АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/7226/13-ц
Головуючий І інстанції
Провадження: 22-ц/790/2897/14
інстанції - Бездітко В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Овсяннікової А.І.,
Сащенка І.С.,

при секретарях - Сашко Я.С., Черепаха
С.В.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою філії 21
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» на
рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 11 лютого 2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» до
Червонозаводського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції, Філії 21
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.»,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
недійсними прилюдних торгів, визнання
недійсним протоколу про проведення
прилюдних торгів, скасування акту
державного виконавця про продаж майна
з прилюдних торгів, визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
квартиру, та за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» про визнання
іпотеки та заборони, що внесені до
Єдиного реєстру заборон на відчуження
об'єктів нерухомості такими, що
втратили силу і про зобов'язання
звільнити квартиру від усіх заборон та
обмежень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, в обґрунтування якого було
вказано, що 23.01.2008 року між банком та
ОСОБА_3 був укладений кредитний
договір, з метою забезпечення
виконання якого укладений договір
іпотеки. Відповідно до умов договору
іпотеки, ОСОБА_3 надав банку в іпотеку
двокімнатну квартиру, що знаходить за
адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з
невиконанням ОСОБА_3 умов кредитного
договору, 25.06.2009 року приватним
нотаріусом було вчинено виконавчий
напис, на підставі якого було
запропоновано звернути стягнення на
вказану квартиру та в рахунок коштів,
отриманих від її реалізації
задовольнити вимоги банку.
Червонозаводським відділом державної
виконавчої служби ХМУЮ було відкрито
виконавче провадження по виконанню
зазначеного виконавчого напису,
накладено арешт на квартиру та на
підставі укладеного договору із Філією
21 ПП «Нива - В.Ш.», останньою було
проведено прилюдні торги, причому
квартира була продана з третіх
прилюдних торгів за ціною у 233 500,00 грн.
Позивач вважає, що вказані прилюдні
торги, протокол про проведення
прилюдних торгів, свідоцтво на
квартиру мають бути визнанні
недійсними, а акт державного виконавця
про продаж майна з прилюдних торгів
підлягає скасуванню через те, що ЗУ
«Про іпотеку» у редакції чинній на день
укладання кредитного договору та
договору іпотеки не передбачали
можливість продажу предмету іпотеки
шляхом проведення третіх торгів із
переоцінкою майна 50% від початкової
ціни. Крім того державний виконавець та
Філія 21 ПП «Нива - В.Ш.» здійснили продаж
даного майна як арештованого, а не як
іпотечного.

ОСОБА_5 подано до суду зустрічну
позовну заяву до ПАТ «ОТП Банк» про
визнання іпотеки та заборони, що
внесені до Єдиного реєстру заборон на
відчуження об'єктів нерухомості
такими, що втратили силу і про
зобов'язання звільнити квартиру від
усіх заборон та обмежень, в
обґрунтування позову зазначено, що він
є переможцем прилюдних торгів на яких
придбав квартиру, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та належала ОСОБА_3,
ОСОБА_4, на підставі чого отримав
свідоцтво про право власності на цю
квартиру. Крім того, заочним рішенням
Червонозаводського районного суду м.
Харкова ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_7 визнано
таким, що втратили право користування
спірною квартирою та виселенні з неї.
Всупереч вказаному, ПАТ «ОТП Банк» до
цього часу не зняв заборону на
квартиру, що порушує його права, як
нового власника квартири.

Рішенням
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 11 лютого 2014 року позов ПАТ
«ОТП Банк» задоволено частково.
Вирішено визнати недійсними прилюдні
торги, проведені 3 грудня 2012 року Філією
21 приватного підприємства «Нива - В.Ш.»
з реалізації арештованого майна -
двокімнатної квартири АДРЕСА_1.;
визнати недійсним протокол про
проведення прилюдних торгів № 2112212 від
03.12.2012 року за ціною 233 500,00 грн.;
скасувати акт державного виконавця
Червонозаводського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Здоровко
О.І. про продаж майна з прилюдних
торгів: двокімнатної квартири АДРЕСА_1.;
визнати недійсним свідоцтво про право
власності на двокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, видане 10.12.2012 року приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_5. У
задоволені позовних вимог ПАТ «ОТП
Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання
недійсними прилюдних торгів, визнання
недійсним протоколу про проведення
прилюдних торгів, скасування акту
державного виконавця про продаж майна
з прилюдних торгів, визнання недійсним
свідоцтва про права власності на
квартиру - відмовлено. У задоволені
зустрічного позову ОСОБА_5 до ПАТ «ОТП
Банк» про визнання іпотеки та заборони,
що внесені до Єдиного реєстру заборон
на відчуження об'єктів нерухомості
такими, що втратили силу і про
зобов'язання звільнити квартиру від
усіх заборон та обмежень - відмовлено.
Сплачений позивачем судовий збір
стягнуто з Червонозаводського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції у розмірі 38,23 грн., з Філії 21
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» у
розмірі 38,23 грн., з ОСОБА_5 у розмірі 38,24
грн. на користь ПАТ І 771 Банк». Сплачений
ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 229,40 грн.
за зверненням до суду із зустрічним
позовом зараховано в дохід держави.

В апеляційній скарзі Філія 21
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.»
просить скасувати вказане рішення
суду, ухвалити нове, яким задовольнити
зустрічний позов ОСОБА_5 Обґрунтовуючи
апеляційну скаргу, посилається на
неправильне застосування судом норм
матеріального права і порушення вимог
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, що з'явились,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
першої інстанції - скасуванню з
наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувались вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
справи та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Судовим розглядом та матеріалами
справи встановлено наступне.

23.01.2008 року між позивачем та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір та договір
іпотеки, предметом якого була квартира
АДРЕСА_2, (а с. 11-22). У зв'язку із
неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх
зобов'язань за кредитним договором, за
заявою позивача 25.06.2009 року приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_10 було вчинено
виконавчий напис та запропоновано
звернути стягнення на квартиру
АДРЕСА_1, в м. Харкові (а.с. 23). 10.12.2009 року
державним виконавцем
Червонозаводського відділу ДВС ХМУЮ
Здоровко О.І. було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
за виконавчим написом нотаріуса щодо
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1. в м. Харкові та 24.02.2010 року
складено акт опису й арешту майна -
даної квартири (а.с. 195-199).

Начальником Червонозаводського
відділу ДВС ХМУЮ на ім'я директора
філії 21 «Нива-В.Ш.» 08.08.2012 року була
направлена заявка на проведення
прилюдних торгів, а 29.08.2012 року між
Червонозаводським відділом ДВС ХМУЮ та
Філією 21 Приватного підприємства
«Нива-В.Ш.» укладено договір № 2112212 про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_2 (а.с. 77-78).

Як вбачається з листів
Червонозаводського відділу ДВС ХМУЮ та
Філії 21 Приватного підприємства
«Нива-В.Ш.» початкова вартість квартири
склала 467 000,00 грн., та у зв'язку із тим, що
прилюдні торги призначені на 24.09.2012
року та 30.10.2012 року не відбулися, 03.12.2012
року були проведені треті прилюдні
торги, при цьому квартира була
переоцінена на 50% від її початкової
вартості (а.с. 25-33). Відповідно до
протоколу № 2112212 від 03.12.2012 року по
проведенню прилюдних торгів по
реалізації арештованого нерухомого
майна - предмету іпотеки, переможцем
торгів було визначено ОСОБА_5 ,який
запропонував 233 500,00 грн. (а.с. 34).

10.12.2012 року державним виконавцем було
складено акт про реалізацію предмета
іпотеки (а.с. 206) та на підставі даного
акту 10.12.2012 року приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_9 було видано свідоцтво про
належність ОСОБА_5 права власності на
квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 112).

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що під
час проведення прилюдних торгів Філією
№ 21 Приватного підприємства «Нива В.Ш.»
недодержано норми ст.ст. 44, 45 ЗУ «Про
виконавче провадження», ЗУ «Про
іпотеку», Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого
нерухомого майна, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 27.10.1999 року № 68/5, що прямо
вплинуло на результати торгів.
Кредитний договір та договір іпотеки
між позивачем та ОСОБА_3 укладався 23
січня 2008 року, коли редакція ст. 49
Закону України «Про іпотеку» не
передбачала проведення третіх
прилюдних торгів, тому проведення 03
грудня 2012 року прилюдних торгів з
реалізації квартири АДРЕСА_4 з
переоцінкою квартири на 50 % є такими, що
відбувались з порушенням закону.

Проте погодитись з таким
висновком суду не можна,
оскільки він суперечить матеріалам
справи і наданим сторонам
доказам.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
установлених чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього
Кодексу, зокрема, у зв'язку з
невідповідністю змісту правочину ЦК
України та іншим актам цивільного
законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою для визнання торгів
недійсними відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК
України позивачами зазначено
порушення норм закону при проведенні
торгів і порушення прав та законних
інтересів особи, яка їх оспорює.

Умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що підлягають примусовому виконанню в
разі невиконання їх у добровільному
порядку на час вчинення
виконавчих дій, визначав Закон України
«Про виконавче провадження» та
Інструкція про проведення виконавчих
дій, затверджена наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року №
74/5 та зареєстрована
в Міністерстві юстиції
України 15 грудня 1999 року за № 865/4158
(далі - Інструкція № 74/5 від 15 грудня 1999
року).

Цим Законом визначено загальні правові
основи організації та діяльності
державної виконавчої служби, її
завдання та компетенцію, а також
визначено учасників виконавчого
провадження, закріплено їхнє права та
обов'язки, у тому числі право
стягувачів і боржників та інших
учасників виконавчого провадження на
оскарження дій (бездіяльності)
державного виконавця та порядок цього
оскарження (ст.ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111 , 85
Закону).

Разом із тим аналіз положень Закону
України «Про виконавче провадження»
й Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999
року свідчить про те, що вони не
встановлюють порядку та правил
проведення прилюдних торгів, а лише
закріплюють, як і ст. 650 ЦК України,
такий спосіб реалізації майна, як його
продаж на прилюдних торгах, і
відсилають до інших
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та Міністерства
юстиції України, якими повинен
визначатися порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна (ст. 62 Закону № 606-ХІV
від 21 квітня 1999 року та пп. 5.11, 5.12
Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Відповідно до положень указаних
правових норм державний виконавець
здійснює лише підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір (п. 5.11
Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999
року).

Правила ж проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням.

Ним визначено, що прилюдні торги є
спеціальною процедурою продажу майна,
за результатами якої власником майна
стає покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну (п.
2.2 Тимчасового положення), та
передбачені певні правила проведення
цих торгів, а саме: по-перше, правила,
які визначають процедуру підготовки,
проведення торгів (опублікування
інформаційного повідомлення певного
змісту про реалізацію нерухомого
майна; направлення письмового
повідомлення державному виконавцю,
стягувачу та боржнику про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна)
(розд. 3); по-друге, правила, які
регулюють сам порядок проведення
торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила,
які стосуються оформлення кінцевих
результатів торгів (розд. 6).

Таким чином, виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, тобто в забезпеченні
переходу права власності на майно
боржника, на яке звернено стягнення до
покупця - учасника прилюдних торгів та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з
нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК
України, які відносять до договорів
купівлі-продажу процедуру прилюдних
торгів, результатом яких є видача
нотаріусом свідоцтва про придбання
майна з прилюдних торгів на підставі
складеного та затвердженого в
установленому порядку акта державного
виконавця про проведені торги (розд. 6
Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 14 червня 1994 року №
18/5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 7 липня 1994 року № 152/361,
ст. 34 Закону України "Про нотаріат").

Отже, ураховуючи те, що відчуження
майна з прилюдних торгів відноситься
до угод купівлі-продажу, така угода
може визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України
(ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що
оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК
України підставами недійсності
укладеного за результатами прилюдних
торгів правочину є недодержання вимог
закону в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням.

Як убачається з матеріалів
справи, підставами для пред'явлення
позову про визнання прилюдних торгів
недійсними є недодержання Філією № 21
Приватного підприємства «Нива В.Ш.»
вимог Тимчасового положення. При
вирішенні позову про визнання
прилюдних торгів недійсними суду
необхідно було встановити такі факти:
чи мало місце порушення вимог
Тимчасового положення та інших норм
при проведенні прилюдних торгів;
чи вплинули ці порушення на результати
торгів; чи мало місце порушення прав і
законних інтересів позивачів, які
оспорюють результати торгів.

В ході розгляду справи встановлено, що
на підставі заявки державного
виконавця від 08 серпня 2012 року між ПП
«Нива В.Ш.», від імені якого діє Філія 21
ПП «Нива В.Ш.», та Червонозаводським
ВДВС ХМУЮ було укладено Договір про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна № 2110212.

При підготовці та реалізації предмета
іпотеки, що належав ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Філією № 21 Приватного підприємства
«Нива В.Ш.» було виконано всі вимоги,
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» та Законом
України «Про іпотеку», що і обумовлено
договором.

Прилюдні торги відбулись 03 грудня 2012
року, копія протоколу проведених
прилюдних торгів була надіслана
іпотеко держателю 03 грудня 2012 року за
вих.. № 1366/3, повний розрахунок
переможцем прилюдних торгів був
здійснений 03.12.2012р. та 04.12.2012р., а з
позовом позивач звернувся лише у 2014
році.

Посилання суду на порушення
двомісячного строку проведення
прилюдних торгів, визначеного п.п.3.3, 3.5
Тимчасового положення, як на підставу
для задоволення позовних вимог не
відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки ця обставина
ніяким чином не вплинула на порядок та
результати проведення торгів. Також
суперечать матеріалам справи
посилання суду на відсутність доказів
про опублікування на відповідному
сайті оголошень про проведення
прилюдних торгів, оскільки такі докази
містяться в матеріалах справи і
свідчать про відсутність таких
порушень під час підготовки до
проведення торгів.

Не ґрунтуються на вимогах закону
посилання суду на протиправність
проведення третіх публічних торгів та
переоцінки на 50 % від початкової ціни,
оскільки така можливість встановлена
діючим законодавством, зокрема ЗУ «Про
іпотеку» в редакції, яка діяла на час
проведення торгів.

Крім того судова колегія враховує, що
позовні вимоги не відповідають
способу захисту, передбаченому
ст. 16 ЦК України, ст. ст. 4, 8 ЦПК України,
оскільки з правової точки
зору можливо визнати недійсним не
самі прилюдні торги, а
результати прилюдних торгів.
Результатом прилюдних торгів є
визначення переможця прилюдних торгів
(покупця) та укладення з ним
правочину купівлі-продажу майна.

За таких обставин суд першої інстанції
зробив помилковий висновок про
доведеність позовних вимог в частині
задоволення позовних вимог ПАТ «ОТП
Банк».

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК
України суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне скасувати рішення
суду першої інстанції в частині
задоволення позову ПАТ «ОТП Банк»
(п.п.1-5 резолютивної частини рішення),
підставою для чого є, згідно п.3, п.4 ч. 1
ст. 309 ЦПК України є невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального,
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.
309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Філії 21 Приватного
підприємства «Нива-В.Ш.» задовольнити
частково.

Рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 11 лютого 2014 року
скасувати в частині задоволення
позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» (п.п.1-5
резолютивної частини рішення) і в цій
частині ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

В іншій частині це ж рішення суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу
філії 21 ПП «Нива-В.Ш.» залишити без
задоволення.

Рішення апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -