Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Рівненської області у складі:
головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В.,
Гордійчук С.О.;

секретар судового засідання
Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду в м. Рівному цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Європейська агенція з повернення
боргів» на заочне рішення Млинівського
районного суду від 23 квітня 2014 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Європейська агенція з повернення
боргів» до ОСОБА_1 про стягнення
кредитної заборгованості,

в с т а н о в и л а :

26 березня 2014 року ТОВ «Фінансова
компанія «Європейська агенція з
повернення боргів» звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення 7 186,83
грн. кредитної заборгованості.

Заочним рішенням Млинівського
районного суду від 23 квітня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В поданій на це рішення апеляційній
скарзі позивач посилався на те, що
листом від 18 липня 2013 року ТОВ «ФК
«Бізнесфінанс» відмовилося надати
йому копії договорів про відступлення
права вимоги, які були укладені між ПАТ
«Платинум Банк» та ТОВ «ФК
«Бізнесфінанс», покликаючись на
комерційну таємницю.

У матеріалах справи міститься витяг з
договору факторингу № 2 від 8 жовтня 2012
року, який був укладений між ТОВ
«Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська
агенція з повернення боргів», Реєстр
заборгованостей, що становить Додаток
№ 1 до цього договору, які
підтверджують, що ТОВ «Фінансова
компанія «Бізнесфінанс» відступає ТОВ
«Фінансова компанія «Європейська
агенція з повернення боргів» право
вимоги заборгованості до боржника
ОСОБА_1

Крім того, така ж обставина могла бути
підтверджена й у разі залучення до
участі у справі ПАТ «Платинум Банк» та
ТОВ «ФК «Бізнесфінанс».

Покликаючись на наведене, позивач
просив апеляційний суд рішення суду
першої інстанції скасувати й ухвалити
у справі нове рішення про задоволення
позовних вимог.

У судове засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися, незважаючи на те,
що були повідомлені про час та місце
судового засідання у справі в
установленому законом порядку. Причини
їхньої неявки колегією суддів визнані
неповажними.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі і
з'явилися в судове засідання,
перевіривши подані докази та доводи
апелянта, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а ухвалене
місцевим судом рішення скасуванню з
ухваленням у справі апеляційним судом
нового рішення з таких підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України
встановлено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову,
місцевий суд виходив з відсутності у
матеріалах справи тесту договору про
відступлення права вимоги № 20120726-Г,
який 26 липня 2012 року був укладений між
двома юридичними особами, а саме: між
ПАТ «Платинум Банк» і ТОВ «Фінансова
компанія «Бізнесфінанс», які не беруть
участі у даній справі.

Проте погодитися з таким підходом суду
до вирішення спору сторін колегія
суддів не може.

З матеріалів справи вбачається, що 21
грудня 2011 року між ПАТ «Платинум банк»
та ОСОБА_1 був укладений кредитний
договір № 303/3831CLPS2, відповідно до якого
відповідачка отримала в банку кредит у
сумі 6884,52 грн. під 36 % річних строком на 30
місяців, тобто до 21 червня 2014 року (а. с.
6-8).

У порушення вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК
України відповідачка узяті на себе
зобов'язання за кредитним договором
порушила і станом на 26 березня 2014 року
допустила заборгованість перед банком
на загальну суму 7186,83 грн., з яких: 6431,87
грн. - заборгованість за кредитом, 132,99
грн. - заборгованість за процентами за
користування кредитом, 621,97 грн. - пеня
за порушення графіку погашення
заборгованості.

Розмір вказаної заборгованості
підтверджується розрахунком суми
заборгованості за кредитним договором,
наданим позивачем. Відповідачкою
вказаний розрахунок не спростований,
власних розрахунків з даного приводу
не надано, а тому колегією суддів він
приймається як достовірний.

Укладений із банком кредитний договір
відповідачка ОСОБА_1 у судовому порядку
не оспорила, у зв'язку з чим він
відповідно до правил ст. 204 ЦК України є
правомірним.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
передбачено, що кредитор у зобов'язанні
може бути замінений іншою особою
внаслідок передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Статтею 1077 ЦК України визначено, що за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника). Клієнт може відступити
факторові свою грошову вимогу до
боржника з метою забезпечення
виконання зобов'язання клієнта перед
фактором. Зобов'язання фактора за
договором факторингу може передбачати
надання клієнтові послуг, пов'язаних із
грошовою вимогою, право якої він
відступає.

З листа ПАТ «Платинум Банк» від 26 липня
2012 року вбачається, що банк повідомив
відповідачку про те, що на підставі
договору про відступлення права вимоги
№ 20120726-Г від 26 липня 2012 року, укладеного
ним із ТОВ «Фінансова компанія
«Бізнесфінанс», право вимоги щодо її
заборгованості банком відступлено на
користь ТОВ «Фінансова компанія
«Бізнесфінанс» (а. с. 15).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Обставин про відступлення права вимоги
ПАТ «Платинум Банк» ТОВ «Фінансова
компанія «Бізнесфінанс» не заперечили
особи, які беруть участь у даній справі.

Крім того, у справі немає клопотань
сторін або ж вимога суду про надання
позивачем тесту договору про
відступлення права вимоги № 20120726-Г від
26 липня 2012 року, який був укладений між
двома іншими юридичними особами, а
саме: між ПАТ «Платинум Банк» і ТОВ
«Фінансова компанія «Бізнесфінанс»,
які взагалі не беруть участі у даній
справі.

Як повідомив апелянт, листом від 18
липня 2013 року ТОВ «Фінансова компанія
«Бізнесфінанс» відмовилося надати
йому копії договорів про відступлення
права вимоги, які були укладені між ПАТ
«Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова
компанія «Бізнесфінанс», покликаючись
на комерційну таємницю (а. с. 57).

16 жовтня 2012 року ТОВ «Фінансова
компанія «Бізнесфінанс» поставило до
відома боржника про те, що на підставі
договору факторингу № 2 від 8 жовтня 2012
року, який був укладений ним із ТОВ
«Фінансова компанія «Європейська
агенція з повернення боргів», право
вимоги щодо її заборгованості перейшло
до останнього (а. с. 16).

Зазначені обставини підтверджені
договором факторингу № 2 від 8 жовтня 2012
року» та Реєстром заборгованостей, що
становить Додаток № 1 до цього
договору, з яких безспірно вбачається,
що ТОВ «Фінансова компанія
«Бізнесфінанс» відступило ТОВ
«Фінансова компанія «Європейська
агенція з повернення боргів» право
вимоги заборгованості до боржника
ОСОБА_1 (а. с. 18-20, 59-71).

Своїм листом від 16 жовтня 2012 року ТОВ
«Фінансова компанія «Європейська
агенція з повернення боргів», яке є
позивачем у даній справі, повідомило
відповідачку про те, що згідно з
отриманим ним правом вимоги за
кредитним договором № 303/3831CLPS2 від 21
грудня 2011 року станом на 8 жовтня 2012
року загальний розмір її
заборгованості становить 7686,83 грн. та
пред'явило вимогу про дострокове
погашення всієї кредитної
заборгованості, що узгоджується з п. 5.1.
кредитного договору (а. с. 17).

Частиною 2 ст. 517 ЦК України встановлено,
що боржник має право не виконувати
свого обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.

Проте у справі відсутні дані про те, що
боржник, який відповідно до закону був
письмово повідомлений про всі заміни
кредиторів у його зобов'язанні, вимагав
від позивача надання йому якихось
додаткових доказів із вказаного
приводу.

Крім того, закон не пов'язує це право
боржника з невиконанням боргових
зобов'язань взагалі, в тому числі і
попередньому кредиторові.

Так, згідно зі ст. 518 ЦК України боржник
має право висувати вимоги проти нового
кредитора у зобов'язанні заперечення,
які він мав проти первісного кредитора
на момент одержання письмового
повідомлення про заміну кредитора.
Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, він має право висунути
проти вимоги нового кредитора
заперечення, які він мав проти
первісного кредитора на момент
пред'явлення йому вимоги новим
кредитором або, якщо боржник виконав
свій обов'язок до пред'явлення йому
вимоги новим кредитором, - на момент
його виконання.

В той же час у матеріалах справи
відсутні докази належного виконання
боргових зобов'язань відповідачкою
ОСОБА_1 за кредитним договором №
303/3831CLPS2 від 21 грудня 2011 року як
первісному кредитору ПАТ «Платинум
Банк», так і наступним кредиторам - ТОВ
«Фінансова компанія «Бізнесфінанс» та
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська
агенція з повернення боргів».

Кредитні зобов'язання нею не виконані
до цього часу.

Таким чином, доказів, які б
спростовували чи ставили під сумнів
право позивача на звернення в суд із
даним позовом до відповідачки, у
справі немає.

З урахуванням викладеного рішення
місцевого суду не відповідає вимогам
ст. 213 ЦПК України, через що підлягає
скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 512-518, 526, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 303, 304, 307, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Європейська агенція з повернення
боргів» задовольнити.

Заочне рішення Млинівського районного
суду від 23 квітня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Європейська агенція
з повернення боргів» до ОСОБА_1 про
стягнення кредитної заборгованості
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Європейська агенція
з повернення боргів» 7186 (сім тисяч сто
вісімдесят шість) грн. 83 коп.
заборгованості за кредитним договором
№ 303/3831CLPS2 від 21 грудня 2011 року, з яких:
6431,87 грн. - заборгованість за кредитом,
132,99 грн. - заборгованість за процентами
за користування кредитом та 621,97 грн. -
пеня за порушення графіку погашення
заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Європейська агенція
з повернення боргів» 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп. понесених судових
витрат у справі.

Рішення Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення. Воно може бути оскаржене
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: