Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року
Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді
Коробенка С.В.

при секретарі
Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка
діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2, до Приватного
акціонерного товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» про
стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд від свого
імені, а також в інтересах свого сина
ОСОБА_2, з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» (ПрАТ
«УОСК») вимагаючи стягнення страхового
відшкодування за заподіяну
матеріальну шкоду в розмірі 100000
гривень, та за заподіяну моральну шкоду
в розмірі 13764 грн.

Свої вимоги Позивач мотивує наступними
обставинами.

13.05.2013р. на а/д Київ-Чернігів-Нові
Яриловичі сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля ВАЗ 21013, реєстраційний номер
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3,
який був чоловіком Позивача та батьком
ОСОБА_2, та транспортного засобу Шкода
Октавія, реєстраційний номер НОМЕР_1,
під керуванням водія ОСОБА_5. Внаслідок
зазначеної пригоди ОСОБА_3 помер.

Вина ОСОБА_5 у дорожньо-транспортній
пригоді була доведена встановлена
вироком Броварського міськрайонного
суду Київської області від 04.10.2013р.

Позивач зазначає, що цивільна-праова
відповідальність ОСОБА_5, як водія
транспортного засобу Шкода Октавія, д/н
НОМЕР_1, була застрахована згідно з
Полісом АЕ/2335606.

Відтак Позивач вважає, що має право на
отримання страхового відшкодування за
матеріальну шкоду заподіяну внаслідок
смерті потерпілого, яку керуючись
положеннями ст. 27 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та ст. 1200 ЦК України оцінила в
100000 гривень.

Крім того, Позивач просить вимагає
стягнення з Відповідача страхового
відшкодування моральної шкоди на
підставі ст.27.3 Закону в розмірі 12
мінімальних заробітних плат (13764 грн).

У своїй заяві Позивач вказує, що нею
були подані усі необхідні документи
для отримання страхового
відшкодування, проте Відповідач з
невідомих причин страхової виплати не
здійснив.

У судовому засіданні представник
Позивача позов підтримала, просила
його задовольнити. При цьому зазначила,
що вже після подання позову до суду
Відповідач частково сплатив певні суми
в якості страхового відшкодування,
проте їх розміри не відповідають
вимогами ст.27 Закону та ст.1200
Цивільного кодексу України.

Представник Відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, звертаючи увагу суду на
те, що договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власника автомобіля
«Шкода Октавія», д/н НОМЕР_1, було
укладено до набуття чинності нової
редакції ст.27 Закону «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», на яку
посилається Позивач, обґрунтовуючи
свої вимоги. Саме на підставі
попередньої редакції Закону, чинної на
день складання Полісу, Відповідачем
було розраховане страхове
відшкодування та виплачене вдові -
ОСОБА_1 - в розмірі 6 292,40 грн., а дитині -
ОСОБА_2 у розмірі 15946,40 грн.

Заперечуючи проти вимог про стягнення
з ПрАТ «УОСК» відшкодування за
заподіяну моральну шкоду представник
Відповідача зазначив, що самим
винуватцем ДТП ОСОБА_5 було сплачено
Позивачу компенсацію за заподіяну
моральну шкоду в розмірі 80000 гривень, у
зв'язку з чим нею було написано
розписку про відсутність претензій до
нього з цього питання.

Заслухавши пояснення Позивача,
представника Відповідача, дослідивши
наявні в справі письмові докази, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 13.05.2013р. на 44 км 480
м а/д Київ-Чернігів-Нові Яриловичі
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю транспортного засобу «Шкода
Октавія», д/н НОМЕР_1, під керуванням
водія ОСОБА_5 та автомобіля ВАЗ 21013, д/н
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3.

Внаслідок зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3
помер.

Вироком Броварського міськрайонного
суду Київської області від 04.10.2013р.
ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального
кодексу України.

Встановлено, що цивільно-правова
відповідальність водія транспортного
засобу «Шкода Октавія», д/н НОМЕР_1,
ОСОБА_5 була застрахована на підставі
Полісу АЕ/2335606 від зі строком дії з
28.12.2012р. по 27.12.2013р. Враховуючи, що умови
договору обов'язкового страхування
цивільної відповідальності власників
транспортних засобів визначаються
відповідним Законом, саме у його
редакції станом на день укладення
договору регулюються відносини з його
подальшого виконання.

Відтак, до врегулювання страхового
випадку, який стався 13 травня 2013 року,
не можуть бути застосовані положення
Закону в редакції, яка набрала чинності
вже після укладення договору
страхування відповідальності (04 лютого
2013 року).

У відповідності до редакції Закону
станом на 28 грудня 2012 року його стаття 27
встановлювала, що у зв'язку із смертю
годувальника в результаті
дорожньо-транспортної пригоди право на
страхове відшкодування мають:

- діти (в тому числі усиновлені) - до
досягнення ними повноліття;

- непрацездатна вдова (вдовець),
непрацездатні батьки - до відновлення
ними працездатності, - а також
працездатна вдова (вдовець), якщо у
сім'ї є діти віком до восьми років.

Зазначеним особам у зв'язку із смертю
годувальника відшкодовується частина
неотриманих доходів потерпілого, яка
кожному утриманцю належала б при
його житті, за вирахуванням пенсій,
наданих утриманцям внаслідок втрати
годувальника. Порядок вирахування
відшкодування утриманцям визначає
Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 «Порядку
проведення розрахунку розміру
страхового відшкодування утриманцям у
зв'язку із смертю годувальника
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 31.12.2004р.
№ 1776, який діяв на момент складання
Полісу, частина неотриманих доходів
померлого годувальника, яка за його
життя належала б кожному утриманцю,
визначається із середньомісячного
доходу померлого, який включає виплати,
що підлягають обкладенню податком з
доходів фізичних осіб, пенсії, державну
соціальну допомогу та щомісячні
виплати за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням, за
останній календарний рік (за
відрахуванням частки, яка припадала на
померлого і працездатних осіб, та суми
пенсій, виплачених утриманцям
внаслідок втрати годувальника) шляхом
ділення частини неотриманих доходів
померлого годувальника, що припадає на
зазначених осіб, на кількість цих осіб.

У разі виплати страхового
відшкодування одноразово, його сума
визначається виходячи з розміру
частини неотриманих доходів за увесь
період, коли утриманець має право
одержувати страхове відшкодування.

Встанволено, що на підставі зазначених
положень Закону та Порядку ПрАТ «УОСК»
з урахуванням довідки про доходи
померлого від 24.10.2013р., виданої ТОВ
«СПМК-2 Теплицятехмонтаж», та довідки №
2649 виданої Управлінням Пенсійного
фонду України в Андрушівському районі
про середньомісячну пенсію в разі
втрати годувальника на 2-х утриманців
(1729,30 грн), здійснило розрахунок
страхового відшкодування, яке належить
виплаті Позивачу ОСОБА_1 дитині
померлого - ОСОБА_2

Так, Відповідачем визначено, що
середньомісячний дохід на двох
утриманців становив 1890,20 гривень, а,
відповідно, частина неотриманих
доходів померлого годувальника, яка б
за його життя належала двом утриманцям
розрахована в сумі 160,90 грн (по 80,45 грн на
кожного).

Розраховуючи розмір належного до
виплати Позивачу (вдові) страхового
відшкодування Відповідачем визначено
період часу, за який воно виплачується,
з ІНФОРМАЦІЯ_3. (наступний день після
дня смерті годувальника) по
ІНФОРМАЦІЯ_1. (дата досягнення дитиною
8-ми років).

Розмір страхового відшкодування у
зв'язку зі смертю годувальника, що
належить дитині, розраховано
Відповідачем за період з ІНФОРМАЦІЯ_3. і
до досягнення нею повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Виходячи із проведених розрахунків,
ПрАТ «УОСК» 15серпня 2014 року було
прийнято рішення про виплату ОСОБА_1
страхового відшкодування у зв'язку зі
смертю годувальника в розмірі 6292,40 грн.,
а дитині - ОСОБА_2 - у розмірі 15946,40 грн.,
про що було складено відповідні
страхові акти за № 14585 та № 14581.

Фактична виплата страхового
відшкодування була здійснена в повному
розмірі на рахунок ОСОБА_1 згідно з
платіжними дорученнями №5830 від
21.08.2014р., №6312 від 11.09.2014р., № 6362 від
12.09.2014р. та № 6424 від 16.09.2014р.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що Відповідачем визначено
розмір страхового відшкодування
Позивачу та дитині, в інтересах якої
заявлений позов, у зв'язку зі смертю
годувальника у повній відповідності до
положень законодавства, яке має
застосовуватись до даних
правовідносин, а тому у задоволенні
вимог Позивача про стягнення
страхового відшкодування за
матеріальну шкоду слід відмовити.

Що стосується вимог про стягнення
страхового відшкодування за
спричинену моральну шкоду у зв'язку зі
смертю годувальника в розмірі 12
мінімальних заробітних плат, то суд
звертає увагу Позивача на те, що
положення Закону, якими встановлена
така страхова виплата, вступили в силу
лише 04 лютого 2014 року, тобто вже після
укладення договору обов'язкового
страхування відповідальності власника
транспортного засобу «Шкода Октавія»,
д/н НОМЕР_1, а тому застосуванню до
даного страхового випадку не
підлягають.

Крім того, як вбачається з наданої
представником Відповідача письмової
заяви ОСОБА_1, сама особа,
відповідальність якої застрахована в
ПрАТ «УОСК» - ОСОБА_5, добровільно
відшкодував Позивачу спричинену
моральну шкоду в розмірі 80000 гривень, у
зв'язку з чим Позивачем ОСОБА_1 було
заявлено про відсутність будь-яких
претензій щодо компенсації моральної
шкоди.

Таким чином, враховуючи визнання
Позивачем факту виконання
заподіювачем моральної свого обов'язку
з її компенсації, підстав для
задоволення вимого про виконання цього
обов'язку ще і страховою компанією, на
переконання суду, немає.

У зв'язку з викладеними обставинами суд
не може визнати позов обґрунтованим, а
тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 27 Закону України «Про
страхування», ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: