Справа №784/4103/13 05.11.2014 05.11.2014 05.11.2014
Провадження №22-ц/784/19/14
Суддя першої інстанції - Тішко
Суддя-доповідач апеляційного
суду - Крамаренко Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 листопада 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів - Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем - Свіщуком О.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_2 його
представника - ОСОБА_3, третьої особи -
ОСОБА_4, відповідачки - ОСОБА_5 її
представника - ОСОБА_6, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Центрального районного суду
м. Миколаєва від 9 липня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_5 за участю третьої особи - ОСОБА_4
про реальний поділ житлового будинку
та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_2 про припинення права власності
на частку в спільній частковій
власності та визнання права власності
на частку в житловому будинку , -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до ОСОБА_7

про реальний поділ житлового
будинку та виділення частини
земельної ділянки.

Позивач зазначав, що будинок АДРЕСА_1
належить на праві спільної часткової
власності йому та ОСОБА_7 по 23/100 частин
та ОСОБА_4 54/100 частин.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 31 жовтня 1988 року
вказаний будинок було розділено в
натурі між ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_2.
Вказаним рішенням суду були визначені
лише ідеальні частки ОСОБА_9 та ОСОБА_2
та виділені їм у спільне користування
житлові кімнати 2-3 та 2-4, коридор,
частину комірчини, сараю, вбиральні,
водопровідної колонки, басейну,
замощення.

Посилаючись на те, що рішенням суду не
було здійснено реальний поділ 46/100
часток жилого будинку та на те, що між
ним та відповідачем постійно виникають
конфлікти з приводу користування й
володіння частиною будинку та
земельною ділянкою, на якій він
розташований, позивач просив суд
провести реальний поділ 46/100 житлового
будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки.

В свою чергу ОСОБА_7 звернуся із
зустрічним позовом, в якому
посилаючись на те, що він є власником
23/100 частин вказаного будинку,
відповідач з березня 1998 року у будинку
не проживає тому, що в спірній частині
будинку проживання двох сімей є
неможливим, просив суд припинити
право власності на частку будинку, що
належить ОСОБА_2 в замін на грошову
компенсацію цієї частки згідно судової
будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Центрального районного суду м.
Миколаєва від 21 вересня 2012 року
позовні вимоги ОСОБА_2 в частині виділу
земельної ділянки залишено без
розгляду.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 9 липня 2013 року позов
ОСОБА_2 задоволено. Проведено реальний
поділ 46/100 частин житлового будинку
АДРЕСА_1 відповідно до варіанту судової
будівельно-технічної експертизи №
3162-3165 від 31 січня 2013 року та графічному
додатку. Зобов'язано ОСОБА_2 за власний
рахунок провести необхідні
переобладнання - демонтувати дверні
блоки з приміщення « 2-3» в приміщення «
2-4», зробити глуху цегляну перегородку
між вищевказаними приміщеннями та
поштукатурити її з обох боків; пробити
дверний та віконний проріз в
приміщення «2-4»; зробити перегородку з
дверним прорізом в приміщення « 2-4»,
загальною вартістю 3 975 грн. У
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просила рішення суду скасувати і
закрити провадження у справі.

Ухвалою Апеляційного суду
Миколаївської області від 17 березня 2014
року до участі у справі, як
відповідачку в порядку
правонаступництва після смерті ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 залучено -
ОСОБА_5.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у справі,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Зміст права власності, яке полягає у
праві володіння, користування та
розпорядження своїм майном визначено
у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює
конституційний принцип непорушності
права власності, передбачений ст. 41
Конституції України. Він означає, що
право власності є недоторканим,
власник може бути позбавлений або
обмежений у його здійснені лише
відповідно і в порядку, встановлених
законом.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно д ст.ст. 364,367 ЦК України
кожен із співвласників має право на
виділ його частки майна, що є у спільній
часткової власності в натурі або його
поділ з дотриманням вимог 183 ЦК України.

За відсутності згоди співвласників про
поділ спільного майна це питання
вирішується судом.

В пунктах 6,7,8 Постанови пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування законодавства, що регулює
право приватної власності громадян на
жилий будинок» №7 від 4 жовтня 1991 року (з
подальшими змінами) (надалі - Пленум),
роз'яснено що при вирішенні справ про
виділ в натурі часток жилого будинку,
що є спільною частковою власністю,
судам належить мати на увазі, що це
можливо, якщо кожній із сторін може
бути виділено відокремлену частину
будинку з самостійним виходом
(квартиру). Виділ також може мате місце
при наявності технічної можливості
переобладнати приміщення в ізольовані
кватири. В спорах про поділ будинку в
натурі учасникам спільної часткової
власності на будинок може бути
виділено відокремлену частину будинку,
яка відповідає розміру їх часток у
праві власності. У тих випадках, коли
для поділу необхідне переобладнання та
перепланування будинку, він
проводиться при наявності дозволу на
це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК
України).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, що ОСОБА_2 належить
23/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1
на підставі рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 31
жовтня 1988 року (т.1 а.с.9-13).

ОСОБА_5 належить 23/100 частки вказаного
будинку на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 14
березня 2014 року після смерті ОСОБА_7,
якому належала ця частка на підставі
свідоцтва про право на спадщину від 31
липня 2009 року, зазначена частка була
ним отримана після смерті ОСОБА_10, яка
отримала цю частку після смерті ОСОБА_9
(т. 1 а.с. 36, 57, 78).

54/100 частин вказаного житлового будинку
належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від 6
вересня 2007 року, після смерті ОСОБА_8,
який був власником вказаної частки на
підставі рішення Центрального
районного суду м. Миколаєва від 31
жовтня 1988 року (т.1 а.с.91).

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 31 жовтня 1988 року
було здійснено розподіл житлового
будинку в натурі та виділені окрема
частина будинку ОСОБА_8
(правонаступник - ОСОБА_4), а інша
частина будинку виділена в спільне
користування ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (без
фактичного розподілу між ними).

ОСОБА_9 та ОСОБА_2 були виділені в
житловому будинку під літ. А житлові
кімнати 2-3 та 2-4 загальною площею 27,3
кв.м., а також частина кладової 2-2 площею
5 кв.м., 1/2 частину вбиральні літ. Г,
огорож №1,4, воріт №5, водного крану №2,
басейну №3 та замощення, що складали 23/50
частин житлового будинку.

Визначаючи поділ житлового будинку
відповідно до варіанту судової
будівельно-технічної експертизи від 31
січня 2013 року, суд першої інстанції
виходив з того, що такий варіант поділу
не порушує права сторін та найбільше
відповідає інтересам співвласників.

Проте, суд не звернув уваги на те, що
експертом в даному варіанті зазначено
про неможливість розподілу частини
житлового будинку між співвласниками -
сторонами по справі та було здійснено
розподіл 46/100 частин будинку з
урахуванням часток всіх власників
домоволодіння, в тому числі і ОСОБА_4,
який не є стороною у справі. Крім того,
вказаний варіант експертизи
передбачає розподіл 46/100 частин
житлового будинку не в рівних частках,
а за рахунок збільшення частки
співвласника - ОСОБА_4 - третя особа по
справі, без самостійних вимог.

Також вказаний варіант передбачає
перепланування та переобладнання
приміщень та є тільки припущенням,
оскільки дозволу виконавчого
комітету міської ради, як того вимагає
ст. 152 ЖК України на таке
переобладнання немає.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що поділ 46/100
жилого будинку за варіантом, який
визначив суд, не відповідає вимогам
закону.

По справі була проведена додаткова
судова будівельно-технічна експертиза
№ 1705/24 від 25 липня 2014 року, яка
запропонувала один варіант поділу 46/100
частин спірного жилого будинку між
співвласниками - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (т.2
а.с. 12-20).

За цим варіантом кожній із сторін в
жилому домі літ. «А» виділяються
приміщення та надвірні будівлі
відповідно до ідеальних часток.
Зазначений варіант передбачає
перепланування та переобладнання
приміщень будинку.

Розпорядженням Адміністрації
Центрального району Миколаївської
міської ради від 5 листопада 2014 року
№218/р надано дозвіл ОСОБА_2 на
перепланування частини житлового
будинку літ. «А» відповідно до варіанту
висновку додаткової судової
будівельно-технічної експертизи від 25
липня 2014 року №1705/24. (т. 2 а.с.49)

Зважаючи на викладені обставини
справи, враховуючи наведені вище
положення закону та роз'яснення,
викладені в постанові Пленуму, колегія
суддів вважає, варіант додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи від 25 липня 2014 року №1705/24
відповідає вимогам закону та
інтересам сторін, а тому поділ 46/100
частин домоволодіння між сторонами
необхідно провести за вказаним
варіантом.

Таким чином, рішення на підставі п. 3 ч.1
ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5
про реальний поділ 46/100 частин
житлового будинкуАДРЕСА_1 за варіантом
додаткової судової
будівельно-технічної експертизи від 25
липня 2014 року №1705/24 із зобов'язанням
ОСОБА_2 за власний рахунок здійснити
необхідні перепланування та
переобладнання приміщень.

Доводи апеляційної скарги про те, що
поділ між співвласниками частини
спірного домоволодіння є неможливим з
технічних причин, на увагу суду не
заслуговують, оскільки спростовуються
висновками судових
будівельно-технічних експертиз.

Посилання в апеляційній інстанції
представника відповідачки на
розбіжність часток між співвласниками
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є безпідставними,
оскільки відповідно до висновку
додаткової експертизи реальні частки
складають ідеальні частки.

Також не заслуговують на увагу суду і
посилання на незаконність
розпорядження Адміністрації
Центрального району Миколаївської
міської ради, яким надано дозвіл на
переобладнання та перепланування
житлового будинку, оскільки таке
розпорядження винесено в межах її
компетенції та на підставі дозволу
управління містобудування та
архітектури виконкому Миколаївської
міської ради (т.2 а.с. 50,51).

Що стосується висновку суду про
відмову у задоволенні зустрічного
позову то на думку колегії він є
вірним.

Так, відповідно до ст. 365 ЦК України
право особи на частку у спільному майні
може бути припиненим за рішенням суду
на підставі позову інших
співвласників, якщо: 1)частка є
незначною і не може бути виділена в
натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне
володіння і користування майном є
неможливим; 4) таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Як на підставу задоволення зустрічного
позову ОСОБА_5 посилалася на
неможливість виділення в натурі 23/100
частин житлового будинку, що належить
ОСОБА_2, однак вказані обставини
спростовуються висновками судових
будівельно-технічними експертизами.

За таких обставин, рішення суду в
частині відмови у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2
про припинення права власності на
частку в спільній частковій власності
та визнання права власності на частку в
житловому будинку на підставі ст. 308
ЦПК України підлягає залишенню без
змін.

На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає
розподіл судових витрат між сторонами,
які складаються з судового збору - 51
грн., витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи - 30 грн.,
сплачених позивачем при подачі позову
та витрат на проведення додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи - 2952 грн., сплачених
відповідачкою.

З урахуванням зазначеного з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_5 підлягає стягненню
судові витрати у розмірі 1395 грн. (2952
грн.:2) - 81 грн.).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 9 липня 2013 року в частині
задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5
про реальний поділ житлового будинку -
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про реальний
поділ житлового будинку -
задовольнити.

Провести реальний поділ 46/100 часток
житлового будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_2
та ОСОБА_5 за варіантом висновку №1705/24
додаткової судової
будівельно-технічної експертизи
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз від 25
липня 2014 року відповідно до графічного
додатку №3.

Співвласниці ОСОБА_5 з ідеальною
часткою 23/100 виділити:

Літ. «А» житловий будинок: 2-1 кухня -
площею 9,1 кв.м., інвентарна вартість 6631
грн., 2-2 ванна - площею 2,4 кв.м.,
інвентарна вартість 1749 грн., 2-3 житлова -
площею 9,5 кв.м., інвентарна вартість 6923
грн. Всього загальною площею 21,0 кв.м, в
тому числі житлова 9,5 кв.м., інвентарна
вартість складає - 15303 грн. З надвірних
будівель: літ. «И» - літня кухня (67/100),
інвентарна вартість 9659,5 грн.,
1-замощння (1/4), інвентарна вартість 484,25
грн., №2 водний кран (1/4), інвентарна
вартість 175,5 грн., №3 басейн (1/4),
інвентарна вартість 118,5 грн., №5 ворота
(1/4), інвентарна вартість 476,25 грн.
Інвентарна вартість складає - 10914 грн.

Реальна частка співвласниці ОСОБА_5
складає 23/100, інвентарна вартість 26 217
грн.

Співвласнику ОСОБА_2 з ідеальної
часткою 23/100 виділити:

Літ. «А» житловий будинок: 2-4 житлова -
площею 17,3 кв.м., інвентарна вартість 12607
грн. Всього загальна площа складає -
17,3 кв.м, в тому числі житлова - 17,3 кв.м.
Інвентарна вартість складає - 12607 грн.
З надвірних будівель: літ. «Б» - сарай
(42/100), інвентарна вартість 1178 грн., літ.
«Г» - вбиральня (1/2), інвентарна вартість
428 грн., літ. «Д» - душ, інвентарна
вартість 649 грн., літ. «З» літню кухню,
інвентарна вартість 5443 грн., літ. «И»
літня кухня (33/100), інвентарна вартість
4657,50 грн., 1-замощння (1/4), інвентарна
вартість 484,25 грн., №2 водний кран (1/4),
інвентарна вартість 175,5 грн., №3 басейн
(1/4), інвентарна вартість 118,5 грн., №5
ворота (1/4), інвентарна вартість 476,25
грн. Інвентарна вартість складає 13610
грн.

Реальна частка співвласника ОСОБА_2
складає - 23/100, інвентарна вартість 26 217
грн.

Поділ простору горищ здійснюється
відповідно перегородкам поділяючих
будинок на дві квартири, забезпечуючи
доступ кожного з співвласників до
належної частини перекриття та даху.

Зобов'язати ОСОБА_2 за власний рахунок
провести роботи по переобладнанню та
переплануванню: в приміщенні 2-4 -
житлова, пробивку дверного прорізу з
подальшим встановленням дверного
блоку в зовнішній стіні жилого будинку;
в приміщенні 2-4 - житлова, пробивку
віконного прорізу з подальшим
встановленням віконного блоку в
зовнішній стіни жилого будинку;
демонтувати дверний блок в
міжкімнатній перегородці між
приміщеннями 2-3-житлова та 2-4- житлова з
подальшим закладенням дверного
прорізу; в прим. 2-4 житлова,
встановлення перегородок з дверним
блоком для можливості улаштування
прихожої площею 2,5 кв.м.; в приміщенні. 2-4
житлова улаштування кухні - ниши з
улаштуванням примусової вентиляції та
електроплити.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5
до ОСОБА_2 про припинення права
власності на частку в спільній
частковій власності та визнання права
власності на частку в житловому
будинку - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
1395 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: