Справа № 487/3573/14-ц
мер провадження            2/487/1686/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2014
року

м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючої по справі судді - Бобрової
І.В.,

при секретарі судового засідання –
Табунщик К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до
Приватного підприємства “ЖЕК-10” про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2014 року ОСОБА_1М звернувся до суду з
позовом про поновлення на роботі –
слюсаря-електрика з ремонту
устаткування 4 розряду ПП “ЖЕК-10”,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх вимог він вказує,
що працював слюсарем-електриком з
ремонту устаткування 4 розряду ПП
“ЖЕК-10” з 21.02.2014 р. Наказом директора ПП
“ЖЕК-10” від 04.03.2014 р. №27-К його було
звільнено з займаної посади згідно п.2
ст.40 КЗпП України. Вважає звільнення
його з посади є незаконним, що і стало
підставою для звернення з відповідним
позовом до суду.

До судового засідання позивач не
з'явився, позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив розглянути
справу за своєї відсутності.

Відповідач до судового засідання свого
представника не направив. 04.11.2014 р. до
канцелярії суду надійшла заява
представника відповідача, в якій
просили перенести судове засідання у
зв'язку з перебуванням представника
відповідача на лікарняному, проте
жодних доказів на підтвердження
поважності неявки до судового
засідання не надав.

У попередньому судовому засіданні
представник відповідача позовні
вимоги не визнала, посилаючись на те, що
документи про проходження ОСОБА_1
перевірки знань з охорони праці,
технології робіт, знань правил
пожежної безпеки були ним підроблені.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ст.40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку виявленої
невідповідності працівника займаній
посаді або виконуваній роботі
внаслідок недостатньої кваліфікації
або стану здоров'я, які перешкоджають
продовженню даної роботи, а так само в
разі відмови у наданні допуску до
державної таємниці або скасування
допуску до державної таємниці, якщо
виконання покладених на нього
обов'язків вимагає доступу до
державної таємниці.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєві від 20.02.2014 р. ОСОБА_1 поновлено
на посаді слюсаря-електрика з ремонту
устаткування 4 розряду. Зазначене
рішення в частині поновлення на роботі
було залишено в силі рішенням
апеляційного суду Миколаївської
області від 29.04.2014 р.

21.02.2014 р. ОСОБА_1 відповідно до наказу ПП
“ЖЕК-10” від 20.02.2014 р. №19 було прийнято
на посаду слюсаря-електрика з ремонту
устаткування 4 розряду до ПП “ЖЕК-10”.

Наказом директора ПП “ЖЕК-10” від 04.03.2014
р. №27-К ОСОБА_1 звільнено з займаної ним
посади на підставі п.2 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених п.2 ст. 40 КЗпП
України, може бути проведено лише за
попередньою згодою первинної
профспілкової організації, членом якої
є працівник. Подання власника або
уповноваженого ним органу має
розглядатися у присутності працівника,
на якого воно внесено. Розгляд подання
у разі відсутності працівника
допускається лише за його письмовою
заявою. За бажанням працівника від його
імені може виступати інша особа, у тому
числі адвокат. Якщо працівник або його
представник не з'явилися на засідання,
розгляд заяви відкладається до
наступного засідання у межах
п'ятнадцятиденного строку. У разі
повторної неявки працівника та його
представника без поважних причин
подання може розглядатися за його
відсутності.

Представником відповідача не надано
доказів на підтвердження повідомлення
профспілкової організації про
звільнення ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи
(листок непрацездатності серії АГЖ
№161467) позивач знаходився на
лікарняному з 04.03.2014 р.

Згідно з ч. 4 ст. 40 КЗпП України не
допускається звільнення працівника з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період
його тимчасової непрацездатності (крім
звільнення за пунктом 5цієї статті), а
також у період перебування працівника
у відпустці.

Суд не приймає до уваги посилання
представника відповідача на підробку
позивачем документів про проходження
ним перевірки знань з охорони праці,
технології робіт, знань правил
пожежної безпеки, оскільки зазначене
спростовується постановою Заводського
РВ ММУ УМВС України в Миколаївській
області від 08.04.2014 р, відповідно до якої
кримінальне провадження за
обвинуваченням ОСОБА_1 Закрито у
зв'язку з відсутністю складу
кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивач був незаконно
звільнений з займаної посади 04.03.2014 р.

Згідно ст.235 КЗпП України при винесенні
рішення про поновлення на роботі орган,
який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини
працівника, орган який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника
визначається відповідно до ст.27 Закону
України “Про оплату праці” за
правилами, передбаченими Порядком
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 р. №100 (далі
— Порядок).

Відповідно до п.5 розділу ІV Порядку
основою для визначення загальної суми
заробітку, що підлягає виплаті за час
вимушеного прогулу , є середньоденна
(середньогодинна) заробітна плата
працівника, яка згідно з п.8 Порядку
визначається діленням заробітної
плати за фактично відпрацьовані
протягом двох місяців робочі
(календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Після визначення середньоденної
заробітної плати, як розрахункової
величини для нарахування виплат
працівнику, здійснюється нарахування
загальної суми середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, яка
обчислюється шляхом множення
середньоденної заробітної плати на
середньомісячне число робочих днів у
розрахунковому періоді (абз2 п.8
Порядку).

З урахуванням цих норм, зокрема ч.2 п.2
абз.3 Порядку, працівникам, які
пропрацювали на підприємстві, в
установі, організації менше двох
календарних місяців, середня заробітна
плата обчислюється виходячи з виплат
за фактично відпрацьований час.

Враховуючи, що звільнення ОСОБА_1
відбулось 04.03.2014 р., середня заробітна
плата обчислюється за лютий-березень
2014 р.

Згідно з роз’ясненнями, викладеними у
абз.5 п.6 постанови Пленуму Верховного
суду України від 24.12.1999 р. №13 «Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці»,
задовольняючи вимоги про оплату праці,
суд має навести у рішенні розрахунки, з
яких він виходив при визначенні сум, що
підлягають стягненню. Оскільки
справляння і сплата прибуткового
податку з громадян є відповідно
обов’язком роботодавця та працівника,
суд визначає зазначену суму без
утримання цього податку і інших
платежів, про що зазначає в
резолютивній частині рішення.

Виходячи з заробітної плати за лютий і
березень 2014 р., середньоденна заробітна
плата складала 65,43 грн. (523,40/8). Тому
середня заробітна плата за час
вимушеного прогулу (167 днів) складає 10926
грн. 81 коп. та має стягуватись з
відповідача без утримання
прибуткового податку з громадян та
інших обов'язкових платежів.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе
стягнути з відповідача судові витрати
на користь держави у сумі243,60грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 214, 215, 223, 294 ЦПК
України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного
підприємства “ЖЕК-10” про поновлення
на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 на посаді
слюсаря-електрика з ремонту
устаткування 4 розряду ПП “ЖЕК-10” з 04
березня 2014 року.

Стягнути з Приватного підприємства
“ЖЕК-10” на користь ОСОБА_1 10926,81 грн.
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, визначеного без утримання
прибуткового податку з громадян та
інших обов'язкових платежів.

Стягнути з Приватного підприємства
“ЖЕК-10” на користь держави судовий
збір у сумі 243,60 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі
та стягнення середнього заробітку за
час вимушеного прогулу за один місяць в
сумі 1500 грн. допустити до негайного
виконання.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Миколаївської області в порядку
передбаченому ст.ст. 294, 296 ЦПК України
протягом 10 днів через Заводський
районний суд міста Миколаєва. Рішення
суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Суддя

І.В. Боброва