Справа № 159/2388/14-ц
Провадження № 2/159/627/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
27 жовтня 2014
року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням судді Окостень І.В.,

при секретарі Конашук М.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,
третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійні вимоги на
предмет спору, приватний нотаріус
Ковельського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, про визнання недійсним
договору іпотеки,

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся у суд
із указаним позовом, просив визнати
недійсним договір іпотеки від 15 травня
2007 року, укладений між ним та
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк», що
посвідчений приватним нотаріусом
Ковельського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 Підставою визнання
договору недійсним зазначив те, що
договір іпотеки не може
забезпечуватися неукладеним кредитним
договором. Кредитний договір від 15
травня 2007 року про надання
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»
позивачу кредиту на суму 255937
швейцарських франків є неукладеним,
оскільки позивач не отримував кредит у
валюті, а умови договору суперечить
положенням Закону України «Про захист
прав споживача» щодо попередження про
валютні ризики.

У судове засідання позивач не з'явився,
направив свого представника.

Представник позивача позов підтримала
у повному обсязі. Просила визнати
недійсним договір іпотеки з тих
підстав, що договір кредиту в силу
закону є неукладеним, оскільки
кредитні кошти видавалися позивачу не
у швейцарських франках, як зазначено у
договорі, а у гривнях, крім того,
усупереч положенням Закону України
«Про захист прав споживача» у договорі
відсутнє попередження про покладення
на позивача валютних ризиків.

Відповідач, третя особа, кожен зокрема,
будучи належним чином повідомленими
про час та місце розгляду справи, у
судове засідання представників не
направили, подали заяви про слухання
справи у відсутності останніх.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази у
справі, суд відмовляє у задоволенні
позову з таких підстав.

Встановлено, що 15 травня 2007 року
сторони у справі - відповідач, який на
той час іменувався
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк», з
однієї сторони, та позивач ОСОБА_2, з
другої сторони, уклали договір іпотеки,
за умовами якого ОСОБА_2 передав в
іпотеку банку у якості забезпечення
виконання зобов'язання за договором
про надання відновлювальної кредитної
лінії №074-2205/07 від 15 травня 2007 року
приміщення магазину будівельних
матеріалів, площею 422,0 кв.м., та земельну
ділянку, площею 0,0231 га, що знаходяться у
АДРЕСА_1, та належать йому на праві
приватної власності. Договір
посвідчено приватним нотаріусом
Ковельського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 та зареєстровано у
реєстрі за номером 2330 (а.с.4-6, 27-30).

15 травня 2007 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»та
ОСОБА_2 укладено договір про надання
відновлювальної кредитної лінії
№074-2205/07, а 06 березня 2009 року та 17
вересня 2010 року дві додаткові угоди до
даного договору (а.с.7-14, 31-37).

За умовами договору про надання
відновлювальної кредитної лінії банк
зобов'язався надати позичальнику
ОСОБА_2 на умовах забезпеченості,
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання
кредит окремими частинами (траншами) зі
сплатою 9,5 процентів річних та комісій
в межах максимального ліміту
заборгованості до 255937 швейцарських
франків із встановленим графіком змін
максимального ліміту заборгованості
(п. 1.1.1.). Забезпечення позичальником
виконання зобов'язань за цим договором
здійснюється шляхом укладення
договору іпотеки приміщення магазину
та земельної ділянки (п.1.3.1.). Видача
траншів кредиту проводиться шляхом
видачі позичальнику готівкових коштів
в межах максимального ліміту
заборгованості, що діє на дату
отримання траншу. Днем надання траншу є
день видачі готівкових коштів у сумі
відповідного траншу (п.п.2.1., 2.2.).

Додатковими угодами №1 і №2 від 06
березня 2009 року та 17 вересня 2010 року до
вказаного договору сторони обумовили
зміну розмірів траншів (а.с.11-14).

Предметом спору у даній справі є вимоги
позивача про визнання недійсним
договору іпотеки з підстав недійсності
договору про надання відновлювальної
кредитної лінії, а саме
невідповідності умов останнього
вимогам чинного законодавства (видача
коштів у гривнях та ненадання банком
позивачу інформації щодо можливих
валютних ризиків).

Відповідно до частини першої статті 215
ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) в момент вчинення правочину
вимог, які встановлені статтею 203 ЦК
України.

Статтею 203 ЦК України встановлено
загальні вимоги, зазначення яких є
необхідними для чинності правочину, а
саме: зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства; особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Договір про відкриття кредитної лінії
є одним із видів кредитного договору, а
кредитна лінія - однією із форм її
кредитування, в якій у межах
встановленого ліміту здійснюється
видача і погашення кредиту кількома
частинами (траншами). Оскільки в цьому
договорі передбачено всі істотні
умови, необхідні для кредитного
договору, то зобов'язання з надання
кредиту є дійсним із моменту укладення
кредитного договору - договору про
відкриття кредитної лінії.

Договір про надання відновлювальної
кредитної лінії №074-2205/07, укладений
сторонами 15 травня 2007 року, за формою і
змістом відповідає вимогам, визначеним
статтями 1054 - 1055 ЦК України. У ньому
передбачені всі істотні умови такого
виду договору відповідно до вимог
чинного на той час законодавства та
інших нормативно-правових актів. Банк
видав ОСОБА_2 кредитні кошти на суму 237
485 швейцарських франків, що не
заперечувалося представником позивача
у судовому засіданні, тому договір
кредиту є укладеним.

Укладаючи договір про надання
відновлювальної кредитної лінії,
сторони дійшли згоди щодо укладання
договору на зазначених у ньому умовах,
а відтак, з власної ініціативи на
момент отримання коштів сторони
визначили для себе правила подальшої
поведінки. Позивач не навів обставин та
не надав будь-яких доказів, які б
свідчили про те, що спірний договір був
укладений без вільного волевиявлення.

Доказів того, що кредитні кошти
видавалися позивачу не у швейцарських
франках, а у гривнях, суду не надано.

Обов'язок банку у разі надання кредиту
в іноземній валюті під час укладення
кредитного договору попередити
споживача, що валютні ризики під час
виконання зобов'язань за кредитним
договором несе споживач, встановлено п.
3.8 Правил надання банками України
інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту, затверджених постановою
Правління Національного банку України
від 10 травня 2007 року № 168. Вказана
постанова набрала чинності 05 червня 2007
року, тобто після укладення сторонами
договору про надання відновлювальної
кредитної лінії у іноземній валюті.

При укладені вказаного договору
сторонами дотримано й положення Закону
України «Про захист прав споживачів»,
зокрема статті 11 у редакції, чинній на
час укладення договору.

Підставою визнання договору іпотеки
недійсним позивач не вказував тієї
обставини, що він не підписував
договори іпотеки і кретиду.

Таким чином, судом не встановлено
обставин, що свідчать про недійсність
кредитного договору та які тягнуть
визнання договору іпотеки недійсним.
Сторони досягли у письмовій формі
згоди по всіх істотних умовах і на
даний час перебувають у зобов'язальних
правовідносинах.

На підставі ст. ст. 203, 215, 1054, 1055 ЦК
України, ст. ст. 11, 18 Закону України «Про
захист прав споживачів», постанови
Правління Національного банку України
від 10 травня 2007 року № 168, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий:І. В. Окостень