Справа № 369/4975/14-ц
Провадження №2/369/2372/14
РІШЕННЯ

Іменем України

24.07.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі

головуючої судді
Медвідь Н.О.

при секретарі
Ткаченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Шпитьківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про внесення
змін та скасування рішень сільської
ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з даним
позовом , посилаючись на те, що
власниками будинку по АДРЕСА_1 Києво -
Святошинського району Київської
області є позивачка яка має у
власності 5/8 часток, позивач - 1/8 частку ,
відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/8
частки.

Рішенням Шпитьківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області 10 сесії сільської ради 24
скликання від 10.10.2003 було передано у
приватну власність земельну ділянку по
АДРЕСА_1 ОСОБА_2 0,08га для будівництва і
обслуговування житлового будинку та
ведення ОСГ 0.15 га . ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 по 0.05 га для будівництво та
обслуговування житлового будинку.

В 2004 році проводилась інвентаризація
земельних ділянок і рішенням № 812
Шпитьківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
обл. 13 сесії сільської ради 24 скликання
від 20.05. 2004 року були внесені зміни про
передачу земель у власність згідно
фактичних площ громадян України.

Згідно додатку на підставі якого
виготовлявся Державний Акт не були
вказані частки кожного з
співвласників, а також не зазначено, що
земельна ділянка для ведення ОСГ у
власність передавалась тільки ОСОБА_2.
Кожній із земельних ділянок
присвоювався кадастровий номер.
Державний акт рішенням від 21.11.2013
Києво-Святошинського районного суду
Київської області виданого на підставі
вищевказаного рішення №812 визнано
недійсним.

В ході розгляду цивільної справи №
2-1994/11 Києво- Святошинського районного
суду Київської області стало відомо, що
Шпитьківська сільська рада, знаючи, що
вищевказана земельна ділянка
перебуває у власності виносить рішення
про її використання за іншим
призначенням та дозволяє розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки під будівництво
торгового павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1»
ОСОБА_4 в АДРЕСА_1

Шпитьківська сільська рада
Києво-Святошинського району Київської
області двадцять третьої сесії
сільської ради 4-го скликання від 30
листопада 2005 року виносить рішення про
надання дозволу про відкриття
торгового павільйону на земельній
ділянці по АДРЕСА_1 Києво -
Святошинського району Київської
області та зміни цільового призначення
земельної ділянки.

Шпитьківська сільська рада
Києво-Святошинського району Київської
обл. третьої сесії сільської ради 5-го
скликання від 29.08.2006 виносить рішення
про надання дозволу на розробку
проекту землеу строю , щодо відведення
земельної ділянки під будівництво
торгового павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1»
ОСОБА_4 в АДРЕСА_1

Сільська рада при винесенні рішення
бере до уваги договір-оренди від 09.12.2006
між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 При складані
даного договору земельна ділянка уже
перебуває у спільні частковій
власності з березня 2005 року.Для
володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою
потрібна згода всіх співвласників.
Такої згоди ОСОБА_1 не надавав , а тому
вважають, що порушене право власності
на земельну ділянку.

Тому просила визнати недійсний та
скасувати частково рішення № 812
тринадцятої сесії 24-го скликання
Шпитьківської сільської ради
Києво-Сятошинського району Київської
області від 20.05.2004. Скасувати рішення
Шпитьківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області двадцять третьої сесії
сільської ради 4-го скликання від 30.11.2005
про відкриття торгового павільйону на
земельній ділянці по АДРЕСА_1 Києво -
Святошинського району Київської
області та зміни цільового призначення
земельної ділянки. Скасувати рішення
Шпитьківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області третьої сесії сільської ради
5-го скликання від 29.08.2006 про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою, щодо відведення земельної
ділянки під будівництво торгового
павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_4 в
АДРЕСА_1 Визнати за ОСОБА_2 право
власності на 5/8 частин земельною
ділянки площею 0.2273га під будівництво
та обслуговування житлового будинку
кадастровий номер :01:012:0018, що
розташована по АДРЕСА_1
Києво-Святошинського району Київської
області. Визнати за ОСОБА_2 право
власності на земельну ділянку площею
0,1855га цільове призначення для ведення
ОСГ-кадастровий номер :01:012:0019 що
розташована по АДРЕСА_1 Києво -
Святошинського району Київської
області. Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/8 частину земельною
ділянки площею 0,02273 га , цільове
призначення під будівництво та
обслуговування житлового будинку
кадастровий номер :01:012:0018, що
розташована по АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивачі та
представник позивачів уточнили
позовні вимоги та просили внести зміни
в п.7 додатку № 1 рішення № 812
тринадцятої сесії 24-го скликання
Шпитьківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області від 20.05.2004 , а саме в додатку
зазначити : ОСОБА_2 передати у власність
земельну ділянку по АДРЕСА_1 для
ведення ОСГ площею 0,1855 га, з
урахуванням часток права власності на
будинок по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку передати у власність
земельну ділянку площею 0,1420 га, ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 для будівництва та
обслуговування житлового будинку
земельну ділянку по 0.0284 га кожному.
Скасувати рішення Шпитьківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської обл. двадцять третьої
сесії сільської ради 4-го скликання від
30.11.2005 про відкриття торгового
павільйону на земельній ділянці по
АДРЕСА_1 Києво - Свято шинського району
Київської області та зміни цільового
призначення земельної ділянки.
Скасувати рішення Шпитьківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області третьої сесії
сільської ради 5-го скликання від 29.08.2006
про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою , щодо відведення
земельної ділянки під будівництво
торгового павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1»
ОСОБА_4 в АДРЕСА_1

Представник відповідача Шпитьківської
сільської ради позов не визнав , просив
застосувати строки позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_5 ОСОБА_4 та її
представник, проти позову
заперечували, оскільки вважають, що
рішення сільської ради прийняті з
дотриманням вимог законодавства.

Суд, вислухавши осіб, які приймають
участь у розгляді справи, вивчивши
матеріали справи, в позові відмовляє
з наступних підстав:

Судом встановлено, що на підставі
рішення Шпитьківської сільської ради
Києво - Святошинського району
Київської області 13 сесії 24 скликання
від 20.05.2004 власникам будинку по АДРЕСА_1
Києво - Святошинського райо ну
Київської області була передана у
власність земельна ділянка площею 0,4128
га, а саме: під будівництво та
обслуговування житлового будинку - 0,2273
га, ведення ОСГ - 0, 1855 га.

31 березня 2005 року було отримано
державний акт серія ЯБ № 286742,
кадастровий номер земельних ділянок
площею 0.2273 га № 1 - :01:012:0018 та
площею 0, 1855га №2 - :01:012:0019.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду від 21.11.2013 державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯБ №286742, що виданий 31.03.2005
визнаний недійсним.

Рішенням Києво- Святошинського
районного суду Київської області від
26.10.2012 виділено ОСОБА_4 в сумісне
користування земельну ділянку ( під
житловим будинком, господарськими
будинками та для їх обслуговування)
площею 335, 82 кв.м. , та земельну ділянку
площею 463, 75 кв.м. - ? частина земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства за адресою:
АДРЕСА_1.Ухвалою апеляційного суду
Київської області від 14.02.2013 рішення
залишено без змін.

Відповідно до ч.1 ст.13 Конституції
України земля є об'єктом права
власності Українського народу. Від
імені Українського народу права
власника здійснюють органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією, іншими
законодавчими актами України.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» до виключної
компетенції міських рад віднесено
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою.

Отже, саме власнику землі, належать
повноваження щодо усунення порушень
його прав на землю у порядку,
передбаченому ст.212 Земельного кодексу
України.

Оскільки позивачі не мають
повноважень як власників земельної
ділянки, то й відсутні права , які
підлягають захисту.

За правилами ст. З ЦПК України, кожна
особа має право звернутися до суду саме
за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Як свідчать матеріали справи, а також
твердження позивача також його
представника ,позивачами не
обґрунтовано та не надано жодних
доказів, які б вказували на правові
підстави для задоволення їх вимог

Позивачами не вказано, підстав позову,
а саме - які саме права позивачів були
порушені, користувача або власника,
тобто позивач не надає
правовстановлюючих документів на цю
земельну ділянку, що суперечить
чинному законодавству України.

Згідно ст.. 12 ЗК України до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селиш, міст належить
розпорядження землями територіальних
громад.

За правилами ст.. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
право власності та право користування
земельними ділянками їз земель
комунальної або державної власності
за рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень .

Ст. 125 Земельного кодексу України
передбачає, що право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
цієї статті.

Позивачі на даний час не набули
такого права на підставі якого можно
вимагати внесення змін в ріщення в
частині визнання їх власниками також
скасування оспорюваних рішень.

Ч. 2 ст. 59 ЦПК України передбачено
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Земельного
кодексу Української РСР 1970 року право
землекористування громадян, які
проживають в сільській місцевості,
засвідчувалось записами в
земельно-шнурових книгах
сільськогосподарських підприємств і
організацій та погосподарських книгах
сільських Рад

За даними земельно-кадастрової книги
Шпитьківської сільської ради, згідно
рішення 13 сесії 24 скликання
Шпитьківської сільської ради від
20.05.2004, в результаті проведеної
інвентаризації було передано
безкоштовно у власність спірну
земельну ділянку у спільну часткову
власність сторонам по справі по 25
відсотків, що підтверджується довідкою
виданою виконавчим комітетом
Шпитьківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області від 2011 року, а також відповіддю
на запит головного управління
Держкомзему у Київській області від
12.07.2011 року № 07-0303/13142.

Відповідно до постанови Верховного
Суду України від 22 листопада 2010 року №
3-27гс10 обов'язковою умовою фактичного
використання земельної ділянки є
наявність в особи, що ї використовує,
правовстановлюючих документів на цю
земельну ділянку, а відсутність в неї
таких документів є самовільним
зайняттям земельної ділянки.

Державного акту або іншого
передбаченого законом
правовстановлюючого документу, який
підтверджує право власності на
земельну ділянку або право постійного
користування будь-якою частиною
земельної ділянки, суду не надано, а
тому відсутні підстави для внесення
змін в рішення сільської ради щодо
прав власності позивачів на будь-яку
частку земельної ділянки суду не
надано.

Ст. 211 Земельного кодексу України
стосується захисту порушення права на
земельну ділянку. Для звернення за
захистом певного права необхідно
належними доказами навести наявність у
позивача такого права. Належних
доказів про наявність права не надано.

Відповідно до ч.1, ч. 4 ст.120 ЗК України
при переході права власності на
будівлю і споруду право власності на
земельну ділянку або її частину може
переходити на підставі
цивільно-правових угод, а право
користування - на підставі договору
оренди; при переході права власності на
будівлю та споруду до кількох осіб
право на земельну ділянку визначається
пропорційно часткам осіб у вартості
будівлі та споруди, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження
будівлі і споруди.

Тобто стаття 120 ЗК України, на яку
посилається представник позивача не
поширюється на правовідносини які
склалися між сторонами, тому що дана
стаття визначає перехід права
власності на земельну ділянку при
переході права власності на будівлю і
споруду, якого у даному випадку не
відбувалося.

Набуття права власності позивача на 5/8
частин будинку засвідчене свідоцтвом
про право власності від 17.01.1998 та
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 17.01.1998 тобто набуття права
власності на будинок відбулось ще до
вступу в силу ЗК України від 25.10.2001.
Власником спірної земельної ділянки на
той час була територіальна громада.

Право власності на спірну ділянку вже
визнано рішенням Шпитьківської
сільради, яке до даного часу не
скасоване, має законну силу, рішення
про передачу у власність позивачці 5/8
частин земельної ділянки не існує.

Рішенням Шпитьківської сільради
визначено право власності на спірну
земельну ділянку не тільки позивачки,
відповідачів також, а тому, повторне
визнання права власності є незаконним .

Згідно рішення 13 сесії 24 скликання
Шпитьківської сільської ради від
20.05.2004, було передано безкоштовно у
власність земельні ділянки площею 0,4128
га в АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських угідь та для ведення
особистого селянського господарства у
спільну часткову власність сторонам по
справі по 25 відсотків.

Тому суд не знаходить підстав для
внесення змін в п. 7 додатку № 1 рішення
№ 812 13 -ї сесії 24 скликання
Шпитьківської сільської ради від
20.05.2004 а саме про передачу у власність
позивачам частки земельної ділянки з
урахуванням часток у праві власності
на будинок. Правомірність цього
рішення встановлена рішенням
Києво-Святошинського районного суду
від 21.11.2013 .

Відповідно до ст. 155 Земельного кодексу
України у разі видання органом
виконавчої влади акта, яким
порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Згідно зі ст. 393 Цивільного кодексу
України правовий акт органу державної
влади, Автономної республіки Крим або
органу місцевого самоврядування, який
не відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним і
скасовується.

Статтею 373 Цивільного кодексу України
передбачено, що право власності на
землю (земельну ділянку) набувається та
здійснюється відповідно до закону.

Що стосується рішення Шпитьківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області двадцять
третьої сесії 4-го скликання від 30.11.2005
про надання дозволу про відкриття
торгового павільйону на земельній
ділянці по АДРЕСА_1
Києво-Святошинського району Київської
області та зміни цільового призначення
земельної ділянки, також рішення
третьої сесії сільської ради 5-го
скликання від 29.08.2006 про надання
дозволу на розробку проекту землеу
строю, щодо відведення земельної
ділянки під будівництво торгового
павільйону «ІНФОРМАЦІЯ_1» ОСОБА_4 в
АДРЕСА_1 суд також не знаходить підстав
для скасування цих рішень, оскільки
обставини, на які посилається
представник позивача також позивач не
відповідають вимогам закону також
обставинам справи.

На підставі досягнення усного дозволу
всіх співвласників та з письмового
дозволу ОСОБА_2 ОСОБА_9 було розроблено
проект виділення в натурі своєї частки
земельної ділянки із цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
отримано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення під
будівництва торгового павільйону та
здійснено його будівництво у
відповідності з діючим
законодавством, що підтверджується
актом про передачу на зберігання
можевих знаків власнику земельної
ділянки від 24.06.2010 договором оренди,
висновком про погодження проекту
відведення земельної ділянки СПД
ОСОБА_4 , актом обстеження земельної
ділянки , передбаченої для розміщення
торгового павільону від 15.05.2006,
висновком щодо вибору земельної
ділянки під забудову від 12.05.2006 № 12/1970,
актом перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства від
25.04.2006 також погодженням та висновками
відповідних служб, згідно рішенню
Шпитьківської сільської ради від
30.11.2005., після чого рішенням
Шпитьківської сільської ради від 29.08.2006
було надано дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки під будівництво торгового
павільону.

Тобто, враховуючи положення ЗК
України щодо набуття фізичними
особами права власності земельною
ділянкою, також рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 26.10.2012, щодо
виділення ОСОБА_4 в сумісне
користування спірну земельну ділянку
площею 335, 82 кв.м.та та земельної
ділянки пл..463, 75 кв.м. - ? частина
земельної ділянки для ведення ОСГ,
також рішення Києво-Святошинського
районного суду від 21.11.2013 яким визнано
незаконним державний акт на право
власності на земельну ділянку сторін,
права власності позивачів на земельну
ділянку у відповідності з правом
власності на частку у праві власності
на будинок в позивачів відсутнє, тому
і вимога про внесення змін до рішення є
необґрунтованою.

Позивач також представник позивачів
не довели тих обставин на які
посилалися як на підставу позовних
вимог, не надали докази в
обґрунтування цих вимог, не
спростували тих обставин на які
посилалися відповідачі в
обґрунтування своїх заперечень, що є
їх обов»язком відповідно до засад
змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК
України . При цьому суд створив всі
умови для змагального процесу ,
роз»яснював представнику позивачів
також позивачу їх права та обов»язки.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх
сукупності, дійшов висновку про
необґрунтованість та недоведеність
вимог позивача, оскільки вони не
відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК
України.

Враховуючи наведене на підставі ст.ст.
373, 393 ЦК України, ст..ст. 152, 155 ЗК України,
ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Шпитьківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про внесення
змін та скасування рішень сільської
ради, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: