Справа № 336/5265/14-Ц
Провадження № 4-с/336/53/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді
Кляшторного В.С.

при секретарі
Ведмедьовій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1 на рішення державного виконавця
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції Скрипник
О.А.,

ВСТАНОВИВ:

Скаржниця звернулась до суду з
вищезазначеною скаргою, в
обґрунтування якої зазначила, що 08.12.2011
року Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя, розглянувши кримінальну
справу за обвинуваченням ОСОБА_3 у
скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст.
121, ст. 263 КК України, виніс рішення про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 10
000 грн. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди, 100 000 грн., в рахунок
відшкодування моральної шкоди, а
всього 110 000 грн. На підставі
зазначеного рішення, скаржницею було
отримано виконавчий лист, який був
пред'явлений нею до виконання до
Шевченківського ВДВС ЗМУЮ.

12.03.2014 року державний виконавець
Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Скрипник О.А.
виніс постанову про повернення
виконавчого документа у зв'язку з тим,
що боржник за вказаною адресою
фактично не проживає і не
зареєстрований.

Вважає зазначену постанову незаконною
та такою, що порушує її права, а тому
просить суд визнати дії державного
виконавця Шевченківського ВДВС ЗМУЮ
Скрипник О.А. по винесенню постанови
про повернення виконавчого документа
неправомірними, визнати протиправною
та скасувати постанову про повернення
виконавчого документа від 12.03.2014 року.

У судовому засідання скаржниця та її
представник підтримали скаргу,
наполягали на її задоволенні,
посилаючись на те, що державним
виконавцем не були вжиті всі виконавчі
дії, а саме: не було вжито заходів щодо
розшуку боржника.

Держаний виконавець Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Скрипник О.А. в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення заяви посилаючись на те, що
він діяв відповідно до законодавства.

Суд, заслухавши пояснення скаржниці, її
представника та державного виконавця,
перевіривши матеріали справи, оцінивши
надані докази, вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією чи
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення,ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх прав чи свободи.

Повертаючи виконавчий документ
стягувачу державний виконавець
посилався на те, що згідно відповідей
реєструючих органів об'єктів
нерухомості за боржником не
зареєстровано, за даними ДАІ
транспортних засобів також не
зареєстровано, відповіді УПФУ пенсії
він не отримує, а також на те, що вжитими
заходами було встановлено, що боржник
за вказаною у виконавчому документі
адресою не зареєстрований та не мешкає,
з'ясувати його місце мешкання
виявилось не можливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк.

Згідно п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право,
зокрема, звертатися до суду з
поданням про розшук боржника -
фізичної особи або дитини чи про
постановлення вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
або іншої особи, в якої перебуває
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, або
дитина, стосовно якої складено
виконавчий документ про її
відібрання.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
відсутності відомостей про місце
проживання, перебування чи
місцезнаходження боржника - фізичної
особи, а також дитини за виконавчими
документами про відібрання дитини
державний виконавець звертається до
суду з поданням про винесення ухвали
про розшук боржника або дитини.

Як вбачається з виконавчого листа
боржник утримувався в Запорізькому
СІЗО,після чого був засуджений до
покарання, тому державний виконавець
повинен був надіслати запити про
місцезнаходження боржника у
відповідні органи та установи,
оскільки він можливо відбуває
покарання у місцях позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного суд
вважає, що державний виконавець не
виконав належним чином свої службові
обов'язки та вчинив не всі виконавчі
дії передбачені законодавством, а тому
скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 208-210, 383, 387 ЦПК України, Законом
України «Про виконавче провадження»,
суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Скрипник О.А.
по винесенню постанови про повернення
виконавчого документа -
неправомірними.

Визнати протиправною та скасувати
постанову про повернення виконавчого
документа від 12.03.2014 року державного
виконавця Шевченківського ВДВС ЗМУЮ
Скрипник О.А.

Зобов'язати державного виконавця
вчинити передбачені законодавством
дії по розшуку боржника.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга подається до Апеляційного суду
Запорізької області через
Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали, а для осіб які
брали участь у справі, але не були
присутні при проголошенні ухвали,
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя
Кляшторний В.С.