Провадження №2/485/769/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 листопада 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі: головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Снігурівка
цивільну справу за позовною заявою
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2014 року позивачка звернулася
до суду з вказаним позовом. В позові
зазначила, що ОСОБА_2, працюючи у неї за
трудовим договором продавцем
продовольчих товарів, допустила
недостачу товарно-матеріальних
цінностей на суму 14930 грн., чим завдала
їй матеріальних збитків. Оскільки
добровільно у встановлений строк суму
нестачі відповідачка не погасила,
просить стягнути вказану суму з неї у
судовому порядку та судові витрати.

В судове засідання позивач та його
представник не з"явилися, просять суд
розглядати справу у їх відсутність.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, про причини неявки суду
не повідомила, тому, суд вважає за
можливе на підставі ст.224 ЦПК України,
ухвалити заочне рішення по справі.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною
особою-підприємцем (а.с.13).

03 березня 2014 року ОСОБА_1 уклала з
ОСОБА_2 трудовий договір, прийнявши її
на роботу продавцем товарів
продовольчої групи. Трудовий договір
зареєстровано того ж дня Снігурівським
районним центром зайнятості (а.с.4).
Відповідно до п.1 цього Договору він є
безстроковим, термін дії починається з
03 березня 2014 року.

11 липня 2014 року відповідачка на роботу
до магазину "ІНФОРМАЦІЯ_2" в с.Широке
Снігурівського району не вийшла, про що
складено акт (а.с.5)

Того ж дня, позивачем в магазині, де
працює ОСОБА_2 було проведено ревізію
товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до Інвентаризаційного
опису товарно-матеріальних цінностей
станом на 11 липня 2014 року та доданих
зведених відомостей залишків товарів у
закусочній "ІНФОРМАЦІЯ_2" в с.Широке за
період з 22 травня 2014 року по 10 липня 2014
року члени інвентаризаційної комісії
виявили нестачу на суму 14 927 грн., що
рахується за ОСОБА_2

Договір про повну матеріальну
відповідальність з відповідачкою не
укладався.

Відповідно до статті 130 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків. При покладенні
матеріальної відповідальності права і
законні інтереси працівників
гарантуються шляхом встановлення
відповідальності тільки за пряму
дійсну шкоду, лише в межах і порядку,
передбачених законодавством, і за
умови, коли така шкода заподіяна
підприємству, установі, організації
винними протиправними діями
(бездіяльністю) працівника.

Статтею 132 КЗпП України передбачено,
що за шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації при виконанні
трудових обов'язків, працівники, з вини
яких заподіяно шкоду, несуть
матеріальну відповідальність у
розмірі прямої дійсної шкоди, але не
більше свого середнього місячного
заробітку. Матеріальна
відповідальність понад середній
місячний заробіток допускається лише у
випадках, зазначених у законодавстві.

Згідно з ч.1 ст.134 КЗпП України
відповідно до законодавства
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли між працівником і
підприємством, установою, організацією
відповідно до статті 135-1 цього Кодексу
укладено письмовий договір про взяття
на себе працівником повної
матеріальної відповідальності за
незабезпечення цілості майна та інших
цінностей, переданих йому для
зберігання або для інших цілей.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України.

Суд, зважаючи на вище зазначені докази,
які відповідачка не заперечила, вважає
доведеним факт заподіяння
матеріальної шкоди позивачці винними
діями відповідача, однак приймаючи до
уваги, що з відповідачкою не укладався
договір про повну матеріальну
відповідальність, покладання на неї
повної матеріальної відповідальності
безпідставне, а до стягнення підлягає
заподіяна ОСОБА_2 шкода лише у розмірі
її середнього місячного заробітку.

Як вбачається з довідки від 12 листопада
2014 року середньомісячний заробіток
ОСОБА_2 становить 582 грн. 80 коп., що і
підлягає стягненню з відповідачки на
користь позивача у відшкодування
завданої з її вини шкоди.

За такого позов підлягає до часткового
задоволення, на суму 582 грн. 80 коп.

На підставі ст.88 ЦПК України судові
витрати підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись, ст.ст.3,10,88,212- 218,224-232,293,294 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної шкоди - задовільнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 582 грн. 80 коп. у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної недостачею
товарно-матеріальних цінностей, та 9
грн. 51 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана позивачем протягом 10 днів з
дня отримання його копії, через
Снігурівський районний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача
до суду, що його ухвалив, з поданням
такої заяви у десятиденний термін з дня
отримання копії рішення.

СУДДЯ