Справа №591/42/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Сидоренко А. П.Номер
провадження 22-ц/788/1833/14 Суддя-доповідач -
Лузан Л. В. Категорія - 19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Сибільової Л. О. ,
Дубровної В. В.

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Обласного
комунального підприємства "Аеропорт
Суми"

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 09 вересня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Обласного
комунального підприємства "Аеропорт
Суми"

про стягнення майнової шкоди,

в с т а н о в и
л а :

08 січня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом, свої вимоги
мотивує тим, він являється власником
багатьох транспортних засобів, а саме
автобусів ЛАЗ, ПАЗ, ГАЗ. На автостоянці
ОКП "Аеропорт Суми" з 1996-1999 рр.
знаходилися належні позивачу
транспортні засоби, в тому числі
автобус АСЧ реєстраційний номер
НОМЕР_1, місце на автостоянці АДРЕСА_1.

01 грудня 2008 року за № 68/08 ОСОБА_3
переуклав договір довгострокового
зберігання транспортного засобу з ОКП
"Аеропорт Суми", так як змінилися тарифи
на послуги зберігання. Названий
договір кожного року пролонгувався
відповідно до пункту 5.4 угоди.

08 листопада 2013 року приблизно о 12
годині ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_4 оглянули автобуси, які
знаходяться на зберіганні на
автостоянці ОКП "Аеропорт Суми". Огляд
проводився разом з охоронником стоянки
ОСОБА_5

Під час огляду було встановлено, що в
автобусі ГАЗ АСЧ, дер. номер НОМЕР_1
відсутній двигун ГАЗ 53 НОМЕР_2, відсутня
КПП коробка переключення передач ГАЗ 53,
задня права та ліва фари, два передніх
склоочисника, відсутній в автобусі
радіатор, пошкоджена в автобусі
електропроводка. Про наведене
представник позивача, ОСОБА_4, в
присутності охоронника ОСОБА_5 08
листопада 2013 року зробив запис до книги
скарг та пропозицій у вигляді скарги на
роботу автостоянки з детальним описом
фактів.

Посилаючись на зазначені обставини, а
також на те, що відповідачем порушено
вимоги чинного законодавства та
договору щодо забезпечення належного
зберігання транспортного засобу, в
результаті чого сталося пошкодження,
розукомплектування автобусу, та
остаточно уточнивши позовні вимоги,
позивач просив суд стягнути з
відповідача суму матеріальних збитків
в розмірі 6389,13 грн., а також стягнути з
відповідача на користь позивача 17840, 21
грн. в рахунок відшкодування вартості
відсутніх деталей автобусу марки АСЧ
модель 03, д.р.н. НОМЕР_1, понесені судові
витрати.

Рішенням суду від 09 вересня 2014 року
позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з Обласного комунального
підприємства "Аеропорт Суми" на користь
ОСОБА_3 24229 грн. 34 коп. в рахунок
відшкодування майнової шкоди та 1225 грн.
00 коп. витрат за проведення
авто-товарознавчої експертизи.

Стягнуто з Обласного комунального
підприємства "Аеропорт Суми" на користь
держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60
коп.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду і
постановлення нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог з
тих підстав, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, що у справі не були доведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд визнав встановленими,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи та що судом були
порушені норми матеріального і
процесуального права .

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається наступне.

ОСОБА_3 є власникам транспортного
засобу АСЧ, модель 03, реєстраційний
номер НОМЕР_1, 1969 року випуску (а.с. 8).

01 грудня 2008 року між ОСОБА_3 та ОКП
"Аеропорт Суми" був укладений договір
довгострокового зберігання
транспортного засобу №68/08 (далі -
договір), відповідно до умов якого на
автостоянку ОКП "Аеропорт Суми" (місце
АДРЕСА_1) був поставлений на зберігання
автобус АСЧ реєстраційний номер НОМЕР_1
(а.с.6).

З п.2.2 договору вбачається, що ОКП
"Аеропорт Суми" забезпечує зберігання
зазначеного ТЗ у відповідності з
вимогами Правил зберігання ТЗ на
автостоянках, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 22 січня
1996 року № 115.

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору
ОКП "Аеропорт Суми" гарантує збереження
ТЗ, а у випадку їх зникнення під час
зберігання, пошкодження і
розукомплектування несе
відповідальність згідно чинного
законодавства.

Позивач 08 листопада 2013 року виявив в
своєму автобусі пошкодження та
розукомплектування, про що було
зроблено запис у книзі скарг та
пропозицій (а.с. 20-22).

11 листопада 2013 року позивач звернувся
до директора ОКП "Аеропорт Суми" з
письмовою претензією щодо
відшкодування матеріальної шкоди, яка
була завдана неналежним виконанням
обов'язків щодо зберігання ТЗ на
автостоянці, на яку позивач відповіді
не отримав.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що ОКП
"Аеропорт Суми" являється
підприємством, яке здійснює
господарську діяльність, а саме, надає
послуги зі зберігання транспортних
засобів на автостоянках. Професійний
зберігач відповідає за втрату (нестачу)
або пошкодження речі, якщо не доведе, що
це сталося внаслідок непереборної
сили, або через такі властивості речі,
про які зберігач, приймаючи її на
зберігання, не знав і не міг знати, або
внаслідок умислу чи грубої
необережності поклажодавця.
Відповідач не довів, що автобус був
прийнятий на зберігання на стоянку
неукомплектованим або з заявленими
пошкодженнями чи відсутністю
запчастин.

Колегія суддів вважає, що у суду першої
інстанції були підстави для
задоволення позову про відшкодування
майнової шкоди, а доводи апеляційної
скарги про протилежне не можна визнати
обґрунтованими. При цьому колегія
суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 936 ЦК України 1. За
договором зберігання одна сторона
(зберігач) зобов'язується зберігати
річ, яка передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності. 3.
Договір зберігання є публічним, якщо
зберігання речей здійснюється
суб'єктом підприємницької діяльності
на складах (у камерах, приміщеннях)
загального користування.

Частиною 1 ст. 942 ЦК України
передбачається, що зберігач
зобов'язаний вживати усіх заходів,
встановлених договором, законом,
іншими актами цивільного
законодавства, для забезпечення
схоронності речі.

За ст. 949 ЦК України 1. Зберігач
зобов'язаний повернути поклажодавцеві
річ, яка була передана на зберігання. 2.
Річ має бути повернена поклажодавцю в
такому стані, в якому вона була
прийнята на зберігання, з урахуванням
зміни її природних властивостей.

Статтею 950 ЦК передбачається, що 1. За
втрату (нестачу) або пошкодження речі,
прийнятої на зберігання, зберігач
відповідає на загальних підставах. 2.
Професійний зберігач відповідає за
втрату (нестачу) або пошкодження речі,
якщо не доведе, що це сталося внаслідок
непереборної сили, або через такі
властивості речі, про які зберігач,
приймаючи її на зберігання, не знав і не
міг знати, або внаслідок умислу чи
грубої необережності поклажодавця.

Обов'язок відшкодування збитків,
завданих поклажодавцеві, передбачений
ст. 951 ЦК, відповідно до якої 1. Збитки,
завдані поклажодавцеві втратою
(нестачею) або пошкодженням речі,
відшкодовуються зберігачем: 1) у разі
втрати (нестачі) речі - у розмірі її
вартості; 2) у разі пошкодження речі - у
розмірі суми, на яку знизилася її
вартість. 2. Якщо внаслідок пошкодження
речі її якість змінилася настільки, що
вона не може бути використана за
первісним призначенням, поклажодавець
має право відмовитися від цієї речі і
вимагати від зберігача відшкодування
її вартості.

Відповідно до п. 12 "Правил зберігання
транспортних засобів на автостоянках"
затв. постановою Кабінету Міністрів
України від 22 січня 1996 р. N 115, у разі
здавання на зберігання транспортного
засобу з аварійними пошкодженнями, то
він може бути прийнятий на зберігання
після реєстрації у журналі обліку
транспортних засобів з пошкодженнями
та некомплектних, з зазначенням
характеру пошкодження, часу в'їзду на
автостоянку, марки і номера
транспортного засобу та прізвища
власника.

Згідно з п. 27 Правил зберігання
транспортних засобів на автостоянках,
та відповідно до Закону "Про захист
прав споживачів", автостоянки
гарантують схоронність транспортних
засобів, прийнятих на зберігання
згідно з цими Правилами, а у разі їх
зникнення, розукомплектування чи
пошкодження під час зберігання несуть
відповідальність у встановленому
законодавством порядку.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції обгрунтовано виходив із
того, що між сторонами був укладений
договір зберігання належного позивачу
транспортного засобу, а тому
відповідач, якому належить
автостоянка, повинен нести передбачену
законом відповідальність за його
розукомплектування та пошкодження.

03 вересня 2014 року винесена постанова
про закриття кримінального
провадження, відповідно до якої не
виявляється за можливе здобути докази,
які б підтверджували вину конкретної
особи в порушенні обов'язків щодо
охорони майна ОСОБА_3; притягнення до
кримінальної відповідальності
чотирьох охоронців не може мати місце,
а встановити точний час вчинення
кримінального правопорушення не
виявляється за можливе.

Доводи відповідача про відсутність
винних дій з боку охоронців
автостоянки, які б переслідувались у
кримінальному порядку, не звільняє
відповідача від відповідальності щодо
відшкодування шкоди, заподіяної
неналежним виконанням зобов'язань,
взятих на себе за договором зберігання.

При цьому колегія суддів виходить з
того, що у статті 950 ЦК наведений
вичерпний перелік випадків, за яких
зберігач звільняється від
відповідальності за втрату (нестачу)
або пошкодження речі, а саме :
1.внаслідок непереборної сили, 2.через
такі властивості речі, про які
зберігач, приймаючи її на зберігання,
не знав і не міг знати, 3.внаслідок
умислу чи грубої необережності
поклажодавця. Обов'язок доведення
наявності названих обставин
покладається на відповідача, який
відповідних доказів не надав.

Ні в суді першої інстанції, ні в
апеляційному суді відповідач не надав
доказів того, що автобус був прийнятий
на зберігання на автостоянку
неукомлектованим або з заявленими
пошкодженими чи відсутністю запчастин.

Таким чином висновки суду про
необхідність покладення на
відповідача відповідальності за
порушення взятих на себе зобов'язань за
договором зберігання ґрунтується на
наявних у справі доказах.

В той же час колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції помилився у
визначенні розміру суми, яка підлягає
стягненню в рахунок відшкодування
заподіяної позивачу майнової шкоди.

Зокрема, з висновку авто-товарознавчої
експертизи № 210 від 08.04.2014 р. вбачається
наступне.

Експерт встановив, що вартість
відновлюваного ремонту автобусу АСЧ
реєстраційний номер НОМЕР_1 складає
62777,78 грн., з яких :

- вартість необхідних при ремонті
деталей - 59467,38 грн. ;

- вартість необхідних для ремонту
матеріалів - 1189,35 грн.;

- вартість ремонтно-відновлюваний
робіт - 2121,05 грн.

В той же час ринкова вартість названого
автобусу в укомплектованому стані
дорівнює 6389 грн. 13 коп. ( ас.101-105).

Керуючись вимогами п. 8.2 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів, затв.
наказом Міністерства юстиції України,
Фонду державного майна України від 24
листопада 2003 р. N 142/5/2092 (у редакції
наказу Міністерства юстиції України,
Фонду державного майна України від 24
липня 2009 р. N 1335/5/1159), зареєстр. в
Міністерстві юстиції України 24
листопада 2003 р. за N 1074/8395, експерт
прийшов до висновку про те, що розмір
матеріального збитку, завданого
власнику транспортного засобу,
дорівнює ринковій вартості автомобіля
- 6389 грн. 13 коп.

Вбачається, що визначена експертом за
другим питанням, поставленим на
вирішення експертизи, вартість
відсутніх деталей автобусу у сумі 17840
грн. 21 коп. ( з урахуванням коефіцієнту
фізичного зносу) враховувалась при
визначенні матеріального збитку за
принципом, визначеним у п. 8.2 Методики, а
тому додаткове стягнення названої суми
за рішенням суду колегія суддів вважає
подвійним стягненням заподіяної шкоди.

За наведених обставин рішення суду в
частині розміру суми майнової шкоди
підлягає зміні шляхом зменшення
розміру відшкодування з 24229 грн. 34 коп.
до 6389 грн. 13 коп.

При вирішенні питання про розподіл між
сторонами витрат на сплату судового
збору та витрат за проведення
експертизи колегія суддів керується
положеннями ст. 88 ЦПК України та
виходить з наступного.

За результатами розгляду справи
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені на
26,4%.

При зверненні до суду ОСОБА_3, як
споживач, був звільнений від сплати
судового збору в сумі 243, 60 грн. У зв'язку
з цим за результатами розгляду справи :

- в доход держави зі ОСОБА_3 підлягає
стягненню 179,29 грн. судового збору,

- в доход держави з ОКП "Аеропорт
Суми"підлягає стягненню 64,31 грн.
судового збору

ОСОБА_3 поніс витрати на проведення
авто-товарознавчої експертизи в сумі
1225, грн. ( ас. 84). За результатами
розгляду справи витрати на проведення
авто-товарознавчої експертизи мають
бути розділені між сторонами наступним
чином :

- з ОКП "Аеропорт Суми" підлягає
стягненню на користь ОСОБА_3 323,4 грн.;

При поданні апеляційної скарги ОКП
"Аеропорт Суми" сплатило 121 грн. 80 коп.
За результатами розгляду справи в суді
апеляційної інстанції :

- зі ОСОБА_3 на користь ОКП "Аеропорт
Суми" підлягає стягненню 89,65 грн.
повернення судового збору.

Таким чином, шляхом взаємозаліку з ОКП
"Аеропорт Суми" підлягає стягненню на
користь ОСОБА_3 233,75 грн. понесених
судових витрат.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, пп.2, 3 ч.1
ст.309, ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України, колегія
суддів -

в и р і ш
и л а :

Апеляційну скаргу Обласного
комунального підприємства "Аеропорт
Суми" задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 09 вересня 2014 року в частині
розміру відшкодування майнової шкоди
та судових витрат змінити.

Стягнути з Обласного комунального
підприємства "Аеропорт Суми" та користь
ОСОБА_3 6389 грн. 13 коп. ( а не 24229 грн. 34 коп.,
як зазначено у рішенні) - в рахунок
відшкодування майнової шкоди та 233 грн.
75 коп. - понесених судових витрат.

Стягнути в доход держави з Обласного
комунального підприємства "Аеропорт
Суми"- 64 грн. 31 коп. судового збору та зі
ОСОБА_3 - 179 грн. 29 коп. судового збору.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
рішенням апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -