Дата документу 06.11.2014
Справа № 334/7525/14-ц
Провадження № 2/334/2796/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року Ленінський
районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Вєтлугіній Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визначення порядку
користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення порядку
користування квартирою. В
обґрунтування позову зазначив, що йому,
ОСОБА_1 належить 1/4 частини 4-х кімнатної
квартири АДРЕСА_1, ОСОБА_2 - 1/2 частини
квартири та ОСОБА_3 - 1/4 частини
квартири. У зв'язку з виникненням
конфліктів й перешкод зі сторони
відповідачів по користуванню
квартирою та неможливістю вирішити
питання мирним шляхом, позивач
вимушений звернутися до суду.

Позивач просить суд визначити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1,
залишити в спільному користуванні
відповідно до технічного паспорту такі
приміщення, як кухня, ванна кімната,
туалет, коридор та розділити особовий
рахунок на квартиру АДРЕСА_1, виділивши
ОСОБА_1 - особовий рахунок та виділити
окремий спільний особовий рахунок для
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Ухвалою Ленінського районного суду від
06.11.2014 р. позовні вимоги в частині
«розділити особовий рахунок на
квартиру АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1 -
особовий рахунок та виділити окремий
спільний особовий рахунок для
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3» - залишено
без розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, та просить виділити
йому у користування ізольовану жилу
кімнату №6 площею 8,9 кв.м.

Відповідачі в судовому засіданні
пояснили, що на даний час між ними
встановився фактичний порядок
користування квартирою, а саме позивач
користувався кімнатою №6 площею 8,9
кв.м., а відповідачі іншими кімнатами,
тому вони не заперечують визначити
порядок користування за складеним
фактичним користуванням.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши у сукупності
докази у справі, суд приходить до
наступних висновків.

Відповідно ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що 4-х кімнатна
квартири АДРЕСА_1 належить на праві
спільної часткової власності в таких
долях: ОСОБА_1 належить 1/4 частини
квартири, ОСОБА_2 - 1/2 частини квартири
та ОСОБА_3 - 1/4 частини квартири, що
підтверджується Свідоцтвом про права
власності на житло №2237 від 20.12.2006 р.,
Витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно №13525513 від 10.02.2007 р.,
Свідоцтвом про право спадщину за
законом та Витягом про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
№26289590 від 02.06.2010 р.. (а.с.17-18, 24-25)

Відповідно до технічного паспорту
квартиру АДРЕСА_1, має загальну площу -
85,66 кв.м, житлову площу - 51,5 кв.м,
складається з кімнати №5 площею 13,6
кв.м., кімнати №6 площею 8,9 кв.м, . кімнати
№7 площею 10,4 кв.м., кімнати №8 площею 18,6
кв.м., коридору №1 площею 13,9 кв.м, кухні
№9 площею 10,3 кв.м, туалету №2 площею 1,1
кв.м, ванної кімнати №3 площею 3,6
кв.м, комори № 4 площею 1,0 кв.м. (а.с.15-16).

Відповідно до ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їх спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, які викладені
у п. 14 постанові «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р.,
квартира, яка є спільною сумісною чи
спільною частковою власністю, на
вимогу учасника (учасників) цієї
власності підлягає поділу в натурі,
якщо можливо виділити сторонам
ізольовані жилі та інші приміщення з
самостійними виходами, які можуть
використовуватися як окремі квартири
або які можна переобладнати в такі
квартири. У протилежному випадку може
бути встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

Виходячи з аналізу ст..358 ЦК України
слід дійти висновку, що ця норма
регулює саме порядок здійснення права
часткової власності, тобто порядок
користування спільною частковою
власністю без її поділу в натурі,
наслідком якого є припинення права
спільної часткової власності. Зокрема
при встановленні порядку користування
будинком кожному із співвласників
передається в користування конкретна
частина будинку, виходячи із його
частки в праві спільної власності на
будинок. Разом з тим виділені у
користування приміщення можуть бути і
неізольовані і не завжди точно
відповідати належним співвласникам
часткам, оскільки встановлення порядку
користування майном не припиняє право
спільної часткової власності на це
майно.

Встановлення співвласниками порядку
користування будинком з виділенням
конкретних приміщень, не припиняє
право спільної часткової власності,
оскільки такі частини не
перетворюються в об'єкт самостійної
власності кожного з них.

Дана правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
03.04.2013 року № 6-12цс13 та відповідно до
вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою
для всіх судів України.

Згідно ст. 369 ЦК України співвласники
майна, що є у спільній сумісній
власності, володіють та користуються
ним спільно, якщо інше не встановлене
домовленістю між ними.

За роз'ясненнями викладених у п. п. 6, 7
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» №7 від 04.10.1991 року вбачається,
якщо виділ частки будинку в натурі
неможливий, суд вправі за заявленим про
це позовом встановити порядок
користування відособленими
приміщеннями (квартирами, кімнатами)
такого будинку. У цьому разі окремі
підсобні приміщення (кухня, коридор
тощо) можуть бути залишені в загальному
користуванні

учасників спільної часткової
власності. Порядок користування жилим
будинком може бути встановлено також і
між учасниками спільної сумісної
власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить
1/4 частини квартири АДРЕСА_1, тому
відповідно до технічної документації
йому припадає - 12,875 кв.м житлової площі.

На даний час між власниками
встановився певний порядок
користування спірною квартирою
АДРЕСА_1, так фактично позивач
користується кімнатою №6 площею 8,9
кв.м., а відповідачі кімнатами №5 площею
13,6 кв.м., №7 площею 10,4 кв.м., №8 площею 18,6
кв.м. Коридор №1 площею 13,9 кв.м, кухня №9
площею 10,3 кв.м, туалет №2 площею 1,1 кв.м,
ванна кімната №3 площею 3,6 кв.м, комора
№4 площею 1,0 кв.м. - перебувають у
спільному користуванні.

Оскільки в судовому засіданні сторони
дійшли згоди щодо визначення порядку
користування квартирою за складеним
фактичним порядком, суд задовольняє
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визначення порядку користування
квартирою.

Керуючись ст. ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 59, 60, 61, 88,
212-215 ЦПК України, ст..15, 16, 358, 369 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» №20 від 22.12.1995 р.,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» №7 від 04.10.1991 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити наступний порядок
користування квартирою АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_1 у користування
ізольовану житлову кімнату №6 площею 8,9
кв.м. в квартирі АДРЕСА_1.

Виділити у спільне користування ОСОБА_2
та ОСОБА_3 ізольовані житлові кімнати:
№5 площею 13,6 кв.м., №7 площею 10,4 кв.м.,
№8 площею 18,6 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1.

Інші приміщенні, а саме: коридор, кухню,
ванну кімнату, туалет та комору
залишити в загальному користуванні
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Т.Є. Баруліна