

Судом встановлено, що про існування
наведеного рішення державного
виконавця заявникам стало відомо лише,
27.06.2014 року після особистого звернення
до Відділу ДВС Рівненського міського
управління юстиції, що стверджується
документами наявними у справі. Таким
чином, суд погодужується із
скаржниками, що ними з поважних причин
пропущено строк звернення зі скаргою
до суду і він підлягає поновленню
судом.

Є обгрунтованими і вимоги скаржників
щодо скасування постанови державного
виконавця Панчук І.В. ВДВС Рівненського
МУЮ про закінчення виконавчого
провадження від 15.01.2014 року, а також
щодо зобов'язання ВДВС Рівненського
МУЮ прийняти до виконання виконавчий
лист виданий з приводу примусового
виконання рішення Рівненського
міського суду від 28.05.2013 року та рішення
апеляційного суду Рівненської області
від 02.09.2013 року.

Керуючись ст.ст. 383- 389 ЦПК України,
Законом України «Про виконавче
провадження», суд, -

у х в а
л и в:

Скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на дії
відділу державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції задоволити.

Поновити заявникам пропущений з
поважних причин строк для подання
скарги на постанову державного
виконавця.

Визнати незаконною та скасувати
постанову державного виконавця Панчук
І.В. відділу державної виконавчої
служби Рівненського міського
управління юстиції про закінчення
виконавчого провадження від 15.01.2014 року
винесену за результатами виконання
рішення Рівненського міського суду від
28.05.2013 року та рішення апеляційного
суду Рівненської області від 02.09.2013
року.

Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції прийняти
до виконання виконавчий лист виданий з
приводу примусового виконання рішення
Рівненського міського суду від 28.05.2013
року та рішення апеляційного суду
Рівненської області від 02.09.2013 року.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Рівненський міський суд протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя Рівненського міського суду
Рогозін С.В.