АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4926/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Багрова А.Г. Доповідач - Тамакулова
В.О. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

14 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів:Чубукова О.П.,Каліновського А.Б.

при секретарі: Поляковій Н.О. ,

яка розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на заочне
рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 11
грудня 2013 року по цивільній справі за
позовом публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" до
ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про
стягнення заборгованості та звернення
стягнення ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідачів про
стягнення заборгованості та звернення
стягнення, посилаючись на те, що 06
березня 2008 року між ним та ОСОБА_7 було
укладено кредитний договір № КД
014/3144/05-2/2, згідно якого банк надав
відповідачу кредит у сумі 40 000,00 доларів
США.

Одночасно із укладенням
кредитного договору між банком і
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було укладено договір
іпотеки, за яким відповідачі в
забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_7 передали в іпотеку банку
належну їм квартиру АДРЕСА_1.

Крім того 07 серпня 2009 року позивач
та ОСОБА_4 уклали договір поруки № 12/3144/
05-9/2, згідно якого відповідач
поручилася перед банком за виконання
зобов'язання ОСОБА_7

Відповідачі прийняті на себе
зобов'язання за договорами належно не
виконали, внаслідок чого утворилася
заборгованість у розмірі 42354,39 доларів
США, яку позивач просив солідарно
стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 зі
зверненням стягнення на квартиру ,як
предмет іпотеки, та стягнути з
відповідачів судовий збір.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, належно повідомлені про
слухання справи.

Рішенням суду І інстанції позов
задоволено. Стягнуто солідарно із
ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на користь позивача 42
354,39 доларів США, що в національній
валюті складає 338 ,538 грн. Звернуто
стягнення на предмет іпотеки -
трикімнатну квартиру, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, житловою площею 47,7
кв.м., загальною площею 69,1 кв.м, , шляхом
її продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження за
ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей
вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності або незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій. З кожного відповідача
стягнуто судові витрати по 846, 35 грн.

Ухвалою суду від 25 лютого 2014 року в
перегляді заочного рішення ОСОБА_8 та
ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення норм
матеріального та про цесуального
права, просить скасувати рішення й
постановити нове, яким відмовити в
задоволенні вимог в частині стягнення
з ОСОБА_4 пені та штрафу.

Колегія суддів перевірила законність,
обґрунтованість рішення суду, в межах
заяв-лених вимог та апеляційної скарги
і дійшла до висновку, що скарга
підлягає відхиленню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 06 березня 2008 року
між відкритим акціонерним товариством
"Райффайзен Банк Аваль"
(правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство "Райффайзен Банк
Аваль") та ОСОБА_7 було укладено
Кредитний договір № КД 014/3144/05-2/2 ,
згідно п. 1.1 якого Банк зобов'язався
надати кредит в розмірі 40 000,00 доларів
США строком по 05 березня 2015 р., а
позичальник прийняв на себе
зобов'язання сплачувати проценти за
користування кредитом у розмірі 13,75 %
річних та здійснювати повернення
кредиту щомісячними платежами (а.с. 5-7).

14 червня 2012 року банк та позичальник
уклали додаткову угоду до кредитного
договору № КД 014/3144/05-2/2/5, за умовами
якої сторони дійшли згоди врегулювати
заборгованість позичальника, строк
сплати якої настав, а також визначили
датою остаточного погашення кредиту - 05
грудня 2021 р. (а.с. 88-11).

Банк свої зобов'язання належно виконав,
07 березня 2008 р. надав кредит (а.с. 15-16).

06 березня 2008 року для забезпечення
виконання зобов'язань за кредитом
Банком укладено із ОСОБА_8, та ОСОБА_9
договір іпотеки №КД 014/3144/05-2/2 - МСБ (а.с.
12-14).

В п. 1.1 договору передбачено, що іпотека
забезпечує вимоги кредитного договору
та додаткових угод до нього, що можуть
бути укладені в подальшому, за умовами
яких Позичальник зобов'язується перед
Іпотекодержателем повернути кредит в
розмірі 40 000,00 доларів США, сплатити
проценти за його користування,
комісійну винагороду, неустойку (пеню,
штрафи), в розмірі, строки та у випадках
передбачених договором, а також
виконати інші умови кредитного
договору та відшкодувати
іпотекодержателю всі можливі збитки,
понесені ним внаслідок невиконання чи
неналежного виконання умов договору.

За п.1.2 договору предметом іпотеки є
нерухоме майно, а саме: трикімнатна
квартира, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, житловою площею 47,7 кв.м.,
загальною площею 69,1 кв. м, яка
складається з: коридора 1 - 8,5 кв. м,
вбиральні 2 кв. м, шафи 8-1,4 кв. м, балкона -
0,9 кв.м та належить іпотекодавцям на
праві приватної власності ( свідоцтво
про право власності на нерухоме майно,
видане Управлінням ЖКГ м. Нікополя 22
вересня 2004 р., зареєстроване в КП
Нікопольське МБТІ 29 жовтня 2004 року в
реєстровій книзі №53, запис №13623-ЖКГ а.с.
12-14).

Для забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором позивач також
уклав із ОСОБА_4 договір поруки
№12/3144/05-9/2 від 07 серпня 2009 року, згідно
якого відповідач взяла на себе
солідарну відповідальність при
невиконанні кредитного договору (а.с.
43-46).

Суд встановив, що ОСОБА_7 не виконала
належним чином зобов'язання по
кредитному договору внаслідок чого
станом на 17 липня 2013 року утворилася
заборгованість по кредиту яка
складається з:

- пені за порушення строків
повернення кредитних коштів та сплати
відсотків у розмірі - 13,63 доларів США (що
в національній валюті складає 108,94 грн.);

- штрафу за порушення строків
повернення кредитних коштів та сплати
відсотків у розмірі - 785,67 доларів США (в
національній валюті - 6 279,86 грн.);

- заборгованості за процентами у
розмірі - 3 981,22 доларів США ( в
національній валюті -31 821,89 грн.);

- поточна заборгованість за кредитом,
яка підлягала достроковому стягненню у
розмірі - 37 573,87 доларів США ( в
національній валюті - 300 327,94 грн.), а
всього - 42 354,39 доларів США (станом на 11
грудня 2013 року в національній валюті
борг складає 338 538,63 грн. а.с. 22-25).

Ст.6 договору іпотеки сторони
передбачили право іпотекодержателя у
випадку невиконання зобов'язань за
Кредитним договором , у тому числі, якщо
кінцевий термін повернення кредиту - ще
не настав, звернути стягнення на
предмет іпотеки, реалізувати його
відповідно та за рахунок вирученої від
реалізації Предмета іпотеки суми
переважно перед іншими кредиторами
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням юбов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, пов'язаних з
реалізацією предмета іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
"Про іпотеку", у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

По кредитному договору банк надає
грошові кошти позичальнику в розмірі і
на умовах, передбачених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит і сплатити відсотки за його
користуванням( ст. 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку,
поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником, у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором, як солідарні
боржники (ст.ст. 553, 554 ЦК України).

В скарзі апелянт зазначає, що позивач
своєчасно не інформував її стосовно
заборгованості ОСОБА_7, тому він
розцінює такі дії , як умисне
збільшення його відповідальності , як
поручителя, що тягне за собою
припинення поруки відповідно до ч.1
ст.559 ЦК України. Однак такі висновки
протирічать Закону та умовам
укладеного сторонами договору.

Порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності (ч. 1 ст. 559 ЦК України).

Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ від 30
березня 2012 року № 5 "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" судам
роз'яснено, що обсяг зобов'язання
поручителя визначається як умовами
договору поруки, так і умовами
основного договору, яким визначено
обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель.

Як слідує із кредитного договору- п.7.2.,
10.2., додаткової угоди укладеної за
участю ОСОБА_4(а.с.5-11), 2.4, 3.4 - договору
поруки сторони узгодили умови
погашення кредитних зобов'язань в тому
числі неустойки ( штрафу, пені),
поручитель зобов'язався самостійно
контролювати дотримання та своєчасне
виконання боржником кредитного
зобов'язання. Крім того у п. 3.4 договору
поруки сторони узгодили , що у випадку
невиконання боржником повністю або
частково всіх або окремих боргових
зобов'язань перед банком за кредитним
договором, банк має право звернутися до
поручителя з письмовою вимогою про
виконання боргових зобовязань в
повному обсязі чи в частині, отже
сторони не предбачали обов'яковість
направлення банком поручителю
письмової вимоги при утворенні
заборгованості за кредитом.

Позивач використав таке право, 22 липня
2013 року відповідачам було направлено
письмові вимоги про необхідність
виконання зобов'язань, щодо погашення
кредиту (а.с 17-21).

З урахуванням викладеного, при
вирішенні спору, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують підстав стягнення
кредитної заборгованості з поручителя.

При розгляді спору, суд І інстанції в
повному обсязі з'ясував права та
обов'язки сто рін, перевірив доводи,
обставини справи, надав їм належну
оцінку і постановив рішення, яке
відповідає вимогам Закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5- відхилити.

Заочне рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 11 грудня 2013 року по
цивільній справі за позовом публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 про стягнення заборгованості та
звернення стягнення - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

С у д д і: