У х в а л а

іменем україни

05 листопада 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,Нагорняка
В.А.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до управління Держземагенства у
Черкаському районі Черкаської області,
Будищенської сільської ради
Черкаського району про визнання
недійсними та скасування державних
актів на право власності на земельну
ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 12 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 17 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
обґрунтовуючи його тим, що 20 травня 2010
року на підставі договору
купівлі-продажту набув право власності
на будинок за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 51,7 кв. м розташованого
на земельній ділянці площею 0, 25 га. 16
грудня 2010 року міжрайонним управлінням
Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському
районі Черкаської області на підставі
рішення Будищенської сільської ради №
44-10 від 21 жовтня 2010 року ОСОБА_4 був
виданий державний акт Серії ЯЛ № 632678 на
право власності на земельну ділянку
площею 0, 25 га .

30 вересня 2011 року міжрайонним
управлінням Держкомзему у м. Черкаси та
Черкаському районі Черкаської області
ОСОБА_4 був виданий державний акт Серії
ЯК № 241912 на право власності на іншу
земельну ділянку площею 0, 3088 га.
Підставою для видачі державного акта
було рішення виконавчого комітету
Будищенської сільської ради № 9-13 від 19
травня 2011 року.

В 2013 року ОСОБА_4 порівнюючи межі
земельних ділянок, які відображені у
державних актах та фактичні межі
земельних ділянок, які склалися ще в 1990
році згідно з планом забудови
земельної ділянки виявив значні
відхилення.

Рішенням Черкаського районного суду
Черкаської області від 12 вересня 2013
року, залишеним без змін рішенням
апеляційного суду Черкаської області
від 17 лютого 2014 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати оскаржувані судові рішення,
а справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції, обґрунтовуючи
свої доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_4
обґрунтовано виходив з того, що
оскільки фактичне користування
переданими у власність позивачу
земельними ділянками не відповідає
розмірам земельних ділянок, зазначених
в державних актах на право власності на
землю, а відповідачі визнають позовні
вимоги і це не порушує чиїх-небудь прав
та інтересів то позов підлягає до
задоволення.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 12 вересня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 17 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук А.В. Маляренко В.А.
Нагорняк