Справа № 585/4308/13-ц
Номер провадження 2/585/59/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року
м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської
області в складі:

головуючого-судді -
Ганзя О.Д.,

при секретарі
Шаповаленко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ромни цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_3, про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
в користуванні житловим приміщенням та
вселення, -

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у
якому прохала суд визнати ОСОБА_2 таким,
що втратив право користування будинком
АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивувала тим, що
з відповідачем перебувала у шлюбі,
після укладення якого ОСОБА_2 був
зареєстрований у належній їй (ОСОБА_1)
на праві приватної власності
ізольованій та з окремим входом 1/2
частині будинку по АДРЕСА_1. Шлюб було
розірвано 09 грудня 2008 року і в 2008 році
ОСОБА_2 забрав свої особисті речі і
пішов на постійне проживання у власний
будинок по АДРЕСА_2 та ухиляється від
зняття з реєстрації у будинку АДРЕСА_1.
Позивач на даний час хворіє, перенесла
інсульт і має намір переїхати до дочки,
вирішила продати належне їй житло, але
у зв'язку з реєстрацією в ньому
відповідача, позбавлена можливості це
зробити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримали і прохали їх задовольнити,
посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2
не проживає у належному будинку
позивача із 2008 року і має бути визнаний
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням внаслідок
вибуття на інше постійне місце
проживання та відсутності без поважних
причин у належному позивачеві будинку
понад один рік. При цьому ОСОБА_1
прохала суд не стягувати з відповідача
на її користь понесені судові витрати.

Від третьої особи по справі
ОСОБА_3 надійшла заява з проханням
розгляд справи провести у його
відсутності (а.с. 63), позовні вимоги
підтримує (а.с. 84).

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнав і прохав відмовити в їх
задоволенні, вважаючи безпідставними.
В свою чергу заявив зустрічний позов у
якому прохав усунути йому перешкоди в
користуванні житловим приміщенням
шляхом його вселення до житлового
будинку по АДРЕСА_1. Також прохав
стягнути на свою користь 800 грн. на
правову допомогу адвоката та 243,60 грн.
сплаченого судового збору. Свої вимоги
мотивував тим, що протягом 18 років в
період шлюбу проживав з ОСОБА_1 по
АДРЕСА_1, робив поліпшення в будинку,
здійснював ремонт будинку та
ремонтував господарські будівлі і
споруди. Після розірвання шлюбу, він
періодично з'являвся до вказаного
будинку, у якому знаходяться його
особисті речі - одяг, взуття, а також
побутові речі придбані під час шлюбу.
Але через постійні сварки і конфлікти у
серпні 2013 року ОСОБА_1 вигнала його
(ОСОБА_2) з будинку. З цього часу він
змушений проживати в розваленій хатині
його покійної матері.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 також
прохав суд відмовити в задоволенні
позову ОСОБА_1, а зустрічний позов
ОСОБА_2 задовольнити з підстав,
викладених ним в зустрічному позові.

ОСОБА_1, яка є відповідачем за
зустрічним позов, пред'явлені до неї
позовні вимоги не визнала і прохала
відмовити у їх задоволенні за
необґрунтованістю і безпідставністю.

Суд вислухавши сторони, дослідивши
надані ними докази на підтвердження
своїх доводів та заперечень, допитавши
свідків, дійшов висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і
відмову в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2, з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували в зареєстрованому шлюбі,
який було розірвано 09 грудня 2008 року,
про що в Книзі реєстрації розірвань
шлюбів відділом реєстрації актів
цивільного стану по Роменському району
Роменського міськрайонного управління
юстиції зроблено відповідний актовий
запис за № 99 від 09.12.2008 року (а.с. 6).

З довідки КП «Роменське міськрайонне
бюро технічної інвентаризації» № 612
від 30.12.2013 року вбачається, що житловий
будинок з господарськими будівлями за
адресою АДРЕСА_1 зареєстрований за
наступними власниками:

- ОСОБА_3 - 1/2 частина на підставі
свідоцтва про право власності на
частину в спільному майні подружжя,
виданого Роменською державною
нотаріальною конторою 25.12.1981 р.,
реєстр.№687

- ОСОБА_1 - 1/2 частина на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого Роменською
районною державною адміністрацією
16.03.2009 р. (а.с. 32, а.с. 4-5).

З довідки Роменського МВ УДМС № 5075 від
03.12.2013 року вбачається, що ОСОБА_2 з
13.05.1996 року зареєстрований АДРЕСА_1 (а.с.
14).

У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 не
користується житлом за місцем
реєстрації і не бажає знятися з
реєстрації за вищевказаною адресою в
позасудовому порядку, позивач і
звернулаяся до суду з вказаним позовом
(а.с. 2-3).

Відповідач ОСОБА_1 в свою чергу
звернувся до суду з позовом про
усунення перешкод в користування
житловим приміщенням та вселення (а.с.
25-29).

Наведене свідчить, що між сторонами
склалися спірні правовідносини в
частині визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та вселення.

Оскільки будинок в якому
зареєстрований відповідач,
знаходиться у спільній частковій
приватній власності позивача та
третьої особи (а.с. 32), а відповідач мав
право лише користування цим житлом, то
до даних правовідносин слід
застосувати норми Цивільного кодексу
України (поняття сервітуту).

Так, ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

В судовому засіданні знайшла
підтвердження та обставина, що
відповідач ОСОБА_2, після розірвання
шлюбу з позивачем у грудні 2008 року, не
проживає за місцем реєстрації по
АДРЕСА_1 і не користується житлом.

Так, свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що
ОСОБА_2 протягом останніх декількох
років не проживає в житлі колишньої
дружини ОСОБА_1 по АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_8 також підтвердила суду,
що ОСОБА_1 протягом останніх кількох
років постійно не проживає АДРЕСА_1,
вона бачила його лише раз в рік.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що їй
відомо про те, що ОСОБА_2, будучи
нетверезим, приходив в 2012 чи 2013 році до
будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 і лаявся з
колишньою дружиною. Також одного разу,
коли ОСОБА_1 захворіла, він (ОСОБА_2)
провідував її. Але постійно в будинку
позивача він не проживає декілька
років.

Суд враховує і покази свідка ОСОБА_10,
яка суду підтвердила, що ОСОБА_2
протягом декількох останніх років
постійно проживає по сусідству з нею по
АДРЕСА_2.

Таким чином, суд дійшов висновку, що та
обставина, що ОСОБА_1 інколи в 2012-2013
роках і з'являвся у будинку за місцем
реєстрації по АДРЕСА_1 не свідчить про
його користування цим житлом, як і
наявність деяких речей ОСОБА_2 в цьому
будинку.

Суд критично відноситься до заперечень
ОСОБА_2 щодо наявності у будинку по
АДРЕСА_1 речей спільно придбаних з
ОСОБА_1, таких як кухонний посуд, меблі,
телевізор та інші речі домашнього
вжитку, оскільки їх наявність у будинку
не впливає на вирішення предмету спору,
а поділ таких речей має відбуватися за
правилами Сімейного кодексу України.

Також у судовому засіданні не знайшла
свого підтвердження та обставина, що
відповідач ОСОБА_2 вимушено не проживає
за місцем реєстрації, оскільки його
начеб-то вигнала з будинку ОСОБА_1,
оскільки вказана обставина не
підтверджена належними і допустимими
доказами. Цієї обставини не підтвердив
і жоден з допитаних судом свідків.

Суд приймає до уваги, що стан здоров'я
позивача по справі ОСОБА_1 поганий, у 2013
році вона тяжко хворіла (а.с. 39).

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що відмова відповідача знятися з
реєстрації порушує право власності
позивача, яке підлягає захисту згідно
ст.ст. 383, 391 ЦК України.

Що стосується зустрічного позову
ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користування житловим приміщенням та
вселення, він не підлягає задоволенню,
з наступних підстав.

У судовому засіданні достеменно
встановлено, що ОСОБА_2 без поважних
причин не проживає за місцем
реєстрації, оскільки йому ніхто не
чинив перешкод в користуванні цим
житлом.

Так, ОСОБА_1 сам добровільно залишив
будинок по АДРЕСА_1 і протягом останніх
декількох років почав проживати за
іншою адресою по АДРЕСА_2.

Даючи пояснення в суді, ОСОБА_2 визнав,
що «оскільки шлюб з ОСОБА_1 він
розірвав, то він сам особисто,
по-хорошому пішов з її будинку по
АДРЕСА_1».

Як встановлено судом, з 2008 року ОСОБА_2
не звертався ні в правоохоронні органи,
ні до суду з приводу порушення його
житлових прав, а лише під час розгляду
справи судом звернувся до
Андріяшівської сільської Ради
Роменського району Сумської області.

Також в судовому засіданні ОСОБА_2
заявив, що, «на його думку, жити в одному
будинку з ОСОБА_1 нереально, але він
хотів би бути зареєстрованим у її оселі
по АДРЕСА_1».

Жоден з допитаних свідків з боку ОСОБА_2
не підтвердив його позовні вимоги про
те, що він проживав у будинку ОСОБА_1 до
вересня 2013 року. Суд критично оцінює
покази свідка ОСОБА_11, оскільки вона
нетривалий час проживає в АДРЕСА_1, є
зацікавленою в розгляді справи на
користь ОСОБА_2, оскільки намагалася
вплинути на свідка ОСОБА_10 Також в
свідка ОСОБА_11 ворожі стосунки з
позивачем по справі ОСОБА_1

За таких обставин, підстави для
вселення ОСОБА_2 до житлового будинку
по АДРЕСА_1 відсутні, а тому в
задоволенні зустрічного позову слід
відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, ч.2 ст. 405, ст. ст. 383, 391 ЦК
України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа ОСОБА_3, про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування будинком АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
в користуванні житловим приміщенням та
вселення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Сумської області
через Роменський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги, а особами які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час оголошення судового
рішення - протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: підпис ...

КОПІЯ ВІРНА:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ
О.Д. ГАНЗЯ

Повний текст рішення виготовлено 25
липня 2014 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ
О. Д. Ганзя