Справа № 307/4535/13-ц
Провадження № 2/307/275/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Тячівський районний суд
Закарпатської області в особі:
головуючого - судді : Чопик
при секретарі : Олексій
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста
Тячів цивільну справу за позовом
приватного нотаріуса Тячівського
районного нотаріального округу
Закарпатської області ОСОБА_1 до ОСОБА_2
де третя особа ОСОБА_3 про захист честі
ділової репутації та стягнення
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2 де третя особа ОСОБА_3 про
захист честі ділової репутації та
стягнення моральної шкоди. В позовній
заяві позивачем зазначено, що вона
працює приватним нотаріусом
Тячівського районного нотаріального
округу Закарпатської області. В
вересні місяці 2012 року до позивача
звернувся ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з проханням
посвідчити односторонній правочин -
заяву від ОСОБА_2 компетентним органам
або усім, кого вона може стосуватися.
Так, позивачем 13 вересня 2012 року,
посвідчено односторонній правочин -
заяву від імені ОСОБА_2 компетентним
органам або усім, кого вона може
стосуватися, приватним нотаріріусом
Тячівського районного нотаріального
округу Закарпатської області ОСОБА_1 та
зареєстровано в реєстрі №9092, згідно
змісту якої надано згоду ОСОБА_3
отримати в позику гроші та передати в
іпотеку належне відповідачці та третій
особі нерухоме майно.
Разом з тим, відповідачка вже на
протязі року неодноразово зверталась
до Тячівського районного суду з
позовами про визнання недійсним вище
зазначеного правочину. Крім того
неодноразово, при свідках ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, висловлюється відносно
позивача, що остання підробила підпис
При розгляді справ зазначеної
категорії суди повинні мати на увазі,
що юридичним складом правопорушення,
наявність якого може бути підставою
для задоволення позову, є сукупність
таких обставин: а) поширення
інформації, тобто доведення її до
відома хоча б одній особі у будь-який
спосіб; б) поширена інформація
стосується певної фізичної чи
юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим майновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте майнове
Недостовірною вважається
інформація, яка не відповідає
дійсності або викладена неправдиво,
тобто містить відомості про події та
явища, яких не існувало взагалі або які
існували, відомості про них не
відповідають дійсності (неповні або
Згідно з ч.3 ст. 277 ЦК
негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного (презумпція
Інформація, зазначена у позовній заяві
чи іншій заяві, адресованій суду, а
також в процесуальних документах
(запереченнях на позов, апеляційних чи
інших скаргах тощо), може бути
підставою для захисту гідності, честі
чи ділової репутації.
Способами захисту гідності, честі чи
ділової репутації від поширення
недостовірної інформації можуть бути,
крім права на відповідь та
спростування недостовірної
інформації, також і вимоги про
відшкодування збитків та моральної
шкоди, заподіяної такими порушеннями
як фізичній, так і юридичній особі.
Зазначені вимоги розглядаються у
відповідності до загальних підстав
щодо відповідальності за заподіяння
Вирішуючи питання про відшкодування
моральної шкоди, судам необхідно
враховувати роз'яснення, що містяться в
постанові Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" (зі змінами, внесеними
постановою від 25 травня 2001 року N 5).
Крім того, при визначенні розміру
моральної шкоди судам слід виходити із
засад справедливості, добросовісності
та розумності. При цьому визначений
розмір грошового відшкодування має
бути співмірний із заподіяною шкодою і
не повинен призводити до припинення
діяльності засобів масової інформації
чи іншого обмеження свободи їх
Відповідно до п.4 ч.2 ст.23 ЦК моральна
шкода полягає у приниженні честі та
гідності фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної або
юридичної особи, тому вимога про
відшкодування моральної шкоди може
бути заявлена самостійно, якщо,
наприклад, редакція засобу масової
інформації добровільно опублікувала
спростування, яке задовольняє
позивача. Ця обставина повинна
враховуватися судом при визначенні
розміру відшкодування моральної шкоди.
Визначаючи розмір судового збору за
вимогу про відшкодування моральної
шкоди, судам слід ураховувати, що вона
оплачується окремо від інших заявлених
вимог, а розмір судового збору
визначено відповідним законодавством
і обмеження його максимального розміру
Суди мають використовувати широкі
можливості, що надає розгляд справ про
захист гідності честі чи ділової
репутації, для підвищення культури
спілкування, з'ясовувати обставини
поширення недостовірної інформації і
відповідно до статті 211 ЦПК реагувати
окремими ухвалами при становленні
фактів порушення закону.
