Справа № 361/1476/14-ц
Провадження № 2/361/974/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2014 року Броварський
міськрайонний суд Київської області
в складі:

головуючого-судді - Сердинського
В.С.

при секретарях - Петренко С.М.,
Ярмоленко І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання
права власності на будівельні
матеріали та обладнання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права
власності на будівельні матеріали та
обладнання.

Позивач зазначав, що 18 березня 2009
року його матір'ю ОСОБА_4 шляхом
укладання договору купівлі-продажу
житлового будинку, було придбано у
ОСОБА_5 житловий будинок з надвірними
будівлями, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Будинок загальною площею 73,5
м.кв., житловою площею 48,1 м.кв., але був
дуже старий, адже був побудований в 1947
році в післявоєнні часи.

10 квітня 2009 року було укладено
договір дарування, за яким ОСОБА_4
подарувала позивачу спірний будинок,
який було посвідчено приватним
нотаріусом Броварського районного
нотаріального округу ОСОБА_6.

Ще до оформлення договору
дарування позивач почав закупляти
будівельні матеріали для обладнання та
проведення перебудови спірного
житлового будинку, що підтверджується
квитанціями.

Перед початком будівництва
позивачем було знесено всі міжкімнатні
перегородки (стіни) в будинку, піч,
грубу.

Потім було зроблено всі нові
міжкімнатні перегородки, зроблено
каркас та підшито гіпсокартоном стелю,
поштукатурено стіни, поклеєно шпалери,
підлогу накрито ламінатом, в кухні
знято дерев'яну підлогу та покладена
плитка, замінено вікна на пластикові,
встановлено нові дверні коробки та
двері.

Було пристроєно санвузол площею
9,4 м.кв., тамбур площею 2,7 м.кв., коридор
площею 5,4 м.кв., знесено дах будинку та
добудовано мансард площею 61 м.кв., яка в
подальшому була накрита шифером. Крім
того, до будинку було підведено воду,
зроблено сходи на другий поверх,
встановлено газовий котел та зроблено
опалення в будинку.

Всі ці будівельні роботи були
проведені в період з квітня місяця 2009
року по грудень місяць 2009 року, що
підтверджується технічним паспортом
на спірний будинок, виданий КП КОР
«Броварське міжміське бюро технічної
інвентаризації» 29 вересня 2011 року і
виконані позивачем особисто з
використанням будівельних матеріалів
та обладнання, що були придбані за
кошти позивача.

Таким чином, позивач вважає, що на
місці спірного будинку, ним було
побудовано новий двоповерховий
будинок загальною площею 142,3 м.кв.,
житловою площею 68,6 м.кв., фактично від
спірного будинку залишився лише
фундамент.

Рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 03 червня 2009 року по справі №2-533/09
року було задоволено позов ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_7, треті особи:
приватний нотаріус Броварського
районного нотаріального округу ОСОБА_8
та Жердівська сільська рада
Броварського району Київської області
про визнання недійсним договору
дарування спірного житлового будинку,
посвідченого та зареєстрованого 31
липня 2004 року у Єдиному реєстрі за №5504
приватним нотаріусом Броварського
районного нотаріального округу ОСОБА_8
та визнання недійсним довіреності
ОСОБА_9, на підставі якої при укладенні
договору дарування діяла ОСОБА_7.

Рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 26 вересня 2011 року по справі №2-1601/11
року було задоволено позов ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до позивача та ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третя особа: Броварська районна
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на спадкове
майно, визнання договорів
купівлі-продажу та дарування
недійсними та визнано за ОСОБА_3,
ОСОБА_10 та ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування по 1/3 частині
кожному на житловий будинок,
позначений на плані літерою «А-1»,
загальною площею 73,5 м.кв., житловою
площею 48,1 м.кв. з відповідними
надвірними будівлями та спорудами:
сарай - «Б», сарай - «В», погріб - «Г»,
вбиральня - «Д», колодязь - «К», огорожа -
«N», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Дані рішення позивач оскаржував в
суді апеляційної та касаційної
інстанції, але його скарги були
залишені без задоволення, оскільки в
оскаржуваних рішеннях по суті не
вирішувалося питання про витребування
спірного будинку.

28 січня 2014 року між позивачем та
ОСОБА_10 було укладено договір
дарування частини житлового будинку,
відповідно до якого останній подарував
позивачу 1/3 частину житлового будинку,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На даний час відповідачі мають
намір виселити позивача з спірного
житлового будинку.

Житловий будок, на який було
визнано право власності за ОСОБА_3,
відповідно до рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 26 вересня 2011 року, ще з 2009 року був
розібраний, від нього залишився лише
фундамент, тому він не є об'єктом права
власності і, згідно ст.349 ЦК України,
право власності на нього повинно бути
припинено.

Частина 2 ст.349 ЦК України
передбачає, що у разі знищення майна,
права на яке підлягають державній
реєстрації, право власності на це майно
припиняється з моменту внесення за
заявою власника змін до державного
реєстру.

На місці спірного будинку
знаходиться інший недобудований
житловий будинок, а відповідно до ч.3 ст.
331 ЦК України до завершення будівництва
(створення майна) особа вважається
власником матеріалів, обладнання тощо,
які були використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Посилаючись на викладене, позивач
просив суд припинити право власності
відповідачів на житловий будинок,
позначений на плані літерою «А-1»,
загальною площею 73,5 м.кв., житловою
площею 48,1 м.кв. з відповідними
надвірними будівлями та спорудами:
сарай - «Б», сарай - «В», погріб - «Г»,
вбиральня - «Д», колодязь - «К», огорожа -
«N», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
та визнати за ним право власності на
будівельні матеріали та обладнання,
які були використані в процесі
будівництва будинку №56 загальною
площею 142,3 м.кв., житловою площею 68,6
м.кв., який знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_11 уточнив позовні
вимоги та просив суд визнати за
позивачем право власності на
будівельні матеріали та обладнання,
які були використані в процесі
реконструкції будинку №56, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
була здійснена в 2009 році та визнати за
ним право власності на будівельні
матеріали, які були використані на
будівництво мансарди А-Мн, загальною
площею 61,0 м.кв. (сходова 1-1 та житлова 1-9),
веранди а-1, площею 8,3 м.кв. (тамбур 1-4,
коридор 1-ІІ), прибудови а-2, площею 9,4
м.кв. (санвузла 1-5, санвузла 1-6), сараю -
«Е», прибудов до спірного житлового
будинку.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав,
заперечував проти задоволення
позовних вимог, пояснив суду, що не знає
хто і в якому році переобладнав і
добудував спірний житловий будинок.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3 позов не визнав, заперечував
проти задоволення позовних вимог,
пояснив суду, що бачив як позивач
ОСОБА_1 в 2009 році будував в спірному
житловому будинку нові міжкімнатні
перегородки та проводив добудову
мансарди в будинку.

В судовому засіданні представник
відповідачів ОСОБА_12 позов не визнав,
заперечував проти задоволення
позовних вимог, пояснив, що, відповідно
до чинного законодавства, для
вирішення питання про визнання права
власності на будівельні матеріали та
обладнання, потрібно вказати поіменно
які будівельні матеріали та обладнання
та яка саме їх кількість
використовувалася при переобладнанні
та добудові житлового будинку.

Судом встановлено, що 10 квітня 2009
року було укладено договір дарування
житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 позивачу ОСОБА_1
його матір'ю ОСОБА_4, який було
посвідчено приватним нотаріусом
Броварського районного нотаріального
округу ОСОБА_6 (а.с.5).

29 квітня 2009 року за позивачем
ОСОБА_1 було зареєстровано право
власності на житловий будинок,
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно із технічним паспортом за
вищевказаною адресою знаходиться
житловий будинок, позначений на плані
літерою «А-1», загальною площею 142,3 м.кв.,
житловою площею 68,6 м.кв. з відповідними
надвірними будівлями та спорудами:
сарай - «Б», сарай - «В», погріб - «Г»,
сарай - «Е», навіс - «Є», колонка - «К»,
огорожа - «N», побудовано самовільно:
мансарда - «А-Мн», веранда - «а1»,
прибудова - «а2», сарай - «Е», вартість
станом на 29.09.2011 р. становить:
будівельна - 429 049 гривень,
інвентаризаційна - 373 005 гривень (а.с.11-17).

Ще до оформлення договору дарування
позивач ОСОБА_1 почав закупляти
будівельні матеріали для обладнання та
проведення перебудови спірного
житлового будинку, що підтверджується
квитанціями (а.с.7-8, 18-19).

Як вбачається з пояснень
відповідача ОСОБА_3 в судовому
засіданні, позивачем ОСОБА_1 було
знесено всі міжкімнатні перегородки
(стіни) в будинку, піч, грубу, зроблено
всі нові міжкімнатні перегородки,
зроблено каркас та підшито
гіпсокартоном стелю, поштукатурено
стіни, поклеєно шпалери, підлогу
накрито ламінатом, в кухні знято
дерев'яну підлогу та покладена плитка,
замінено вікна на пластикові,
встановлено нові дверні коробки та
двері, пристроєно санвузол площею 9,4
м.кв., тамбур площею 2,7 м.кв., коридор
площею 5,4 м.кв., знесено дах будинку та
добудовано мансард площею 61 м.кв., яка в
подальшому була накрита шифером.

Рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 03 червня 2009 року по справі №2-533/09
року було задоволено позов ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_7, треті особи:
приватний нотаріус Броварського
районного нотаріального округу ОСОБА_8
та Жердівська сільська рада
Броварського району Київської області
про визнання недійсним договору
дарування спірного житлового будинку,
посвідченого та зареєстрованого 31
липня 2004 року у Єдиному реєстрі за №5504
приватним нотаріусом Броварського
районного нотаріального округу ОСОБА_8
та визнання недійсним довіреності
ОСОБА_9, на підставі якої при укладенні
договору дарування діяла ОСОБА_7
(а.с.20-24).

Рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 26 вересня 2011 року по справі №2-1601/11
року було задоволено позов ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до позивача та ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третя особа: Броварська районна
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на спадкове
майно, визнання договорів
купівлі-продажу та дарування
недійсними та визнано за ОСОБА_3,
ОСОБА_10 та ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування по 1/3 частині
кожному на житловий будинок,
позначений на плані літерою «А-1»,
загальною площею 73,5 м.кв., житловою
площею 48,1 м.кв. з відповідними
надвірними будівлями та спорудами:
сарай - «Б», сарай - «В», погріб - «Г»,
вбиральня - «Д», колодязь - «К», огорожа -
«N», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.25-29).

Рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 26 вересня 2011 року встановлено, що
відповідно до довідки Жердівської
сільської ради Броварського району
Київської області за №897 від 05.12.2007 р.,
після упорядкування нумерації
будинків в АДРЕСА_1 (а.с.28).

28 січня 2014 року між позивачем та
ОСОБА_10 було укладено договір
дарування частини житлового будинку,
відповідно до якого останній подарував
позивачу 1/3 частину житлового будинку,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.30).

28 січня 2014 року за позивачем ОСОБА_1
було зареєстровано право власності на
1/3 частину житлового будинку,
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.31).

По справі проводилася судова
будівельно-технічна експертиза, згідно
із висновком якої, житловий будинок,
позначений на плані літерою «А-1»,
загальною площею 73,5 м.кв., житловою
площею 48,1 м.кв. з відповідними
надвірними будівлями та спорудами:
сарай - «Б», сарай - «В», погріб - «Г»,
вбиральня - «Д», колодязь - «К», огорожа -
«N», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
у зв'язку з тим, що в будинку збережені
елементи несучих і огороджувальних
конструкцій, перебудову здійснено
таким чином, що поліпшено умови
експлуатації та проживання в будинку,
змінено основні техніко-економічні
показники (функціональне призначення
та геометричні розміри), не знищено, а
реконструйовано. Окрім цього, над
будинком зведено самовільну мансарду
А-Мн, загальною площею 61,0 м.кв. (сходова
1-8 та житлова 1-9), самовільно добудовано
веранду а-1, площею 8,1 м.кв., (тамбур 1-І,
коридор 1-ІІ), прибудову а-2, площею 9,4
м.кв. (санвузол 1-5, санвузол 1-6). Окрім
будинку з прибудовами, на ділянці
розташовані надвірні будівлі та
споруди: сарай - «Б», сарай - «В», погріб -
«Г», вбиральня - «Д», колодязь - «К» та
самовільно побудований сарай - «Е»
(а.с.72-85).

Відповідно до інформаційного листа №
24-150/0/4-13 від 28.01.2013 Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав», при
визначенні моменту набуття права
власності слід враховувати як
особливості самого майна, так і
особливості оформлення права
власності, які теж суттєво впливають на
визначення моменту виникнення
(набуття) права власності.

Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна); якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації ? з
моменту прийняття його до
експлуатації; коли ж право власності на
нерухоме відповідно до закону підлягає
державній реєстрації ? з моменту такої
реєстрації. У разі необхідності право
власності на незавершене будівництво,
за наявності визначених законом умов,
може бути зареєстровано органом, який
здійснює державну реєстрацію
нерухомого майна (стаття 331 ЦК). З такого
ж моменту виникає право власності на
перероблену річ, створену з
використанням іншої речі (матеріалу).

До виникнення права власності на
новозбудоване нерухоме майно право
власності існує лише на матеріали,
обладнання та інше майно, що було
використано в процесі будівництва
(частина третя статті 331 ЦК), відтак
статтею 331 ЦК не передбачено можливості
визнання права власності на
недобудоване нерухоме майно в судовому
порядку.

За таких обставин, суд приходить до
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог, оскільки
доказів того які саме поіменно
будівельні матеріли та обладнання та
їхня кількість використовувалися при
переобладнанні спірного житлового
будинку, позивачем не надано та судом
не здобуто.

Керуючись ст.331 ЦК України, загальною
практикою застосування судами
законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав,
роз'ясненою інформаційним листом №
24-150/0/4-13 від 28.01.2013 Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ, ст.ст. 57-60, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про визнання права
власності на будівельні матеріали та
обладнання - відмовити.

На рішення протягом десяти днів
може бути подана апеляційна скарга до
Апеляційного суду Київської області.

Суддя В. С.
Сердинський