Провадження № 2/752/941/14
15.08.2014 року Голосіївський районний суд
міста Києва у складі головуючого судді
Фролова М.О., при секретарі Гончаров
І.М.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2про поділ майна подружжя, -
в жовтні 2013 р. ОСОБА_1.(надалі - позивач)
звернуласядо Голосіївського районного
суду міста Києва з позовом до
ОСОБА_2(надалі - відповідач)про поділ
майна подружжя, при цьому пояснив
23.12.1995р. між позивачем та відповідачем
було зареєстровано шлюб згідно
повторного свідоцтва про шлюб від
21.09.2012р. серії НОМЕР_1. При цьому позивач
зазначив, що під час шлюбу подружжям
було придбано рухоме майно на загальну
суму 6300,0 грн., а саме: відеокамеру
вартістю 1600,0 грн., музичний центр
вартістю 1500,0 грн., домашній кінотеатр
вартістю 2000,0 грн., мікрохвильову піч
вартістю 700,0 грн., пилосос вартістю 500,0
грн. Крім того позивачем було сплачено
за навчання відповідач згідно Договору
грн. Разом з цим відповідач без відома
та згоди позивача було вилучено
вищезазначене рухоме мано із спільного
користування. При цьому на час розгляду
справи шлюб розірвано між позивачем та
відповідачем. У зв'язку із наведеним
позивач просив стягнути на його
користь із відповідача в рахунок
компенсації вартості належної йому
частки спільного майна подружжя 3150,0
грн., а також за оплату навчання
відповідача 6800,0 грн., а всього разом 9995,0
Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав та просив
задовольнити позовні вимоги повністю.
Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав та просив
відмовити у задоволені позовних вимог
повністю, зазнавши, що відповідач не
порушувала прав позивача.
Врахувавши надані сторонами пояснення,
з'ясувавши обставини, на які вони
посилалися, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов до висновків про необхідність
відмовити у задоволені позову, у
зв'язку з наступним.
Судом встановлено що згідно повторного
свідоцтва про шлюб від 21.09.2012р. серії
НОМЕР_1між позивачем та відповідачем
було зареєстровано шлюб23.12.1995р.
В свою чергу суд зазначає, що згідно 15
ЦК України та ст. 1 і 15 ЦПК України, у
судовому порядку здійснюється захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
Проте позивачем не надано суду та в
матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження набуття позивачем і
відповідачем як подружжям за час шлюбу
та існування у їх володіння наступного
нерухомого майна: відеокамери,
музичного центру, домашнього
кінотеатру, мікрохвильової печі,
При цьому суд зазначає, що технічний
паспорт не пилосос не є належним та
допустимим доказом для підтвердження
придбання зазначеного нерухомого
майна, оскільки наведена обставина має
підтверджуватися відповідними
фінансовими та касовими документами,
якими не є технічний паспорт (глава 74 ЦК
Крім того позивачем не надано докази на
обґрунтування дійсної вартості
вищезазначеного нерухомого майна.
Відповідно до вимог ч. 3. ст. 10ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Положеннями ч. 4. ст. 60 ЦПК України
визначено, що доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи наведене позивачем не
доведено у судовому засіданні
наявність порушення, невизнання чи
оспорювання її прав відповідачем, не
обґрунтовано існування
причинно-наслідкового зв'язку між
обраним способом захисту цивільного
права та діями відповідача.
Крім того щодо вимоги про стягнення
компенсації частини оплати за навчання
відповідача, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що під час
перебування позивача і відповідача у
шлюбі, відповідачем було укладено
договір від 20.08.2008 року за № 3фс 108/04 та
сплачено за ним згідно довідки від
02.09.2013р. за навчання відповідача.
Разом з цим відповідно до ст. 65 СК
України визначено презумпцію згоди
другого з подружжя при укладені
договорів іншим з подружжя.
Крім того суд звертає увагу, що
предметом поділу, виділу та
компенсації частки із спільного майна
подружжя може бути виключно майно яке
наявне на момент проведення зазначених
дій, при цьому факт знищення чи
пошкодження такого майн одним з
подружжя може бути лише підставою для
зменшення його частки у спільному
майні (ст. 69, ст. 70 і ст. 71 СК України).
На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку про необхідність
відмовити у задоволені позову
Керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60, 109, 118,
119, 208-209, 212-215ЦПК України, суд,-
у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна подружжя - відмовити в повному
Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя