Справа № 639/4280/14-ц
Пров.: 2/639/1423/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року

Жовтневий районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого - судді Рубіжного С.О..

за участю секретаря - Кузнєцової
К.І., Чубенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного
утримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом До ОСОБА_2, в якому просить
розірвати договір довічного утримання,
укладений 29 липня 2013 року року між нею
та відповідачем. В обґрунтовування
позову посилається на те, що вона часто
хворіє та потребує стороннього
догляду, після розірвання шлюбу з
чоловіком ОСОБА_3, відповідач, який є її
братом, запропонував їй послуги по
забезпеченню її утримання та догляду
довічно, на що вона погодилась та
уклали спірний договір. Відповідач
зобов'язався за договором
забезпечувати харчуванням, одягом,
доглядати за нею, надавати грошову
допомогу. Спочатку відповідач сумлінно
виконував свої обов'язки, проте
останній час припинив забезпечувати
харчуванням, доглядом та медичною
допомогою. 15.05.2014 року вона переїхала
жити до своєї квартири та проживає с
чоловіком ОСОБА_3, який її доглядає.

У судовому засіданні позивач та
представник підтримали позовні вимоги,
про обставини справи пояснили, як
зазначено, вище. Позивач додатково
пояснила, що після укладання договору,
вона переїхала жити до відповідача,
вважала, що буде перебувати тимчасово
не більше неділі, проте вимушена була
залишитися проживати, оскільки не було
матеріальної можливості на переїзд.
ОСОБА_4 спочатку виконував обов'язки
належним, чином. Потім всі його дії по
її утриманню супроводжувалися криками,
агресією та хамством. Медичне догляд не
надавався належним чином, в
поліклініці за їх місцем проживання не
було спеціального медичного
обладнання, з наданням харчування не
було все в порядку. Вона не може
самостійно рухатися, тому не має
можливості самостійно без сторонньої
допомоги. дотримуватися гігієни.
Відповідач не мав сили дотягнути її до
ванної кімнати, тому їй приносили тазик
з водою у ліжко, де вона обслуговувала
себе самостійно. Двічі вона намагалась
втекти з будинку відповідача, проте це
не вдавалось, оскілки вона
пересувається тільки в інвалідному
візку і її повертали додому.
Матеріальна допомога не надавалась
належним чином, при цьому відповідач не
видавав її пенсію, яка витрачалась на
потреби сім'ї.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечував, зазначивши, що всі
обов'язки виконувалися належним чином.
Надавалась медична допомога,
придбались ліки, які призначались
лікарем, надавалось необхідне
харчування. При цьому зазначив, що
пенсія позивача витрачалась на оплатку
комунальних послуг в квартирі, яка є
предметом договору та на харчування і
ліки. Також зазначив, що ним не
зберігались документи, квитанції , чеки
в підтвердження грошового утримання
позивача, не вважав це за необхідне,
оскільки вони є родичами. Зазначив, що
не заперечую проти розірвання
договору, якщо цього дійсно бажає
позивач, проте не визнає позовні
вимоги, оскільки викладені позивачем
обставини не відповідають дійсності та
ображаю честь його родини, члени якої
також брали участь у догляду за
позивачем.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
показання свідків, вивчивши надані
докази, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

29 липня 2013 року був укладений договір
довічного утримання, між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Харківського районного
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_5, реєстровий № 197. Право
власності за реєстровано за
відповідачем. Предметом договору є
квартира АДРЕСА_1, яка належала
позивачу на праві власності. (а.с. 40-43).

Після укладання договору, ОСОБА_1 стала
проживати у будинку відповідача за
адресою: АДРЕСА_2

З 15 травня 2014 року позивач повернулась
проживати до спірної квартири, з того
часу проживає з чоловіком ОСОБА_3, що
не заперечується сторонами.

Відповідно до ст.744 ЦК України за
договором довічного утримання одна
сторона (відчужувач) передає другій
стороні (набувачеві) у власність
житловий будинок, квартиру або їх
частину, інше нерухоме або рухоме
майно, взамін чого набувач
зобов'язується забезпечувати
відчужувача утриманням та (або)
доглядом довічно.

У силу вимог ст.755 ЦК України договір
довічного утримання може бути
розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача у разі невиконання або
неналежного виконання набувачем своїх
обов'язків за договором незалежно від
його вини.

Умовами договору (п.8.1) також визначено,
що він може бути розірваний у випадку
невиконання його умов і відмови від
добровільного розірвання однієї із
сторін - у судовому порядку.

Правовим наслідком розірвання
договору довічного утримання у зв'язку
з невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов'язків за
договором є повернення до відчужувача
права власності на майно, яке було ним
передане (частина перша статті 756 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 749 ЦК України у
договорі довічного утримання (догляду)
можуть бути визначені всі види
матеріального забезпечення, а також
усі види догляду (опікування), якими
набувач має забезпечувати відчужувача.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору, а згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України
боржник має виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання та звичаїв ділового
обороту.

Згідно з положеннями ст. ст. 610, 614 ЦК
України порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання);
відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 614 ЦК України
особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх належних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність свої вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання (ч. 2 ст. 614 ЦК
України).

Враховуючи правові норми та характер
правовідносин,, саме на відповідача
покладено обов'язок довести належне
виконання умов договору довічного
утримання

За умовами договору, які визначені в
розділі 2- набувач зобов'язаний: у
встановлені строки та обсязі,
передбаченому договорі , здійснювати у
тримання відчужувача шляхом надання
побутових послуг, витрат на придбання
для відчужувача лікарських засобів на
підставі виданих лікарями рецептів та
на його лікування; забезпечення
надання відчужувачеві медичної
допомоги удома лікарями загального
профілю, а також лікарями -
спеціалістами (діагностичне
обстеження, процедури, маніпуляції,
консультування, уколи, масаж та ін.);
забезпечення відчужувача у разі
потреби, визначеної висновком МСЕК,
відповідними технічними та іншими
засобами реабілітації, крім протезів з
дорогоцінних металів та за умови,, що
відчужував не буде належати до
категорій населення, які
забезпечуються технічними засобами
реабілітації за рахунок коштів,
спеціально передбачених в Державному
бюджеті Фонду соціального захисту
інвалідів; щотижневого забезпечення
відчужувача продуктами харчування
шляхом організації їх доставки за
місцем його проживання та оплати їх
вартості; організації щоденного
триразового харчування відчужувача.
Вартість продуктів визначається,
виходячи з середніх цін на продукти у
період їх придбання, і може
підтверджуватися довідками
торговельних організацій чи
адміністрації ринку, чеками,
квитанціями та іншими документами;
забезпечення один раз на три роки
демісезонним та зимовим одягом,
взуттям (по одній парі), при цьому
вартість кожного із вказаних предметів
не може бути вищою ніж дві мінімальні
заробітні плати. Відповідно до п.3.1
Договору, матеріальне забезпечення,
яке щомісячно має надаватися
відчужувачеві, оцінено сторонами на
рівні 600 гривень. Відповідно до п. 4.1
Договору, відчужував має право
вимагати своєчасного та повного
надання утримання та догляду від
набувача відповідно до пункту 2.2 цього
договору.

Позивач ОСОБА_1 має певні захворювання,
в зв'язку з чим не може самостійно
пересуватися, потребує постійного
стороннього догляду (а.с. 13).

З дослідженого в судовому засіданні
витягу з амбулаторної картки ОСОБА_1,
наданого суду Амбулаторією ЗПСМ м.
Південе, вбачається. Що ОСОБА_1
перебувала на обліку з 22 липня 2013 року.
Має діагноз: сахарний діабет 11 тип
середньої тяжкості , діабетична
нефропатія, протеїнурія, діабетична
ангіопатія нижніх кінцівок,
гіпертонічна хвороба, ішемічна хвороба
серця, атеросклеротичний
кардіосклероз. неалкогольний
стеатогепатоз, остеохондроз з
переважним ураженням попереково -
крижового відділу хребта , правобічна
радикулопатія з парезом правої ступні,
діабетична полінейропатія нижніх
кінцівок з моторно - сенсорними
розладами. (а.с.90-91).

За весь час перебування в с. Південне за
місцем проживання у відповідача,
позивача відвідував неодноразово
сімейний лікар, окуліст, які надавали
рекомендації та призначали лікарські
засоби щодо лікування останньої.
Неодноразво здійснювались лабораторні
обстеження (здача на аналіз крові на
цукор).

В судовому засіданні з боку позивача
були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_3 надав свідчення, що з
позивачем вони перебували шлюбі, який
було розірвано. Після розірвання шлюбу
вони намагалися спілкуватися, але
після переїзду позивача на проживання
до відповідача, останній перешкоджав
їм у спілкуванні. Зазначив, що умови
проживання, харчування надавались
відповідачем неналежному стані.
Позивач намагалась та мала бажання
повернутися додому і після виїзного
судового засіданні по іншій цивільній
справі, ОСОБА_1 вдалося виїхати з
будинку відповідача. З 15 травня 2014 року
вони проживають разом.

Свідок ОСОБА_6 надала свідчення, що
знайома з позивачем багато років. Під
час проживання ОСОБА_1 в будинку
відповідача, вона декілька разів
відвідувала її, яка скаржилась на умови
проживання, харчування та відношення
до неї.

Також в судовому засіданні були
допитані свідки з боку відповідача
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Свідок ОСОБА_9 надала свідчення, що
ОСОБА_1 була дуже в поганому стані, коли
вони забрали її до свого будинку для
проживання, одяг був забруднений, вона
сама була забруднена. Догляд за нею
здійснювався належним чином,
надавалось постійно належне
харчування, що призвело до пониження
цукору в крові, надавалось медичне
обслуговування, придбались ліки.

Свідок ОСОБА_8 надала свідчення, що вона
є проживала в будинку відповідача, за
цей час проживала позивач. За нею
постійно доглядали належним чином,
постійно здійснювалось прибирання
житла, викликались лікарі, швидка
медична допомога. Всі умови для
проживання надавались належним чином.

Свідок ОСОБА_7 надала свідчення, що з
позивачем знайома дуже тривалий час.
Під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3, її
життя було дуже погане. За нею не було
належного догляду. Коли вона переїхала
жити до відповідача, для неї були
надані всі нормальні умови для
проживання,надавався належний догляд,
постійно з нею гуляли. ОСОБА_1
добровільно переїхала проживати до
відповідача.

Оцінюючи надані свідчення, суд вважає,
що свідки фактично надали свідчення
аналогічні поясненням як з боку
позивача, так і з боку відповідача.
Поняття фізичного догляду, такого як
дотримання гігієни, гуляння на свіжому
повітрі має особистий характер, і
оцінюється кожною особою на власний
погляд з урахуванням своїх потреб та
можливостей.

Як позивач, пересуваючись в
інвалідному візку, з'явилась в судове
засідання, висловила свою позицію щодо
неналежного виконання відповідачем
своїх обов'язків за договором, так і
відповідачем визначається протилежне.

В частині умов договору щодо надання
медичної допомоги, харчування та
іншого матеріального забезпечення,
слід зазначити наступне.

Одними із умов договору зазначених
вище, є забезпечення надання
відчужувачеві медичної допомоги удома
лікарями загального профілю, а також
лікарями - спеціалістами (діагностичне
обстеження, процедури, маніпуляції,
консультування, уколи, масаж та ін.);
щотижневого забезпечення відчужувача
продуктами харчування шляхом
організації їх доставки за місцем його
проживання та оплати їх вартості;
організації щоденного триразового
харчування відчужувача. Вартість
продуктів визначається, виходячи з
середніх цін на продукти у період їх
придбання, і може підтверджуватися
довідками торговельних організацій чи
адміністрації ринку, чеками,
квитанціями та іншими документами;
забезпечення один раз на три роки
демісезонним та зимовим одягом,
взуттям (по одній парі).

За договором відчужуваx має вимагати
від набувача своєчасного та повного
надання утримання, і разі спору,
належне виконання цих умов має бути
підтверджено певними доказами, які
отримані внаслідок вчинених дій.

Відповідачем, на якого законодавством
покладено обов'язок доказування
належного виконання своїх обов'язків,
не надано суду таких доказів, як
забезпечення позивача медичною
допомогою лікарями - спеціалістами
(діагностичне обстеження, процедури,
маніпуляції, консультування, уколи,
масаж та ін.). не надано доказів щодо
належного матеріального забезпечення,
як це передбачено договором. При цьому,
як встановлено, відповідач не працює,
при цьому на придбання лікарських
засобів та продуктів харчування
витрачалась в тому числі вся пенсія
позивача.

В судовому засіданні також
досліджувались матеріали цивільної
справи 639/5629/13-ц пров.: 2/639/246/14, а саме
протокол виїзного судового засідання
від 15 травня 2014 року за адресою
проживання відповідача. Згідно
протоколу, ОСОБА_1, давались пояснення
аналогічні поясненням даних в при
розгляді даної справи. Вважала, що
переїхала проживати тимчасово,
оскільки не може самостійно себе
обслуговувати. Брат робить все, що може,
при цьому вказувала на відсутність
медичного обслуговування, відсутність
грошей у відповідача та висловлювала
бажання повернутися до своєї квартири.

Враховуючи встановлені обставини,
правові норми, суд вважає, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, які документально
підтверджені, у відповідності до
статті 88 ЦПК України суд покладає на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-216, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про розірвання договору
довічного утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання,
укладений 29 липня 2013 року року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Харківського
районного нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_5, реєстровий
№ 197.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий
збір в розмірі 243 (двісті сорок три)
гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

С.О. Рубіжний