Справа №580/848/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Гура А. О.Номер провадження
22-ц/788/1910/14 Суддя-доповідач - Рибалка В. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В. , Попруги С. В.

за участю секретаря судового засідання
- Чуприни В.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4

на рішення Лебединського районного
суду Сумської області від 25 вересня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про розірвання шлюбу та поділ
автомобіля

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в
и л а :

Рішенням Лебединського районного суду
Сумської області від 25 вересня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_3
задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Проведено поділ спільного майна
подружжя наступним чином: залишено в
користуванні ОСОБА_4 все спільно
нажите майно, за виключенням
автомобіля «ГАЗ 2705», а саме:
холодильник «Атлант» ХМ - 5010 - 016
(серійний номер ), вартістю 3 202
грн.; мікрохвильова піч «LG», MS - 1949 X/00 (S/N
911TAVY00367) вартістю 532 грн.; автомат для
випікання хліба (хлібопіч) «DeLonghi» BDM125S
(S/N:82), вартістю 720 грн.;
гідромасажний душовий бокс «VIVIA»,
вартістю 2000 грн.; телевізор «SONY» KV - BZ
21M81, (S/N:1039229), вартістю 500 грн., комплект
м'яких меблів (диван + 2 крісла) вартістю
860 грн., набір корпусних меблів - стінка
для вітальні вартістю 1 300 грн.,
комп'ютер в складі системного блока
«GIGABYTE», вартістю 1500 грн. та монітор «LG»
Flatron W 1942S - PE (S/N:910 NDN 413743) вартістю 650 грн.,
пральну машину «GORENJE» WA61061R (S/N:82431365)
вартістю 1600 грн., а всього майна на
загальну суму 12 864 грн., телевізор LED «LG»
47 LM 580T - ZA BDRWLJU (S/N: 208 RAWY0N369) вартістю 7 576
грн.; домашній кінотеатр «LG», DH 7620 (S/N: 209
WLHW002289) вартістю 3 045 грн. та тумбу до
нього TV «MAXIMUM» 1116 DXX, вартістю 1 743 грн., а
також стягнуто грошову компенсацію з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в сумі 13 619
грн., а всього на суму 38 847 грн.

ОСОБА_3 залишено в користуванні
неподільну річ, а саме автомобіль
НОМЕР_2, вартістю 52 465 грн. та зобов'язано
його сплатити ОСОБА_4 різницю у
вартості 1/2 частини спільного нажитого
майна на суму 13 619 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
сплачені нею судові витрати в сумі 2 398
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та порушення судом першої
інстанції при ухваленні рішення норм
матеріального та процесуального права.
Просить скасувати рішення
Лебединського районного суду Сумської
області від 25 вересня 2014 року та
ухвалити нове, яким автомобіль НОМЕР_3,
2005 р.в. виключити з числа спільного
майна подружжя. Провести поділ майна,
яке є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя наступним чином:
виділити ОСОБА_3: телевізор вартістю 7 576
грн., домашній кінотеатр вартістю 3 045
грн., тумбу до домашнього кінотеатру
вартістю 1 743 грн., а всього майна на
загальну суму 12 364 грн.; виділити
ОСОБА_4: холодильник вартістю 3 202 грн.,
мікрохвильову піч вартістю 532 грн.,
автомат для випікання хліба (хлібопіч)
вартістю 720 грн., гідромасажний душовий
бокс вартістю 2000 грн., телевізор
вартістю 500 грн., комплект м'яких меблів
(диван + 2 крісла) вартістю 860 грн., набір
корпусних меблів - стінка для вітальні
вартістю 1 300 грн., комп'ютер в складі
системного блока вартістю 1500 грн. та
монітору вартістю 650 грн., пральну
машинку вартістю 1600 грн. Всього майна
на 12 864 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
посилається на порушення судом першої
інстанції при ухваленні рішення норм
матеріального та процесуального права.
Просить рішення Лебединського
районного суду Сумської області від 25
вересня 2014 року змінити та виділити їй,
з урахуванням інтересів малолітніх
дітей холодильник, вартістю 3 202 грн.,
телевізор вартістю 7 576 грн., домашній
кінотеатр вартістю 3 045 грн., комп'ютер в
складі системного блока вартістю 1500
грн. та монітору вартістю 650 грн.
Виділити ОСОБА_3 автомат для випікання
хліба (хлібопіч) «DeLonghi» вартістю 720 грн.,
машинку «GORENJE» вартістю 1600 грн.,
телевізор «SONY» вартістю 500 грн.,
мікрохвильову піч «LG» вартістю 532 грн.,
набір корпусних меблів - стінка для
вітальні вартістю 1 300 грн., комплект
м'яких меблів (диван + 2 крісла) вартістю
860 грн., тумбу «MAXIMUM» вартістю 1 743 грн.,
загальною вартістю 9 255 грн. Стягути з
ОСОБА_3 на її користь грошову
компенсацію за 1/2 частку вартості
автомобіля НОМЕР_3, в розмірі 26 233 грн.,
залишивши вказаний автомобіль в
користуванні останнього.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 18 липня 2003 року. Від шлюбу мають
доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з
ОСОБА_4 та перебувають на її повному
утриманні. На їх утримання ОСОБА_3
сплачує аліменти за рішенням суду.
Протягом подружнього життя між
сторонами склалися неприязні стосунки.
За період спільного проживання в шлюбі
сторони придбали на праві спільної
сумісної власності наступне майно:
автомобіль НОМЕР_2, холодильник
«Атлант» ХМ - 5010 - 016, телевізор LED «LG» 47 LM
580T - ZA BDRWLJU вартістю 7 576 грн., домашній
кінотеатр «LG», DH 7620 вартістю 3 045 грн. та
тумбу до нього TV «MAXIMUM» 1116 DXX, вартістю 1
743 грн., мікрохвильову піч «LG» вартістю
532 грн., автомат для випікання хліба
(хлібопіч) «DeLonghi» вартістю 720 грн.,
гідромасажний душовий бокс «VIVIA»,
вартістю 2000 грн., телевізор «SONY»
вартістю 500 грн., комплект м'яких меблів
(диван + 2 крісла) вартістю 860 грн., набір
корпусних меблів - стінка для вітальні
вартістю 1 300 грн., комп'ютер в складі
системного блока «GIGABYTE», вартістю 1500
грн. та монітор «LG» Flatron W 1942S - PE вартістю
650 грн. та пральну машину «GORENJE»
вартістю 1600 грн. Загальна вартість
майна складає 25 228 грн.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи вважає, що апеляційні скарги не
підлягаю задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Згідно 61 СК України, об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя
може бути будь-яке майно, за винятком
виключеного з цивільного обороту.
Об'єктом права спільної сумісної
власності є заробітна плата, пенсія,
стипендія, інші доходи, одержані одним
із подружжя. Якщо одним із подружжя
укладено договір в інтересах сім'ї, то
гроші, інше майно, в тому числі гонорар,
виграш, які були одержані за цим
договором, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Речі для
професійних занять (музичні
інструменти, оргтехніка, лікарське
обладнання тощо), придбані за час шлюбу
для одного з подружжя, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина
і чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу. Дружина і чоловік мають право
розділити майно за взаємною згодою.
Договір про поділ житлового будинку,
квартири, іншого нерухомого майна, а
також про виділ нерухомого майна
дружині, чоловікові зі складу усього
майна подружжя має бути нотаріально
посвідчений.

Згідно 70 СК України, у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором. При
вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності
часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення, зокрема якщо один із
них не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи
пошкодив спільне майно, витрачав його
на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням
суду частка майна дружини, чоловіка
може бути збільшена, якщо з нею, ним
проживають діти, а також непрацездатні
повнолітні син, дочка, за умови, що
розмір аліментів, які вони одержують,
недостатній для забезпечення їхнього
фізичного, духовного розвитку та
лікування.

Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними. Речі для
професійних занять присуджуються тому
з подружжя, хто використовував їх у
своїй професійній діяльності. Вартість
цих речей враховується при присудженні
іншого майна другому з подружжя.
Присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України. Присудження одному з
подружжя грошової компенсації можливе
за умови попереднього внесення другим
із подружжя відповідної грошової суми
на депозитний рахунок суду.

Згідно ст. 368 ЦК України, спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві
власності є спільною сумісною
власністю. Суб'єктами права спільної
сумісної власності можуть бути фізичні
особи, юридичні особи, а також держава,
територіальні громади, якщо інше не
встановлено законом. Майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Майно, набуте в результаті спільної
праці та за спільні грошові кошти
членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої
інстанції належним чином з`ясував та
перевірив доводи та заперечення
сторін, дав належну оцінку зібраним у
справі доказам та обґрунтував висновки
викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано
частково задовольнив позовні вимоги
сторін.

Ствердження ОСОБА_3 в апеляційній
скарзі про те, що автомобіль НОМЕР_2 не є
об'єктом спільної власності подружжя і
не підлягає розподілу посилаючись на
те, що майно приватного підприємця або
фізичної особи підприємця не є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
висновків суду не спростовують.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
обґрунтовано взяв до уваги покази
свідків щодо придбання вказаного
автомобіля на спільні кошти сім'ї та
інші докази, а тому підстав вважати
автомобіль НОМЕР_2 особистою
власністю ОСОБА_3 у суду немає.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про
те, що вказаний автомобіль був
придбаний ним для здійснення
господарської діяльності не є
підставою для задоволення позовних
вимог. З матеріалів справи вбачається,
що в сім'ї сторін у власності
знаходились інші автомобілі після
продажу яких було придбано спірний
автомобіль.

Також, суд дійшов обґрунтованого
висновку щодо неподільності
автомобіля та зобов'язання ОСОБА_3
компенсувати 1/2 частини вказаного
автомобіля.

Вимоги ОСОБА_3 про виділення йому
телевізора вартістю 7 576 грн.,
домашнього кінотеатру вартістю 3045 грн.
та тумби для домашнього кінотеатру
вартістю 1 743 грн. є безпідставними,
оскільки неповнолітні діти сторін
проживають з ОСОБА_4 та знаходяться на
її утриманні, а тому порядок розподілу
майна, який пропонував ОСОБА_3 є
несправедливим. Крім того, в засіданні
суду апеляційної інстанції ОСОБА_3
заявив про те, що не вимагає
присудження йому речей домашнього
вжитку і бажає залишити їх дітям.

Доводи ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про
те, що ОСОБА_3 потрібно залишити в
користуванні хлібопіч, гідромасажний
душовий блок, пральну машину,
телевізор, мікрохвильову піч, набір
корпусних меблів, комплект м'яких
меблів та тумбу є безпідставними,
оскільки в своїх позовних вимогах
ОСОБА_3 на вказане майно вимог не
пред'являв. Щодо її посилань на
неправильний розподіл судових витрат,
то вони, на думку колегії суддів не
ґрунтуються на законі.

Інші доводи апеляційних скарг не є
підставою для скасування рішення суду.

Таким чином, при ухваленні рішення суд
першої інстанції поділ спільного майна
подружжя здійснив за правилами
встановленими нормами СК України та ЦК
України, а тому підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судове рішення ухвалено, з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права

У зв'язку з цим апеляційні скарги на
рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Лебединського районного суду
Сумської області від 25 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: