Справа № 740/3440/14
Провадження № 4-с/740/46/14
УХВАЛА

Іменем України

10 листопада 2014 року
м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Бережняка В.Д.

при секретарі Полторацькій В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, у
якій   просить поновити пропущений з
поважних причин строк для подання
скарги, визнати   неправомірними   дії
головного   державного виконавця
відділу   примусового   виконання
рішень   управління   державної
виконавчої   служби   Головного
управління   юстиції   у
Чернігівській   області   ОСОБА_2
щодо   відмови   у   відкритті
виконавчого провадження,
скасувати   постанову   від   26
березня 2014   року   ВП №   42694569
головного   державного   виконавця
відділу   примусового   виконання
рішень     управління   державної
виконавчої   служби   Головного
управління   юстиції     у
Чернігівській   області   ОСОБА_2
щодо   відмови   у   відкритті
виконавчого   провадження   та
зобов’язати   відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області задовольнити його заяву про
прийняття виконавчого   документа
до виконання   від   20.03.2014   року.

В обґрунтування своїх вимог
посилаються на те, що постановою
головного державного виконавця
Петренка С.В. від 15 вересня 2011 року
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа №2-1503/2010
року. В подальшому державним
виконавцем 30 грудня 2011 року було
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачу, яку
він оскаржив до суду і постановою
Ніжинського міськрайонного суду від 15
березня 2012 року в задоволенні позовних
вимог йому було відмовлено та ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 серпня 2014
року постанову від 15 березня 2012 року
залишено без змін.

У Європейському суді з прав людини
знаходиться на розгляді його заява
№17657/13 проти України щодо порушення
Протоколу №1 ст.6, 13 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод щодо невиконання державою
Україна рішень національних судів.

Відповідно до ухвали Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 08 квітня 2014 року він
звернувся до суду зі скаргою до
відповідача в порядку ст.181 КАС України
у встановлений 10-ти денний строк - 07
квітня 2014 року з дати отримання спірної
постанови від 26 березня 2014 року. Тобто
строк на оскарження постанови
виконавця при зверненні вперше до суду
ним пропущено не  було, проте вказаною
ухвалою суду йому було відмовлено у
відкритті виконавчого провадження у
справі, оскільки скарга не підлягала
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, яка ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04 червня 2014 року була залишена без
змін. Ухвалу Ніжинського
міськрайонного суду від 08 квітня 2014
року він оскаржував в апеляційному та
касаційному порядку, проте дана ухвала
залишена без змін, що підтверджується
ухвалою Вищого адміністративного Суду
України від 02 липня 2014 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 21 липня 2014 року відмовлено
у допуску про перегляд Верховним Судом
України неоднакових за змістом судових
рішень касаційної інстанції, яку він
отримав 31 липня 2014 року, тому вважає, що
саме з цієї дати  повинен обчислювати
строк на оскарження спірної постанови
і дані обставини є поважними причинами
для поновлення судом строку для
подання скарги.

Скаржник ОСОБА_1 у судове засідання не
з*явився, надавши до суду письмову
заяву про розгляд справи за його
відсутності, у зв*язку з неможливістю
явки через незадовільний стан здоров*я,
в якій вказав, що підтримує подану ним
скаргу за вищевикладених обставин,
просив визнати неправомірними дії
головного державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2
щодо відмови в прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання, скасувати
постанову від 26.03.2014 року ВП №42694569
головного державного виконавця
Петренка С.В. Відділу примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Чернігівській області ОСОБА_2 щодо
відмови в прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання та зобов*язати головного
державного виконавця Петренка С.В.
задовольнити заяву стягувача ОСОБА_1
від 20.03.2014 року про прийняття
виконавчого документа до виконання.

Головний державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області ОСОБА_2 у судове
засідання не з*явився про розгляд
скарги повідомлений, тому суд вважає
можливим розглянути справу на підставі
наявних у справі доказів.

Відповідно до Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» Розділу ІІ Прикінцевих
і перехідних положень п.3 встановлює, що
виконавчі документи за рішеннями суду
про стягнення коштів або рішення суду,
що набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені частиною першою
статті 2 цього Закону суб’єкти, які
видані або ухвалені до набрання
чинності цим Законом, подаються до
органу державної виконавчої служби
протягом шести місяців з дня набрання
чинності цим пунктом. Якщо рішення суду
про стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб’єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій
черговості:

у першу чергу погашається
заборгованість за рішеннями суду щодо
пенсійних та соціальних виплат, про
стягнення аліментів, відшкодування
збитків та шкоди, завданих внаслідок
злочину або адміністративного
правопорушення, каліцтва або іншого
ушкодження здоров’я, а також у зв’язку
з втратою годувальника;

Відповідно до ст.2 ч.1 вищевказаного
Закону держава гарантує виконання
рішень суду про стягнення коштів та
зобов*язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, крім інших,
державні підприємство, установа,
організація.

ОСОБА_3 набрав чинності 01 січня 2013 року.

Відповідно до ст.36 ч.1 Закону України
«Про виконавче провадження» за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою або за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання, що
безпосередньо має місце в даному
випадку, але не виносити постанову про
закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст.75 ч.3 Закону України
«Про виконавче провадження»
провадження може бути закрите у разі
неможливості його виконання без участі
боржника і дана стаття стосується
зобов*язань боржника, який зобов*язаний
особисто вчинити певні дії або
утриматись від їх вчинення, що в даному
випадку не може бути розцінене як
особисте вчинення дій боржником.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про
виконання рішення та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини» суди України застосовують при
розгляді справ Конвенцію про захист
прав людини і основоположних свобод та
протоколи до неї і практику
Європейського Суду як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського
Суду з прав людини у справі «Кечко
проти України» від 08.11.2005 року (яке є
джерелом права), органи влади не можуть
посилатися на відсутність коштів як на
причину невиконання своїх зобов*язань.

Тобто, зазначені головним державним
виконавцем Петренком С.В. причини
невиконання боржником своїх
зобов*язань, а саме наявна встановлена
законом заборона щодо звернення
стягнення на майно та те, що у боржника
відсутнє майно та кошти, на які можна
звернути стягнення, що виключає
можливість виконати відповідне
рішення, не можуть бути причиною
невиконання рішення суду.

Керуючись ст.ст.36 ч.1, 49, 75 ч.3 Закону
України «Про виконавче провадження»,
Закону України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень»,
ст.ст.383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернігівській області ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії головного
державного виконавця Петренка Сергія
Вікторовича та незаконною винесену ним
постанову про відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа та у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання від 26.03.2014 року
ВП №42694569.

В іншій частині скарги ОСОБА_1
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Чернігівського апеляційного суду
протягом п’яти днів з дня її винесення.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду
ОСОБА_4