Справа № 201/9258/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне, в порядку гл.8 розділу ІІІ ЦПК
України)

29 вересня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська

у складі:головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом міського
комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування своїх вимог посилається
на те, що у період з 01 березня 2010 року по
01 лютого 2014 року
КП «Дніпропетровські міські теплові
мережі» надавало теплову енергію за
адресою: АДРЕСА_1, де
квартиронаймачем є ОСОБА_1, який не
здійснює оплату за надані послуги. В
зв'язку з нерегулярною сплатою
відповідачем за надані послуги, за
вищевказаний період за нею рахується
заборгованість в сумі 7 595,58 грн. Тому
позивач просить суд стягнути з
відповідача суму заборгованості по
сплаті за теплопостачання у розмірі 7
595,58 грн. та судові витрати у справі.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав до суду заяву про
розгляд справи без його участі, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі по
підставам вказаним в позовній заяві,
проти заочного розгляду справи не
заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив, тому суд відповідно до
ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням
згоди позивача вважає можливим
провести заочний розгляд справи.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що заявлені вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Відповідно до ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з нормою ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

В судовому засіданні встановлено, що
МКП "Дніпропетровські міські теплові
мережі" відповідно до положень Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" надає фізичній особі -
споживачу житлово-комунальні послуги,
що полягають у постачанні природного
газу за його місцем проживання.
Відповідач зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 /а.с.20/, де абонентом послуг
позивача є саме відповідач, що
користується послугами постачання
теплової енергії до його оселі,
відкрито особовий рахунок
НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги. Відповідно до ст. 67 ЖК України
плата за комунальні послуги
(водопостачання, газ, теплова енергія
та інші послуги) береться, крім
квартирної плати, за затвердженими в
установленому порядку тарифами.

Відповідно до вимог ст. 20 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.6 ст. 19 ЗУ «Про
теплопостачання» споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачання організації за
фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до постанови № 59 Кабінету
Міністрів України "Про забезпечення
дисципліни розрахунків за природний
газ, теплову і електричну енергію" від 17
жовтня 2000 року споживач зобов'язаний
вносити своєчасно і в повному розмірі
плату за надані послуги по
теплопостачанню.

Обов'язком споживача є укладення
договору про надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця надання послуг
вчасно та відповідно якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення зі
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання. Таким
чином, необхідність укладення договору
про надання житлово-комунальних послуг
передбачена законом і його укладення
визначено як обов'язок сторін, а не
право. Сама по собі відсутність
письмового договору між сторонами не
можу бути підставою для відмови в
позові про стягнення заборгованості за
фактично надані послуги, однак
відповідальність за несплату за ці
послуги мають нести наймач, на якого
відкритий особовий рахунок, або
власник житла з яким укладено договір
про надання послуг, які згідно до
закону є споживачами таких послуг.

Але за спожиту теплову енергію
відповідач повністю не розраховувався
з позивачем, мається заборгованість в
розмірі 7 595,58 грн., яка утворилася за
період з 01 березня 2010 року до 01 лютого
2014 року.

З урахуванням викладеного суд дійшов
до висновку, що позовні вимоги міського
комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" підлягають задоволенню і з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути суму
заборгованості за період з 01 березня 2010
року до 01 лютого 2014 року в розмірі 7 595
грн. 58 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209,
212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги міського
комунального підприємства
"Дніпропетровські міські теплові
мережі" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2),
що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на
користь міського комунального
підприємства «Дніпропетровські міські
теплові мережі» (м. Дніпропетровськ,
пр. Карла Маркса, 37, р/р 8059 в
ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, код ЗКПО
32082770) заборгованість в розмірі 7 595 грн.
58 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2),
що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на
користь міського комунального
підприємства «Дніпропетровські міські
теплові мережі» (м. Дніпропетровськ,
пр. Карла Маркса, 37, р/р 8059 в
ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, код ЗКПО
32082770) сплачений позивачем судовий збір
в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя:
С.О. Демидова