Справа № 760/2105/13-ц
№2-п-202/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г., при
секретарі Шимонович Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
заяву відповідача про перегляд
заочного рішення суду від 19.02.2013 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернулась до суду із заявою
про перегляд зазначеного заочного
рішення, його скасування та
призначення справи до розгляду в
загальному судовому порядку.

Свої вимоги мотивує тим, що судом були
допущені порушення процесуального та
матеріального права. Зокрема,
зазначила, що вона не отримувала
судової повістки та суд не врахував ту
обставину, що відповідач погасила
частину боргу.

Представник заявника в судовому
засіданні підтримав заяву.

Позивач та його представник в судове
засідання не з'явились.

Дослідивши матеріали заяви про
перегляд заочного рішення, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

У своїй заяві про перегляд заочного
рішення, заявник звертає увагу суду на
те, що вона не отримувала судової
повістки.

На це слід зазначити, що відповідач
повідомлялась заздалегідь (12.02.2013 року)
про дату час та місце розгляду справи
19.02.2013 року за адресою проживання та
реєстрації, як і отримала заочне
рішення 07.03.2013 року, а тому твердження
про те, що вона була повідомлена за 2
дні, тобто 17.02.2013 року не відповідають
дійсності, як і твердження про
неотримання копії рішення. (а. с. 23, 34)

Слід зазначити, що інформація про
вручення поштового відправлення
сервісу «Укрпошта» зберігається на
сервері лише півроку, а тому відповідно
на дату витягу (03.07.2014 року) наданого
відповідачем, вона звісно була
відсутня.

Крім того, відповідач у поданій заяві
не навела жодного доказу, який би мав
істотне значення для правильного
вирішення справи і міг би спростувати
висновки суду по суті даного спору.

Питання щодо повернення частини позики
не є підставою для перегляду заочного
рішення суду, і може бути вирішено в
ході його виконання, оскільки
виконавчі листи отримані позивачем ще
13.02.2014 року і подання даної заяви через
півтора роки після ухвалення рішення
зумовлено скоріш за все процесом
виконавчого провадження.

Зі змісту статті 232 ЦПК України
випливає, що заочне рішення підлягає
скасуванню за сукупності двох
обставин: 1) відповідач не з'явився в
судове засідання та не повідомив про
причини неявки з поважних причин; 2)
докази, на які він посилається, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

В даному випадку, судом достеменно
встановлено, що жодна з обставин
відповідачем належним чином
обґрунтована не була.

Крім того, згідно з вимогами ст. 72 ЦПК
України право на вчинення
процесуальної дії втрачається із
закінченням строку, встановленого
законом або судом.

Документи, подані після закінчення
процесуальних строків, залишаються без
розгляду, якщо суд за клопотанням
особи, що їх подала, не знайде підстав
для поновлення або продовження строку.

З огляду на наведене, заява про
перегляд заочного рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 19.02.2013 року задоволенню не підлягає.

Керуючись: ст.ст. 27, 74-76, 169, 219, 224, 228-233, 293
ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Залишити без задоволення заяву
відповідача про перегляд заочного
рішення суду від 19.02.2013 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики.

Ухвала оскарженню не підлягає в силу
ст. 293 ЦПК України.

Суддя