Справа № 530/1000/14-ц
Номер провадження 2/530/493/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2014 року Зіньківський районний суд
Полтавської області в складі:
головуючого-судді Должко С.Р., при
секретарі Кравченко М.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 до Тарасівської сільської ради
Зіньківського району, Полтавської
області, Зіньківської районної
державної адміністрації, Полтавської
області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на
невитребувану земельну частку (пай) в
порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в
Зіньківський районний суд Полтавської
області з позовом до Тарасівської
сільської ради Зіньківського району,
Полтавської області, Зіньківської
районної державної адміністрації,
Полтавської області, треті особи
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на невитребувану земельну
частку (пай) в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача,
Тарасівської сільської ради
Зіньківського району, Полтавської
області та Зіньківської районної
державної адміністрації, Полтавської
області в судове засідання не
з'явилися, але надали до суду заяви, в
якій просили розгляд справи провести
без їхньої участі.

Заслухавши позивача, ОСОБА_1, який
підтримав свої позовні вимоги, третіх
осіб, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які позовні
вимоги визнали,зачитавши заяви
відповідачів, які визнали позовні
вимоги та дослідивши наявні матеріали
справи, суд знаходить, що заявлені
вимоги обґрунтовані і такі, що
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цивільно-процесуального кодексу
України.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України: "кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності".

Відповідно до ст. 16 ЦК України, визнання
права є одним із способів захисту
порушеного майнового права.

Відповідно до ст. 114 ЦПК України:
"Позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини", враховуючи
місцезнаходження, позов пред'являється
за правилами виключної підсудності до
Зіньківського районного суду
Полтавської області за місцем
знаходження земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 1297 Цивільного кодексу
України встановлено, що спадкоємець,
який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно зобов'язаний звернутися
до нотаріуса за видачею свідоцтва про
право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою... .

Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України,
- цивільне судочинство здійснюється
відповідно до Конституції України,
цього Кодексу та Закону України "Про
міжнародне приватне право". Якщо
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, передбачено інші
правила, ніж встановлені цим Кодексом,
застосовуються правила міжнародного
договору. Провадження в цивільних
справах здійснюється відповідно до
законів, чинних на час вчинення окремих
процесуальних дій, розгляду і
вирішення справи. Закон, який
встановлює нові обов'язки, скасовує чи
звужує права, належні учасникам
цивільного процесу, чи обмежує їх
використання, не має зворотної дії в
часі.

Згідно положень пункту 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у
цивільній справі", - рішення суду як
найважливіший акт правосуддя
покликане забезпечити захист
гарантованих Конституцією України
прав і свобод людини та здійснення
проголошеного Основним Законом
України принципу верховенства права. У
зв'язку з цим суди повинні неухильно
додержувати вимог про законність і
обґрунтованість рішення у цивільній
справі (частина перша статті 213 ЦПК).
Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до статті 8 ЦПК, а також
правильно витлумачив ці норми. Якщо
спірні правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).
Якщо є суперечності між нормами
процесуального чи матеріального права,
які підлягають застосуванню при
розгляді та вирішенні справи, то
рішення є законним, якщо судом
застосовано відповідно до частини
четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають
вищу юридичну силу. У разі наявності
суперечності між нормами законів
(кодексів), що мають однакову юридичну
силу, застосуванню підлягає той з них,
який прийнято пізніше. При
встановленні суперечностей між
нормами права, які підлягають
застосуванню при розгляді та вирішенні
справи, суду також необхідно
враховувати роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України, що містяться в
постанові від 1 листопада 1996 року № 9
"Про застосування Конституції України
при здійсненні правосуддя".
Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

За змістом ст. 10 ЦПК України, - цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом.

Відповідно до п. 11 ст. 346 ЦК України
право власності припиняється у разі
смерті власника.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1218, ЦК України
спадщина здійснюється за заповітом або
за законом. До складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ч.1, ч.5. ст. 1268 ЦК України
спадкоємець має право прийняти
спадщину, яка незалежно від часу
прийняття належить спадкоємцю з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. З Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" право власності та інші
речові права на нерухоме майно, набуті
згідно з діючими нормативно-правовими
актами до набрання чинності цим
Законом, визнаються
державою.Відповідно до ст. 392 ЦК
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою... .

Згідно з положеннями ст. 1277 ЦК ( 435-15 ) у
разі відсутності спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою.

Відповідно до положень Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні" (
280/97-ВР ), основні терміни, використані в
цьому Законі, мають таке значення:
зокрема, територіальна громада -
жителі, об'єднані постійним
проживанням у межах села, селища, міста,
що є самостійними
адміністративно-територіальними
одиницями, або добровільне об'єднання
жителів кількох сіл, що мають єдиний
адміністративний центр; районні та
обласні ради - органи місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ та міст. Згідно з ст.5
Закону система місцевого
самоврядування включає: територіальну
громаду; сільську, селищну, міську раду;
сільського, селищного, міського голову;
виконавчі органи сільської, селищної,
міської ради; районні та обласні ради,
що представляють спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ, міст;
органи самоорганізації населення.
Відповідно до ст.10 цього ж Закону
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами. Пленуму Верховного Суду
України у п. 24 Постанови № 7 від 30 травня
2008 р. Про судову практику у справах про
спадкування роз'яснив, що при
відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Судом встановлено що, позивач, ОСОБА_1,
народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі
Тарасівка, Зіньківського району,
Полтавської області. Його матір'ю в
свідоцтві про народження записано -
ОСОБА_4, а батьком - ОСОБА_5. Крім
позивача, у його батьків ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, є дочка ОСОБА_3, яка проживає в
АДРЕСА_2 та син ОСОБА_2, який проживає в
АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача,
ОСОБА_4, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2

Після смерті матері позивача, ОСОБА_4,
відкрилася спадщина на сертифікат на
право на земельну частку (пай) у землі,
яка перебуває у колективній власності
КСП «Україна» розміром 2, 88 умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (на місцевості)
належної померлій на підставі
сертифіката серії PH № 784967 , виданого 17
листопада 1997 року Зіньківського
районою державною адміністрацією
Полтавської області. Спадкоємцем
зазначеного майна в свідоцтві про
право на спадщину за законом
зазначений ОСОБА_5, якому було видане 10
грудня 2001 року Зіньківського державною
нотаріального конторою серії АЕІ №179755.

ОСОБА_5, батько позивача, не встигнувши
переоформити сертифікат на право на
земельну частку (пай) на своє ім'я та
іншу документацію після отримання 10
грудня 2001 року свідоцтва про право на
спадщину за законом, невдовзі,
ІНФОРМАЦІЯ_6 помер, про що виконавчим
комітетом Тарасівської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області 09 листопада 2002 року видане
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3.

21 лютого 2006 року сестра позивача,
ОСОБА_3, отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом на майно ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_6. Спадкове майно,
на яке видано це свідоцтво, складається
із земельної ділянки загальною площею
2,98 га, що розташована на території
Тарасівської сільської ради
Зіньківського району, Полтавської
області, переданої для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що належала померлому
ОСОБА_5 на підставі Державного акту на
право приватної власності на землю
серії Р1№ 521070, виданого 19 грудня 2001 року
Тарасівського сільською радою Зінькії
району Полтавської області та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 548. Крім
земельної ділянки, яку успадкувала
сестра ОСОБА_3, яка належала на праві
приватної власності ОСОБА_5 на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії Р1 №
5210701, до спадщини, яка відкрилася на
день смерті ОСОБА_5, ввійшов сертифікат
на право на земельну частку (пай) серії
PH № 784967, яка належала ОСОБА_5 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом серії АЕ1 №179755.
Вказаний сертифікат не був
успадкований ОСОБА_3.

Згідно довідки, виданої виконавчим
комітетом Тарасівської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області, останнє місце фактичного
проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5 значилося за
адресою: Полтавська область,
Зіньківський район, село Тарасівка. На
день смерті ОСОБА_4 за вказаною адресою
зареєстровано місце проживання ОСОБА_5
(чоловіка).

Сестра позивача, ОСОБА_3 та брат ОСОБА_2,
відмовилися від спадщини на користь
свого брата, ОСОБА_1, написавши
відповідну заяву.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
за № 7 "Про судову практику у справах
про спадкування", право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування /зі збереженням її
цільового призначення/ при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

Згідно повідомлення в Зіньківській
районній газеті, Полтавської області
«Голос Зіньківщини» №98 від 06.12.2013 року
вказано, що сертифікат серії ПЛ № 0335105
було втрачено.

Як спадкоємець за законом майна
померлого, позивач має намір
успадкувати вказану земельну ділянку,
але не може здійснити своє право і
успадкувати вказану земельну ділянку в
нотаріальному порядку, причиною цього
являється втрата сертифікату на
земельну ділянку, яка належала
батькові позивача, ОСОБА_5, який не
встиг переоформити документи після
смерті своєї дружини, ОСОБА_4. Цей факт
підтверджується оригіналом постанови
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії.

Згідно з ч. 9 ст. 79-1 Земельного Кодексу
України 25.10.2001 року /в нині діючій
редакції/ земельна ділянка може бути
об'єктом цивільних прав виключно з
моменту її формування (крім випадків
суборенди, сервітуту щодо частин
земельних ділянок) та державної
реєстрації права власності на неї.

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу
України спадкоємець має право прийняти
спадщину або не прийняти її. Судом
встановлено, що позивач бажає прийняти
спадщину спадкодавця ОСОБА_5, а тому, як
спадкоємець за законом, звернувся до
суду з позовом про визнання права
власності.

У відповідності до ст.. 213 ЦПК України,
суд виконавши всі вимоги цивільного
судочинства ухвалюючи рішення на
основі повного і всебічного з'ясування
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні та
керуючись ст. ст. 376, 392 ЦК України, ст.
ст. 3, 10,15,30, 57-61, 212-223 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тарасівської
сільської ради Зіньківського району,
Полтавської області, Зіньківської
районної державної адміністрації,
Полтавської області, треті особи
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на невитребувану земельну
частку (пай) в порядку спадкування -
задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, код платника податків за
ЄДРПОУ - НОМЕР_1, жителем с. Тарасівка,
Зіньківського району, Полтавської
області, право власності на земельну
частку (пай), розміром 2,88 в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї ділянки в натурі (на
місцевості), яка належала ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та передано
ОСОБА_5, який номер ІНФОРМАЦІЯ_6, на
підставі сертифіката на право на
земельну частку (пай) серії ПЛ № 033510
виданого 15 листопада 1997 року на
підставі розпорядження голови
Зіньківської райдержадміністрації від
29 жовтня 1997 № 426 та зареєстрованого 17
листопада 1997 року у Книзі реєстрації
сертифікатів на право на земельну
частку (пай) № 995, як за спадкоємцем за
законом

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Зіньківський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з моменту його оголошення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області

С.Р.Должко