справа № 562/2366/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2014 р.

Здолбунівський районний суд
Рівненської області

у складі: головуючого судді
Кушніра О.Г.,

при секретарі Парфенюк
Т.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Здолбунові Рівненської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Здолбунівської міської ради
Рівненської області, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору: житлово-будівельний
кооператив «Супутник», ОСОБА_2, про
визнання права власності на спадкове
майно, -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду заяві позивач
ОСОБА_1 просить визнати за ним право
власності на квартиру АДРЕСА_1 у
порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, обґрунтовуючи тим, що
отримати свідоцтво про право власності
на спадкове майно він, як спадкоємець,
не може у зв'язку з відсутністю у
спадкодавця правовстановлюючих
документів на спадкове нерухоме майно.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав повністю та з аналогічних
мотивів.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився з невідомої суду
причини, хоча про місце та час слухання
справи повідомлявся заздалегідь та
належним чином відповідно до вимог ст.74
ЦПК України, клопотань про відкладення
розгляду справи не надходило. Згідно
поданої заяви позовні вимоги визнає та
просить розглянути справу без його
участі.

Треті особи не заперечують щодо
задоволення позову.

Така сукупність обставин, на думку
суду, не є перешкодою для розгляду
справи у відсутність відповідача,
оскільки у матеріалах справи достатньо
доказів про правовідносини сторін і
немає необхідності заслуховувати його
пояснення з приводу спору.

Заслухавши пояснення позивача, третіх
осіб, з'ясувавши обставини та вивчивши
матеріали справи, суд дійшов
наступного висновку.

Судом встановлено, що 16 січня 1985 року
ОСОБА_3 виданий ордер НОМЕР_1 на
підставі зборів членів кооперативу
«Супутник» №2 від 12 січня 1985 року на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, у складі
сім'ї: ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_1 - син.

Згідно довідки ЖБК «Супутник» №120 від 22
жовтня 2014 року ОСОБА_1 був прийнятий у
члени кооперативу 01 квітня 1985 року
разом із сім'єю, яка складалася із
ОСОБА_2 - дружина, ОСОБА_1 - син.

Відповідно до довідок ЖБК «Супутник»
№56 від 07 липня 2014 року та №137 від 29
жовтня ОСОБА_1 повністю виплатив
пайовий внесок - вартість квартири
АДРЕСА_1, у розмірі 6465,90 крб., останній
платіж внесений 22 січня 1993 року.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України
«Про власність» від 07 лютого 1991 року
(чинного на час сплати пайових внесків)
член житлового, житлово-будівельного,
дачного, гаражного чи іншого
кооперативу або товариства, який
повністю вніс свій пайовий внесок за
квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або
приміщення, надані йому в користування,
набуває права власності на це майно.

На час смерті ОСОБА_3 у спірному житлі
згідно довідки ЖБК «Супутник» №53 від 02
липня 2014 року проживали його дружина
ОСОБА_2 та син ОСОБА_1, що останніми у
судовому засіданні на заперечується.

З пояснень ОСОБА_2, наданих у судовому
засіданні, вбачається, що остання з 1979
року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, який
був розірваний 21 лютого 1995 року, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом, і спірне житло придбано за
спільні кошти подружжя.

Таким чином, на час виплати пайового
внеску за спірну квартиру (з 01 січня 1985
року по 22 січня 1993 року) ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 перебували у шлюбі, отже є
підстави вважати, що пай виплачено у
період сумісного проживання за рахунок
спільних коштів, що не заперечується
останньою.

Відповідно до положень п.6 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства про житлово-будівельні
кооперативи» №9 від 18 вересня 1987 року,
при розгляді спорів про поділ квартири
між подружжям, яке розлучилося, судові
слід керуватися ст.146 ЖК України, ст.15
Закону «Про власність», п.43 Примірного
статуту ЖБК і чинним законодавством
про шлюб та сім'ю (ст.ст.22, 24, 28, 29 КпШС
України), ураховуючи те, що пай,
внесений подружжям в ЖБК у період
сумісного проживання за рахунок
спільних коштів, після повної сплати
пайового внеску - квартира, є їх
спільним майном і підлягає поділу на
загальних підставах; поділ квартири у
будинку ЖБК може бути проведений, якщо
кожному з колишнього подружжя можливо
виділити ізольоване жиле приміщення.

Згідно ст.22 КпШС (чинного на час сплати
пайових внесків) України майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його спільною
сумісною власністю. Кожен з подружжя
має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

З висловленої Верховним Судом України
правової позиції у справі №6-138 цс-13, за
змістом ч.1 ст.17 Закону України "Про
власність" кооперативна квартира
набуває статусу спільної сумісної
власності лише за умови внесення паю в
ЖБК за рахунок спільних коштів члена
ЖБК та членів його сім'ї, яким ця
квартира надана. Інші особи права
власності на пай та квартиру не
набувають і можуть претендувати лише
на відшкодування членом кооперативу
коштів, наданих йому для внесення паю.

Оскільки пайовий внесок за квартиру
АДРЕСА_1 повністю сплачено у період
сумісного проживання спадкодавця
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за рахунок їх спільних
коштів, то останні є власниками
квартири з моменту повної сплати
пайового внеску (22 січня 1993 року), тобто
їм належить на праві спільної сумісної
власності по 1/2 частині указаної
двокімнатної квартири.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.529 ЦК України (у редакції 1963
року), що діяв на час спірних
правовідносин, при спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є, у
рівних частках, діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
померлого.

У судовому засіданні встановлено та
підтверджується відповідними
свідоцтвами, що позивач ОСОБА_1 є сином
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в
м.Здолбунів Рівненської області.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3
відкрилася спадщина на належне йому
майно, у тому числі на ? частину
квартири АДРЕСА_1, право власності на
яку в установленому законом порядку не
зареєстровано та її інвентаризаційна
вартість становить 77009 грн., що
підтверджується довідкою КП
«Здолбунівське МБТІ» №243 від 16 липня 2014
року.

У відповідності з положеннями ст.549 ЦК
України (в редакції 1963 року), ст.ст.34, 35, 38
Закону України "Про нотаріат", діючими
на час виникнення вказаних
правовідносин, визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину і у разі
фактичного його вступу в управління
або володіння спадковим майном, тобто
вчинення відповідних дій, у тому числі
одержання до закінчення
шестимісячного строку з часу відкриття
спадщини певних речей з спадкового
майна, вжиття необхідних заходів до
збереження спадкового майна тощо.

Спадщину за законом після смерті свого
батька ОСОБА_1 прийняв належним чином,
подав до приватного нотаріуса
Здолбунівського районного
нотаріального округу Рівненської
області ОСОБА_5 заяву про прийняття
спадщини, що підтверджується
матеріалами спадкової справи, інших
спадкоємців не судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що спадщина, яка відкрилася
після смерті спадкодавця, її
спадкоємцем за законом ОСОБА_1 прийнята
належним чином, а тому він є власником ?
частини спірної квартири АДРЕСА_1 у
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року свого батька
ОСОБА_3

А тому позовні вимоги позивача
підлягають задоволеню частково.

На підставі наведеного, ст.ст.524, 527, 534,
548, 549 ЦК України /1963 року/, керуючись
ст.ст.10, 57, 59, 60, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 у порядку спадкування за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_3.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
шляхом подачі через Здолбунівський
районний суд Рівненської області
апеляційної скарги протягом 10 /десяти/
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення судового рішення у той же
строк із дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 07
листопада 2014 року.

Суддя: