АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6480/2014
Головуючий в суді 1 інстанції
Доповідач - Ящук Т.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді Ящук
Т.І.

суддів
Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі
Телегіній Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою Приватного
підприємства «Майстер-К» на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 24 січня 2014 року по справі за позовом
Заступника прокурора Голосіївського
району м. Києва до Київської міської
ради, ОСОБА_3, Приватного підприємства
«Майстер-К», треті особи: ОСОБА_4,
Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про визнання недійсним
рішення, державних актів на право
власності на земельну ділянку,
договору купівлі-продажу, відновлення
становища, яке існувало до порушення,

встановила:

В березні 2013 року заступник
прокурора Голосіївського району м.
Києва звернувся до суду з позовом до
Київської міської ради, ОСОБА_3, ПП
«Майстер-К», треті особи: ОСОБА_4,
Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати п. 905
додатку № 1 до рішення Київської
міської ради від 18.12.2008 року за № 922/922;

- визнати недійсним державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_1,
кадастровий номер 8000 000 000:79:364:0332,
виданий ОСОБА_3 і зареєстрований
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) 22.12.2009 року за
№ 07-7-05093;

- визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,1000 га по АДРЕСА_1, кадастровий
номер 8000000 000:79:364:0332, вартістю 201 317 грн.,
укладений 28.12.2010 року між ОСОБА_3 та ПП
«Майстер-К»;

- відновити становище, яке існувало до
порушення шляхом визнання права
власності на земельну ділянку площею
0,1000 га по АДРЕСА_1, кадастровий номер 8000
000 000:79:364:0332, вартістю 201 317 грн. за
територіальною громадою міста Києва.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
рішенням Київської міської ради від
18.12.2008 року № 922/922 відведено 975
громадянам земельні ділянки для
будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель та споруд, а також 315
громадянам - земельні ділянки для
ведення садівництва у мікрорайоні
Жуляни у Солом'янському та
Голосіївському районах м. Києва.

Пунктом 905 зазначеного рішення було
передано у приватну власність ОСОБА_3
земельну ділянку площею 0,10 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1.
На виконання вказаного рішення ОСОБА_3
було видано державний акт на право
власності на вказану земельну ділянку
від 22.12.2009 року серії ЯЖ № 905405, який
зареєстровано за № 07-7-05093. В подальшому
між ОСОБА_3 та ПП «Майстер-К» 28.12.2010 року
було укладено договір купівлі-продажу
вказаної земельної ділянки.

При цьому, лише під час проведення
24.01.2012 року перевірки законності
рішення Київської міської ради від
18.12.2008 року за № 922/922 було виявлено
численні факти порушення чинного
законодавства України при відведенні
за вищезазначеним рішенням земельних
ділянок: відсутність проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ОСОБА_3, відсутність
обов'язкової державної експертизи
проекту землеустрою, внесено зміни до
Генерального плану міста без
проведення і обов'язкової державної
екологічної експертизи, відсутність
громадських слухань щодо зміни
цільового призначення земельної
ділянки із зон рекреаційного
призначення та її відведення ОСОБА_3

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 24 січня 2014 року позов
задоволено.

Визнано незаконним та скасовано п. 905
додатку № 1 до рішення Київської
міської ради від 18.12.2008 року за № 922/922.

Визнано недійсним державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку площею 0,1000 га по АДРЕСА_1,
кадастровий номер 8000 000 000:79:364:0332,
виданий ОСОБА_3 і зареєстрований
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) 22.12.2009 року за
№ 07-7-05093.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0,1000 га по АДРЕСА_1, кадастровий
номер 8000 000 000:79:364:0332, вартістю 201317 грн.,
укладений 28.12.2010 року між ОСОБА_3 та ПП
«Майстер-К».

Вирішено відновити становище, яке
існувало до порушення шляхом визнання
права власності на земельну ділянку
площею 0,1000 га по АДРЕСА_1, кадастровий
номер 8000 000 000:79:364:0332, вартістю 201317 грн.
за територіальною громадою міста
Києва.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Не погоджуючись з рішенням, ПП
«Майстер-К» в особі директора Абовян
А.П. подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Вказував, що в матеріалах справи
відсутній акт на земельну ділянку, який
позивач просить визнати недійсним.
Відповідний акт на землю позивач не
надавав, а суд першої інстанції його
оцінку не здійснював. Крім того,
позивачем не було надано будь-яких
доказів відсутності розроблення
проектної та іншої документації.
Вказував, сторони не могли надати
зазначені докази, оскільки відповідні
проектні документи знаходяться в
матеріалах кримінального провадження,
що здійснює Головне управління СБУ у
місті Києві та Київській області. Отже,
судом фактично не досліджувалось та
залишилось поза судовим розглядом
питання наявності або відсутності
документів, що мають істотне значення
по справі.

Крім того, суд першої інстанції не мав
права розглядати справу щодо
скасування п. 905 додатку № 1 до рішення
Київської міської ради від 18.12.2008 року
за № 922/922, оскільки позивачем в
порушення ст. 16 ЦПК України в позовній
заяві об'єднано в одне провадження
вимоги, які підлягають розгляду за
правилами різних видів судочинства.
Вимога про визнання незаконним та
скасування рішення Київської міської
ради є публічно-правовим спором.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав апеляційну скаргу
та просив задовольнити. Прокурор та
третя особа ОСОБА_4 вважали доводи
апеляційної скарги безпідставними та
просили залишити рішення суду першої
інстанції без змін.

Відповідач ОСОБА_3, представник
відповідача Київської міської ради,
представник третьої особи -
Департаменту земельних ресурсів КМДА в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлялись
належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, що з'явились в судове
засідання, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції при вирішенні
даного спору встановлено, що пунктом 905
рішення Київської міської ради від
18.12.2008 року за № 922/922 «Про передачу
громадянам України земельних ділянок
для будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівель і споруд та для ведення
садівництва у мікрорайоні Жуляни у
Солом'янському та Голосіївському
районах міста Києва» було передано у
приватну власність ОСОБА_3 земельну
ділянку, площею 0,10 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд за
адресою АДРЕСА_1.

Згідно з державним актом на право
власності на зазначену земельну
ділянку від 22.12.2009 року, ОСОБА_3 було
зареєстровано право приватної
власності на вказану земельну ділянку
під кадастровим номером 8 000 000 000 :
79:364:0332. В наступному ОСОБА_3 було
відчужено на користь ПП «Майстер-К»
вказану земельну ділянку за договором
купівлі-продажу від 28.12.2010 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
всупереч положенням ст. 20, 52, 118, 186-І ЗК
України, вимогам Тимчасового порядку
передачі (надання) земельних ділянок у
користування або у власність у м. Києві,
затвердженого рішенням Київської
міської ради від 15.07.2004 року № 457/1867 ,
відповідачами не було надано до суду
доказів на підтвердження розроблення
та затвердження проекту землеустрою та
проведення обов'язкової державної
експертизи щодо передання із зони
зелених насаджень загального
користування згідно п. 905 оскаржуваного
рішення Київської міської ради у
приватну власність ОСОБА_3 земельну
ділянку, площею 0,10 га за адресою
АДРЕСА_1, зі зміною її цільового
призначення, як для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.

Ухвалюючи рішення про визнання
незаконним і скасування п. 905 рішення
Київської міської ради від 18.12.2008 року
за № 922/922, суд першої інстанції виходив
з того, що вказаний пункт рішення
Київради не відповідає вимогам ст. 19
Конституції України, ст. 9 Земельного
кодексу України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні, прийнятий з порушенням
встановленого законодавством порядку
щодо відведення спірної земельної
ділянки, тому наявні правові підстави
для визнання його незаконним та
скасування у судовому порядку.

Однак з таким висновком у повному
обсязі погодитись неможливо, оскільки
він зроблений з порушенням норм
процесуального права та за неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи.

Так, судом першої інстанції не було
з'ясовано та не прийнято до уваги, що
постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 17
листопада 2011 року у адміністративній
справі № 2а-16462/10/2670, зміненою
постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 квітня 2012
року у вказаній справі, скасовано
рішення Київської міської ради від 18
грудня 2008 року № 922/922 «Про передачу
громадянам України земельних ділянок
для будівництва та обслуговування
житлових будинків, господарських
будівельних споруд та для ведення
садівництва у мікрорайоні Жуляни у
Солом'янському та Голосіївському
районах міста Києва» в частині надання
земельних ділянок 27 громадянам, у тому
числі і ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1) ( а.с. 160- 173, том
2).

Зі змісту вказаних постанов
вбачається, що з даним позовом до суду в
порядку адміністративного судочинства
звертався Заступник прокурора міста
Києва в інтересах держави в особі
Державного агентства земельних
ресурсів України до Київської міської
ради, на стороні відповідача до участі
у справі було залучено третіх осіб,
яким оскаржуваним рішенням
передавались у власність земельні
ділянки, серед них і ОСОБА_3

Задовольняючи частково
адміністративний позов прокурора,
Окружний адміністративний суд м. Києва
виходив з того, що проектів
землеустрою та будь-якого погодження
проектів відведення земельних ділянок
стосовно перелічених громадян, в т.ч.
ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1) не розроблялися, що
свідчить про те, що оскаржуване рішення
в частині виділення земельних ділянок
зазначеним громадянам прийняте
Київською міською радою з порушенням
встановленої Земельним кодексом
України процедури, оскільки в силу ст.
118 ЗК України та Регламенту розгляду
питань щодо набуття та реалізації
права користування землею у м. Києві,
обов'язковою умовою для прийняття
Київською міською радою рішення про
відведення земельної ділянки є
наявність погодженої документації із
землеустрою.

З викладеного вбачається, що предмет і
підстави позову Заступника прокурора
м. Києва в інтересах Державного
агентства земельних ресурсів України,
та даного позову, заявленого в порядку
цивільного судочинства заступником
прокурора Голосіївського району м.
Києва, є тими самими.

Отже, постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
17.11.2011 року, зміненою постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.04.2012 року,
які на даний період часу є чинними,
скасоване рішення Київської міської
ради від 18 грудня 2008 року № 922/922 «Про
передачу громадянам України земельних
ділянок для будівництва та
обслуговування житлових будинків,
господарських будівельних споруд та
для ведення садівництва у мікрорайоні
Жуляни у Солом'янському та
Голосіївському районах міста Києва» в
частині надання земельних ділянок 27
громадянам, у тому числі і ОСОБА_3,
тобто скасовано і п. 905 додатку 1 до
зазначеного рішення, оскільки додаток
є невід'ємною частиною даного рішення.

Таким чином, враховуючи наявність
чинного судового рішення, яким
скасоване рішення Київської міської
ради від 18.12.2008 року про надання спірної
земельної ділянки ОСОБА_3 у зв'язку з
відсутністю проекту землеустрою та
відповідних погоджень щодо відведення
земельної ділянки, відповідно до п.2 ч. 1
ст. 205 ЦПК України, ст. 310 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку про
необхідність скасування оскаржуваного
рішення суду в частині визнання
незаконним та скасування п.905 додатку
№1 до рішення Київської міської ради
від 18.12.2008 року за № 922/922 ( у
резолютивній частині рішення
зазначено « № 992/992») та закриття
провадження у цій частині.

Задовольняючи позовні вимоги про
визнання недійсним державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку, площею 0,10 га, під кадастровим
номером 8 000 000 000 : 79: 364:0332, виданого
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що державний акт на право
власності на земельну ділянку є
правовстановлюючим документом, який
видається на підставі рішення
відповідного органу місцевого
самоврядування, тому вимога про
скасування (визнання недійсним)
державного акта на право власності на
земельну ділянку є похідною й залежить
від доведеності незаконності рішення
органу місцевого самоврядування, на
підставі якого виданий оспорюваний
державний акт.

Враховуючи, що рішення Київської
міської ради від 18 грудня 2008 року № 922/922
в частині надання земельних ділянок, у
тому числі ОСОБА_3, визнане незаконним і
скасоване постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
17.11.2011 року, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
виданий ОСОБА_3 державний акт на право
власності на земельну ділянку від
22.12.2009 року підлягає визнанню
недійсним на підставі ст. ст. 118, 155 ЗК
України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
наявність правових підстав для
визнання недійсним державного акту про
право власності на земельну ділянку,
виданого відповідачу ОСОБА_3

Доводи апелянта про наявність
проектної документації на відведення
ОСОБА_3 земельної ділянки по АДРЕСА_1 та
перебування цих документів у
матеріалах кримінального провадження,
що здійснює Головне управління СБУ у м.
Києві та Київській області, -
матеріалами справи не підтверджуються.

Як вбачається з наданої прокурором під
час розгляду справи в апеляційному
суді копії листа Головного управління
земельних ресурсів КМДА від 09.09.2009 року
( а.с. 196, том 1), проект рішення Київської
міської ради, на підставі якого
прийняте рішення № 922/922 від 18.12.2008 року
стосовно передачі громадянам, в тому
числі ОСОБА_3, земельної ділянки по
АДРЕСА_1, Головним управлінням не
готувався та матеріали , на підставі
яких прийняте зазначене рішення, у
Головному управлінні відсутні.

З повідомлення Слідчого відділу ГУ СБУ
у м. Києві та Київській області від
18.09.2014 року на запит Апеляційного суду
м. Києва у зв'язку з розглядом даної
справи вбачається, що проекту
землеустрою з висновком державної
експертизи щодо відведення ОСОБА_3
спірної земельної ділянки, кадастровий
номер 8 000 000 000: 79:364:0332, в наявних у
слідчому відділі ГУ СБУ у м. Києві та
Київській області матеріалах
кримінального провадження не виявлено.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що проект землеустрою щодо
відведення спірної земельної ділянки
по АДРЕСА_1 був розроблений протягом
2004-2006 років на замовлення третьої особи
по даній справі - ОСОБА_4, яким були
отримані необхідні погодження та
висновки , а 02.04.2007 року Головним
управлінням земельних ресурсів КМДА
було надано позитивний висновок про
погодження зазначеного проекту
землеустрою ( а.с. 3-51, том 2).

Крім того, вищевказані доводи не
мають правового значення, оскільки
судове рішення, яким скасоване рішення
Київської міської ради про відведення
ОСОБА_3 спірної земельної ділянки, є
чинним.

Доводи апелянта щодо відсутності в
матеріалах справи копії оскаржуваного
державного акту - висновків суду також
не спростовують, оскільки факт видачі
такого державного акту
підтверджується відповідним записом у
п. 2 договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 28.12.2010 року, де нотаріусом
зазначено, що відчужувана земельна
ділянка належить продавцю ОСОБА_3 на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№ 905405 від 22.12.2009 року, виданого Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації) на
підставі рішення Київської міської
ради від 18.12.2008 року № 922/922,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорі оренди землі за № 07-7-05093 від
22.12.2009 року.

За змістом ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, не заборонених законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Згідно із ч.1 ст. 126 ЗК України (у
редакції, яка була чинною на момент
виникнення спірних правовідносин)
право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
цієї статті.

Таким чином, визнаючи недійсним
державний акт на право власності на
спірну земельну ділянку, виданий
відповідачу ОСОБА_3, суд першої
інстанції правильно застосував норми
матеріального права, а також правову
позицію, викладену Верховним Судом
України у постанові від 23.10.2013 року у
справі № 6-83цс 13, відповідно до якої
державний акт на право приватної
власності на землю видається на
підставі рішення органу місцевого
самоврядування або органу виконавчої
влади, тому вирішення питання про
правомірність видачі державного акта
безпосередньо залежить від законності
рішення, на підставі якого такий акт
виданий, і дотримання вимог,
передбачених земельним
законодавством, зокрема статтями 116, 118
ЗК України.

Задовольняючи позовні вимоги про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу спірної земельної
ділянки, укладеного між ОСОБА_3 та ПП
«Майстер-К» 28.12.2010 року, суд першої
інстанції виходив з положень ч. 1 і 2 ст.
203 , ст. 215 ЦК України та ст. 210 Земельного
кодексу України, згідно з якою угоди,
укладені з порушенням встановленого
законом порядку купівлі-продажу, ренти
, дарування, застави, обміну земельних
ділянок, визнаються недійсними за
рішенням суду. Враховуючи, що
відповідач ОСОБА_3 отримав у власність
земельну ділянку з порушенням вимог
закону та розпорядився земельною
ділянкою, державний акт на право
власності на яку визнаний недійсним,
то договір купівлі-продажу такої
ділянки також є укладеним з порушенням
вимог закону.

Таким чином, колегія суддів вважає
правильним висновок суду про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 28.12.2010 року,
укладеного між ОСОБА_3 та ПП
«Майстер-К».

Враховуючи, що незаконним рішенням
Київської міської ради, державним
актом та договором купівлі-продажу
спірної земельної ділянки було
порушено право власності
територіальної громади міста Києва на
землю, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
правових підстав для захисту
порушеного права у спосіб, визначений
п.4 ч. 2 ст. 16 ЦК України - відновлення
становища, яке існувало до порушення,
шляхом визнання права власності на
спірну земельну ділянку за
територіальною громадою міста Києва на
підставі ст. 392 ЦК України та ст. 152 ЗК
України.

В апеляційній скарзі представник
відповідача посилається на те, що
прокурором невірно обрано спосіб
захисту порушеного права, оскільки ні
прокурор , ні Київська міська рада не є
стороною оспорюваного договору
купівлі-продажу, а підстави,
передбачені ст. 388 ЦК України для
витребування майна у ПП «Майстер-К» як
добросовісного набувача, у даному
випадку відсутні.

Проте колегія суддів вважає зазначені
доводи безпідставними, оскільки
рішенням Київської міської ради № 922/922
від 18.12.2008 року в частині виділення
земельної ділянки ОСОБА_3, державним
актом та договором купівлі-продажу
спірної земельної ділянки було
порушено право власності
територіальної громади міста Києва на
землю.

Оскільки прокурор, що заявив даний
позов, не належить до кола суб'єктів,
яким, з врахуванням норм Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», належить право на звернення
до суду з позовом в порядку,
передбаченому ст. 388 ЦК України, а тому
колегія суддів вважає, що прокурором
правильно обрано спосіб захисту
порушеного права.

Відповідно до правової позиції,
висловленої Верховним Судом України у
постанові від 18.09.2013 року по справі №
6-92-цс13, особу може бути позбавлено її
власності лише в інтересах
суспільства, на умовах, передбачених
законом і загальним принципами
міжнародного права, а при вирішенні
питання про можливість позбавлення
особи власності мусить бути дотримано
справедливої рівноваги між інтересами
суспільства та правами власника.

Вирішуючи питання про справедливу
рівновагу між інтересами суспільства і
конкретної особи Європейський суд з
прав людини у своєму рішенні у справі
«Трегубенко проти України» від 02.11.2004
року категорично ствердив, що
«правильне застосування законодавства
незаперечно становить «суспільний
інтерес» (п.54 рішення).

Таким чином, доводи апеляційної скарги
щодо безпідставного позбавлення ПП
«Майстер-К» права власності на
земельну ділянку колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки відповідач
ОСОБА_3 набув право власності на спірну
земельну ділянку незаконно (без
розробки проекту землеустрою, без
будь-яких погоджень уповноваженими
органами державної влади), а відтак і
розпорядився нею незаконно, тому
звернення прокурора до суду спрямоване
на задоволення суспільної потреби у
відновленні законності при вирішенні
суспільно значущого питання про
безоплатне передання ділянки з
комунальної власності в приватну та
повернення у власність територіальної
громади землі, яка вибула з її
власності незаконно.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність часткового задоволення
апеляційної скарги - скасування
рішення суду в частині визнання
незаконним та скасування п. 905 додатку
№ 1 до рішення Київської міської ради
від 18.12.2008 року за № 922/922 (у рішенні суду
зазначено № 992/992) та закриття
провадження у справі в цій частині
позовних вимог.

В решті рішення суду скасуванню не
підлягає, оскільки суд першої
інстанції правильно встановив
характер спірних правовідносин сторін
у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини та дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для задоволення решти позовних
вимог заступника прокурора
Голосіївського району м. Києва.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваного
рішення вбачається, що адреса спірної
земельної ділянки судом вказана
невірно - АДРЕСА_1-б, оскільки
відповідно до наявних у матеріалах
справи доказів адреса спірної ділянки
- АДРЕСА_1, що сторонами не оспорюється.
Враховуючи, що відповідно до вимог ст.
195, 202 ЗК України унікальний код спірної
земельної ділянки - її кадастровий
номер зазначено вірно - 8 000 000 000:79:364:0332,
то підстав для скасування рішення суду
не вбачається, тому колегія суддів
вважає за необхідне змінити
оскаржуване рішення суду у частині
зазначення адреси спірної земельної
ділянки, що має кадастровий номер 8 000 000
000:79:364:0332, та зазначити адресу спірної
земельної ділянки: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-309, 313-317, 218 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Майстер-К» -
задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 24 січня 2014 року в частині
визнання незаконним та скасування п.
905 додатку № 1 до рішення Київської
міської ради від 18.12.2008 року за № 992/992 -
скасувати.

Провадження по справі за позовними
вимогами Заступника прокурора
Голосіївського району м. Києва до
Київської міської ради, ОСОБА_3,
Приватного підприємства «Майстер-К»,
треті особи: ОСОБА_4, Департамент
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) про
визнання незаконним та скасування п. 905
додатку № 1 до рішення Київської
міської ради від 18.12.2008 року за № 922/922 -
закрити.

В іншій частині рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 24 січня 2014
року - змінити та зазначити адресу
земельної ділянки з кадастровим
номером 8 000 000 000: 79:364:0332 - АДРЕСА_1.

В решті рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 21 січня 2014
року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: