Справа № 683/2890/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області

в складі: головуючої -
судді Сагайдак І.М.

секретаря
Матвіюк О.В.

розглянувши у судовому засіданні в
місті Старокостянтинів справу за
позовом ОСОБА_1 до
Старокостянтинівської міської ради
Хмельницької області про визнання
права власності на будинковолодіння в
порядку спадкування,

в с т а н о в
и в:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась в
суд з позовом до Старокостянтинівської
міської ради Хмельницької області і
просить визнати за нею в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_2 право власності на
будинковолодіння, що розташоване по
АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявленого позову
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її чоловік ОСОБА_2 Вона є єдиним
спадкоємцем за законом після смерті
чоловіка й у встановленому законом
порядку прийняла спадщину. До складу
спадкового майна увійшов житловий
будинок з господарськими спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1, який належав
померлому на підставі договору про
надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності від 21
березня 1960 року. Однак, оформити свої
спадкові права на спірне
будинковолодіння вона не в змозі, так
як за життя чоловік не отримав
правовстановлюючого документу на
спірний будинок.

В судове засідання представник
позивачки ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3
подала письмову заяву про розгляд
справи у її відсутності, позовні вимоги
підтримує, просить позов задоволити.

Представник відповідача -
Старокостянтинівської міської ради
Хмельницької області Кравчук Ю.Г.
подала письмову заяву, у якій просить
справу слухати у її відсутності, проти
позову не заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не
з»явились, фіксування судового процесу
за допомогою технічних засобів не
проводиться.

Дослідивши надані докази, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України
передбачено, що у першу чергу право на
спадкування за законом мають, зокрема,
дружина спадкодавця.

Згідно чинного на час відкриття
спадщини законодавства, спадкоємцем,
що прийняв спадщину, вважається особа,
яка постійно проживала разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця
особа не заявила про відмову від
спадщини, а також спадкоємцем, що
прийняв спадщину, є особа, яка на час
відкриття спадщини не проживала
постійно із спадкодавцем, однак у
шестимісячний строк з часу відкриття
спадщини подала нотаріусу заяву про
прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК
України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_2, який є чоловіком
позивачки ОСОБА_1 На день своєї смерті
ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав
разом із дружиною ОСОБА_1 по АДРЕСА_1.
Єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_2 є його
дружина ОСОБА_1, яка у встановленому
законом порядку оформила частину
спадкових прав, отримавши свідоцтво
про право на спадщину за законом від 21
травня 2008 року.

Вказані обставини
підтверджуються: свідоцтвом про смерть
ОСОБА_2, свідоцтвом про шлюб ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, довідкою
Старокостянтинівського комбінату
комунальних підприємств №002714 від 29
вересня 2014 року про склад сім»ї ОСОБА_2
на день його смерті; матеріалами
спадкової справи №516/2008 від 21 травня 2008
року, заведеної Старокостянтинівською
державною нотаріальної конторою до
майна померлого ОСОБА_2

Судом також встановлено, що на підставі
рішення виконавчого комітету
Старокостянтинівської міської ради
депутатів трудящих Хмельницької
області №28 від 04 лютого 1960 року ОСОБА_2
надано право здійснити індивідуальне
житлове будівництво на земельній
ділянці площею 582 кв.м по АДРЕСА_1 та
зобов»язано його до 03 березня 1960 року
отримати усю технічну документацію на
право будівництва житлового будинку.
Згідно акту від 15 березня 1960 року
ОСОБА_2 було виділено в натурі земельну
ділянку площею 582 кв.м по АДРЕСА_1.

На підставі договору про надання
в безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві особистої власності з кількістю
кімнат від однієї до п»яти включно від
21 березня 1960 року, нотаріально
посвідченого 11 квітня 1960 року
нотаріусом Старокостянтинівської
державної нотаріальної контори
Білоножко З.Г. зареєстровано в реєстрі
під №1401 та зареєстрованого 22 квітня 1960
року в книзі обліку Хмельницького бюро
технічної інвентаризації під №51,
ОСОБА_2 виділено у безстрокове
користування земельну ділянку площею
582 кв.м по АДРЕСА_1 для будівництва
одноповерхового глинобитного
житлового будинку площею 33,8 кв.м та
сараю.

30 березня 1960 року ОСОБА_2 отримав
дозвіл на проведення будівельних робіт
згідно затвердженого проекту
будівництва і станом на 1963 рік ним було
побудовано житловий будинок з
прибудовою, сарай та погріб.

За повідомленням
Старокостянтинівського БТІ №112 від 30
жовтня 2014 року в ході проведеної у 1969
році інвентаризації будівель по вул.
Свободи визначено правильною адресу
земельної ділянки, яку 15 березня 1960
року було виділено ОСОБА_2 - АДРЕСА_1.

Зазначені обставини
підтверджуються матеріалами
інвентарної справи на
будинковолодіння по АДРЕСА_1 під №1711.

При вирішенні даного спору слід
керуватись законодавством, яке
регулювало виникнення прав власності у
спадкодавця на момент закінчення
будівництва будинків, зокрема,
положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законами
України № 533-ХІІ від 07.12.1990 року „Про
місцеві Ради народних депутатів, та
місцеве і регіональне самоврядування",
Законом України „Про державний
нотаріат" від 25 грудня 1974 року,
Інструкцією про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь в містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженою Міністерством
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року та погодженою із
Верховним Судом Української РСР 15
січня 1966 року, Інструкцією про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР, затвердженої наказом Міністра
юстиції УРСР № 455 від 31 жовтня 1975 року.

Зокрема, цими нормативними актами
дозволялось будівництво жилих
будинків на праві особистої власності
громадянами України з додержанням
чинного законодавства: виділення в
установленому порядку земельної
ділянки під забудову, одержання
дозволу компетентних органів на таку
забудову, затвердження проекту
будівництва, дотримання будівельних
норм та правил (ст.ст. 101, 105 ЦК УРСР).

Виникнення права власності на
будинки та споруди не залежало від
державної реєстрації цього права.

На виконкоми місцевих Рад
покладались обов»язки по контролю за
дотриманням цього порядку, прийняття
збудованих будинків в експлуатацію та
видачі свідоцтв про право власності на
них.

При недодержанні зазначеного
порядку за позовами виконкомів
самочинно збудовані будинки
вилучались або зносились.

Однак, до компетенції виконкомів
місцевих Рад відносилось також питання
узаконення цих будівель та внесення
записів про право власності на ці
будинки за громадянами у
погосподарські книги місцевих Рад.

За життя ОСОБА_2 не оформив у
встановленому законом порядку право
власності на побудоване домоволодіння,
що підтверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно №28312228 від 20 жовтня 2014
року, а також інвентарною справою №1711
на спірний будинок.

Відповідно до роз»ясень, даних в п.23
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» №7 від 30 травня 2008
року, за наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про визнання
права на спадщину судовому розглядові
не підлягають. У разі відмови нотаріуса
в оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

01 жовтня 2014 року державним нотаріусом
Старокостянтинівської державної
нотаріальної контори Заворотною Т.В.
винесено постанову про відмову ОСОБА_1
у оформленні спадщини на спірне
будинковолодіння через відсутність
правовстановлюючого документа на
будинковолодіння.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_2
побудував домоволодіння по АДРЕСА_1 на
відповідній правовій підставі -
договір про надання в безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку на праві особистої власності з
кількістю кімнат від однієї до п»яти
включно від 21 березня 1960 року, та що
експлікація приміщень побудованого
ним будинку згідно плану, складеного
Старокостянтинівським БТІ 09 червня 1969
року, відповідає експлікації
приміщень до плану житлового будинку,
складеного Старокостянтинівським БТІ
08 вересня 2014 року, з незначними змінами,
які згідно акту поточних змін від 08
вересня 2014 року виконані за рахунок
поточного ремонту і не потребували
узаконення, тому суд вважає за можливе
визнати за позивачкою право власності
на будинковолодіння з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 1217, 1261 ч.1 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок з
господарськими спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: