АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Головуючий у І інстанції - Роман О.А.
Доповідач - Заришняк Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є

при секретарі - Дудікову А.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в Апеляційному суді міста
Києва цивільну справу за апеляційною
скаргою Комунального підприємства
«Дирекція по обслуговуванню
нежитлового фонду Дарницького району
міста Києва» на заочне рішення
Подільського районного суду міста
Києва від 04 липня 2014 року по справі за
позовом Комунального підприємства
«Дирекція по обслуговуванню
нежитлового фонду Дарницького району
міста Києва» до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

КП «Дирекція по обслуговуванню
нежитлового фонду Дарницького району
міста Києва» звернулося в суд з позовом
до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної шкоди у розмірі 91 956
гривень 22 копійки

Свої позовні вимоги Підприємство
обґрунтовувало тим, що в період з 03.01.2012
року по 26.11.2012 року ОСОБА_1 займав посади
заступника директора та виконуючого
обов'язки директора КП «Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва». За час
його діяльності, ним було незаконно
звільнено з роботи ОСОБА_2, що в
подальшому призвело до поновлення її
на роботі рішенням Дарницького
районного суду м.Києва від 01.02.2013 року,
за рішенням суду їй виплачено кошти за
час вимушеного прогулу в сумі 27 247-48
грн., крім того Підприємством в дохід
держави сплачені кошти в сумі 4 299 грн. 49
коп. у вигляді податку на доходи та 7 782
грн. 53 коп. у вигляді єдиного
соціального внеску. Крім того,
відповідач безпідставно отримав
премії на загальну суму 57 620 грн. 22 коп.

Заочним рішенням Подільського
районного суду міста Києва від 04 липня
2014 року в задоволенні позову КП
«Дирекція по обслуговуванню
нежитлового фонду Дарницького району
міста Києва» відмовлено.

В апеляційній скарзі Комунальне
підприємство, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначене рішення
суду та ухвалити нове рішення, яким
позов задовольнити в повному обсязі.

В суді апеляційної інстанції
представники позивача підтримали
апеляційну скаргу з підстав та доводів,
що викладені в ній.

Відповідач проти апеляційної скарги
заперечував, вважаючи рішення суду
законним..

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність й обґрунтованість
постановленого рішення суду в цій
частині, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що наказом позивача
за №2-К від 03.01.2012 року відповідача
ОСОБА_1 було прийнято на роботу на
посаду заступника директора КП
«Дирекція по обслуговуванню
нежитлового фонду Дарницького району
міста Києва» з 03.01.2012р. з місячним
окладом згідно штатного розпису (т.1
а.с.19).

Розпорядженням Дарницької районної в
м.Києві державної адміністрації від
13.02.2012р. за №72 ОСОБА_1 було переведено з
15.01.2012 р. виконуючим обов»язки
директора КП «Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва» з
посадовим окладом згідно штатного
розпису

Розпорядження Голови Дарницької
районної державної адміністрації у
м.Києві за №619 від 26.11.2012 року ОСОБА_1,
виконуючого обов»язки директора
Комунального підприємства «Дирекція з
управління та обслуговування
нежитлового фонду Дарницького району
міста Києва», було звільнено з роботи 26
листопада 2012 року за згодою сторін
згідно з п.1 ст.36 КЗпП України ( а.с.28).

На підставі вказаного розпорядження
Дарницької РДА у м.Києві наказом в.о.
директора Комунального підприємства
№183-к від 26.11.2012 р. було звільнено
відповідача з роботи за п.1 ст.36 КЗпП
України.

В період виконання відповідачем
обов»язків директора Комунального
підприємства його наказом №174-к від
07.11.2012 р. була незаконно звільнена з
роботи начальник
договірно-експлуатаційного відділу
ОСОБА_2, яка в подальшому рішенням
Дарницького районного суду м.Києва від
01.02.2013 р. поновлена на роботі й на її
користь стягнуто з позивача середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 27 247грн.47 коп. (а.с.т.1 а.с.30-34). Крім
того, Підприємством із суми
виплаченого заробітку за час
вимушеного прогулу сплачено єдиний
соціальний внесок в розмірі 10 018 грн. 90
коп. Таким чином, в результаті
незаконного звільнення відповідачем
працівника ОСОБА_2 Комунальному
підприємству з вини ОСОБА_1 завдана
матеріальна шкода в сумі 37 266 грн.38 коп.
(27519,95 +10 018, 90).

Згідно зі ст.134 КЗпП України працівники
несуть матеріальну відповідальність у
повному розмірі шкоди, заподіяної з їх
вини підприємству, установі,
організації, у випадках, зокрема, коли
службова особа винна в незаконному
звільненні або переведенні працівника
на іншу роботу.

Як видно зі справи, рішення Дарницького
районного суду м.Києва від 01.02.2013 р. в
частині виплати ОСОБА_2 середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
було виконано позивачем 04.02.2013 р.

Частиною 3 ст.233 КЗпП України
встановлено, що для звернення власника
або уповноваженого ним органу до суду в
питаннях стягнення з працівника
матеріальної шкоди, заподіяної
підприємству, установі, організації,
встановлюється строк в один рік з дня
виявлення заподіяної працівником
шкоди.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачу в лютому 2013 р. було відомо про
спричинення Підприємству з вини
відповідача матеріальної шкоди,
заподіяної внаслідок незаконного
звільнення з роботи працівника, проте
з даним позовом про захист свого
порушеного права КП «Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва»
звернулося в суд лише 03.04.2014 р., тобто з
пропуском встановленого строку
звернення до суду, й будь-яких поважних
причин пропуску цього строку по справі
не вбачається.

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог щодо відшкодування
завданої матеріальної шкоди в сумі 37 266
грн.38 коп. у зв»язку з пропуском
позивачем річного строку звернення до
суду та відсутністю підстав для його
поновлення.

Рішення суду в цій частині відповідає
вимогам матеріального та
процесуального закону й не може бути
скасованим з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог про стягнення з
відповідача незаконно отриманих
премій в сумі 57 620, 22 грн., суд першої
інстанцій виходив з того, що дані кошти
були нараховані та виплачені
відповідачу під час виконання ним
посадових обов»язків в межах його
компетенції.

Проте з такими висновками суду
погодитися не можна.

Відповідно до вимог ст. 130 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

Згідно з вимогами п.2 ст.133 КЗпП України
керівники підприємств, установ,
організацій та їх заступники, а також
керівники структурних підрозділів на
підприємствах, установах, організаціях
та їх заступники несуть обмежену
матеріальну відповідальність у
розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але
не більше свого середнього місячного
заробітку, якщо шкоду підприємству,
установі, організації заподіяно
зайвими грошовими виплатами,
неправильною постановкою обліку і
зберігання матеріальних, грошових чи
культурних цінностей, невжиттям
необхідних заходів до запобігання
простоям, випускові недоброякісної
продукції, розкраданню, знищенню і
зіпсуттю матеріальних чи грошових
цінностей.

В результаті перевірки
фінансово-господарської діяльності
Комунального підприємства «Дирекція
по обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва»,
проведеної аудиторами ТОВ
«Аудиторська фірма «Спецконсалтінг»,
було встановлено, що виконуючому
обов»язки директора Підприємства його
ж наказом була незаконно без
погодження розміру преміювання за
основні підсумки господарської
діяльності виплачена премія на
загальну суму 57 620 грн. 22 коп.

Згідно з роз»ясненнями, що містяться в
пункті 8 Постанови Пленуму Верховного
суду України «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» від 24.12.1999 року № 13 при
вирішенні спорів про виплату премій,
винагороди за підсумками роботи за рік
чи за вислугу років, надбавок і доплат
необхідно виходити з
нормативно-правових актів, якими
визначено умови та розмір цих виплат.

Порядок, умови, підстави та розміри
преміювання працівників позивача
визначаються Постановою Кабінету
Міністрів України від 19 травня 1999 р. №
859 «Про умови і розміри оплати праці
керівників підприємств, заснованих на
державній, комунальній власності, та
об'єднань державних підприємств» та
Додатками до колективного договору, а
саме: «Положенням про преміювання
працівників підприємства за основні
підсумки господарської діяльності за
місяць» (Додаток № 6), «Положенням про
порядок та умови виплати працівникам
підприємства одноразового
винагородження за підсумками роботи за
рік» (Додаток № 7), «Положенням про
одноразове заохочення працівників за
виконання особливо важливих
виробничих завдань» (Додаток № 9),
«Положенням про порядок одноразового
заохочення працівників КП «Дирекція з
управління та обслуговування
нежитлового фонду» Дарницького району
м. Києва до «Дня працівника
житлово-комунального господарства і
побутового обслуговування населення»
(Додаток № 11), «Положенням про
одноразове заохочення працівників КП
«Дирекція з управління та
обслуговування нежитлового фонду» до
релігійних та державних свят» (Додаток
№ 13).

Крім того, п.п. З п. 1 Постанови
Кабінету Міністрів України від 19
травня 1999 р. №859 «Про умови і розміри
оплати праці керівників підприємств,
заснованих на державній, комунальній
власності, та об'єднань державних
підприємств» надано право керівнику
місцевої державної адміністрації, як
органу виконавчої влади, погоджувати
розміри преміювання керівникам
комунальних підприємств.

Розпорядженням Дарницької
райдержадміністрації у м.Києві від
24.10.2012 р. №523 «Про порядок погодження
преміювання керівників підприємств,
переданих до сфери управлінні
Дарницької районної в м.Києві
державної адміністрації» затверджено
«Порядок погодження преміювання
керівників підприємств, переданих до
сфери управління Дарницької районної
в м.Києві державної адміністрації».

Відповідно до п.1 «Порядку погодження
преміювання керівників підприємств,
переданих до сфери управління
Дарницької районної в м.Києві
державної адміністрації» умови,
показники та розміри преміювання
керівників комунальних підприємств,
переданих до сфери управління
Дарницької районної в м.Києві
державної адміністрації, встановлює
голова Дарницької районної в м.Києві
державної адміністрації.

В супереч вимогам вказаної постанови
Кабінету Міністрів України, умовам
колективного договору Комунального
підприємства та зазначеним
розпорядженням Дарницької
райдержадміністрації у м.Києві
відповідач, виконуючи обов»язки
директора Комунального підприємства
«Дирекція з управління та
обслуговування нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва»,
жодного разу не погоджував своє
преміювання з головою Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації, отримавши премії за
своїм наказами: №161-б від 17.10.20012 р., №20-б
від 15.02.2012 р., №44 від 12.03.2012 р., №66 від
11.04.2012 р., №63 від 09.04.2012 р., №74 від 14.05.2012 р.
, №68 від 27.04.2012 р., №89 від 12.06.2012 р., №81 від
29.05.2012 р., №108 від 09.07.2012 р., №123 від 13.08.2012
р. №126 від 17.08.2012 р., №137 від 12.09.2012 р.,
№163-б від 18.10.2012 р., №179-б від 16.11.2012 р. на
загальну суму 57 620 грн. 22 коп., що потягло
безпідставне нарахування та виплату
собі премій та заподіяло Підприємству
зайві грошові виплати.

Окрім того, в наказі № 161-Б від 17.10.2012 р.
«Про видачу заохочення робітникам, які
приймали участь у виконанні особливо
важливих завдань», виданому
відповідачем, не вказано яке саме
особливо важливе виробниче завдання
виконав відповідач, дату виконання
особливо важливого виробничого
завдання та підставу виплати даної
премії відповідачу.

Згідно з роз'ясненнями, що викладені в
п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про
судову практику в справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємству, установі, організації їх
працівниками» за шкоду, заподіяну
зайвими грошовими виплатами,
неправильною постановкою обліку і
зберігання матеріальних чи грошових
цінностей, невжиттям необхідних
заходів до запобігання простоям,
випускові недоброякісної продукції,
розкраданню, знищенню і зіпсуттю
матеріальних чи грошових цінностей,
матеріальну відповідальність в межах
прямої дійсної шкоди, але не більше
середнього місячного заробітку, несуть
винні в цьому директори, начальники і
інші керівники підприємств, установ,
організацій та їх заступники;
керівники та їх заступники будь-яких
структурних підрозділів, передбачених
статутом підприємства, установи,
організації чи іншим відповідним
положенням.

Оскільки з вини відповідача, як
виконуючого обов»язки директора
Підприємства, заподіяно позивачу
зайвими грошовими виплатами шкоду в
сумі 57 620 грн. 22 коп., ОСОБА_1 має нести
відповідальність в межах прямої
дійсної шкоди, але не більше свого
середнього місячного заробітку, який
згідно з довідкою позивача становив 11
776 грн.84 коп.

З огляду на викладене, судове рішення в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог КП «Дирекція по обслуговуванню
нежитлового фонду Дарницького району
міста Києва» щодо стягнення зі ОСОБА_1
матеріальної шкоди, заподіяної зайвими
грошовими виплатами премії, підлягає
скасуванню з ухваленням у цій частині
нового рішення про часткове
задоволення даних вимог, стягнення із
ОСОБА_1 на користь Комунального
підприємства матеріальної шкоди у
розмірі середнього місячного
заробітку в сумі 11 776 грн. 84 коп.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає відшкодування судовий збір в
сумі 243 грн. 60 коп.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що ОСОБА_1 має нести повну матеріальну
відповідальність, оскільки з ним
укладено договір про повну матеріальну
відповідальність, не заслуговують на
увагу.

Як видно зі справи, з відповідачем як
заступником директора Комунального
підприємства 03.01.2012 р. було укладено
договір про повну індивідуальну
відповідальність.

Разом з тим, вказану шкоду було
заподіяно відповідачем ОСОБА_1 при
виконанні обов»язків директора
Підприємства, й відповідач не належить
до категорії працівників, з якими
згідно зі ст.135-1 КЗпП України може бути
укладено договір про повну
матеріальну відповідальність.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Дирекція по
обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва»
задовольнити частково.

Заочне рішення Подільського районного
суду міста Києва від 04 липня 2014 року в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог Комунального підприємства
«Дирекція по обслуговуванню
нежитлового фонду Дарницького району
міста Києва» щодо стягнення зі ОСОБА_1
матеріальної шкоди у вигляді
незаконної виплати премії скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким позовні вимоги в цій частині
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Комунального підприємства «Дирекція
по обслуговуванню нежитлового фонду
Дарницького району міста Києва»
матеріальну шкоду в сумі 11 776 грн. 84 коп.
та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині дане рішення суду
залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили,
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий

Судді