Номер провадження: 22-ц/785/5087/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Комаровської Н.В.,
Короткова В.Д.

з участю секретаря - Волчанського О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Одеського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах Держави в особі Міністерства
оборони України,
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Одеси до ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та
знесення самочинно побудованої
споруди, за апеляційною скаргою
Одеського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері на
рішення Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 13 березня 2014
року, -

встановила:

У лютому 2014 року Одеський прокурор з
нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах Держави в
особі Міністерства оборони України,
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Одеси звернувся до суду з позовом про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та знесення
самочинно побудованої споруди і в
обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що відповідно до
Державного акту на право постійного
користування землею серія Б № 032255
Котовській квартирно-експлуатаційною
частині у 1986 році, правонаступником
якої наразі є
квартирно-експлуатаційний відділ
міста Одеси (далі -КЕВ м. Одеси), було
надано для потреб оборони у постійне та
безоплатне користування земельні
ділянки загальною площею 387,3 га.,
розташовані в місті Котовськ Одеської
області, до складу яких, також входить
земельна ділянка, площею 343,89 га, на якій
розташоване військове містечко № 1 за
адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_2 протиправно,
самовільно зайняла частину земельної
ділянки, площею 8,715 кв. м., на території
військового містечка АДРЕСА_1 та за
відсутності відповідних дозволів
самовільно побудувала капітальну
будівлю (кам'яний гараж) розміром 4,15х 2,1
м.

Позивач просив зобов'язати
відповідача звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку площею 8,715
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та знести за власний рахунок
розташовану на зазначеній земельній
ділянці самочинну збудовану
капітальну будівлю з фундаментом
площею 8,715 кв.м. (4,15х2,1).

В судовому засіданні представник
Одеської прокуратори з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
ОСОБА_3 позов підтримав ,просив
задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 позов не
визнала,просила відмовити у
задоволенні позову.

Рішенням Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 13.03.2014 року у
задоволенні позову Одеського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері відмовлено.

В апеляційній скарзі Одеський прокурор
з нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері в інтересах Держави в
особі Міністерства оборони України,
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Одеси, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити позов
у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази у справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга Одеського прокурора
з нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері підлягає задоволенню, а
рішення суду першої інстанції
скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову виходив з того,що
самочинно збудована відповідачем
прибудова знаходиться на земельній
ділянці, що належить Котовській
міській раді ,тому права Міністерства
оборони України не порушені.

Проте з такими висновками
погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України,
будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважається самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Відповідно до ч.2 ст.95 ЗК України
порушені права землекористувачів
підлягають відновленню в порядку
встановленому законом.

Відповідно до статті 152 Земельного
кодексу України землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його права на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
права громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення права, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав.

З матеріалів справи вбачається , що
відповідно до Державного акту на право
постійного користування землею Б № 032255
Котовській квартирно-експлуатаційною
частині у 1986 році, правонаступником
якої є квартирно-експлуатаційний
відділ міста Одеси (далі -КЕВ м. Одеси),
було надано для потреб оборони у
постійне та безоплатне користування
земельні ділянки загальною площею 387,3
гектарів, розташовані вмісті Котовськ
Одеської області, до складу яких, також,
входить земельна ділянка площею 343,89 га,
на якій розташоване військове містечко
№ 1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.17).

Відповідно до ст.ст. 77, 84
Земельного кодексу України вказані
земельні ділянки відносяться до земель
оборони, які надані для розміщення і
постійної діяльності військових
частин та формувань Збройних Сил
України та не підлягають передачі до
комунальної та приватної власності.

Відповідач ОСОБА_2 ,проживаючи
в АДРЕСА_3 , самочинно на земельній
ділянці ,що примикає до будинку
збудувала капітальну кам'яну будівлю
літ. «Б» сарай розміром 4.15 х2.1 м., що
підтверджується протоколом огляду
від 09.12.2013 року (а.с.6), актом ІДБК від
10.12.2013 року (а.с.8), приписом ІДБК від
10.12.2013 р. (а.с.10),протоколом про
адміністративне правопорушення (а.с.12).

Будинок АДРЕСА_1 є одноповерховою
будівлею на чотири квартири.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 01.04.2002 року
,квартира АДРЕСА_3 належить в рівних
частках відповідачу ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 (а.с.31).

Відповідно до рішення
Котовської міської ради №53-ХХ1У «Про
надання згоди на передачу до
комунальної власності житлового фонду
та комунальних об'єктів військового
містечка», акту приймання передачі до
комунальної власності житлового фонду
та комунальних об'єктів військового
містечка №1 Котовського гарнізону від
28.08.2003 року та додатку до акту приймання
Опис №1 будівель житлового фонду та
комунальних споруд,. До комунальної
власності територіальної громади
міста Котовська було передано в серпні
2003 року 83 будівлі житлового та
господарського фонду БУ № 1КЕЧ і10
будівель різного призначення
військового містечка № 1 та 21 будівля і
споруда об'єктів комунальної
інфраструктури (а.с.41,42-44,45,47-49).

Відповідно до ст. 120 ЗК України в
редакції чинної станом на час передачі
будівель і споруд (2003) зазначено :

1. При переході права власності на
будівлю і споруду право власності на
земельну ділянку або її частину може
переходити на підставі
цивільно-правових угод, а право
користування - на підставі договору
оренди.

2. При відчуженні будівель та
споруд, які розташовані на орендованій
земельній ділянці, право на
земельну ділянку визначається згідно
з договором оренди земельної ділянки.

3. У разі переходу права власності
на будинок або його частину від однієї
особи до іншої за договором довічного
утримання право на земельну ділянку
переходить на умовах, на яких вона
належала попередньому власнику.

4. При переході права власності на
будівлю та споруду до кількох осіб
право на земельну ділянку
визначається пропорційно часткам осіб
у вартості будівлі та споруди, якщо
інше не передбачено у договорі
відчуження будівлі і споруди.

5. При переході права власності на
будівлю або споруду до громадян або
юридичних осіб, які не можуть мати у
власності земельні ділянки, до них
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій
розташована будівля чи споруда.

Суд першої інстанції не звернув
уваги на те,що текст статті 120 ЗК
України неодноразово змінювався та
застосував до спірних правовідносин
статтю 120 ЗК України в редакції Закону N
1702-VI ( 1702-17 ) від 05.11.2009 року, яка на час
передачи будинку в комунальну
власність не діяла.

Як встановлено перевіркою,
КЕВ м.Одеси від права постійного
користування земельною ділянкою
військового містечка АДРЕСА_1 не
відмовлявся, будь-які рішення щодо
вилучення зазначеної земельної
ділянки органами державної влади та
місцевого самоврядування з постійного
користування КЕВ м. Одеси не
приймалися.

Відповідно до п.39 «Положення про
порядок надання в користування земель
(земельних ділянок) для потреб
Збройних Сил України та основні
правила користування наданими
землями»№ 483 від 22.12.1997 року передача
земель в тимчасове користування
відбувається з погодження заступника
Міністра оборони України -командуючів
видів Збройних Сил України
,начальників управлінь центрального
апарату МОУ -щодо земель спеціальних
об'єктів центрального підпорядкування;

Командуючих військами військових
округів,Північного
оперативно-територіального
командування -щодо земель для об'єктів
окружного,Північного
оперативно-територіального
командування підпорядкування.

Начальник Котовського гарнізону не
уповноважений давати дозвіл на
будування гаражів чи сараю на землях
,що перебувають у користування МОУ
,тому колегія суддів критично
ставиться до довідки Котовського КЕЧ
№ 2586від 13.06.2007 року (а.с.35).

Матеріали справи не містять доказів
отримання відповідачем належного
дозволу на здійснення будівництва на
земельній ділянці ,яка була передана
Міністерству Оборони України у
користування.

При таких обставинах у суду першої
інстанції не було правових підстав
відмовляти у задоволенні позову.

За таких підстав, відповідно до п.4 ч.1
ст. 309 ЦПК України, апеляційна скарга
Одеського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері,
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст.309, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Одеського прокурора
з нагляду за додержанням законів у
воєнній сфері задовольнити.

Рішення Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 13 березня 2014
року скасувати.

Позов Одеського прокурора з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері в
інтересах Держави в особі Міністерства
оборони України,
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Одеси до ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та
знесення самочинно побудованої
споруди задовольнити .

Зобов'язати ОСОБА_2 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 8,715 кв.м.,що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 .

Зобов'язати ОСОБА_2 за власний рахунок
знести самочинно побутовану
капітальну будівлю з фундаментом
площею 8,715,що розташована за адресою
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 351
грн. 20 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.А. Калараш

Н.В. Комаровська

В.Д. Коротков