РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12808/14-ц

пр. № 2/759/4675/14

02 жовтня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Ул'яновської О.В.,

при секретарі
Борщ Р.О.,

з участю: позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про збільшення розміру стягу
вальних аліментів на утримання
неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 р. позивач звернулася із
зазначеним позовом, в якому просить
збільшити розмір сплати аліментів на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, аргументуючи тим,
що відповідно до рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 21.02.2013 р. з відповідача було
стягнуто на користь позивачки на
утримання дочки аліменти у розмірі 1/6
частини доходу відповідача щомісяця,
але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку і до досягнення нею
повноліття.

На момент встановлення судом
зазначеного розміру аліментів
відповідач мав неповнолітнього сина
від першого шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2, який на
даний час досяг повноліття.

Також, у позивачки на даний час є син
від першого шлюбу який навчається на
контрактній основі денного стаціонару,
за який вона сплачує особисто.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила
задовольнити у повному обсязі, додавши,
що вона сплачує кредити і в неї скрутне
становище, оскільки вона не заміжня і
одна хто у сім'ї працює.

Відповідач у судовому засіданні проти
позовних вимог заперечував,
посилаючись на те, що у нього в третьому
шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син,
дружина знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною. Також, він досі
продовжує допомогати сину від першого
шлюбу та дочці від другого шлюбу,
одночасно сплачуючи кредит. Збільшення
розміру аліментів поставить його у
скрутне матеріальне становище.
Позивачка працює і також повинна
утримувати доньку. У задоволенні
позову просив відмовити.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на
які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні, вважає встановленими такі
факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ч.1, 3 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно статті 48 Конституції України,
кожен має право на достатній життєвий
рівень для себе і своєї сім'ї що включає
достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
положення дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дітей, інші
обставини, що мають істотне значення
для справи.

Згідно зі ст. 192 Сімейного кодексу
України розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

Згідно п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року N 3 "Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК
України розмір аліментів, визначений
судовим рішенням або за домовленістю
між батьками, суд може змінити за
позовом платника або одержувача
аліментів у зв'язку зі зміною
матеріального чи сімейного стану,
погіршення чи поліпшення здоров'я
когось із них. У новому розмірі
аліменти сплачуються з дня набрання
рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України,
розмір аліментів, визначений рішенням
суду, не вважається незмінним. Отже, у
зв'язку із значним покращенням
матеріального становища платника
аліментів матір дитини може подати до
суду заяву про збільшення розміру
аліментів. Значне погіршення
матеріального становища батька може
бути підставою для його вимоги про
зменшення розміру аліментів.

У судовому засіданні встановлено, що у
відповідача в шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1
народився син ОСОБА_4 (а.с.20, 26).

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 21.02.2013 р. з відповідача
було стягнуто на користь позивачки на
утримання дочки аліменти у розмірі 1/6
частини доходу відповідача щомісяця,
але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку і до досягнення нею
повноліття (а.с.2).

Звертаючись до суду з позовом до
відповідача, позивачка зазначала, що на
даний час матеріальний стан
відповідача покращився, оскільки він
припинив сплачувати аліменти на
утримання сина від попереднього шлюбу
у розмірі 1/3 від усіх видів його доходу
та має фінансову можливість
виплачувати аліменти у більшому
розмірі.

Відповідачем була надана
характеристика з місця роботи, з якої
вбачається, що він підполковник у
Командуванні високо мобільних
десантних військ Збройних Сил України
працює на посаді старшого офіцера
відділу по роботі з особовим складом
(а.с.17).

Відповідно до довідки від 15.09.2014 р. за
№17/50-42 відповідач щомісяця сплачує у
ПАТ «Сбербанк Росії» 1788 грн. 31 коп.
(а.с.19).

Суд приходить до висновку, що
припинення сплати аліментів на
утримання сина не свідчить про суттєве
покращення матеріального становища
відповідача.

Суд не бере до уваги доводи позивачки
щодо наявності у відповідача
додаткового заробітку, оскільки це не
підтверджено належними та допустимими
доказами.

Доводи відповідачки про погіршення її
матеріального стану як підстави для
збільшення суми аліментів, не беруться
судом до уваги, оскільки визначальним
фактором для збільшення розміру
аліментів є покращення матеріального
становища платника аліментів.

У судовому засіданні встановлено та
підтверджено доказами, що сімейний та
матеріальний стан відповідача суттєво
не змінився, тому у задоволенні позову
слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 179, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226
ЦПК України, ст.48 Конституції України,
ст.ст. 182, 192 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні протягом
десяти днів з дня отримання рішення
суду.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ: