РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2014

Хмельницький міськрайонний суд в
складі :

головуючої - судді Порозової І.Ю.

секретаря Гарячої Д.А.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Хмельницькому справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Альфа банк» до ОСОБА_1 та публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приват банк» про звільнення
майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2014 року ПАТ «Альфа банк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1,
Публічного акціонерного товариства КБ
«Приват банк» про звільнення майна
з-під арешту, а саме квартири АДРЕСА_1,
що належить ОСОБА_1, та на яку накладено
арешт ухвалою Хмельницького
міськрайонного суду від 17.05.2011 року.

В обгрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що вказана квартира
перебуває в іпотеці банку за
зобов'язаннями ОСОБА_1 за рамковою
угодою про надання траншу від 23.11.2007
року, умови якої він не виконує
належним чином, але отримати
задоволення своїх вимог за рахунок
заставного майна банк не може через
існування вказаного арешту.

В судовому засіданні представник
позивача Максимов М.І. наполягає на
задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_1
ОСОБА_3 позов визнала.

Представник відповідача ПАТ КБ
«Приват банк» Шпиляєва Н.В. проти
позову заперечила, оскільки у ОСОБА_1 є
значні борги перед Приватбанком, в
зв'язку з чим і накладався спірний
арешт.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про задоволення
позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.11.2007 року між
ЗАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 укладено
рамкову угоду№SMERS00371, в межах якої
відповідачу був наданий кредит в сумі
100 000 доларів США на строк користування
36 місяців. В забезпечення умов рамкової
угоди 23.11.2007 року ОСОБА_1 передав в
іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1. 23.11.2007
року за заявою ЗАТ «Альфа банк»
зареєстровано обтяження на вказану
квартиру. Відповідач ОСОБА_1 умови
рамкової угоди про надання кредиту не
виконував належним чином, в зв'язку з
чим постійно діючий Третейський суд
при всеукраїнській громадській
організації «Фінансовий союз» ухвалив
рішення про стягнення заборгованості з
ОСОБА_1 Станом на час розгляду справи
заборгованість ОСОБА_1 перед банком
становить 202 854,27 доларів США. Крім того,
ОСОБА_1являється боржником перед ПАТ КБ
«Приватбанк» в зв'язку з чим, в межах
розгляду справи за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, ухвалою суду
від 17.05.2011 року накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_1. На час розгляду
справи заборгованість ОСОБА_1, як
поручителя перед ПАТ КБ «Приватбанк»
становить 700 136,47 євро.

Вказані обставини підтверджуються
договором іпотеки від 23.11.2007 року;
постановою про відкриття виконавчого
провадження; інформаційною довідкою з
Єдиного реєстру заборон; ухвалою суду
від 17.05.2011 року; ухвалою суду від 25.02.2014
року про відмову в скасуванні заходів
забезпечення позову; розрахунками
заборгованості; поясненнями
представників сторін.

Згідно ч.1 ст.585 ЦК України право
застави виникає з моменту укладення
договору застави, а у випадках, коли
договір підлягає нотаріальному
посвідченню, - з моменту його
нотаріального посвідчення.

В силу ст. 52 Закону України «Про
виконавче провадження» звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Згідно ч.1 ст.54 цього Закону звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. Ч.3 цієї
статті визначено, що для задоволення
вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю. Відповідно до ч.4
ст.54 цього Закону про звернення
стягнення на заставлене майно для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Відповідно до ст.575ЦК України, іпотекою
є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

В силу ст.589ЦК України, у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ст.1 Закону України «Про
іпотеку», іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України «Про
іпотеку»передбачено, що у разі
порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.
Якщо пріоритет окремого права чи
вимоги на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає відповідно до закону,
таке право чи вимога має пріоритет над
вимогою іпотекодержателя лише у разі
його/її виникнення та реєстрації до
моменту державної реєстрації іпотеки.

Статтею 6 договору іпотеки від 23.11.2007
року передбачено звернення стягнення
на предмет іпотеки шляхом позасудового
врегулювання, в тому числі шляхом
передачі іпотекодержателю права
власності на предмет іпотеки у рахунок
виконання основного зобов'язання.

З огляду на викладене, з врахуванням
того, що борг ОСОБА_1 перед ПАТ
«Альфа-Банк» значно перевищує вартість
предмету іпотеки, з врахуванням
пріоритетного права заставодержателя,
суд приходить до висновку про
обгрунтованість позову.

Судові витрати по справі
розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 224 ЦПК
України, ст.ст. 575, 585, 589 ЦКУкраїни, ч. 6
ст.52, 60 Закону України України "Про
виконавче провадження", ст. 1,3 Закону
України «Про іпотеку», суд

В И Р І Ш И
В :

Позов задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_1, що накладено ухвалою
Хмельницького міськрайонного суду від
17.05.2011 року.

Стягнути з ОСОБА_1 та публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приват банк» на користь
публічного акціонерного товариства
«Альфа банк» по 121грн.80коп. з кожного
понесених судових витрат.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

копія вірна

суддя підпис