РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року Хмельницький
міськрайонний суд в складі:

головуючої - судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання
Підвальної Є.З.,

сторін по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Хмельницький цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення порушень права власності на
землю та за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про усунення порушень права
власності на землю, -

в с т а н о в и в :

В серпні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з вище вказаним
позовом, в якому просила усунути
порушення її права власності на
земельну ділянку 0,014 га з боку ОСОБА_2 та
зобов'язати вчинити для цього такі дії:
встановити металеву фіртку на межі її
земельної ділянки та його двору для
запобігання виходу собаки на її
територію; привести в належний стан
захоплену земельну ділянку розміром 17
кв.м, очисти її від битої цегли,
будівельного сміття; відремонтувати
фундаментну підмостку, замінити
пошкоджену сітку-рябицю,
відремонтувати зламаний забор з вул.
Винниченка. В обґрунтування заявлених
вимог посилається на те, що вона є
власником 13/50 частин садиби за адресою
АДРЕСА_1, яка межує з садибою ОСОБА_4
Будинок, в якому вони проживають,
побудований на дві половини, її сторона
будинку виходить на вулицю Винниченка,
а сторона будинку, в якій проживає
відповідач, виходить в його двір,
сторони мають загальний вихід на вул.
Винниченка. Позивачу належить
земельна ділянка, на якій побудована
частина її будинку, та прилегла до
нього територія для обслуговування її
частини, загальною площею 0,014 га, однак
відповідач допустив дії, які порушують
її право власності на вказану земельну
ділянку, а саме розгородив металевий
забор, який межує з вулицею Винниченка,
на ширину 170 см, встановив вхідні
дверцята, зробивши окремий вхід до
своєї половини будинку по її земельній
ділянці відстанню 10 м, захопивши у неї 17
кв.м землі, при цьому пошкодив 10 м
сітки-рябиці висотою 150 см та
фундаментну підмостку біля її будинку,
а також випустив собаку.

В вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, в
якому просив звільнити частину
земельної ділянки площею 14,7 кв.м від
прибудови, металевої фіртки та собаки.
В обґрунтування своїх вимог вказав, що
28 жовтня 2010 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було
придбано у власність земельну ділянку
площею 430 кв.м, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, надану для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка ),
а також частину (12/25) житлового будинку
за вказаною адресою. Частиною
земельної ділянки площею 14,7 кв.м, яка
належить йому та дружині, користується
ОСОБА_1, на цій частині земельної
ділянки вона протиправно встановила
металеву фіртку, побудувала прибудову
до будинку та тримає собаку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені
нею позовні вимоги підтримала і
просить задовольнити, посилаючись на
те, що ОСОБА_2 протиправно зайняв
належну їй територію - частину
земельної ділянки, належної їй
відповідно наявного в неї державного
акта. Проти вимог зустрічного позову
заперечила, вказавши, що її дії є
правомірними і вона не чинила ОСОБА_2
перешкод в користуванні його земельною
ділянкою.

В судовому засіданні ОСОБА_2 проти
заявленого до нього позову заперечив,
пояснивши, що його собака перебуває на
земельній ділянці, яка належить сім'ї
ОСОБА_2, та фізично на дістає до будинку
та земельної ділянки, які належать
ОСОБА_1; будівельне сміття на вказаній
частині земельної ділянки відсутнє;
ОСОБА_1 чинить йому перешкоди в
користуванні його земельною ділянкою,
оскільки займає прохід по земельній
ділянці згідно його державного акта,
тому просить поданий ним зустрічний
позов задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що в задоволенні як первісного,
так і зустрічного позову слід
відмовити з наступних мотивів.

Встановлено, що ОСОБА_1 належать
земельні ділянки площею 0,0350 га та 0,0140
га з цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибні ділянки),
розташовані по АДРЕСА_1. Зазначені
обставини підтверджуються державними
актами на право власності на земельні
ділянки серії ЯК № 972179 та ЯК № 972178,
копії котрих наявні в матеріалах
справи.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної
часткової власності належать по 6/25
будинку АДРЕСА_1 та по ? земельної
ділянки площею 430 кв.м за тією ж адресою
кожному з цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка). Зазначені
обставини підтверджуються договором
купівлі-продажу земельної ділянки від
28.10.2010 року, договором купівлі-продажу
частини житлового будинку від 28.10.2010
року, витягами з Державного реєстру
правочинів від 28.0.2010 року, витягом про
державну реєстрацію прав
Хмельницького БТІ від 4.11.2010 року,
державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 002026, копії
котрих наявні в матеріалах справи.

Між сторонами виник спір з приводу
того, що кожен із них вважає, що
суміжний землевласник зайняв частину
належної йому земельної ділянки та
чинить перешкоди у вільному
користуванні нею, при чому сторони
заперечують факт вчинення ними таких
перешкод одне одному.

Судом сторонам роз'яснено їх обов'язок
з доказування та наслідки неподання
ними доказів в обґрунтування їх вимог
та заперечень, вимоги процесуального
закону щодо належності та допустимості
доказів, їх право на звернення до суду з
клопотанням про призначення у справі
судової експертизи (згідно ст. ст. 10, 60,
66, 143 ЦПК України). Однак сторони
відмовились від заявлення до суду
клопотання про призначення експертизи
у справі з приводу встановлення чи
спростування протиправного зайняття
частини належної кожному з них
земельної ділянки, а будь-яких інших
належних та допустимих доказів на
підтвердження як цієї обставини, так і
решти заявлених ними позовних вимог
суду не надали і таких в ході судового
розгляду справи судом здобуто не було.

При цьому суд не бере до уваги схему,
викладену на а.с. 6, надану ОСОБА_1,
оскільки вона не містить необхідних
реквізитів і має невідоме походження, а
також схему від 19.05.1989 року (а.с. 7) та
викопіювання зі схематичного плану
кварталу № 87 (а.с. 8), оскільки вони
містять застарілі дані, крім того, їх
оригіналів ОСОБА_1 суду для дослідження
надано не було.

Суд не бере також до уваги в якості
доказів по справі роздруківок
фотографій, наданих ОСОБА_2, оскільки
вони не є допустимими доказами у
розумінні ч. 2 ст. 59 ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин як в первісному, так і
в зустрічному позові слід відмовити за
недоведеністю заявлених позовних
вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 5, 8, 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст. 391 ЦК
України, суд -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
порушень права власності на землю та в
зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про усунення порушень права власності
на землю - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду Хмельницької
області через Хмельницький
міськрайонний суд.

Суддя: