АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції: Савицький О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів -
Шиманського В.Й., Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 27 червня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2
та третьої особи, що заявила самостійні
вимоги: Спілки інвалідів Чорнобиля
Святошинського району м. Києва до
Київської міської державної
адміністрації, Заступника голови
Київської міської державної
адміністрації ОСОБА_3, Комунального
підприємства Київської міської
державної адміністрації Телеканал
«Київ», журналіста Комунального
підприємства Київської міської
державної адміністрації Телеканал
«Київ» ОСОБА_4, журналіста Комунального
підприємства Київської міської
державної адміністрації Телеканал
«Київ» ОСОБА_5, Фонду інвалідів -
учасників ліквідації аварії на ЧАЕС
Києво-Святошинського району, Голови
правління Фонду інвалідів - учасників
ліквідації аварії на ЧАЕС
Києво-Святошинського району ОСОБА_6 про
захист честі, гідності, ділової
репутації, спростування недостовірної
інформації та відшкодування моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року позивачізвернулися в
суд із зазначеним позовом, в якому, з
урахуванням уточнених вимог, просили
визнати недостовірною, такою, що не
відповідає дійсності, порушує їх права
та свободи, ганьбить честь, гідність та
ділову репутацію наступну інформацію:
щодо ОСОБА_2, в інтерв'ю заступника
голови КМДА ОСОБА_3, яке було показано
ІНФОРМАЦІЯ_3 о 17 годині з подальшим
повтором о 9:00, 21:00, 23:00 і т.д. - КП КМДА
Телеканалом «Київ» в телевізійній
програмі «СТН» (репортаж журналіста
ОСОБА_4) під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_4», що
ОСОБА_2 одержав перерахунок пенсії за
рішенням суду - майже 300000 грн., отримав
квартиру на першому поверсі, яку продав
і купив на четвертому. Визнати
недостовірною, такою, що не відповідає
дійсності, порушує права та свободи,
ганьбить честь, гідність та ділову
репутацію інформацію щодо ОСОБА_1, а
саме: інтерв'ю заступника голови КМДА
ОСОБА_3, яке було показано ІНФОРМАЦІЯ_1 о
17 годині з подальшим повтором о 19:00, 21:00,
23:00 і т.д. - КП КМДА Телеканалом «Київ» в
телевізійній програмі «СТН» (репортаж
журналіста ОСОБА_5) під назвою:
«ІНФОРМАЦІЯ_2», що замість аварійної
частини будинку, родина ОСОБА_1
отримала 4-кімнатну квартиру, 2-кімнатну
і дві 1- кімнатних. Зобов'язати
заступника голови КМДА ОСОБА_3 та КП
КМДА Телеканал «Київ» у спосіб
найбільш близький до способу поширення
вказаної недостовірної інформації, за
власний рахунок спростувати
недостовірну інформацію, поширену ними
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_1 о 17 годині з
подальшим повтором о 19:00, 21:00, 23:00 і т.д. в
телевізійній програмі «СТН» (репортажі
журналістів ОСОБА_4 та ОСОБА_5) під
назвою: Перший репортаж: «ІНФОРМАЦІЯ_4»,
стягнути на користь ОСОБА_2, в якості
компенсації за завдану йому моральну
шкоду із заступника голови КМДА ОСОБА_3
- 500000 грн., з КП КМДА Телеканалу «Київ» -
500000 грн.; стягнути на користь ОСОБА_1 в
якості компенсації за завдану йому
моральну шкоду з заступника голови
КМДА ОСОБА_3 - 500000 грн., з КП КМДА
Телеканалу «Київ» - 500000 грн., стягнути
на користь Спілки інвалідів Чорнобиля
Святошинського району м. Києва в якості
компенсації за підрив репутації з КМДА
500000 грн. з КП КМДА Телеканалу «Київ» -
500000 грн., стягнути на користь ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 в якості компенсації за завдану
їм моральну шкоду з КМДА 200000 грн.; з КП
КМДА Телеканалу «Київ» 200000 грн.; з Фонду
інвалідів - учасників ліквідації
аварії на ЧАЕС Києво-Святошинського
району 100000 грн. кожному, визнати
недостовірною, такою, що не відповідає
дійсності, порушує права та свободи,
ганьбить честь, гідність та ділову
репутацію Спілки інвалідів Чорнобиля
Святошинського району м. Києва, ОСОБА_2
та ОСОБА_1 репортаж журналіста ОСОБА_4,
який було показано ІНФОРМАЦІЯ_3 о 17
годині з подальшим повтором о 19:00, 21:00,
23:00 і т.д. - КП КМДА Телеканалом «Київ» в
телевізійній програмі «СТН» під
назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_4».

Свої вимоги обґрунтовували тим, що
поширена відповідачами інформація є
негативною, образливою, принизливою та
такою, що не відповідає дійсності,
ганьбить їх честь та гідність.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 27 червня 2014 року - в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивачі подали апеляційну скаргу, в
якій просять скасувати його та
ухвалити нове про задоволення позову,
посилаючись на те, що суд ухвалив
рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки не відповідають обставинам
справи та наявним в матеріалах справи
доказам.

Вказують на те, що інформація, яка була
висвітлена в репортажі від 18.07.2013 p.
містить не лише фактичні дані, але
також і конфіденційну інформацію, яка
стосується особистого життя позивачів,
а до того ж ця конфіденційна інформація
є недостовірною, такою, що не
відповідає дійсності.

Крім того, на акцію протесту під стіни
КМУ вийшли Члени Спілки інвалідів
Чорнобиля Святошинського району м.
Києва у зв'язку з тим, що в Україні з
01.11.2011 року не виконують судові
рішення, ухвалені на користь всіх
Чорнобильців та не виплачуються пенсії
згідно ст. 50 та 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали в наслідок аварії на
Чорнобильській АЕС».

Зазначили про свої сильні душевні
страждання, оскільки спільнота вважає
їх нечесними людьми, а заступник голови
КМДА ОСОБА_3 та інші чиновники
перестали звертати увагу на судові
рішення, які ухвалені Ім'ям України.

В судовому засіданні апелянти скаргу
підтримали.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що позивачі не довели ті
обставини, на які вони посилалися, як на
підставу задоволення своїх вимог про
заподіяння їм моральної шкоди
висловленнями відповідачів.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та грунтується на вимогах
закону.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що
честь, гідність і ділова репутація є
особистими немайновими благами, які
охороняються цивільним
законодавством.

Згідно ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має
право на повагу до його гідності та
честі, на недоторканність своєї
ділової репутації.

Відповідно ч.ч.1,3 ст.277 ЦК України
фізична особа, особисті немайнові
права якої порушено внаслідок
поширення про неї та (або) членів її
сім'ї недостовірної інформації, має
право на відповідь, а також на
спростування цієї інформації.
Негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного (презумпція
добропорядності). Негативною слід
вважати інформацію, в якій
стверджується про порушення особою,
зокрема, норм чинного законодавства,
вчинення будь-яких інших дій
(наприклад, порушення принципів моралі,
загальновизнаних правил співжиття,
неетична поведінка в особистому,
суспільному чи політичному житті тощо)
і яка, на думку позивача, порушує його
право на повагу до гідності, честі чи
ділової репутації.

Відповідно до ст. 10 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року і Першого протоколу та
Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен
має право на свободу вираження
поглядів. Це право включає свободу
дотримуватися своїх поглядів,
одержувати і передавати інформацію та
ідеї без втручання органів державної
влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно
пов'язане з обов'язками і
відповідальністю, може підлягати таким
формальностям, умовам, обмеженням або
санкціям, що встановлені законом в
інтересах національної безпеки,
територіальної цілісності або
громадської безпеки, для охорони
порядку або запобігання злочинам, для
охорони здоров'я або моралі, для
захисту репутації або прав інших осіб,
для запобігання розголошенню
конфіденційної інформації або
підтримання авторитету і
безсторонності суду і є необхідним в
демократичному суспільстві.

Як зазначено в рішеннях Європейського
суду з прав людини (справи Лінгенса, Де
Гаєс і Гійзельс, Гудвіна, Прагер і
Обершлік, Хендісайд проти Сполученого
Королівства) свобода вираження
поглядів, гарантована п. 1 ст. 10,
становить одну з основних підвалин
демократичного суспільства й одну з
принципових умов його розвитку та умов
реалізації кожної особи. За умови
додержання п. 2 свобода вираження
стосується не лише тієї «інформації»
чи тих «ідей», які отримані належним
чином або розглядаються як необразливі
чи незначні, а й тих, що викликають
образу, обурення або неспокій. Такими є
вимоги плюралізму, терпимості й широти
поглядів, без яких «демократичне
суспільство» неможливе.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 15 Постанови від 27 лютого 2009
р. за №1 «Про судову практику у справах
про захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи» при
розгляді справ зазначеної категорії
суди повинні мати на увазі, що
недостовірною вважається інформація,
яка не відповідає дійсності або
викладена неправдиво, тобто містить
відомості про події та явища, яких не
існувало взагалі або які існували, але
відомості про них не відповідають
дійсності (неповні або перекручені).
Негативною слід вважати інформацію, в
якій стверджується про порушення
особою, зокрема, норм чинного
законодавства, вчинення будь-яких
інших дій (наприклад, порушення
принципів моралі, загальновизнаних
правил співжиття, неетична поведінка в
особистому, суспільному чи політичному
житті тощо) і яка, на думку позивача,
порушує його право на повагу до
гідності,честі чи ділової репутації.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 30
Закону України «Про інформацію» ніхто
не може бути притягнутий до
відповідальності за висловлення
оціночних суджень. Оціночними
судженнями, за винятком наклепу, є
висловлювання, які не містять
фактичних даних, критика,оцінка дій, а
також висловлювання, що не можуть бути
витлумачені як такі, що містять
фактичні дані, зокрема з огляду на
характер використання
мовно-стилістичних засобів (вживання
гіпербол, алегорій,сатири). Оціночні
судження не підлягають спростуванню та
доведенню їх правдивості. Якщо особа
вважає, що оціночні судження або думки
принижують її гідність, честь чи ділову
репутацію, а також інші особисті
немайнові права, вона вправі
скористатися наданим їй
законодавством правом на відповідь, а
також на власне тлумачення справи у
тому самому засобі масової інформації
з метою обґрунтування безпідставності
поширених суджень, надавши їм іншу
оцінку. Якщо суб'єктивну думку
висловлено в брутальній, принизливій
непристойній формі, що принижує
гідність, честь чи ділову репутацію на
особу, яка таким чином та у такий спосіб
висловила думку або оцінку, може бути
покладено обов'язок відшкодувати
завдану моральну шкоду.

Судом встановлено, що 18.07.2013 року КП
КМДА Телеканал «Київ» в телевізійній
програмі «СТН» показали репортаж
журналіста ОСОБА_4 під назвою:
«ІНФОРМАЦІЯ_4», який виставлений на
офіційному Веб-порталі телеканалу
«Київ». 27.08.2013 року КП КМДА Телеканал
«Київ» в телевізійній програмі «СТН»
показали репортаж журналіста ОСОБА_5
під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_2», який
виставлений на офіційному Веб-порталі
телеканалу «Київ».

З матеріалів справи убачається, що
інформація, поширена заступником
Голови КМДА ОСОБА_3, отримана з
компетентних джерел на офіційні
запити, а саме стосовно того, що для
ОСОБА_2 влада зробила дуже багато. Як
інвалід першої групи, він отримує
відповідну пенсію, він одержав
перерахунок пенсії за рішенням суду
близько 300 тисяч гривень, отримав
автомобіль і квартиру на першому
поверсі. ОСОБА_2 підтвердив, що маючи
квартиру на першому поверсі, яку
отримав від влади, він проживав в іншій
квартирі на четвертому поверсі, у
зв'язку з чим тривалий час звертався до
різних державних установ з проханням
вирішити його питання щодо обміну
квартири на четвертому поверсі на
квартиру на першому поверсі, а також
він дійсно звертався в різні установи з
питанням отримання дозволу на
встановлення гаража.

Щодо ОСОБА_1,то він разом зі своєю
родиною, а також колишніми членами
своєї сім'ї замість аварійної частини
будинку отримали 4- кімнатну квартиру,
2-кімнатну і дві 1-кімнатних, що частково
підтвердив ОСОБА_1, заперечуючи тільки
підстави отримання квартир та якість
наданих приміщень.

Отже, апеляційна інстанція
погоджується з тим, що висловлення
заступника голови КМДА ОСОБА_3 несе в
собі оціночні судження, які в силу
вимог ст. 277 ЦК України не є предметом
судового захисту, оскільки вираження
суб'єктивної думки і поглядів на певні
події не можна перевірити на предмет їх
дійсності.

Крім того, частина таких суджень
підтверджена позивачами як достовірна
інформація, а частина була висловлена
на підставі офіційних документів
органів державної виконавчої влади, що
попередньо опрацьовані апаратом
адміністрації і не мають жодних
персональних ознак по відношенню до
позивачів.

Висловлення Голови правління Фонду
інвалідів - учасників ліквідації
аварії на ЧАЕС Києво-Святошинського
району ОСОБА_6 не є негативними та не
принижують будь-чию честь та гідність,
а відповідач висловив лише свою
суб'єктивну думку стосовно учасників
ліквідації наслідків на ЧАЕС, до яких
він особисто також належить.

Посилання апелянтів на те, що всі
почали думати, що вони є нечесні люди і
зараз всі лише насміхаються над ними, а
також завдяки цим висловлюванням
заступник голови КМДА ОСОБА_3 та інші
чиновники зовсім перестали звертати
увагу на судові рішення ухваленні на їх
користь, є безпідставними, оскільки
вказана інформації не є такою, що
принижує честь та гідність позивачів, і
такого висновку суд першої інстанції
дійшов в узгодженості з прецедентною
судовою практикою Європейського суду з
прав людини при тлумаченні положень
статті 10 Конвенції.

Апеляційна інстанція ретельно
перевірила всі матеріали справи і
погоджується з аргументованим
висновком суду першої інстанції про те,
що думки, висловлені відповідачами, не
є фактичним твердженням і відносяться
до оціночних суджень, критичних оцінок
певних фактів (недоліків) тощо, які не
підлягають спростуванню та доведенню
їх правдивості, і не можуть бути
підставою для задоволення вимог про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Щодо вимог про відшкодування моральної
шкоди, то вони є не обґрунтованими,
безпідставними, та похідними від інших
вимог, які не підлягають задоволенню.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 27 червня 2014 року в
справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді