Справа № 160/483/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Корнелюк В.С. Провадження №
22-ц/773/1566/14 Категорія: 27 Доповідач:
Лівандовської-Кочура Т.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді
Лівандовської-Кочури Т.В.,

суддів -Антонюк К.І., Овсієнка А.А.

при секретарі Кирилюку О.О.

з участю:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення кредитної заборгованості, за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_3 на заочне рішення Локачинського
районного суду Волинської області від
20 серпня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Локачинського
районного суду від 20 серпня 2014 року
позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк (далі по
тексту - ПАТ КБ) «ПриватБанк»
задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 27 березня 2006 року в розмірі
14086, 52 грн.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погоджуючись із вищеназваним
рішенням суду, відповідач ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій вважає
оскаржуване рішення незаконним із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове рішення,
яким в позові відмовити в повному
об'ємі.

В ході розгляду справи в суді
апеляційної інстанції представник
відповідача апеляційну скаргу із
наведених у ній підстав підтримав, тоді
як представник позивача в судове
засідання по невідомим суду причинам
не з'явився, хоча своєчасно та належним
чином повідомлявся про час та місце
розгляду справи в суді апеляційної
інстанції, тому колегія суддів вважає
можливим проводити розгляд справи за
його відсутності, що відповідає
вимогам ст. 74 ЦПК України.

Заслухавши пояснення
представника відповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін з
наступних мотивів.

Частково задовольняючи позов ПАТ
КБ «ПриватБанк» та стягуючи суму
заборгованості з ОСОБА_3 за кредитним
договором, суд першої інстанції
виходив із того, що боржник порушила
умови договору, допустила
заборгованість по погашенню кредиту та
відсотків за користування ним.

Такий висновок суду є правильним.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 27 березня 2006 року між
позивачем ЗАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_3 було укладено кредитний договір
на суму 4000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 48 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом
(а.с. 9-15 зворот).

Згідно розрахунку, наданого банком,
станом на 16.04.2014 року, заборгованість за
кредитним договором становить 17106, 32
грн., з яких: 2269, 09 грн.- заборгованість
за кредитом; 14837, 23 грн. - заборгованість
за відсотками за користування
кредитом. Сума за кредитом, задоволена
судовим наказом - 3690, 59 грн. Отже,
загальна сума заборгованості складає
14586, 52 грн., з яких: різниця між поточною
заборгованістю та задоволеною раніше
судом 13415, 73 грн., 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 670, 79 грн. - штраф
(відсотки від суми заборгованості) (а.с.
8 зворот).

Також зі змісту договору про надання
споживчого кредиту (заяви
позичальника), укледеного між
сторонами 27 березня 2006 року,
убачається, що в заяві на відкриття
рахунку зазначено про ознайомлення
заявника з Умовами та правилами
надання банківських послуг,
затверджених наказом голови правління
ЗАТ КБ «ПриватБанк» від 20 грудня 2007
року № PR-2007-1247, що свідчить про
відсутність потреби щодо окремого
підписання даних умов позичальником.

Отже, встановлені обставини справи та
наведені норми матеріального права
свідчать про те, що відповідач ОСОБА_3
взяті на себе зобов'язання за укладеним
кредитним договором не виконала,
кредит не повернула і не сплатила
проценти за користування кредитом, а
позикодавець ПАТ КБ «ПриватБанк»,
діючи відповідно до умов даного
договору звернувся в суд за захистом
порушеного права.

Разом із тим, заперечуючи факт
підписання кредитного договору
відповідачем ОСОБА_3, її представник в
ході розгляду справи в суді
апеляційної інстанції клопотання про
призначення судової почеркознавчої
експертизи на предмет належності
підпису його довірительки на
кредитному договорі не заявляв.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що доводи апелянта ОСОБА_3 щодо
неукладення нею договору з
позикодавцем не заслуговують на увагу
і спростовуються наведеними і
дослідженими судом доказами.

Рішення суду першої інстанції в
частині відмови у стягненні
фіксованого штрафу, сторонами по
справі не оскаржувалось, а тому судом
апеляційної інстанції в цій частині на
предмет законності та обгрунтованості
колегією суддів не перевіряється.

Таким чином, суд першої інстанції,
давши вірну правову оцінку обставинам
справи та наданим доказам,
обґрунтовано частково задовольнив
позов, стягнув з відповідача на користь
банку заборгованість за укладеним
кредитним договором.

Рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, що є підставою
для відхилення апеляційної скарги і
залишення його без змін.

Керуючись ст.ст. 305, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
відхилити.

Заочне рішення Локачинського
районного суду Волинської області від
20 серпня 2014 року у даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді