АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2197/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3316/14
Головуючий у 1-й інстанції Цибізова С. А.
Доповідач Дряниця Ю. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Дряниці Ю.В.
Суддів: Кривчун Т.О.; Карнауха П.М.
при секретарі: Ткаченко Т.І. з участю:
відповідача ОСОБА_1
пр-ка позивача Чишинського Р.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Моторного
(транспортного) страхового бюро
України

на рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 18 вересня 2014
року

по справі за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про стягнення
матеріальної шкоди в порядку регресу

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача
апеляційного суду Полтавської області
Дряниці Ю.В., -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року Моторне
(транспортне) страхове бюро України
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1
про стягнення матеріальної шкоди в
порядку регресу, зазначивши, що 10.10.2010р.
з вини відповідача, який керував
автомобілем ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1, було
скоєно ДТП, в результаті якої
пошкоджений автомобіль ВАЗ, д.н.з.
НОМЕР_2 під керуванням його власника
ОСОБА_4

Оскільки на дату скоєння ДТП
відповідач не мав чинного договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності, то
МТСБ України відповідно до норм Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», здійснило відшкодування
шкоди, завданої потерпілому водієм,
який спричинив ДТП і не мав договору
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів у розмірі 7930грн.
23коп.

Рішенням Полтавського районного
суду Полтавської області від 18 вересня
2014р. в задоволенні позову МТСБ України
до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної
шкоди 7930грн. 23коп. в порядку регресу
відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі МТСБ України
просить рішення місцевого суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовільнити його позовні вимоги.

При цьому апелянт посилався на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

В суді апеляційної інстанції
сторони підтримали свої доводи.

Перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши межі апеляційного
оскарження, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з підстав, визначених ст. 309
ч.1 п.п.3;4 ЦПК України.

Судом першої інстанції було
встановлено, що відповідно до
постанови Полтавського районного суду
Полтавської області від 17.11.2010 року
ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєнні
вищезазначеної ДТП та був притягнутий
до адміністративної відповідальності.

19.04.2011р. ОСОБА_4 звернувся з заявою
до МТСБ України про відшкодування
(виплату страхового відшкодування)
шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, в
зв'язку з чим платіжним дорученням № 2336
від 31.05.2011р. ОСОБА_4 було перераховано
7930грн. 23коп., без ПДВ страхового
відшкодування.

При здійсненні виплати
відшкодування шкоди, завданої ДТП
потерпілій особі МТСБ України
послалось на п. г ч.1 ст. 41 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», посилаючись на те, що на
момент скоєння ДТП ОСОБА_1 не
застрахував свою цивільно-правову
відповідальність, оскільки його
страховий поліс, оформлений в АСТ
«Вексель», після визнання 18.05.2010р.
постановою Господарського суду м.
Києва даної страхової компанії
банкрутом, був не чинний.

В подальшому, вирішуючи спір по
суті, необхідність відмови в
задоволенні позову, обґрунтовано тим,
що відсутні підстави для стягнення з
відповідача страхового відшкодування
в порядку регресу, відповідно до п.1 ч.2
ст. 38 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», при цьому були
враховані вимоги ч.3 ст. 20 цього Закону.

Однак, з таким висновком
місцевого суду колегія погодитись не
може, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно
встановлено та не заперечується
сторонами по справі, що у відповідача
був оформлений страховий поліс серії
ВС/8240679 строком дії з 9.12.2009р. по 8.12.2010р. в
АСТ «Вексель».

ДТП мата місце 10.10.2010р., тобто в
період, зазначений в полісі серії
ВС/8240679.

Проте, незважаючи на наявний у
відповідача ОСОБА_1 страховий поліс
позивач провів виплату відшкодування
за винуватця ДТП ОСОБА_1, як особу, яка
не мала діючого полісу на момент ДТП,
оскільки постановою Господарського
сулу м. Києва від 18.05.2010р. АСТ «Вексель»
визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру.

Таким чином, договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 9.12.2009р., укладений між
відповідачем ОСОБА_1 та АСТ «Вексель»
(поліс № ВС/8240679) припинений 18.05.2010р. як
такий страховий випадок за яким не
настав до дати прийняття вищевказаної
постанови на підставі прямої норми
закону, а саме ч.6 ст. 45 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом (в
редакції на момент ДТП, що відбулося
10.10.2010р.)

Оскільки страховий випадок
настав 10.10.2010р., тобто після припинення
дії договору страхування (18 травня
2010р.), то слід вважати, що відповідач
ОСОБА_1 є особою, яка не застрахувала
свою цивільно-правову
відповідальність внаслідок ДТП.

При винесенні рішення місцевий
суд на ці обставини уваги не звернув.

Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК
України та п.2 ч.1 ст. 38 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплачено
відшкодування.

Враховуючи наведене та обставини
справи, колегія суддів вважає
помилковим висновок суду, що до даних
правовідносин не може застосовуватись
ч.6 ст. 45 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
оскільки регулює питання банкрутства,
а не страхування, а тому в даному
випадку повинна застосовуватись ч.3 ст.
20 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення
заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303; 309 ч.1 п.п.3;4; 316
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Моторного
(транспортного) страхового бюро
України задовільнити.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 18 вересня 2014
року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України 7930грн. 23коп., в порядку регресу,
понесених страхових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України 993грн. 60коп. понесених судових
витрат.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя: (підпис)
Ю.В.Дряниця

Судді: (підпис)
Т.О. Кривчун

(підпис)
П.М. Карнаух

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
Ю.В.Дряниця