Номер провадження: 22-ц/785/9363/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за заявою Публічного
акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк» про поновлення строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк» на ухвалу Суворовського
районного суду м. Одеси від 30 вересня 2014
року,

встановила:

У серпні 2014 року Публічне акціонерне
товариство КБ «ПриватБанк» звернулося
до суду із вказаною заявою, посилаючись
на те, що на підставі рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 16.03.2011 року було видано 12.04.2011 року,
виконавчі листи про стягнення боргу з
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Виконавчий лист про стягнення боргу з
ОСОБА_4 було пред'явлено до виконання та
постановою державного виконавця від
12.12.2012 року було повернуто стягувачу,
але банк виконавчий лист не отримав.

Виконавчий лист щодо стягнення боргу з
ОСОБА_3 до виконання не пред'являвся та
був втрачений колишнім працівником
банку ОСОБА_2

24.07.2014 року банк отримав дублікати
виконавчих листів на підставі ухвали
Суворовського районного суду м. Одеси
від 06.06.2014 року.

Після отримання виконавчих листів,
банк звернувся до виконавчої служби із
заявою про прийняття документів до
виконання, але постановами державного
виконавця від 24.07.2014 року у відкритті
виконавчого провадження відмовлено у
зв'язку із пропуском строку
встановленого законом.

Вважаючи, що стягувач пропустив строк
встановлений законом для пред'явлення
виконавчого документу до виконання з
поважних причин заявник просив його
поновити.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Одеси від 30 вересня 2014 року у
задоволені заяви було відмовлено.

Зазначене судове рішення оскаржує в
апеляційному порядку Публічне
акціонерне товариство КБ «ПриватБанк».
В скарзі з посиланням на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права ставиться питання про скасування
судового рішення та задоволення заяви.

Апелянт в судове засідання не з'явився.
Про час та місце розгляду справи в
апеляційному суді повідомлявся
належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи не перешкоджає розглядові
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення -
протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом
року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї
статті, встановлюються для: виконання
судових рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Заява про поновлення пропущеного
строку подається до суду, який видав
виконавчий лист, або до суду за місцем
виконання і розглядається в судовому
засіданні з повідомленням сторін, які
беруть участь у справі. Їхня неявка не є
перешкодою для вирішення питання про
поновлення пропущеного строку. Суд
розглядає таку заяву в десятиденний
строк.

Таким чином, поважними причинами
визнаються лише ті обставини, які є
об'єктивно непереборними, не залежать
від сторони стягувача та пов'язані з
дійсними істотними труднощами для
вчинення процесуальних дій.

Разом із тим, стягувач, не зазначив
поважності причин, за яких стягувач не
звертався протягом трьох років до
виконавчої служби із заявою про
прийняття виконавчих листів до
виконання. Не надано належних і
допустимих доказів і в суді
апеляційної інстанції.

Посилання апелянта про втрату
виконавчого листа працівником
стягувача, як на поважну причину не
заслуговують на увагу, оскільки в
даному випадку має місце не поважність
причини непред'явлення виконавчого
документу, а недбалість самого
стягувача.

Доводи апелянта про неотримання банком
виконавчого листа про стягнення боргу
з ОСОБА_4 на підставі постанови
державного виконавця від 12.12.2012 року, як
на поважну причину пропуску строку є
необґрунтованими, оскільки стягувач,
який подав до відповідного органу
заяву про відкриття виконавчого
провадження і не отримав у визначений
законом строк задоволення своїх вимог,
вважається обізнаним про ймовірність
порушення його прав у виконавчому
провадженні незалежно від того, чи
отримав він від державного виконавця
певні процесуальні документи та чи
ознайомлений він з матеріалами
виконавчого провадження.

За таких обставин, суд першої
інстанції, всупереч твердженню
апелянта, дійшов до обґрунтованого
висновку про відмову банку у
задоволенні заяви. Вказані висновки
суду відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин що виникли і
закон, який їх регулює. Докази та
обставини, на які посилається апелянт в
скарзі, були предметом дослідження
судом першої інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Таким чином, всупереч твердженню
скарги, суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та
постановив ухвалу з додержанням вимог
закону, тому у відповідності зі ст. ст.
311, 312 ЦПК України, підстави для її
скасування або зміні відсутні.

Керуючись ст. ст. 303., 307 ч. 2. п. 1., 312 ч. 1 п. 1,
313, 314, 317,319, 324 ЦПК України, судова
колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м.
Одеси від 30 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева