№ 2/742/1724/14
Єдиний унікальний № 742/4930/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року

м. Прилуки

Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області

в складі: головуючого-судді
- Павлова В.Г.,

секретаря
- Хотінь Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2014 року позивач звернувся до
Прилуцького міськрайонного суду з
цивільним позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини.

Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що від проживання з відповідачем
вони мають спільну дитину - доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає
разом з позивачем та знаходяться на
його утриманні. Відповідач не надає
матеріальну допомогу на утримання
своєї неповнолітньої доньки, що й
змусило позивача звернутись до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі в
розмірі 800 гривень щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про день, час та місце
розгляду справи, подав до канцелярії
суду заяву про уточнення позовних
вимог, згідно якої просив суд стягнути
з відповідача на утримання
неповнолітньої дитини аліменти в
твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
також не з'явилась, хоча була належним
чином повідомлена про день, час та
місце розгляду справи, до канцелярії
суду подала письмову заяву згідно якої
просила справу розглянути без її
участі, заявлені уточнені позовні
вимоги визнала повністю, не
заперечувала щодо стягнення з неї
аліментів на утримання неповнолітньої
доньки в твердій грошовій сумі в
розмірі 500 грн щомісячно.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Суд, повно та всебічно з'ясував
обставини справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, розглянув надані ними
докази, які мають юридичне значення,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у сукупності,
враховуючи факт визнання відповідачем
позову, що не суперечить закону та не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, приходить до переконання,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог чи
заперечень. Суд розглядає справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі.

На час розгляду справи
домовленості між батьками з приводу
участі відповідача в утриманні дитини -
не досягнуто, а отже аліменти
підлягають стягненню в судовому
порядку в силу ст.181 Сімейного Кодексу
України.

В судовому засіданні на підставі
достовірних доказів встановлено, що
шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 - розірваний, що підтверджується
рішенням Прилуцького міськрайонного
суду від 31.10.2012 року /а.с.5/.

Згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 від 07.10.2003 року, виданого
відділом реєстрації актів
громадянського стану Прилуцького
міського управління юстиції
Чернігівської області, відповідач -
ОСОБА_1 є батьком народженої під час
перебування в шлюбі з позивачем доньки
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.2/.

Як вбачається з довідки № 1768 від
2.10.2014 року, виданої КП
«Прилукижитлобуд», неповнолітня
донька позивача проживає разом з ним
/а.с.8/.

Згідно характеристики від 25.09.2014
р.н., виданої класним керівником
неповнолітньої ОСОБА_3, остання
позитивно характеризується по місцю
свого навчання /а.с.6/.

Відповідно акту обстеження умов
проживання сім'ї дитини від 6.10.2014 року,
батьком неповнолітньої - відповідачем
по справі створені всі належні умови за
місцем проживання ОСОБА_3 /а.с.7/.

В силу статті 51 Конституції
України батьки зобов'язані утримувати
дітей до їх повноліття. Згідно ст.8
Закону України «Про охорону дитинства»
кожна дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку. Батьки або особи, які їх
замінюють, несуть відповідальність за
створення умов, необхідних для
всебічного розвитку дитини, відповідно
до законів України.

Сімейним кодексом України гарантовано
згідно до ст.141, що мати та батько мають
рівні права та обов'язки щодо утримання
та виховання дітей. Правовідносини між
сторонами випливають із аліментних
зобов'язань батьків щодо утримання
дітей і врегульовані нормами глави 15
Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.180 СК України та
роз'яснень, що надані у п.17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
15.05.2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Положеннями ч.ч.1-3 ст.181 СК України
визначено що, способи виконання
батьками обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини
той з них хто проживає окремо від
дитини, може брати участь у її утримані
зокрема і в грошовій формі. За рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.57, ст.10 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Ухвалою Прилуцького
міськрайонного суду від 29.10.2014 року,
відповідачу по справі, було
запропоновано, в разі невизнання
позовних вимог, надати письмові
заперечення проти позову з посиланням
на докази, якими вони обґрунтовуються
/а.с.12/. 10.11.2014 року відповідачем до
канцелярії суду було подано письмову
заяву про визнання уточнених позовних
вимог у повному обсязі, що узгоджується
з ч.1 ст.174 ЦПК України.

Аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову /ч.1 ст.191 СК України/. При
визначенні розміру аліментів судом
враховується стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, майновий
стан відповідача та його стан здоров'я,
відсутність у нього інших дітей та
непрацездатних членів сім'ї, родичів,
яких він зобов'язаний утримувати. Окрім
того, суд бере до уваги і той факт, що
відповідач є особою працездатного
віку, спроможна і зобов'язана
сплачувати аліменти на утримання
неповнолітньої доньки.

За цих, безпосередньо встановлених у
суді фактичних обставин справи,
відповідно до конституційного
принципу верховенства права, оскільки
в судовому засіданні достовірно
встановлено, що саме відповідач на
даний час неналежно виконує обов'язки
по утриманню неповнолітньої дитини,
зваживши на її матеріальні та духовні
потреби, а також стан здоров'я, за умов
відсутності інших обставин, які мають
істотне значення, суд вважає за
необхідне та справедливе, відповідно
до вимог ст.184 СК України, з метою
забезпечення принципу пріоритету
інтересів дитини, присудити стягнення
з відповідача аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в
розмірі 500 грн щомісячно, з дня
звернення позивача до суду до
досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішення
у справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.
Вказана норма закону є безспірною під
час виконання судового рішення про
стягнення аліментів та передбаченою
чинним законодавством України, через
що не підлягає доведенню чи
встановленню.

Враховуючи те, що позивач за подання
позову, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір», звільнений
від сплати судового збору, суд вважає
за необхідне стягнути дані витрати з
відповідача по справі на користь
держави.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст.8
Закону України «Про охорону
дитинства», ст.ст.141,180,184 СК України, п.3
ст.10, п.1 ст.11, п.1 ст.60, ст.ст.174,212-213,215,218,367
ЦПК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрованої за адресою 17500, АДРЕСА_1
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 на
утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 500 гривень
щомісячно, починаючи з 30.10.2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 /двісті сорок
три/ гривні 60 /шістдесят/ копійок.

Рішення в межах суми платежу за
один місяць підлягає негайному
виконанню.

Апеляційна скарга подається до судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Чернігівської
області через Прилуцький
міськрайонний суд. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області

В.Г. Павлов