Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/4181/14
Головуючий у 1 інстанції: Бредун Д.С.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Каракуші К.В.

Панкеєва О.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 02 вересня 2014 року у
справі за позовом Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Златосвіт» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості на утримання будинку та
прибудинкової території та
капітального ремонту будинку, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСББ «Златосвіт»
звернулося до суду з вказаним позовом
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7

У позові зазначалось, що боржники -
відповідачі є власниками квартири
АДРЕСА_1. Позивач є балансоутримувачем
і здійснює утримання та обслуговування
вказаного будинку. Боржники не
сплачують комунальні послуги, у зв'язку
з чим виникла заборгованість станом на
01 травня 2014 року у сумі 3726,68 грн.

У зв'язку з вказаними обставинами,
позивач просив суд стягнути солідарно
з відповідачів заборгованість на
утримання будинку та прибудинкової
території та капітального ремонту
будинку в сумі 3726,68 грн., судові витрати
та витрати на правову допомогу.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 02 вересня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто солідарно з відповідачів на
користь ОСББ «Златосвіт»
заборгованість по членським внескам на
утримання будинку та прибудинкової
території та капітального ремонту
будинку в сумі 3726 грн. 68 коп. і судові
витрати.

В задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
подали апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просять скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного провадження,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст.307 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд
має право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

У відповідності до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про
об'єднання співвласників багато
квартирного будинку" об'єднання
створюється для забезпечення і захисту
прав його членів та дотримання їхніх
обов'язків, належного утримання та
використання неподільного і
загального майна, забезпечення
своєчасного надходження коштів для
сплати всіх платежів, передбачених
законодавством та статутними
документами. Об'єднання створюється як
організація для здійснення функцій,
визначених законом. Порядок
надходження і використання коштів
об'єднання визначається цим Законом та
іншими законами України. Статут
об'єднання складається відповідно до
Типового статуту, який затверджує
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.

Судом встановлено, у жовтні 2010 року
було створено об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Златосвіт», яке було зареєстровано в
Єдиному державному реєстрі юридичних
та фізичних осіб- підприємців 06 січня
2011 року (а.с.6-8).

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02 квітня 2014
року зобов'язано Державне
житлове-експлуатаційне підприємство
Інститут механізації тваринництва
Української академії аграрних наук
України передати вказаний житловий
будинок на баланс ОСББ «Златосвіт»
(а.с.20-23).

Вказаним судовим рішенням встановлено,
що балансоутримувачем вказаного
багатоквартирного будинку є Державне
житлово-експлуатаційне підприємство
Інституту механізації тваринництва
Української академії аграрних наук
України. Рішенням щодо прийняття на
баланс ОСББ «Златосвіт» будинку
АДРЕСА_1 було прийнято загальними
зборами членів ОСББ «Златосвіт» 15
березня 2011 року (протокол №2). ОСББ
«Златосвіт» своїм листом звернулося до
балансоуторимувача житлового будинку.
У балансоутримувача з огляду на
приписи ст.11 ЦК України виник обов'язок
у двомісячний термін здійснити дії по
передачі спірного будинку позивачу.

Таким чином, вказаним судовим рішенням
підтверджено і захищено право ОСББ
«Златосвіт», як балансоутримувача
вказаного багатоквартирного житлового
будинку.

Посилання представника апелянтів на
те, що відповідно до акту від 02 квітня
2014 року новим балансоутримувачем
вказаного будинку є Запорізький
науковий -дослідний центр з
механізації тваринництва
Національного наукового центру
«Інститут механізації та
електрифікації сільського
господарства» є таким, що не спростовує
висновків суду з огляду на наявність
вищевказаного судового рішення.

Сторонами визнається і
підтверджується матеріалами справи, що
відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 є власниками та
користувачами квартири АДРЕСА_1 (а.с.51,
53, 55, 57, 60, 61).

Діє ОСББ "Златосвіт" на підставі
Статуту, затвердженого установчими
зборами співвласників цього будинку
(протокол №1 від 26.10.02.2010 року).

Згідно статуту ОСББ послуги по
утриманню будинку та прибудинкової
території, у якому знаходиться
квартира відповідачів, надає позивач
(а.с.10-17).

Згідно ст. 13 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" від 29
листопада 2001 року відносини власників
приміщень управителя регулюються
договором між ними, який укладається на
основі Типового договору, форму якого
затверджує центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
місто будування.

У разі відмови власника приміщення
укладати договір або сплачувати
обов'язкові платежі на утримання та
ремонт неподільного майна та
відповідної частки загального майна
об'єднання має право звернення до суду
для стягнення нарахованих платежів у
судовому порядку.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" об'єднання
створюються для забезпечення і захисту
прав його членів та дотримання їхніх
обов'язків, належного утримання та
використання неподільного і
загального майна, забезпечення
своєчасного надходження коштів для
сплати всіх платежів, передбачених
законодавством та статутними
документами.

У разі надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій ОСББ встановлює витрати на
оплату мешканцями послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій.

Так, встановлено судом та не
спростовано відповідачами, що
«Златосвіт» надає послуги з утримання
будинку та прибудинкової території та
капітального ремонту будинку, у якому
знаходиться кварира №118, власниками
якої є відповідачі у справі.

Загальними зборами ОСББ «Златосвіт»
встановлені членські внески - тарифи з
утримання будинку у розмірі 1,70грн.,
1,98грн. (відповідно від 15.03.2011р. та
21.02.2014р.) за квадратний метр площі
квартири, виходячи з площі визначеної в
технічному паспорті квартири ( а.с. 18, 19,
77).

Згідно зі ст. 15 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" власник -
член об'єднання зобов'язаний своєчасно
і в повному обсязі сплачувати належні
платежі.

Встановлено, що спірні правовідносини
між сторонами виникли з приводу
несплати відповідачами боргу за надані
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території та
капітального ремонту будинку за період
з березня 2011 року по квітнень 2014 року,
який за розрахунками позивача складає
3726,68грн (а.с.5).

Відповідно до ст.ст. 1, 16, п.5 ч.3 ст. 20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" утримання будинків і
прибудинкових територій - господарська
діяльність, спрямована на задоволення
потреб фізичної або юридичної особи
щодо забезпечення експлуатації та /або
ремонту жилих та нежилих приміщень,
будинків і споруд, комплексів будинків
і споруд, а також утримання прилеглої
до них (прибудинкової) території
відповідно до вимог нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил згідно із
законодавством.

Невизнання вказаного боргу
відповідачами обґрунтовується тим, що
непідписання договору про участь у
витратах на утримання будинку і
прибудинкової території є підставою
для несплати послуг.

Зобов'язання власника - члена
об'єднання щодо витрат на утримання і
обслуговування будинку врегульовано
положеннями ст. ст. 13,15,16,23 Закону
України "Про об'єднання співвласників
багатоквартирних будинків" і носить
імперативний характер.

Крім того, ст.ст. 20, 32 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", який
регулює спірні правовідносини на
власника покладено обов'язок своєчасно
і повно сплачувати платежі.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСББ «Златосвіт», суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачі
проживають в багатоквартирному
будинку, утримання якого забезпечує
позивач, тому між сторонами виникли
фактичні договірні правовідносини,
внаслідок яких у відповідачів виник
обов'язок оплати отриманих послуг.
Проте оплату цих послуг відповідачі
проводили не в повному обсязі, в зв'язку
з чим виникла заборгованість за період
з березня 2011 року по квітнень 2014 року в
розмірі 3726,68грн.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи та вимогам закону, а
доводи апеляційної скарги є
неприйнятними з огляду на таке.

Відповідно до ст. 322 ЦПК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України
квартирою є ізольоване помешкання в
житловому будинку, призначене та
придатне для постійного у ньому
проживання. Власникам квартири у дво-
або багатоквартирному житловому
будинку належать на праві спільної
сумісної власності приміщення
загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, які
розташовані у житловому будинку.

Суд першої інстанції правильно
встановив, що правовідносини, які
виникли між сторонами, регулюються
Законом України від 24 червня 2004 року №
1875 - IV "Про житлово-комунальні послуги",
який є загальним в сфері регулювання
організаційних, господарських
відносин, що виникають у сфері надання
та споживання житлово-комунальних
послуг між їхніми виробниками,
виконавцями і споживачами, а також
спеціальним Законом України від 29.11.2001
року № 2866-III "Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку", який визначає правові та
організаційні засади створення,
функціонування, реорганізації та
ліквідації об'єднань власників жилих
та нежилих приміщень
багатоквартирного будинку, захисту
їхніх прав та виконання обов'язків щодо
спільного утримання багатоквартирного
будинку.

Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України
від 24 червня 2004 року № 1875 - IV "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги щомісяця у
строки, встановлені договором або
законом.

Згідно ст. 20 Закону України від 29.11.2001
року № 2866-III "Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку" частка в загальному обсязі
обов'язкових платежів на утримання і
ремонт неподільного майна у
багатоквартирному будинку
встановлюється пропорційно до
загальної площі приміщень, що
перебувають у власності фізичних або
юридичних осіб. Частка в загальному
обсязі обов'язкових платежів на
утримання і ремонт загального майна та
в інших спільних витратах у
багатоквартирному будинку
встановлюється пропорційно до
загальної площі приміщень, що
перебувають у користуванні фізичних
або юридичних осіб. Спори щодо
визначення частки в обов'язкових
платежах на утримання і ремонт
неподільного та загального майна, в
інших спільних витратах вирішуються в
судовому порядку.

Статтєю 16 Закону України від 29.11.2001 року
№ 2866-III "Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку"
передбачено, що визначення порядку
утримання, експлуатації та ремонту
неподільного і загального майна;
встановлення розмірів платежів, зборів
і внесків членів об'єднання, а також
відрахувань до резервного і ремонтного
фондів є виключною компетенцією
загальних зборів об'єднання.

Згідно зі Статутом ОСББ «Златосвіт",
який затверджено протоколом № 1 від 26
жовтня 2019 року, та зареєстровано
державним реєстратором 23 грудня 2010
року, об'єднання є юридичною особою, яка
має на меті належне утримання будинку
та прибудинкової території,
забезпечення реалізації прав
власників приміщень будинку на
володіння та користування спільним
майном об'єднання. Членом об'єднання
може бути фізична чи юридична особа,
яка є власником квартири у житловому
комплексі.

Пунтком 2.6 статуту ОСББ "Златосвіт"
передбачено, що об'єднання зобов'язане
забезпечувати належний санітарний,
протипожежний і технічний стан
неподільного та загального майна, що
належить членам об'єднання.
Забезпечувати дотримання інтересів
усіх членів об'єднання, асоціації при
встановленні умов і порядку володіння,
користування і розпорядження спільною
власністю, розподілі між членами
об'єднання, асоціації витрат на
експлуатацію та ремонт неподільного та
загального майна.

Згідно п. 5.5 статуту ОСББ "Златосвіт" до
компетенції зальних зборів членів
правління об'єднання відноситься
визначення розмірів внесків та
платежів членів об'єднання, а до
компетенції правління (п.5.11 Статуту) -
здійснення контролю за своєчасною
сплатою членами об'єднання внесків і
платежів та вжиття заходів щодо
стягнення заборгованості згідно з
чинним законодавством.

Сторонами у справі визнається, що
відповідачі не є членами ОСББ
"Златосвіт".

Проте ст. 9 Закону України від 29.11.2001
року № 2866-III "Про об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку" передбачено, що власники
приміщень, розташованих у межах одного
житлового комплексу, які не є членами
об'єднання, можуть укладати з
об'єднанням угоди про співпрацю та дії
у спільних інтересах.

Відповідно до частини 8 ст. 22 Закону
України від 29.11.2001 року № 2866-III "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" відмова від
укладення договору, від оплати
рахунків або несплата рахунків не
допускається. Такі дії є порушенням
прав інших членів об'єднання і
підставою для звернення до суду про
стягнення заборгованості із плати по
відповідних рахунках у примусовому
порядку.

Отже, законом передбачено обов'язок для
осіб, які не є членами об'єднання,
оплачувати рахунки, пов'язані із
наданням житлово-комунальних послуг.

Статутом ОСББ "Златосвіт" також
передбачено, що укладення договору між
власниками окремої квартири у
житловому комплексі та об'єднанням є
обов'язковим і не залежить від членства
в об'єднанні. У разі відмови власника
квартири укладати договір або
сплачувати обов'язкові платежі на
утримання та ремонт неподільного майна
та відповідної частки загального майна
об'єднання має право звернення до суду
для стягнення нарахованих платежів у
судовому порядку (пункти 10.7.1, 10.7.2).

З матеріалів справи встановлено, що
письмовий договір про надання послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території між позивачем та
відповідачами не укладався.

Проте відповідно до ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій, що не передбачені цими актами, але
за аналогією породжують цивільні права
та обов'язки.

Мешкаючи в багатоквартирному будинку,
у якому позивач надає послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території, відповідачі своїми діями
підтвердили наявність між ними та
позивачем фактичних договірних
правовідносин, внаслідок яких у
відповідачів виник щомісячний
обов'язок по сплаті фактично отриманих
послуг.

Відповідно до ст. 218 ЦК України
недодержання сторонами письмової
форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його
недійсність, крім випадків,
встановлених законом.

Ні ЦК України, ні ЖК України, ні Законом
України "Про житлово-комунальні
послуги", ані Законом України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" такі
випадки не передбачені, а тому
відсутність письмового договору між
позивачем та відповідачами не
позбавляє відповідачів обов'язку
сплатити фактично отримані ними
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території. Доводи
відповідачів про те, що відсутність
письмового договору на надання
житлово-комунальних послуг, виключає
їх обов'язок сплачувати послуги, є
необґрунтованими.

Доводи відповідачів про те що за
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території вони
сплачують ДЖЕП ІМТ УААН є
бездоказовими.

Твердження представника апелянта про
неналежне виконання позивачем послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території, не спростовують висновків
суду.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" від 24
червня 2004 року № 1875-IV у разі порушення
виконавцем умов договору споживач має
право викликати його представника для
складення та підписання акта-претензії
споживача, в якому зазначаються строки,
види, показники порушень тощо.
Акт-претензія складається споживачем
та представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами. У разі
неприбуття представника виконавця в
погоджений умовами договору строк або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.
Акт-претензія споживача подається
виконавцю, який протягом трьох робочих
днів вирішує питання про перерахунок
платежів або видає споживачу
обґрунтовану письмову відмову в
задоволенні його претензій.

Будь-яких актів-претензій, які складені
відповідно до ст. 18 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" та за якими
позивачем не здійснено перерахунок
платежів або видана письмова відмова в
задоволенні претензій, відповідачі
суду не надали.

Судом першої інстанції правомірно
вирішена заява відповідачів про
застосування строків позовної
давності. Суд правильно застосував
приписи ст.ст.257, 264 ЦК України,
вставновивши, що позивачем не
пропущено трирічного строку звернення
до суду, оскільки відповідачами у
серпні 2012 року було здійснено виплату
заборгованості за вказані послуги у
розмірі 216,80грн.(а.с.5), що свідчить про
визнання заборгованості та перериває
перебіг строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги є такими, що
не спростовують висновків суду першої
інстанції, а лише відображують позицію
відповідачів, висловлену в ході
розгляду справи і полягають лише в
переоцінці доказів, які належним чином
перевірені і оцінені судом першої
інстанції і не доводять порушення
судом першої інстанції норм
процесуального і матеріального права.

За таких обставин судова колегія
вважає, що підстав для скасування
рішення суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись статтями 303, 308, 313, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Хортицького районного
суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2014 року
по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: