Справа № 693/155/14-ц Провадження №
22-ц/773/1264/14 Головуючий у 1 інстанції:
Присяжнюк Л.М. Категорія: 19 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Шевчук Л.Я., Киці С.І.,

при секретарі Захаровій Н.А.,

з участю: представника позивача
Матвійчук Н.Р.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «СВС СІТІ
МЕДІЯ» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за апеляційною скаргою
відповідача ОСОБА_2 на заочне рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 14 травня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «СВС СІТІ МЕДІЯ»
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
відповідно до укладеного агентського
договору відповідач зобов'язувався
одержувати від замовника товари для
розповсюдження їх на ввіреній
території, а позивач зобов'язався
виплачувати винагороду і
забезпечувати умови праці, необхідні
для виконання роботи. Окрім того, між
позивачем та відповідачем було
укладено договір про матеріальну
відповідальність відповідача за
передані йому підзвітні цінності.
Відповідач взяті на себе зобов'язання
не виконував. Просив стягнути з
відповідача заборгованість в розмірі
7116,27 грн., а також судові витрати.

Заочним рішенням Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 14 травня 2014 року позов
товариства з обмеженою
відповідальністю «СВС СІТІ МЕДІЯ» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «СВС СІТІ МЕДІЯ»
заборгованість за агентським
договором від 12.01.2012 року в розмірі 7116
(сім тисяч сто шістнадцять) гривень 27
копійок, яка складається із основного
боргу в розмірі 6793 (шість тисяч сімсот
дев'яносто три) гривні та трьох
відсотків річних в розмірі 323 (триста
двадцять три) гривні 27 копійок.

Вирішено питання щодо стягнення
судового збору.

Не погоджуючись із ухваленим судовим
рішенням, відповідач ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу. Покликається на
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для страви, просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення
яким в задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які брали
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Судом першої інстанції
встановлено, що 12 січня 2012 року між
позивачем та відповідачем було
укладено агентський договір,
відповідно до якого відповідач
зобов'язувався виконувати роботу,
визначену цим договором, а позивач
зобов'язувався виплачувати
відповідачу винагородну плату.

Крім того, 12 січня 2012 року між
позивачем та відповідачем було
підписано договір про матеріальну
відповідальність за передані йому
підзвітні цінності, у відповідності до
умов якого відповідач прийняв на себе
повну матеріальну відповідальність як
за всі переданій йому у встановленому
порядку позивачем під звіт
товарно-матеріальні цінності та
грошові засоби згідно з актами
прийому-передачі матеріальних
цінносте на день підписання цього
договору, так і за всі ті, що будуть
надходити йому під звіт протягом
усього терміну дії договору,
зобов'язався подавати звітність про
рух ТМЦ.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; як розподілити між
сторонами судові витрати; чи є підстави
допустити негайне виконання судового
рішення; чи є підстави для скасування
заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства
оскаржуване рішення не відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач доводів
позивача про порушенням ним умов
договору, що полягали у
неперерахуванні коштів на рахунок
позивача, неповерненні товарів
позивачу не спростував.

Проте такий висновок за неповного
дослідження дійсних обставин справи
суперечить вимогам процесуального
права.

Як убачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_2 належним чином не
був повідомлений про час і місце
розгляду справи, його заява про
перегляд заочного розгляду залишена
судом без задоволення.

Згідно із ст.ст.11, 59, 60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, й лише у межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
При цьому, кожна із сторін зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, а обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
доказами.

Пунктами 2.2.1., 2.2.5., 2.2.6., 2.2.8., 2.2.11
вказаного агентського договору,
відповідач зобов'язався одержувати від
позивача товари для розповсюдження їх
на ввіреній території, підготовлювати
і відправляти на електронну адресу
позивача щоденні, щотижневі та
щомісячні звіти про виконану роботу,
виконувати розповсюдження товарів
позивача згідно встановленими нормами
розповсюдження, що вказані у додатку,
шляхом підписання актів
прийому-передачі, видаткових накладних
та/або товарних чеків передавати
товари клієнтам, забирати від клієнтів
залишки товарів, на користь позивача
збирати кошти від клієнтів за товари,
та передавати їх позивачу готівкою в
головний офіс, або шляхом внесення
готівки на поточний рахунок позивача
таких коштів в кінці кожного робочого
дня, а також нести повну матеріальну
відповідальність за надані йому
матеріально-технічні цінності (товари,
грошові кошти тощо), за їх зберігання та
перевезення.

З наданих позивачем видаткових
накладних №1264 від 28.02.2012 року, № 1284 від
12 березня 2012 року на суму 2400 грн., № 1333
від 21 березня 2012 року на суму 2200 грн. та
№ 1344 від 27 березня 2012 року на суму 1000
грн. вбачається, що на даних документах
відсутній підпис отримувача, тобто
відповідача.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідач заперечує наявність у нього
заборгованості за укладеним між
сторонами агентським договором, а
будь-яких доказів наявності такої
заборгованості у відповідача
позивачем не надано.

Покликання на взаєморозрахунок щодо
заборгованості, наданий позивачем на
підтвердження своїх вимог (а.с.20), є
безпідставним, оскільки даний
розрахунок не підписаний відповідачем.
Будь-яких інших належних доказів, які б
підтверджували наявність у
відповідача заборгованості за виданий
відповідачеві товар, позивачем не
надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що через
невідповідність висновків суду
обставинам справи рішення суду першої
інстанції підлягає до скасування з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
задовольнити.

Заочне рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 14 травня 2014 року в даній
справі скасувати.

В позові товариства з обмеженою
відповідальністю «СВС СІТІ МЕДІЯ» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: