Справа № 752/2397/14-ц
Провадження №: 2/752/2411/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді Плахотнюк
К.Г.

при секретарі Короткій
Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного
акціонерного товариства
«Просто-Страхування», треті особи
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,

встановив:

11.02.2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2, ПрАТ
«Просто-страхування» про
відшкодування матеріальних збитків,
завданих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивачем зазначено, що 10.12.2013
року 0 21 год. 00 хв. з вини водія
автомобіля «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 сталася
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої був пошкоджений
автомобіль марки «Volkswagen Touareg» д.н.з.
НОМЕР_2. Водій автомобіля «Daewoo», д.н.з.
НОМЕР_1 з місця дорожньо-транспортної
зник і на теперішній час
співробітниками міліції не
встановлений, що підтверджено
протоколами огляду місця події та
огляду і затримання транспортного
засобу, відповідями начальника відділу
ДАІ Голосіївського РУ ГУМВС України в
м. Києві від 24.12.2013 року та 31.12.2013 року.
Вина водія автомобіля «Daewoo», д.н.з.
НОМЕР_1 підтверджується схемою
дорожньо-транспортної пригоди,
поясненнями та протоколом огляду місця
події, складеним слідчим слідчого
відділу Голосіївського РУ ГУМВС
України в м. Києві. У зв»язку з тим, що
водій автомобіля «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 з
місця вчинення дорожньо-транспортної
пригоди зник і на теперішній час
співробітниками міліції не
встановлений, жодного судового рішення
щодо нього прийнято не було. Зазначений
вище автомобіль належить на праві
приватної власності ОСОБА_2, що
підтверджується технічним паспортом,
був застрахований у ПрАТ
«Просто-страхування» відповідно до
договору обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АЕ/0937302 строком дії з 25.12.2012
року по 24.12.2013 року. 11.12.2013 рокуповідомив
про дорожньо-транспортну пригоду ПрАТ
«Просто-страхування». Представник
страхової компанії здійснив огляд
автомобіля «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_2, а
14.01.2014 року подано заяву про страхове
відшкодування та всі необхідні
документи для виплати страхового
відшкодування. Також було здійснено
оцінку з визначення вартості
матеріального збитку, завданого
власнику колісного транспортного
засобу № 3015 СПД ОСОБА_7, відповідно до
якого вартість матеріального збитку
склала 212 961, 72 грн. Крім того зазначив,
що внаслідок ДТП отримав струс
головного мозку, що підтверджується
виписками з медичної картки, листками
непрацездатності. Просив стягнути з
ОСОБА_2 162 961, 72 грн. на відшкодування
вартості відновлювального ремонту
автомобіля та 1 629, 61 грн. судового збору,
з ПрАТ «Просто-страхування» 50 000, 00 грн.
страхового відшкодування, 5000, 00 грн.
моральної шкоди та судовий збір у
розмірі 500, 00 грн. та 243, 60 грн.

Будучи присутніми у судовому
засіданні: позивач та його представник
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі, просили задовольнити з
зазначених у позовній заяві підстав.

представник відповідача ПрАТ
«Просто-страхування», будучи присутнім
у судовому засіданні, позовні вимоги не
визнав, посилаючись на те, що для
виплати страхового відшкодування за
договором обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
має бути в порядку адміністративного
провадження встановлена вина особи, що
скоїла ДТП, крім того зазначив,
внаслідок страхового випадку
відповідальність несе особа,
відповідальність якої застрахована за
договором. Просив у задоволенні позову
відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з»явився, надіслав на адресу суду
письмові заперечення. Відповідно до
змісту письмових заперечень,
відповідач ОСОБА_2 стверджує, що він є
неналежний відповідач за заявленими
позовними вимогами, оскільки 30.11.2010
року довіреністю уповноважив ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 користуватися та
розпоряджатися (продавати) від його
імені належний йому на праві приватної
власності автомобіль «Daewoo», д.н.з.
НОМЕР_1 з правом передоручення,
керування, використання автомобіля за
кордоном, строком на 5 років до 30.11.2015
року. Відомостей про автомобіль не має,
страхування обов»язкової
цивільно-правової відповідальності не
здійснював. За даними, наданого суду
ОСОБА_2, витягу з Єдиного реєстру
довіреностей від 13.03.2014 року, 14.10.2011 року
видана довіреність у порядку
передоручення ОСОБА_3 ОСОБА_5 Просив у
задоволенні позову до нього відмовити.

Третя особа ОСОБА_5 про дату судового
засідання повідомлений належним чином,
однак у судове засідання не з»явився, з
будь-якими клопотаннями до суду не
звертався.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 судові
повідомлення не отримали, оскільки
згідно листа УДППЗ «Укрпошта»
відприймання до пересилання поштових
відправлень, адресованих одержувачам
м. Луганська тимчасово призупинено.

З огляду на викладене, врахувавши думку
позивача та його представника, які
наполягали на завершенні судового
розгляду справи за відсутності
відповідачів та третіх осіб, суд визнав
за можливе завершувати судовий розгляд
справи за відсутності відповідачів та
третіх осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що заявлений позов
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 10.12.2013 року на
перехресті вул. Лятошинського - вул.
Крейсера Аврора в м. Києві мала місце
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 та
автомобілем «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_2,
яким керував ОСОБА_1. Водій автомобіля
«Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 місце пригоди
залишив. Працівниками ВДАІ
Голосіївського РУ ГУМВС України в м.
Києві дану пригоду було оформлено та
зареєстровано в УДАІ ГУ МВС України в м.
Києві, також було складено протокол
огляду і затримання транспортного
засобу після чого автомобіль «Daewoo»,
д.н.з. НОМЕР_1 було доставлено на
майданчик тимчасового утримання
транспортних засобів за адресою: м.
Київ, вул. Нова, 1.

Звертаючись в суд з позовом, позивач
стверджує, що винним у зазначеній
дорожньо-транспортній пригоді є водій
автомобіля «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1, який,
повертаючи з другорядної дороги,
виїхав на великій швидкості йому на
зустріч.

Зазначені твердження позивача
узгоджуються з його ж поясненнями на
місці дорожньо-транспортної пригоди
таданими схеми місця
дорожньо-транспортної пригоди, що мала
місце 10.12.2013 року на перехресті вул.
Лятошинського - вул. Крейсера Аврора в
м. Києві за участю автомобіля «Daewoo»,
д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «Volkswagen Touareg»
д.н.з. НОМЕР_2., складеної тільки за
участі водія автомобіля «Volkswagen Touareg»
д.н.з. НОМЕР_2. ОСОБА_1

За даними звіту № 3015 про незалежну
оцінку з визначення вартості
матеріального збитку, завданого
власнику колісного транспортного
засобу складеного 24.01.2014 рроку ФОП
ОСОБА_7 за заявою ОСОБА_1, вартість
матеріального збитку завданого
власнику транспортного засобу -
автомобіля «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_2 в
результаті його пошкодження в
дорожньо-транспортній пригоді складає
212 961, 72 грн. (а.с. 26-31).

За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об»єктом, використання,
зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Згідно облікових даних право власності
на автомобіль «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1
зареєстровано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
адреса: АДРЕСА_1, в угоні та розшуку
автомобіль не значиться (а.с.8).

Заперечуючи проти позову, відповідач
ОСОБА_2 надав суду копію довіреності,
виданої ним 30.11.2010 року , якою він
уповноважив ОСОБА_3 та ОСОБА_4, кожен з
яких діє окремо один від одного -
користуватися, а також розпоряджатися
від його імені (продати) належний йому
на підставі свідоцтва про реєстрацію
ТЗ серії НОМЕР_3, виданого МРЕВ м.
Коаснодон, 30.09.2003 року, автомобіль
«Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1. Довіреність була
видана строком на п»ять років з правом
передоручення, дійсна до 30.11.2015 року,
зареєстрована в реєстрі за № 1972.
(а.с.75,76).

За даними повного витягу з Єдиного
реєстру довіреностей (на запит органу
державної влади): ОСОБА_2 30.11.2010 року
видав довіреність ОСОБА_3, ОСОБА_4 ТЗ -
автомобіль «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1. на
продаж; ОСОБА_3 14.10.2011 року передоручив
ОСОБА_5 ТЗ - автомобіль «Daewoo», д.н.з.
НОМЕР_1. на продаж. Зазначений витяг не
містить даних про відкликання
довіреностей на автомобіль «Daewoo», д.н.з.
НОМЕР_1, виданих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.
127-130).

За повідомленням ВДАІ Голосіївського
РУ ГУ МВС України в м. Києві станом на
теперішній час проводяться заходи по
встановленню особи водія, який керував
автомобілем «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 на
момент зазначеної вище
дорожньо-транспортної пригоди. (а.с. 8,
17-18, 21, 22-24).

Судом також встановлено, що 24.12.2012 року
між ОСОБА_9 та ПрАТ
«Просто-страхування» було укладено
поліс № АЕ/0937302 обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, згідно якого
ліміт відповідальності за заподіяну
шкоду: життю та здоров»ю (на одного
потерпілого) - 100 000, 00 грн.; майну (на
одного потерпілого) - 50 000, 00 грн. Розмір
франшизи становить - 0, 00 грн. (а.с. 9).

На думку суду, зазначені вище обставини
є підтвердженням того, що автомобіль
«Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 на момент
дорожньо-транспортної пригоди не
перебував у розпорядженні власника,
оскільки на момент
дорожньо-транспортної пригоди
оперативне управління автомобілем
«Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 здійснював
громадянин ОСОБА_5 на підставі
довіреності, а відтак і відсутні
підстави для зобов»язання
відповідача ОСОБА_2 відшкодувати шкоду
завдану ОСОБА_1 внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що мала
місце 10.12.2013 року в розмірі 162 961, 72 грн..

Позовні вимоги ОСОБА_1, заявлені до
ПрАТ «Просто-Страхування» про
зобов»язання цього відповідача
виплатити страхове відшкодування за
договором обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів Поліс №АЕ/0937302, укладеного
24.12.2012 року ПрАТ «Просто-Страхування»
та ОСОБА_9 щодо транспортного засобу -
автомобіля «Daewoo», д.н.з. НОМЕР_1 на
період з 25.12.2012 року по 24.12.2013 року не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 11.12.2013 року
ОСОБА_10, яка є власником автомобіля
«Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_2 звернулася з
заявою до ПрАТ «Просто-страхування»
про його огляд зазначеного
транспортного засобу для визначення
розміру матеріального збитку (а.с. 126).

Представниками ПрАТ
«Просто-страхування було оглянуто
пошкоджений автомобіль про що
складено акт № 10559 технічного стану
транспортного засобу та СПД ФОП ОСОБА_11
складено звіт № 10559/92110 з оцінки
транспортного засобу, відповідно до
якого вартість матеріального збитку,
завданого автомобілю «Volkswagen Touareg» д.н.з.
НОМЕР_2 складає 215 786, 42 грн. (а.с. 109-113, 114).

Позивач, звертаючись з позовом до ПрАТ
«Просто-страхування» зазначив, що ним
були подані усі документи для виплати
страхового відшкодування, однак
страховик не виконав зобов»язання за
договором.

Представник відповідача ПрАТ
«Просто-страхування» заперечив
надання позивачем необхідних
документів для розгляду питання про
виплату страхового відшкодування, а
саме документу , який підтверджує
настання цивільно-правової
відповідальності водія забезпеченого
в ПрАТ «Просто-страхування»
транспортного засобу.

Статтею 6 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що страховим
випадком є подія, внаслідок якої
заподіяна шкода третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
шкоду, заподіяну життю, здоров»ю та/або
майну потерпілого.

Підставою для настання
цивільно-правової відповідальності є
наявність вини, однак наявність вини
водія забезпеченого ПрАТ
«Просто-страхування» транспортного
засобу у встановленому законом порядку
не встановлена, а тому за умови
відсутності встановлення наявності
вини у діях водія забезпеченого
транспортного засобу, а також даних
про особу, яка керувала забезпеченим
транспортним засобом, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача до ПрАТ
«Просто-страхування» про виплату
страхового відшкодування є
передчасними, а тому задоволенню не
підлягають.

З огляду на висновки суду про
необхідність залишення без
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ПрАТ «Просто-страхування»
понесені судові витрати не підлягають
відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст. 1187 ЦК
України, ст.ст. 10,11,60,61,88,147,212,213-215,218 ЦПК
України, суд -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
приватного акціонерного товариства
«Просто-Страхування», треті особи
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду протягом
десяти днів з дня його проголошення або
отримання копії, через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя
Плахотнюк К.Г.