Справа№592/8414/13-ц
Провадження №2/592/68/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми
у складі:

головуючого судді Чернобая О.І.,

при секретарі Дегтяренко В.М.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника СМР Овсієнко Д.Ю.,

третьої особи ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ковпаківського
районного суду м.Суми цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті
особи Відділ держземагенства в
Сумському районі, Сумська міська рада,
ОСОБА_6 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою
шляхом знесення частини паркану,

В С Т
А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з
вказаним позовом в якому зазначила, що
вона є власником домоволодіння
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а
також на праві власності їй належить
земельна ділянка площею 0,1000 га. за цією
ж адресою.

З належною їй земельною ділянкою
межує земельна ділянка сусіднього
домоволодіння по АДРЕСА_2 на якій
розташовані житловий будинок і
господарські споруди відповідачки. У
зв'язку з тим, що сім'ї відповідачки
ОСОБА_3 було незручно заїжджати своїм
автомобілем у двір, т.я. він у них
вузький, тому вона дозволила їм
тимчасово користуватись частиною
своєї земельної ділянки шириною 82 см.
при умові, якщо виникне необхідність
користування цією частиною земельної
ділянки, то відповідачка повинна буде
повернути її назад. Під її будинком
відповідачка поставила тимчасовий
паркан, для того щоб своїм автомобілем
не заїздити в її двір. Вона стала
ремонтувати свій будинок, але підійти
до стіни будинку стало неможливим,
із-за паркану відповідачки, який
знаходиться на відстані не більше 20 см.
від стіни її будинку. З цього приводу
вона пропонувала відповідачки
прибрати паркан з належної їй
земельної ділянки, однак відповідачка
стала вчиняти сварки і доказувати, що
ця спірна частина земельної ділянки
належить їй. Вона звернулась до
Сумської міської ради із заявою щодо
незаконного встановлення
відповідачкою забору і її заява була
переадресована до Державної інспекції
сільського господарства в Сумській
області, якою разом з землевпорядною
організацією були здійснені виходи до
її домогосподарства і інспекцією було
встановлено, що паркан відповідачки
знаходяться на її земельній ділянці, що
обумовило її звернутись до суду з даним
позовом.

В судовому засіданні позивачка
уточнила свої позовні вимоги і просить
суд зобов'язати відповідачку знести
частину шиферного паркану довжиною 10
м., який був нею збудований самовільно
паралельно лінії А-Г плану,
обґрунтувавши позов тими ж підставами,
що зазначені в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов не визнала і суду
показала, що спірний паркан
знаходиться на належній їй земельній
ділянці, тому в позові просить
відмовити.

Представник третьої особи
Сумської міської ради Овсієнко Д.Ю.
суду показала, що дійсно після
проведеної перевірки було встановлено,
що відповідачка самовільно встановила
шиферний паркан на земельній ділянці
позивачки. Відповідачка не є власницею
земельної ділянки на якій розташовані
її будинок і споруди, крім того, не
оформлювала свого права на
користування земельною ділянкою у
встановленому законом порядку, тому
позов просить задовольнити.

Третя особа по справі ОСОБА_6 суду
показав, що він проживає по сусідству з
відповідачкою. Спірний шиферний паркан
відповідачка встановила самовільно на
земельній ділянці позивачки, тому
просить суд підтримати позов.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 є власницею
домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору
дарування від 25.05.1990 року. /а.с.4-5/

Крім того, позивачці на праві
власності належить земельна ділянка
площею 0,1000 га., за цією ж адресою на якій
знаходиться житловий будинок з
господарськими спорудами. /а.с.11/

По сусідству з позивачкою
знаходиться домоволодіння
відповідачки ОСОБА_3 за адресою:
АДРЕСА_2.

Земельна ділянка під вказаним
домоволодінням відповідачці ОСОБА_3 у
встановленому законом порядку не
виділялась, вона не є власником цієї
земельної ділянки і документацію про
право власності або права користування
на дану земельну ділянку вона не
оформлювала.

Власником земельної ділянки, на
якій знаходиться домоволодіння з
господарськими спорудами відповідачки
є Сумська міська рада.

Між домоволодіннями позивачки та
відповідача встановлений шиферний
паркан, який був встановлений сім'єю
відповідачки.

З планів земельної ділянки
відповідачки ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 станом
на 22.09.1977 року; 22.11.1984 року та останнього
плану станом на 22.03.2001 року вбачається,
що лінія, яка розділяє її
домогосподарство та домогосподарство
позивачки від вулиці до гаражу
відповідачки є прямою. /а.с.172; 173; 174/

Однак, із фотознімків наданих як
позивачкою /а.с.164/, так і відповідачкою
/а.с.177/ вбачається, що шиферний паркан,
встановлений відповідачкою складає не
пряму лінію від вулиці до її гаражу, а
складає ламану лінію в бік земельної
ділянки позивачки.

З Акту про
встановлення(відновлення) та
закріплення меж земельних ділянок в
натурі землевласника ОСОБА_1 по АДРЕСА_1
від 23.07.2013 року виготовленого
землевпорядною фірмою "Кадастр"
вбачається, що при відновленні меж
земельної ділянки було встановлено, що
від Б-Г в точці Г не відповідає в
відновленні межа на 82 см.; від Г-А в
точці 1 до суміжного землевласника 45
см.; в точці 9 до суміжного
землевласника 57 см. /а.с.12/

Згідно аналогічного акту про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі
землевласника ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 від
13.10.2014 року, виготовленого іншою
землевпорядною фірмою "ГЕО" було також
встановлено, що межа знаходиться у
суміжного землекористувача на 82 см. в
точці 9. /а.с.162/

Таким чином, вказані два Акти
різних землевпорядних фірм повністю
підтверджують ту обставину, що
самовільно встановлений шиферний
паркан відповідачки ОСОБА_3 від вулиці
і до гаражу повністю знаходиться на
земельній ділянці позивачки чим
порушуються права останньої на
володіння і користування земельною
ділянкою.

Відповідачка, заперечуючи проти
вказаних актів заявила клопотання про
призначення судової
земельно-технічної експертизи і така
експертиза була судом призначена.

Однак, експертиза виконана не
була по незалежним від суду причинам і
експертом було направлено
повідомлення про неможливість дачі
вказаного висновку./а.с.116-144/

В подальшому відповідачка
відмовилась від проведення такої
експертизи, позивачка також не бажає
проведення цієї експертизи, а суд у
відповідності з вимогами ст.143 ЦПК
України не вправі з власної

ініціативи проводити експертизи.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

В даному випадку відповідачка не
спростувала в судовому засіданні
вищезазначених Актів землевпорядних
фірм "Кадастр" і "ГЕО" де зазначено, що її
шиферний паркан знаходиться на
земельній ділянці позивачки.

Крім того, судом у відповідності з
ч.2 ст.57 ЦПК України був допитаний в
якості свідка ОСОБА_6, який є третьою
особою по справі і який суду показав, що
сім'я відповідачів купила будинок по
АДРЕСА_2 у його рідного дядька. На
момент придбання цього будинку ніякого
паркану між домоволодінням дядька і
позивачки не було, оскільки вони всі
являються родичами і паркани між собою
не встановлювали. Спірний шиферний
паркан встановлювала відповідачка
самовільно і на земельній ділянці
позивачки.

Виходячі з вимог ч.1 ст.90 ЗК
України власники земельних ділянок
мають право самостійно господарювати
на землі, користуватись та
розпоряджатись своєю земельною
ділянкою.

Частиною 2 ст. 90 ЗК України
передбачено, що порушені права
власників земельних ділянок
підлягають відновленню в порядку,
встановленому законом.

Враховуючи, що позивачка довела в
судовому засіданні те, що спірний
паркан відповідачки знаходиться на її
земельній ділянці, тим самим довела
порушення свого права власності на
земельну ділянку, тому таке її право
повинно бути відновлено судом шляхом
зобов'язання відповідачки знести
самовільно збудований шиферний паркан
від поворотної точки "Г" плану
земельної ділянки позивачки до гаражу
відповідачки.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.90, 158 ЗК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 знести частину
самовільно побудованого шиферного
паркану між домоволодіннями №№ 67 і 69
по АДРЕСА_1 від поворотної точки "Г"
плану земельної ділянки ОСОБА_7 по
АДРЕСА_1 і до сараю-гаражу, позначеного
на плані присадибної ділянки під
літерою "В" домоволодіння АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 114,70 грн.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через
Ковпаківський районний суд м. Суми
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
О.І. Чернобай