Номер провадження: 22-ц/785/7904/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Бабія А.П., Варикаші О.Д.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Сичавської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області про визнання права власності
на житловий будинок з господарськими
спорудами за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського
районного суду Одеської області від
09.07.2014 року , -

встановила:

Позивач звернувся в суд з названим
позовом вказуючи, що в 1976 році, працюючи
інструктором Комінтернівського
райкому Компартії України, йому в
жовтні цього ж року рішенням бюро
райкому переведено на роботу в колгосп
ім. Щорса с. Сичавка на посаду
заступника голови колгоспу.

Для задоволення житлових потреб
Сичавською сільрадою позивачу видані
дозвільні документи на будівництво
житлового будинку. За діючим тоді
законодавством, позивачу - молодому
спеціалісту сільського господарства
та його дружині - медсестрі місцевої
сільської лікарні гарантувалося
безкоштовне житло.

Цим і керувалося правління колгоспу ім.
Щорса, виділяючи кошти на будівництво
житла для своїх працівників, зокрема і
позивача.

Розпочате в 1977 році будівництво
будинку в АДРЕСА_1 зупинилося в 1979 році
і не завершено. Подальші оздоблювальні,
малярні та інші роботи, будівництво
господарських будівель (літня кухня,
гараж, сарай та інше) велися за власні
кошти позивача, самостійно та методом
«толоки», залучаючи родичів та
односельчан.

Незважаючи на самостійне завершення
будівництва будинку та проживання в
ньому, з 1980 року, після численних
реорганізацій, правонаступник
колгоспу ім. Щорса, - ТОВ «Сичавка» в 2003
р. безпідставно і безкоштовно передає
на баланс Сичавській сільраді спірний
житловий будинок, як об'єкт загального
користування разом зі ставками,
каналами та інше.

Маючи сумнівні правові претензії до
житлового будинку, в якому проживає
родина позивача вже 30 років, Сичавська
сільрада відмовляє позивачу в
приватизації присадибної земельної
ділянки.

Відповідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», передача квартир (будинків) у
власність громадян здійснюється на
підставі рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви
громадянина.

Згідно ст. 328 ЦК України, право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно ст. 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним, ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі наведеного позивач просив
визнати ним право приватної власності
на житловий будинок з надвірними
господарськими будівлями, розміщеними
на земельній ділянці 0,24 га в АДРЕСА_1.

Відповідач подав письмові заперечення
на позов, яким просив у задоволенні
позову відмовити, оскільки спірне
нерухоме майно відноситься до
комунальної власності територіальної
громади.

Рішенням Комінтернівського районного
суду Одеської області від 09.07.2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду в зв'язку з
тим, що воно ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
невідповідністю висновків суду
обставинам справи з ухваленням нового
рішення про задоволення позовних вимог
в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню частково наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції посилався на те, що в
1976 році виконавчим комітетом
Комінтернівської районної ради на ім'я
ОСОБА_3 видано свідоцтво на забудову в
сільській місцевості, зокрема,
забудову земельної ділянки по АДРЕСА_2.

На цій земельній ділянці за кошти
колгоспу ім. Щорса у період 1980-1985 р. було
забудовано житловий будинок, в якому по
теперішній час проживає позивач, що не
заперечувалось позивачем в судовому
засіданні, та підтверджено довідкою
Сичавської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області від 21.10.2013 року № 510.

Як стверджував позивач, вказаний
будинок він добудовував за власні
кошти, обробляв земельну ділянку, тому
його право є непорушним.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, підтвердили, що
будинок був забудований за гроші
колгоспу, а оздоблювання та добудову
робив особисто ОСОБА_3 Також ці свідки
підтвердили свою участь у добудові та
ремонті спірного будинку.

Свідок ОСОБА_5, який в період з 1976 року
був головою колгоспу ім. Щорса, пояснив,
що дійсно будинки будувались
працівникам колгоспу за гроші
колгоспу, а оздоблювання та поточні
ремонти робили самі працівники
колгоспу. Разом із тим, як пояснив даний
свідок, якщо працівники колгоспу
бажали отримати будинки у власність,
вони мали сплачувати колгоспу їх
балансову вартість, і після цього
вирішувалось питання передачі
будинків у власність.

В теперішній час спірний житловий
будинок перебуває у комунальній
власності громади Сичавської сільради
Комінтернівського району Одеської
області, що підтверджується довідкою №
143 від 25.03.2014 року, і балансова вартість
будинку становить 65 826 грн.

В силу ст. ст. 94, 95 ЦК УРСР спірний
будинок відносився до колгоспно -
кооперативної власності.

Згідно акту від 23.01.2003 року об'єкти
нерухомого майна, в тому числі спірний
житловий будинок, передані з балансу
ТОВ «Сичавське» (що є правонаступником
колгоспу ім. Щорса) на баланс
Сичавської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області.

В силу ст. 327 ЦК України, спірне нерухоме
майно відноситься до комунальної
власності.

На підставі наведеного, суд першої
інстанції дійшов до висновку, що
позивач не є власником спірного
нерухомого майна, через що його право,
як власника спірного майна, не могло
бути порушеним, і не може бути захищено
судом в порядку ст. 392 ЦК України, в
зв'язку із чим у задоволенні позову
слід відмовити.

Колегія погоджується з зазначеними
висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги є фактично
тотожними змісту заяви належну оцінку
яким дав суд першої інстанції
ухвалюючи рішення, та фактично
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди заявника з висновками суду
першої інстанції з їх оцінкою.

Як при розгляді справи в суді першої
інстанції так і до апеляційної скарги,
позивачем не надано належних доказів
які б підтверджували йог право
власності на спірний будинок. Крім того
колегія приймає до уваги, що позивачем
заявлені взаємовиключні вимоги про
визнання права власності на спірний
житловий будинок з посиланням на
положення Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» та ст. 328, 392, 321 ЦК України. Також
заявляючи вимоги про визнання права
власності на спірний житловий будинок,
позивач у позові зазначає що
зазначений будинок, правонаступник
колгоспу ім. Щорса, - ТОВ «Сичавка» в 2003
році безпідставно і безкоштовно
передала на баланс Сичавській
сільраді. Позивачем не оспорюється
правомірність передання та прийняття
на баланс Сичавською сільрадою
спірного житлового будинку.

На підставі наведеного колегія вважає,
що доводи апеляційної скарги не
містять підстав для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення про задоволення
заявлених позивачем вимог.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п. 1, 308, 313-315 ЦПК
України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Рішення Комінтернівського районного
суду Одеської області від 09.07.2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення однак може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів.

Головуючий
О.А. Ступаков

Судді
А. П. Бабій

О.Д. Варикаша