У х в а л а

28 липня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Журавель В.І.,
Карпенко С.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 квітня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Августівської сільської ради
Біляївського району Одеської області,
ОСОБА_4 про визнання недійсним та
скасування свідоцтва про право
власності, визнання незаконним і
скасування рішення сільської ради,
визнання будівлі незаконним
будівництвом, визнання незаконною
реєстрації права власності,
встановлення порядку виконання
рішення суду, зобов'язання скасувати
державну реєстрацію, відновити
становище, яке існувало до порушення,
зобов'язання знести гараж, визнання
недобросовісним користувачем
земельної ділянки, зобов'язання
відшкодувати моральну шкоду,
роз'яснення рішення суду,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що він є власником
житлового будинку та земельної ділянки
по АДРЕСА_1. Власником суміжної
земельної ділянки та житлового будинку
по АДРЕСА_2 з надвірним будівлями та
спорудами є ОСОБА_4 Житловий будинок
ОСОБА_4 був збудований самочинно, без
належного дозволу та проекту. Крім
того, збудований нею гараж руйнується
та знаходиться на межі земельних
ділянок, що порушує його права як
користувача суміжної земельної
ділянки. З огляду на зазначене, просив
визнати незаконним та скасувати
рішення сільської ради № 98 від 26 липня
2007 року у частині визнання права
власності на житловий будинок з
надвірними спорудами і будівлями по
АДРЕСА_2 за ОСОБА_4; визнати незаконним
та скасувати свідоцтво про право
власності на спірний будинок з
надвірними спорудами і будівлями;
визнати спірну житлову будівлю і гараж
незаконним будівництвом, збудованими з
порушенням будівельних стандартів і
правил; визнати незаконною реєстрацію
права власності на житловий будинок з
надвірними будівлями і спорудами та
скасувати її; встановити порядок
виконання рішення суду вказавши, що
рішення є підставою для припинення
права власності відповідачки;
відновити становище, що існувало до
порушення, шляхом демонтажу гаража;
зобов'язати знести гараж; визнати
відповідачку недобросовісним
користувачем земельної ділянки;
зобов'язати відшкодувати моральну
шкоду і роз'яснити рішення суду.

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 4 квітня 2013 року та
додатковим рішенням Біляївського
районного суду Одеської області від 18
листопада 2013 року, залишеними без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 6 лютого 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 квітня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено.

Рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 4 квітня 2013 року,
додаткове рішення Біляївського
районного суду Одеської області від 18
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
6 лютого 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 квітня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судами
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
саме ст. 376 ЦК України.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 29 травня 2014 року,
постановлену за результатами розгляду
касаційної скарги на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 27 травня 2011 року та ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 25 жовтня 2012
року у справі про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити дії; ухвалу Верховного Суду
України від 11 листопада 2010 року,
постановлену за результатами розгляду
касаційної скарги на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 27 квітня 2010 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
16 липня 2010 року у справі про визнання
неправомірними бездіяльність,
зобов'язання укласти договір та
відкрити особовий рахунок з
централізованого водопостачання.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування ст. ст.
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.

Зміст заяви та додані до неї судові
рішення Вищого адміністративного суду
України від 29 травня 2014 року та
Верховного Суду України від 11
листопада 2010 року, на які заявник
посилається як на приклади
неоднакового застосування, мають
різний предмет та підстави позову,
містять різні встановлені судом
фактичні обставини у порівнянні з
судовим рішенням, про перегляд якого
просить заявник.

За таких обставин колегія судів дійшла
висновку, що заявник не надав різних за
змістом судових рішень, ухвалених
судами касаційної інстанції, за
тотожних предмета спору, підстав
позову, аналогічних обставин і
однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин.

Оскільки наведені заявником доводи не
містять ознак, які згідно з вимогами п. 1
ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, у допуску
справи до провадження Верховного Суду
України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до
Августівської сільської ради
Біляївського району Одеської області,
ОСОБА_4 про визнання недійсним та
скасування свідоцтва про право
власності, визнання незаконним і
скасування рішення сільської ради,
визнання будівлі незаконним
будівництвом, визнання незаконною
реєстрації права власності,
встановлення порядку виконання
рішення суду, зобов'язання скасувати
державну реєстрацію, відновити
становище, яке існувало до порушення,
зобов'язання знести гараж, визнання
недобросовісним користувачем
земельної ділянки, зобов'язання
відшкодувати моральну шкоду,
роз'яснення рішення суду за заявою
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 квітня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д.Луспеник Судді:
В.І.Амелін Т.П.Дербенцева В.І.Журавель
С.О.Карпенко