Моральна шкода виявилась в тому,
що відповідачка своїми діями принизила
її честь, гідність та ділову репутацію.
Вона відчуває сильні моральні
страждання і нервовий стрес. Порушився
нормальних хід її життя. Їй доводиться
пояснювати і спростовувати брехню,
поширювану відповідачем перед
підлеглими та клієнтами і близькими їй
людьми, що вимагає додаткові
організації її життя. Хід її життя
порушений, тому що вона не знає яку ще
брехню вигадає відповідач і де її
поширить. У неї порушився сон і
погіршилося самопочуття.
У відповідності до ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявністю її вини.
Право на компенсацію моральної шкоди
передбачається ст.23 ЦК, яка надає
приблизний перелік проявів моральної
шкоди. Компенсація моральної шкоди
здійснюється за наявності всіх
загальних умов відповідальності за
завдання шкоди, а саме: протиправної
поведінки, моральної шкоди, причинного
зв'язку між протиправною поведінкою та
завданою моральною шкодою та вини
відповідача. Судова практика при цьому
виходить із положення, що відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювана та вини
останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору
(п. 5 Постанови іен>ліу Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року №4 "Про
судову практику в справах к
відшкодування моральної (немайнової)
Наявність моральної шкоди доводиться
потерпілим, який в позовній заяві має
зазначити, які моральні страждання та
у зв'язку з чим він поніс і чим
обґрунтовується розмір компенсації.
наявність вини заподіювача шкоди
презюмується. За загальною презумпцією
вини в цивільному праві, встановленою
зокрема ст.. 614 ЦК, відсутність вини
доводиться заподіювачем шкоди.
Вважає, що з вище наведеного слід
зробити висновок, що відповідачка
своїми діями завдала їй моральну шкоду,
яка полягає в погіршенні здоров'я та
моральних стражданнях, а також втрата
авторитету як приватного нотаріуса та
відповідно недовіру серед постійних
клієнтів. Тому просить суд стягнути з
відповідача на її користь моральну
Предстаник ОСОБА_6 позивача ОСОБА_1 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав, посилаючись на обставини
викладені в заяві та просить їх
Представник ОСОБА_7 відповідача ОСОБА_2
в судовому засіданні проти позову
заперечив стверджуючи, що позовні
вимоги ОСОБА_1 та її представником
жодними доказами не підтверджені,
оскільки звернення до суду з приводу
захисту своїх прав, свобод чи законних
інтересів, не може розглядатися як
таке, що поширює неправдиві відомості
про осіб. А тому в позові просить
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, причини неявки суду не
повідомив, а тому суд на підставі ст. 169
ЦПК України справу розглянув у його
Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що 13
вересня 2012 року, посвідчено
односторонній правочин - заяву від
імені ОСОБА_2 компетентним органам або
усім, кого вона може стосуватися,
приватним нотаріріусом Тячівського
районного нотаріального округу
Закарпатської області ОСОБА_1 та
зареєстровано в реєстрі №9092, згідно
змісту якої надано згоду ОСОБА_3
отримати в позику гроші та передати в
іпотеку належне відповідачці та третій
особі нерухоме майно.
ОСОБА_2 зверталась до Тячівського
районного суду та до Тернопільського
міськрайонного суду з позовами про
визнання недійсним вище зазначеного
правочину і про цей факт ніхто з сторін
Як встановлено в судовому засіданні
однією із підстав звернення до суду з
позовом про визнання вказаного
правочину не дійсним є твердження
ОСОБА_2 про підробку приватним
нотаріусом ОСОБА_1 вище вказаного
Висновком судово-почеркознавчої
експертизи №272 від 27.02.2014 року
стверджено, що підпис від імені ОСОБА_2
в гарфі « Підпис осіб ( їх представника)
, які звернулися за вчинення
нотаріальних дій» під записом «ОСОБА_2»
в реєстрі для реєстрації нотаріальних
дій ( журналі) за 2012 рік приватного
нотаріуса Тячівського районного
нотаріального округу Закарпатської
області ОСОБА_1; в других примірника
відповідних до реєстру , які
зберігаються в приватного нотаріуса
Тячівського районного нотаріально
округу Закарпатської області ОСОБА_1 в
графах : «Підпис» перед рукописним
записом в заяві від 13.09.2012 року за
реєстром №9092, над рукописним записом
в заяві від 09.06.2012 року за реєстром №5767;
в графах «Мати» перед рукописним
записом в заяві-згоді від 09.06.2012 року
за реєстровим №5763,5764, заяві -згоді від
09.06.2012 року за реєстровим №5765,5766, заяві
-згоді від 29.08.2012 року за реєстровим
№8639,8640; в графі « Підпис» перед
рукописним записом в довіреності від
18.01.2013 року за реєстром №421; в графах
перед записом «ОСОБА_2» в заяві від 25
03.2013 року підписану від імені ОСОБА_2 з
проханням видати завірену ксерокопію
заяви від 13.09.2012 року за реєстровим
№9092, в заяві від 14.05.2013 року підписану
від імені ОСОБА_2 з проханням видати
завірену ксерокопію заяви від 13.09.2012
року за реєстровим № 9092, та рукописні
записи від імені ОСОБА_2, в графі «
Підпис осіб (їх представників), які
звернулися за вчинення нотаріальних
дій» над підписом в реєстрі для
реєстрації нотаріальних дій (журналі)
за 2012 рік приватного нотаріуса
Тячівського нотаріального округу
Закарпатської області ОСОБА_1; в других
примірниках відповідних до реєстру ,
які зберігаються в приватного
нотаріуса Тячівського районного
нотаріального округу Закарпатської
області ОСОБА_1 в графах : « Підпис»
після підпису в заяві від 13.09.2012 року
за реєстровим №9092, під підписом в
заяві від 09.06.2012 року за реєстровим
№5767 ; в графах « Мати» після підписів в
заяві-згоді від 09.06.2012 року за
реєстровим №5763,5764, заяві -згоді від
09.062012 року за реєстровим номером №5765,
5766, заяві-згоді від 29.08.2012 року за
реєстровим № 8639,8640; в графі «Підпис»
після підпису в довіреності від 18.01.2013
року за реєстровим №421, виконані
Висновком судової експертизи
технічного дослідження документів №273
від 27.02.2014 року стверджено, що
послідовність виконання реквізитів:
друкований текст та підпис і
рукописний запис від імені ОСОБА_2, що
містяться в графах «підпис». В другому
примірнику заяви ОСОБА_2 від 13. вересня
2012 року, посвідченої приватним
нотаріусом Тячівського районного
нотаріального округу Закарпатської
області ОСОБА_1 і зареєстрованої за
реєстровим №9092, наступна : першим був
надрукований змістовний текст
документу, а другим виконані підписи і
рукописний запис від імені ОСОБА_2
Як вбачається з наведених висновків
експертиз посвідчений 13 вересня 2012
року односторонній правочин - заява від
імені ОСОБА_2 компетентним органам або
усім, кого вона може стосуватися,
приватним нотаріріусом Тячівського
районного нотаріального округу
Закарпатської області ОСОБА_1 та
зареєстрований в реєстрі №9092, згідно
змісту якого надано згоду ОСОБА_3
отримати в позику гроші та передати в
іпотеку належне відповідачці та третій
особі нерухоме майно, не є підробленим.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода
полягає у приниженні честі і гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
Разом з цим, відповідно до ч.1, 2 ст.16 ЦПК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути:… визнання
правочину не дійсним.
Суду не надано належних доказів, які б
підтверджували, що ОСОБА_2 у своїх
зверненнях до суду, з позовом про
визнання правочину не дійсним,
принижувала чи порочила честь,
гідність та ділову репутацію позивача,
його авторитет, імідж, престиж.
З ухвали про відкриття
провадження у справі від 28.10.2013 року
судді Тернопільського міськрайонного
суду вбачається, що ОСОБА_2 звернулась
до суду з метою захисту своїх законних
Суд вважає, що саме пособі звернення до
суду з приводу захисту своїх прав,
свобод чи законних інтересів, не є
таким, що поширює неправдиві відомості
Таким чином, суд вважає, що
відповідачка своїми зверненнями,
будь-яких дій, що принижують чи
порочать честь, гідність та ділову
репутацію позивача, його авторитет,
імідж, престиж не здійснювала.
Суд вважає, що оскільки відповідачка
своїми зверненнями не порочила честь і
гідність та ділову репутацію позивача
той є не доведеними його моральні
За таких обставин суд вважає, що в
задоволенні позовних вимог, слід
Судові витрати покласти на позивача..
Керуючись ч.ч.1,2 ст.16, ст. 10, ч. 1 ст. 60, 213-215
ЦПК України, ст.ст. 23, 297 ЦК України, суд,
В задоволенні позову приватного
нотаріуса Тячівського районного
нотаріального округу Закарпатської
області ОСОБА_1 до ОСОБА_2 де третя особа
ОСОБА_3 про захист честі ділової
репутації та стягнення моральної шкоди
Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Тячівського

районного суду:
В.В.
Чопик