Провадження № 2/754/3073/14
Справа №754/4365/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді - Сенюти
В.О.

за участю секретаря -
Слободянюк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу
Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Деснянського районного суду м. Києва із
позовом до відповідачів ОСОБА_2, ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві про
стягнення суми. Позовні вимоги мотивує
тим, що рішенням Вишгородського
районного суду Київської області
зобов'язано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 70000
грн., в подальшому ухвалою вказаного
суду було змінено рішення суду, та
стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
70000 грн. Рішенням Деснянського
районного суду м. Києва стягнуто із
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 160475 грн. ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві з метою
виконання рішень судів реалізовано з
прилюдних торгів ? частину
трикімнатної квартири. З реалізації
вказаного майно, позивач отримав 177720
грн., непогашеним залишилося 52280 грн.
Позивач звернувся до відповідача ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві із заявою
про закриття виконавчого провадження
по виконавчому листу на суму 70000 грн., а
виконавчий лист на суму 160000 грн.,
виданий Деснянським районним судом м.
Києва з непогашеною сумою 52280 грн.
просив направити на виконання до ВДВС
Вишгородського району Київської
області, оскільки у ОСОБА_3 у м. Києві
відсутнє майно. Позивачу стало відомо,
що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була
затверджена мирова угода, на підставі
якої ОСОБА_3 належить на праві
власності земельна ділянка площею 0,1166
га в с. Старі Петрівці Вишгородського
району Київської області, вважаючи, що
борг в сумі 52280 грн. можливо стягнути з
продажу земельної ділянки, ОСОБА_1
направив до відповідача ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві заяву щодо
направлення виконавчого документу для
подальшого виконання до ВДВС
Вишгородського РУЮ Київської області
за місцезнаходженням земельної
ділянки боржниці. ВДВС Вишгородського
РУЮ Київської області було відкрито
виконавче провадження, однак в
подальшому винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження,
оскільки на підставі відповіді
управління держкомзему Вишгородського
району Київської області земельних
ділянок у власності ОСОБА_3 не
зареєстровано. Виконавчий лист було
направлено до ВДВС Деснянського РУЮ у
м. Києві для подальшого виконання.
Державним виконавцем ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві прийнято
постанову про закінчення виконавчого
провадження, яку позивач оскаржив в
судовому порядку. Позивач вважає, що
діями відповідачів йому нанесено
шкоду, яка полягає у тому, що ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві вчасно не
відреагувало на письмове звернення
позивача, що надало можливості
відповідачу ОСОБА_2 за домовленістю з
ОСОБА_3 провести відчуження земельної
ділянки.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав, просив позов
задовольнити, з викладених підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2
проти задоволення позову заперечувала,
вказала, що відповідач ОСОБА_2 не мав
жодних грошових зобов'язань із
позивачем, а тому позовні вимоги про
стягнення з нього грошових коштів, які
йому винна ОСОБА_3 є безпідставними.

Представник відповідача ВДВС
Деснянського РУЮ у м . Києві на початку
розгляду справи проти задоволення
позовних вимог заперечувала, просила у
їх задоволенні відмовити, в подальшому
представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено,
що 18.08.2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був
укладений договір, відповідно до якого
ОСОБА_3 продала ОСОБА_1 належну їй на
праві приватної власності земельну
ділянку площею 12 соток, яка розташована
у АДРЕСА_2. ОСОБА_1 в свою чергу передав
ОСОБА_3 на свій ризик кошти в сумі 70000
грн., повну вартість ділянки АДРЕСА_2
(а.с.53).

Рішенням Вишгородського
районного суду Київської області від
29.03.2006 року у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_1 про
визнання договору купівлі-продажу ?
частини земельної ділянки, що
перебуває у спільній сумісній
власності недійсним, задоволені
позовні вимоги ОСОБА_2 та на ОСОБА_3
покладено обов'язок повернути ОСОБА_1
70000 грн.

Ухвалою Вишгородського районного
суду Київської області від 28.12.2007 року
змінено спосіб та порядок виконання
рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 16.10.2006 року в
частині повернення ОСОБА_3 70000 грн.
ОСОБА_1 та стягнути із ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 70000 грн. (а.с.54-55).

Заочним рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 30.03.2012 року
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів за прострочення
виконання грошового зобов'язання -
задоволений. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 суму індексу інфляції
за весь час прострочення виконання
зобов'язання в розмірі 147350 грн., а також
3% річних від простроченої суми в
розмірі 13125 грн., всього 160475 грн. (а.с.56-58).

З письмових матеріалів справи
вбачається, що 03.10.2013 року державним
виконавцем ВДВС Деснянського РУЮ у м.
Києві була винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження по
виконанню виконавчого листа № 2-1809 від
18.04.2012 року виданий Деснянським
районним судом м. Києва про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 коштів у
розмірі 160475 грн. оскільки в ході
примусового виконання рішення суду
державним виконавцем було реалізовано
? частини квартири АДРЕСА_1, іншого
належного боржникові майна на праві
приватної власності не виявлено,
залишок боргу зав виконавчим
документом становить 52755 грн.

З письмових матеріалів справи
вбачається, що позивачем було
оскаржено постанову ВДВС Деснянського
РУЮ у м. Києві в судовому порядку.

З пояснень позивача вбачається,
що за його заявою скаргу на вказану
постанову було залишено без розгляду.

Крім того, під час розгляду
справи, позивач всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК
України не надав суду доказів того, що
діями відповідачів йому було завдано
матеріальну шкоду у розмірі 52280 грн.

Пписьмові матеріали справи не
місять жодного належного та
допустимого доказу того, що між
позивачем та ОСОБА_2 існували
зобов'язання грошового характеру.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що
саме з ОСОБА_3 були стягнути грошові
кошти на користь ОСОБА_1

Аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними
та необґрунтованими, а тому такими, що
не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, відділу Державної виконавчої
служби Деснянського районного
управління юстиції у м. Києві про
стягнення суми відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, шляхом подачі апеляційної
скарги.

Головуючий: