Ухвала

Іменем України

30 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ткачука О.С. Висоцької В.С.
Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення кредитної заборгованості за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
апеляційного суду Одеської області від
21 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2007 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
відповідно до умов кредитного договору
від 18 січня 2007 року ОСОБА_4 було видано
платіжну картку зі встановленим
кредитним лімітом у 5 тис. грн. У
результаті порушення умов кредитного
договору за нею утворилася
заборгованість. Враховуючи викладене,
позивач просив стягнути з відповідачки
кредитну заборгованість у розмірі 16 703
грн. 83 коп.

Заочним рішенням Біляївського
районного суду Одеської області від 03
лютого 2014 року позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» кредитну заборгованість
у розмірі 14 125 грн. 56 коп. В іншій частині
позову відмовлено. Розподілено судові
витрати.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 21 травня 2014 року заочне
рішення районного суду скасовано. У
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення апеляційного суду, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, й направити
справу на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Скасовуючи заочне рішення місцевого
суду та відмовляючи у задоволенні
позову, апеляційний суд на підставі
поданих сторонами доказів, які
належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшов до правильного
висновку про те, що позивач, банк,
звернувся до суду за захистом свого
порушеного права зі спливом строку
позовної давності, про застосування
якого заявлено відповідачем (ч. 4 ст. 267
ЦК України).

Посилання касаційної скарги на те, що
апеляційний суд не вправі був приймати
від відповідача заяву про застосування
строку позовної давності на стадії
апеляційного провадження
безпідставні, оскільки апеляційний суд
беззаперечно встановив, що районний
суд незаконно ухвалив заочне рішення.
Внаслідок цього відповідачка була
позбавлена можливості заявити
відповідне клопотання в суді першої
інстанції.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 21 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ткачук О.С. Висоцька В.С.
Кафідова О.В.