АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6255/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Березюк В.В. Доповідач - Тамакулова
В.О. Категорія 2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

21 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів:Чубукова О.П., Осіян О.М.,

при секретарі: Поляковій Н.О. ,

яка розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 23 травня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И
Л А:

Позивачі звернулися до суду з позовом
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та зобов'язання
вчинити певні дії- зобов'язати
відповідача не чинити перешкод у
користуванні належною їм земельною
ділянкою, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, зокрема, погодити технічну
документацію -акт встановлення меж для
оформлення право власності на
земельну ділянку шляхом його
підписання

Відповідач заявив зустрічний позов про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, провадження за
яким 15 квітня 2014 року було закрито.

В обґрунтування вимог позивачі
вказували, що 03 листопада 2000 року між
ОСОБА_7 та ОСОБА_4 укладено договір
купівлі-продажу житлового будинку,
розташованого на земельній ділянці
площею 525,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.
Позивачам стало відомо, що на підставі
рішення виконавчого комітету
Новомосковської міської ради
депутатів від 16 серпня 2000 року № 630 за
братом ОСОБА_7 - ОСОБА_6 закріплено
земельну ділянку площею 35 кв.м. для
розміщення гаражу. Ця земельна ділянка
є суміжною з ділянкою, яка знаходиться
в їх користуванні.

У 2012 році позивачі звернулися до
землевпорядної організації за
виготовленням технічної документації
із землеустрою. На час виготовлення
технічної документації власниками
суміжних земельних ділянок претензій
не заявлялося. Технічна документація
складена на земельну ділянку розміром
0,506 га. Межові знаки пред'явлені на
зберігання ОСОБА_8

В грудні 2012 р. позивачі звернулися до
ОСОБА_6 з проханням підписати акт
встановлення меж земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_1, однак
відповідач відмовив в підписанні акту.
З метою врегулювання земельного спору
позивачі звернулися до комісії з
розгляду земельних спорів виконкому
Новомосковської міської ради, однак
комісія рекомендовала звернутися до
суду.

Представник відповідача ОСОБА_6 -
ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнала.

Рішенням суду І інстанції в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення норм
матеріального та про цесуального
права, просить скасувати рішення й
постановити нове, яким задовольнити
вимоги.

Колегія суддів перевірила законність,
обґрунтованість рішення суду, в межах
заяв-лених вимог та апеляційної скарги
і дійшла до висновку, що скарга
підлягає відхиленню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4,
згідно договору купівлі-продажу від 03
листопада 2000 року, є власником
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.2).

На підставі рішення виконавчого
комітету Новомосковської міської ради
депутатів від 16 серпня 2000 року № 630
відповідачу ОСОБА_6 надано в
користування земельну ділянку площею 35
кв.м., яка є суміжною з ділянкою, що
знаходиться в користуванні позивачів,
для розташування гаражу (а.с.6-об). У 2012
році позивачі звернулися до
землевпорядної організації за
виготовленням технічної документації
із землеустрою. На час її виготовлення
власниками суміжних земельних ділянок
претензій не заявлялося. Технічна
документація складена на земельну
ділянку розміром 0,506 га. Межові знаки
пред'явлені на зберігання ОСОБА_8(а.с.8-9).

В грудні 2012 р. позивачі звернулися до
відповідача з проханням погодити межі
та підписати акт, однак отримали
відмову (а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України
установив, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті
визначив способи здійснення такого
захисту.

Судом встановлено, що між сторонами
існує спір з приводу визначення меж
земельних ділянок, що пов'язано із
парканом, облаштованим впритул до
гаражу.

Земельний Кодекс України регулюює
питання об'єктів права власності на
землю, обов'язки власників
землекористувачів земельних ділянок
та визначає зміст добросусідства
(ст.ст.80, ч.1 ст.91, ч.1 ст.96, ч.3 ст.103).

Виключно судом вирішуються земельні
спори з приводу володіння,
користування і розпорядження
земельними ділянками, що перебувають у
власності громадян, юридичних осіб, (
ст.158 ЗК).

Органи місцевого самоврядування
вирішують земельні спори у межах
населених пунктів щодо меж земельних
ділянок, що перебувають у власності і
користуванні громадян, та додержання
громадянами правил добросусідства.

У разі незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
самоврядування, органу виконавчої
влади з питань земельних ресурсів спір
вирішується судом.

У пункті 4. постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року №7 "Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді справ" роз'яснено, що згідно зі
ст.158 ЗК України суди розглядають
справи за спорами про межі земельних
ділянок, що перебувають у власності чи
користуванні заявників, які не
погоджуються з рішенням органу
місцевого самоврядування влади з
питань земельних ресурсів.

Власник земельної ділянки має право
вимагати від власника сусідньої
земельної ділянки сприяння
встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків у випадках,
коли вони зникли, перемістились або
стали невиразними. Порядок відновлення
меж визначаються центральним органом
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів (ст. 106 ЗК ).

Наказом Державного комітету України із
земельних ресурсів від 18 травня 2011 року
№376, зареєстрованим у Міністерстві
юстиції України 16 червня 2010 року за
№391/17686, затверджено Інструкцію про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, якою визначено механізм
відновлення меж земельних ділянок на
місцевості, який здійснюють:
виконавець - юридична або фізична
особа, яка отримала ліцензії на
проведення робіт із землеустрою та
топографо-геодезичних
робіт;замовник-орган державної влади,
орган місцевого самоврядуванню,
власник (користувач) земельної ділянки,
який замовляє роботи із встановленням
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості).

Ст. 152 ЗК України передбачає способи
захисту власника земельної ділянки або
землекористувача порушень його прав на
землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою.

При відмові в позові суд обгрунтовано
виходив з того, що Закон не надає право
суду зобов'язувати відповідача не
чинити перешкоди при погодженні акту
встановлення меж земельної ділянки з
зобовязанням - підписати акт
обстеження та встановлення меж
земельної ділянки, отже обраний
позивачем спосіб захисту порушеного
права діючим законодавством не
передбачено.

При розгляді спору, суд І інстанції в
повному обсязі з'ясував права та
обов'язки сто рін, перевірив доводи,
обставини справи, надав їм належну
оцінку і постановив рішення, яке
відповідає вимогам Закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5-
відхилити.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 23 травня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та зобов'язання
вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

С у д д і: