НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/1833/13-ц
№ 2/183/358/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

при секретарі Тен І.О.,

за участю:

представників позивача Пирожка С.М.,
Анастасіаді С.Г.,

представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду цивільну справу за
позовом відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України м.Новомосковська
Дніпропетровської області до ОСОБА_3
про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в:

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
м.Новомосковська Дніпропетровської
області звернувся з позовом до ОСОБА_3,
в якому просить стягнути з відповідача
19 682,14 гривень та 3% річних від
простроченої суми в розмірі 1 435,01
гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що батько відповідача ОСОБА_3
- ОСОБА_5, знаходячись в трудових
відносинах з підприємством ЗАТ «Трест
Дніпробуд», отримав виробничу травму
зі смертельним наслідком, про що 07.03.2008
року складені відповідні акти ф. Н-1 та
Н-5.

З 07.07.2008 року на підставі
вищезазначених актів, керуючись ст.28,33
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», його дружині ОСОБА_6,
як особі, яка перебувала на утриманні
померлого, Відділенням Фонду
призначено одноразову виплату та
щомісячну виплату у зв'язку з втратою
годувальника, який помер, внаслідок
нещасного випадку на виробництві.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла, однак
через відсутність інформації про дану
обставину Відділення Фонду
продовжувало нарахування на
спеціальний банківський рахунок
щомісячну страхову виплату. Всього в
період з 13.10.2008 року по 01.12.2010 року було
перераховано страхових виплат на суму
19 682,14 гривень.

Про смерть ОСОБА_6 відділенню стало
відомо лише 23.12.2010 року від доньки
померлої - ОСОБА_3, яка маючи доступ до
банківської картки та знаючи код
доступу до коштів, не маючи правових
підстав, недобросовісно знімала кошти
з банківського рахунку та неправомірно
використовувала їх на власні потреби.

Крім того, 24.12.2010 року ОСОБА_3 написала
пояснювальну записку, якою визнала той
факт, що неправомірно отримувала кошти,
зобов'язавшись їх повернути.

Однак, кошти на сьогодні не повернуті, а
тому позивач просить стягнути їх в
судовому порядку. Крім того, на
підставі ст.536, 625 ЦК України просить
стягнути 3% річних за користування
чужими коштами.

В судовому засіданні представники
позивача - Пирожок С.М. та Анастасіаді
С.Г., позовні вимоги підтримали,
мотивуючи їх обставинами, викладеними
у позовній заяві, просили суд
задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 в судовому засіданні проти
задоволення позову заперечувала в
повному обсязі, зазначивши, що той факт,
що після смерті матері ОСОБА_3 - ОСОБА_6,
на банківську картку останньої майже
два роки продовжувались нарахування.
Однак, це беззаперечна вина відділення
Фонду, однак ніяким чином не ОСОБА_3,
оскільки ОСОБА_3 зверталась до
Відділення Фонду із заявою, якою
просила припинити нарахування. Ця
обставина свідчить про відсутність в
її діях умислу на заволодіння чужим
майном. Звернувшись з відповідною
завою, однак отримуючи нарахування на
картку, вона вважала, що ці кошти
перераховуються їй, а тому
користувалась ними. Просила відмовити
в задоволені позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, однак підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5,
знаходячись в трудових відносинах з
підприємством ЗАТ «Трест Дніпробуд»,
отримав виробничу травму зі
смертельним наслідком, про що 07.03.2008
року складені відповідні акти ф. Н-1 та
Н-5 (а.с.4-6).

07.07.2008 року на підставі вищезазначених
актів, була винесена Постанова Про
призначення щомісячної страхової
виплати особам, які мають на неї право у
разі смерті потерпілого (а.с.7), якою
дружині ОСОБА_5 - ОСОБА_6, як особі, яка
перебувала на утриманні померлого,
Відділенням Фонду призначено
одноразову виплату та щомісячну
виплату у зв'язку з втратою
годувальника, який помер, внаслідок
нещасного випадку на виробництві.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла (а.с.8).

Однак, Відділення Фонду продовжувало
нарахування на спеціальний
банківський рахунок щомісячну
страхову виплату. Всього в період з
13.10.2008 року по 01.12.2010 року було
перераховано страхових виплат на суму
19 682,14 гривень (а.с.32-33).

В матеріалах справи наявна Заява
ОСОБА_3 від 24.02.2008 року, якою остання
просила зняти з обліку ОСОБА_6 у зв'язку
зі смертю останньої (а.с.43).

Однак, як стверджували в судовому
засіданні представники позивача, дану
заяву ОСОБА_3 подала в інший Відділ
Фонду, робота якого не пов'язана з
нарахуванням виплат, у зв'язку з чим про
смерть ОСОБА_6 відділенню стало відомо
лише 23.12.2010 року від доньки померлої -
ОСОБА_3, яка маючи доступ до банківської
картки та знаючи код доступу до коштів,
не маючи правових підстав,
недобросовісно знімала кошти з
банківського рахунку та неправомірно
використовувала їх на власні потреби,
про що 24.12.2010 року ОСОБА_3 написала
пояснювальну записку, якою визнала той
факт, що неправомірно отримувала кошти,
зобов'язавшись їх повернути (а.с.11).

Відповідно до ст.397 ЦК України
володільцем чужого майна є особа, яка
фактично тримає його у себе.

Відповідно до ст.400 ЦК України
недобросовісний володілець
зобов'язаний негайно повернути майно
особі, яка має на нього права власності
або інше право відповідно до договору
або закону, або яка є добросовісним
володільцем цього майна. У раз
невиконання недобросовісним
володільцем цього обов'язку
заінтересована особа має право
пред'явити позов прорв витребування
цього майна.

Судом приймається до уваги посилання
представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 на той факт, що відповідачка
зверталась із заявою до фонду, якою
просила припинити нарахування, однак
через недбалість працівників Фонду
нарахування продовжували надходити на
Банківську картку померлої ОСОБА_6

Однак, відповідно до ст.1212 ЦК України,
особа, яка набула майно або зберегла
йог у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

А тому, незалежно від наявності вини
працівників Фонду, кошти, отримані
ОСОБА_3, є безпідставно набутим нею
майном, яке на підставі ст.1213 ЦК
України, підлягає поверненню.

Судом також досліджена пояснювальна
ОСОБА_3, де вона визнає себе винною у
неправомірному отриманні коштів та
зобов'язується їх повернути, однак для
вирішення даного спору, вона значення
не має, оскільки безпідставно набуте
майно повертається незалежно від
наявності вини.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до переконання про
необхідність часткового задоволення
позовних вимог, а саме в частині
стягнення з ОСОБА_3 коштів, нарахованих
на картку померлої ОСОБА_6 в період з
01.01.2011 року по 31.07.2013 року, які були
використані відповідачем в сумі 19 682,14
грн.

Щодо стягнення з ОСОБА_3 3 % річних від
простроченої суми, що складає 1435,01 грн.,
то в цій частині суд вважає за
необхідне відмовити, виходячи з
наступного.

Позивач, пред'являючи позовні вимоги
щодо стягнення з відповідача 3 % річних
від простроченої суми посилається на
ч.2 ст.625 ЦК України, якою передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3 % річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Однак, дана норма Закону міститься в
главі 51 - «Правові наслідки порушення
зобов'язання. Відповідальність за
порушення зобов'язання», однак, як
видно з матеріалів справи, сторони не
знаходились в договірних відносинах, а
тому дана норма Закону не може бути
застосована у спірних правовідносинах.

Виходячи з вищевикладеного, в цій
частині позову, суд вважає за необхідне
відмовити.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК
України відповідач повинен
відшкодувати на користь держави судові
витрати, пропорційно до задоволених
позовних вимог, а саме судовий збір у
розмірі 200,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись, 10, 60,
213-215, 224-226 ЦПК України ст.ст.397, 400, 1212-1213
ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги позовом відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України м.Новомосковська
Дніпропетровської області до ОСОБА_3
про стягнення грошових коштів -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України м.Новомосковська
Дніпропетровської області грошові
кошти в сумі 19 682,14 грн. (дві тисячі
сімсот сімдесят дев'ять гривень, 17
копійок).

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суду в
десятиденний термін після його
проголошення. Особи, які брали участь у
судовому засіданні, але не були
присутніми під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В. Березюк