Номер провадження: 22-ц/785/8427/14
Головуючий у 1 інстанції Чеботаренко О.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Троїцької
Л.Л.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: представника ОСОБА_1, яка діє
в інтересах ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» на рішення
Красноокнянського районного суду
Одеської області від 31 липня 2014 року, -

встановила:

30 січня 2014р. Публічне акціонерне
товариство Комерційний Банк
«ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк»)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

При цьому посилалися на те, що згідно
укладеного договору №б/н від 06.11.2006р.
між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4,
останній отримав кредит у розмірі 16700
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Своїм підписом у заяві про надання йому
банківських послуг у виді надання
кредиту, шляхом видання кредитної
картки з встановленим кредитним
лімітом у розмірі вищезазначеної суми,
відповідач підтвердив, що він
ознайомився з Умовами і Правилами
надання банківських послуг, Тарифами
банку.

Однак, відповідач свої зобов'язання за
договором належним чином не виконував,
у зв'язку з чим виникла заборгованість
на загальну суму 40499,49 грн., з яких:

заборгованість за тілом кредиту - 8696,70
грн.;

заборгованість за процентами за
користування кредитом - 22188,79 грн.;

заборгованість по комісії за
користування кредитом - 7209,26 грн.,

штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та
правил надання банківських послуг: 500
грн. - фіксована частина;

1904,74 грн. - процентна складова.

Тому позивач, як правонаступник ЗАТ КБ
«ПриватБанк» просив стягнути
зазначену суму заборгованості та
судові витрати.

24 квітня 2014р. представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду з
заявою про залучення правонаступника
відповідача ОСОБА_4, який помер 24 лютого
2012р. на ОСОБА_2

Ухвалою Красноокнянського районного
суду Одеської області від 21 травня 2014р.
судом залучено до участі у справі в
якості відповідача - правонаступника
ОСОБА_4 - ОСОБА_2.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, про день та
час розгляду справи повідомлений
належним чином. Однак, від нього
надійшла заява про розгляд справи у
його відсутність, проте на задоволенні
позову наполягав.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, а
її представник в обґрунтування
заперечень проти позову пояснила, що
06.11.2006р. ОСОБА_4 була підписана заява про
отримання кредиту на суму 9000 грн., а не
16700 грн., як зазначено у позовній заяві.
Крім того, з наданого позивачем
розрахунку заборгованості вбачається,
що у ОСОБА_4 виникла прострочена
заборгованість з 30.01.2007р., тобто саме з
цієї дати розпочався перебіг
трирічного строку позовної давності.
Крім того, останньою датою зняття
коштів з кредитної картки ОСОБА_4,
згідно з наданою позивачем
інформацією, є дата -16.02.2007р. Позивач мав
ніким та нічим необмежену можливість
звернутись до суду з позовом про
стягнення заборгованості за кредитом в
межах позовної давності з дня несплати
чергового щомісячного платежу, чого не
зробив, а тому втратив право на
стягнення заявлених сум. Також вона
просила застосувати позовну давність
та у задоволенні позову відмовити, у
зв'язку із пропуском строку позовної
давності.

В подальшому відповідач та її
представник в судове засідання не
з'явились, однак в письмовій заяві
просили розглянути справу у їх
відсутність та у задоволенні позову
відмовити.

Рішенням Красноокнянського районного
суду Одеської області від 31 липня 2014р. у
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
- відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення
Красноокнянського районного суду
Одеської області від 31 липня 2014р.
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги позивача,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
При цьому посилалися на те, що
відповідно до п.9.3 Умов надання
банківських послуг передбачено, що
картрахунки відкриваються на
невизначений термін за виключенням п.п.
9.6,9.7 цих Умов. Таким чином , сторони у
письмовій формі домовились про
збільшення строку позовної давності
стосовно виконання умов договору,
встановивши строк дії договору, що
рівний строку дії картрахунку, що не
заборонено ст.259 ЦК України. Крім того,
відповідач не надав заяви про закриття
картрахунку, а тому строк дії картки
було продовжено на такий же строк.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2 просила апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» у
судове засідання не з'явилися,
сповіщенні належним чином, про що в
матеріалах є докази.

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК
України, така неявка сторін не
перешкоджає апеляційному розгляду
справи.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, мотиви і
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи ПАТ КБ «ПриватБанк» в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що кредитним
договором не встановлена збільшена
позовна давність, правовідносини за
зазначеним договором регулюються,
виходячи із загальної позовної
давності, тривалість якої, відповідно
до ст.257 ЦК України, складає три роки.
Картка, яка була видана ОСОБА_4
відповідно до укладеного кредитного
договору, діяла до 31 грудня 2009р., а
останній платіж по погашенню кредиту
ним було здійснено 18 грудня 2006р.
Доказів того, що ОСОБА_4 після
закінчення строку дії картки отримав
нову картку з новим строком її дії,
позивачем не надано. Отже, трирічний
строк позовної давності у спорі, що
виник між сторонами, розпочався 01 січня
2010 року і закінчився 31 грудня 2012р.
Позовна заява надійшла до суду лише 30
січня 2014р., тобто більш, ніж через рік
після закінчення строку позовної
давності.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Таким чином, враховуючи те, що
позов пред'явлено вже після спливу
строку позовної давності, а також те, що
відповідачем заявлено вимогу про
застосування позовної давності, суд
першої інстанції дійшов до висновку,
що у задоволенні позову слід відмовити,
у зв'язку з пропуском строку позовної
давності.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи
спір по суті, суд першої інстанції
повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив спірні
правовідносини та закон, який їх
регулює.

Судом встановлено, що між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір № б/н від 06.11.2006р. про
надання ОСОБА_4 кредиту у розмірі 9000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік зі строком
дії кредитного ліміту, який відповідає
строку дії картки. /а.с.9-13/.

Даний договір складається з
Заяви позичальника, яка підписана
відповідачем, та Умов та Правил надання
банківських послуг. Підписавши заяву
про надання банківських послуг, а саме:
надання кредиту на вищезазначену суму
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку, відповідач
підтвердив, що він ознайомився з
Умовами та Правилами надання
банківських послуг та Тарифами
ПриватБанку.

Позивач є правонаступником ЗАТ КБ
«ПриватБанк» (а.с.19).

Згідно з п.9.12 Умов та Правил надання
банківських послуг, договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично пролонгується на такий
же строк (а.с.1).

Відповідно до п.п.6.5, 6.6 Умов та
Правил надання банківських послуг,
позичальник зобов'язався погашати
заборгованість по кредиту, процентах
за його користування, а також
оплачувати комісії на умовах,
передбачених договором. У випадку
невиконання зобов'язань за договором,
на вимогу кредитора виконати
зобов'язання по поверненню кредиту в
тому числі простроченого кредиту і
Овердрафту, сплатити винагороду банку.

Порядок погашення заборгованості
встановлений у заяві про надання
банківських послуг, а саме: щомісячними
платежами в розмірі 7% від суми
заборгованості (а.с.9).

З наданого позивачем розрахунку
заборгованості вбачається, що станом
на 31 грудня 2013р. заборгованість по
кредитному договору склала 40499,49 грн., з
них: заборгованість за тілом кредиту -
8696,7 грн.; заборгованість за процентами
за користування кредитом - 22188,79 грн.;
заборгованість за комісією - 7209,26 грн.;
штраф на загальну суму 2404,74 грн. (а.с.4-8).

ОСОБА_4 помер 23 лютого 2012р. (а.с.39).

Ухвалою Красноокнянського
районного суду Одеської області від 21
травня 2014р. до участі в справі в якості
відповідача судом залучено
правонаступника позичальника ОСОБА_4 -
ОСОБА_2 (а.с.63).

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду
письмову заяву про застосування
строку позовної давності та, як
наслідок, відмову у задоволенні позову
(а.с.71-73).

Крім того, відповідно до пункту 6.4
Умов і Правил надання банківських
послуг у разі незгоди зі змінами правил
чи тарифів обов'язок клієнта пред'явити
банку письмову заяву про розірвання
цього договору та погасити
заборгованість, яка утворилась перед
банком, у тому числі й заборгованість,
яка утворилась упродовж 30 днів з
моменту повернення карт, виданих
держателю і його довіреним особам.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство
передбачає два види позовної давності:
загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Суд першої інстанції правильно
дійшов до висновку про те, що
відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил
користування платіжною карткою
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця, вказаного на картці та, що
останній платіж ОСОБА_4 здійснив 18
грудня 2006р., а строк дії його картки
за довідкою банку з 06 листопада 2006р. по
31 грудня 2009р.(а.с. 118).

Нова картка для ОСОБА_4 банком не
перевипускалась, позивач не надав до
суду доказів з цього приводу, проте
банк звернувся до суду з позовною
заявою про захист свого порушеного
права лише 30 січня 2014р., тобто з
пропуском установленого статтею 257 ЦК
України трирічного строку позовної
давності.

Крім того, дія картки
припинилася в зв'язку зі смертю
боржника 23 лютого 2012р.

Між тим, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

На ці обставини звертає увагу
Верховний Суд України у постановах
справа №6-14 цс14 від 19.03.2014р., справа №6-133
цс 14 від 01.10.2014р., справа №6-134 цс 14 від
01.10.2014р.

Крім того, позивач
безпідставно просив стягнути зі
спадкоємця заборгованість у розмірі
40 499,49 грн., станом на 31 грудня 2013р., не
звернув увагу на те, що стягненню
підлягає заборгованість, яка існувала
у позичальника на день його смерті(23
лютого 2012р.)

Інші доводи апеляційної скарги не є
суттєвими і не містять передбачених
законом підстав для скасування
рішення суду.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів, розглянувши скаргу в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, рішення суду
відповідає фактичним обставинам
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують.

За таких обставин, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
рішення суду першої інстанції
необхідно залишити без змін.

Підстав для постановлення
нового рішення колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 209,303,307
п.1ч.1,308,315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Красноокнянського районного
суду Одеської області від 31 липня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно з моменту проголошення, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

О.М.Таварткіладзе

Л.Л. Троїцька