Справа № 229/2608/14-ц
Номер провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2014 року Дружківський міський
суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Гонтар А.Л

при секретарі Костенко В.М.

за участі представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дружківка цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 про виселення з житлового
будинку з надвірними будівлями -

в с т а н о в и в :

30.09.2014 року ОСОБА_2
звернувся до Дружківського міського
суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4
про виселення з житлового будинку з
надвірними будівлями . Свої
позовні вимоги позивач обґрунтував
тим, що йому на праві власності
належить будинок, який розташовано за
адресою: АДРЕСА_1. Даний будинок він
купив у відповідачів 02 листопаду 2011
року. Згідно умов договору
куплі-продажу позивач передав гроші
відповідачам та уклав угоду відповідно
до умов законодавства, але до
наступного часу відповідачі
продовжують мешкати у належному йому
будинку та не знимаються з реєстрації.
Просить виселити відповідачів з
будинку, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1

В судове засіданні позивач
ОСОБА_2 не з'явився, надав заяву з
клопотанням розглядати справу у його
відсутності, просив допустити до
участі у справі свого представника
ОСОБА_1 .

Представник позивача ОСОБА_1 у
судове засідання з'явився, позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених
у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_3
ОСОБА_4 у судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином -
судовою повісткою. Заяву з клопотанням
про відкладення розгляду справи не
надали, причини неявки суду не
повідомили.

Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст.. 224
ЦПК України.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

02 листопаду 2011 року позивач ОСОБА_2
придбав будинок АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 , що
підтверджується договором
куплі-продажу (а.с. 4 ).

Позивач ОСОБА_2 належним чином,
зареєстрував своє право власності у
державному органі, що підтверджено
витягом про державну реєстрацію прав №
319914118 від 04 листопаду 2011 року (а.с. 5
).

Згідно п. 5.11 договору куплі-продажу
від 02 листопаду 2011 року відповідачі
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1
зобов'язуються знятися з реєстрації та
звільнити від особистих речей жилий
будинок протягом двох тижнів, тобто до
16 листопаду 2011 року включно.

За ч.1 ст.317 ЦК України, власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Частиною 1 ст.383 ЦК України
встановлено, що власник житлового
будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї.

Вимогами ст.386 ЦК України
передбачено, що держава забезпечує
рівний захист прав усіх суб'єктів права
власності. Власник, який має підстави
передбачати можливість порушення
свого права власності іншою особою,
може звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Власник, права якого
порушені, має право на відшкодування
завданої йому майнової та моральної
шкоди.

Як зазначено в ст.391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Відповідно до п.34 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 лютого 2014 року
№ 5 "Про судову практику в справах про
захист права власності та інших
речових прав" оскільки право власності
є абсолютним, яке включає володіння,
користування та розпорядження майном,
якого ніхто не може бути позбавлений,
крім випадків, передбачених
законом.іння, користування та
розпорядження майном, якого ніхто не
може бути позбавлений, крім випадків,
передбачених законом (стаття 41
Конституції України, статті 316- 319 ЦК), то
власник на підставі статті 391 ЦК не може
бути визнаний таким, що втратив право
користування своїм майном, зокрема
жилим приміщенням або виселений із
нього, оскільки це не відповідає
характеру спірних правовідносин, й
такі вимоги регулюються, зокрема,
статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу
Української РСР (далі - ЖК УРСР).

У зв'язку із цим під час розгляду
позовів про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, необхідно чітко
розмежовувати правовідносини, які
виникають між власником та попереднім
власником житла, і правовідносини, які
виникають між власником житла та
членами його сім'ї, попередніми членами
його сім'ї, а також членами сім'ї
попереднього власника житла. Так,
власник житла має право вимагати
визнання попереднього власника таким,
що втратив право користування житлом,
що є наслідком припинення права
власності на житлове приміщення (пункт
3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям
останнього з реєстрації.

Усунення перешкод у здійсненні
права користування та розпорядження
своїм майном, зокрема жилим
приміщенням, шляхом зняття особи з
реєстраційного обліку, залежить від
вирішення питання про право
користування такої особи жилим
приміщенням відповідно до норм
житлового та цивільного законодавства
(наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;
стаття 405 ЦК), а саме від вирішення
однієї із таких вимог: про позбавлення
права власності на жиле приміщення; про
позбавлення права користування жилим
приміщенням; про визнання особи
безвісно відсутньою; про оголошення
фізичної особи померлою.

Таким чином, позивач ОСОБА_2, як
власник будинку , має право володіти,
користуватися та розпоряджатися ним
на власний розсуд, використовувати
його для власного проживання,
проживання членів своєї сім'ї.

Таке право позивача згідно ч.4 ст.41
Конституції України, ч.1 ст.321 ЦК України
є непорушним і він не може бути
протиправно його позбавлений.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику права вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що в
будинку мешкають та зареєстровані
ОСОБА_3 ОСОБА_4 , які не є
власниками будинку, членами родини
позивача, добровільно звільнити
будинок не бажають.

Наявність в будинку ОСОБА_3
ОСОБА_4 , обмежує права ОСОБА_2 , як
власника, тому він на підставі ст.391 ЦК
України має право вимагати в судовому
порядку усунення перешкод у здійсненні
такого права.

Обраний ОСОБА_2 спосіб захисту
порушеного права - усунення перешкод в
користуванні власністю та виселення
відповідача, ґрунтується на вимогах
закону і є достатнім для відновлення
його порушеного права.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 про
виселення з житлового будинку з
надвірними будівлями ОСОБА_3, ОСОБА_6 -
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.,150, 158,168,169 ЖК України,
ст.317, 319,321,383,386,391 ЦК України,
ст..10,11,60,209,212-215 ЦПК України, Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 лютого 2014 року
№ 5 "Про судову практику в справах про
захист права власності та інших
речових прав" суд -

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 про виселення з житлового
будинку з надвірними будівлями
задвольнити .

Виселити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1 із будинку АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги, рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду
Запорізької області через
Дружківський міський суд протягом
десяти днів після оголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення суду.

Суддя Дружківського міського
суду А. Л.
Гонтар