У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Ситнік О.М., розглянувши
касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» на рішення
апеляційного суду Одеської області від
16 вересня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Закритого акціонерного
товариства «Диканський завод
продтоварів «Промінь» про стягнення
заборгованості за кредитним договором;
за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про припинення
договору поруки; за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» про
визнання договорів поруки припиненими,

в с т а н о в и в:

У червні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль»
(далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»)
звернулося до суду з позовом, у якому
зазначало, що 28 грудня 2007 року між ним
та Закритим акціонерним товариством
«Диканський завод продтоварів
«Промінь» (далі - ЗАТ «Диканський завод
продтоварів «Промінь») укладено
кредитний договір № 010/07-2/739, відповідно
до умов якого останньому надано кредит
у розмірі 500 тис. грн зі сплатою 17 %
річних строком до 27 жовтня 2011 року.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 28
грудня 2007 року між банком та ОСОБА_3,
ОСОБА_4 укладено договори поруки.

У зв'язку з неналежним виконанням ЗАТ
«Диканський завод продтоварів
«Промінь» умов кредитного договору
станом на 01 червня 2012 року
утворилася заборгованість у розмірі 317
897 грн 48 коп., з якої: 292 тис. грн -
заборгованість за кредитом, 4482 грн 70
коп. - заборгованість за процентами,
проценти за період з 30 квітня 2012 року по
21 травня 2012 року - 271 грн 26 коп., пеня
- 21 143 грн 52 коп.

Просило стягнути вказану
заборгованість солідарно з
відповідачів.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із
зустрічними позовами до ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» про визнання
договорів поруки від 28 грудня
2007 року припиненими з 01 серпня 2008 року,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що банк
без їх згоди збільшив процентну ставку
за користування кредитом. Крім того,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечували проти
того, що вони підписували додаткові
договори від 10 липня 2008 року до
договорів поруки від 28 грудня 2007 року,
якими збільшено обсяг їх
відповідальності перед банком за
кредитними зобов'язаннями у вигляді
підвищення процентної ставки за
користування кредитом з 15 % до 17 %
річних.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 30 жовтня 2013 року
позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ЗАТ «Диканський завод
продтоварів «Промінь» на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 317 897 грн 48 коп., з якої: 292 тис.
грн - заборгованість за кредитом, 4482 грн
70 коп. - заборгованість за процентами,
проценти за період з 30 квітня 2012 року по
21 травня 2012 року - 271 грн 26 коп.,
пеня - 21 143 грн 52 коп. Вирішено питання
про розподіл судових витрат. У
задоволенні зустрічних позовів
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 16 вересня 2014 року рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 30 жовтня 2013 року скасовано, позов
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено
частково. Стягнуто з ЗАТ «Диканський
завод продтоварів «Промінь» на користь
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 317 897 грн 48 коп., з якої: 292 тис.
грн - заборгованість за кредитом, 4482 грн
70 коп. - заборгованість за процентами,
проценти за період з 30 квітня 2012
року по 21 травня 2012 року - 271 грн 26 коп.,
пеня - 21 143 грн 52 коп. У іншій
частині позову ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» відмовлено. Зустрічні позови
ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено. Визнано
припиненими з 01 серпня 2008 року поруки
за договорами поруки від 28
грудня 2007 року. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль», посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Апеляційний суд обґрунтовано
задовольнив зустрічні позови та
відмовив банку у позові до поручителів
відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України,
оскільки банком не надано доказів, що
він збільшив процентну ставку за
кредитним договором від 28 грудня 2007
року за згодою поручителів.
Апеляційний суд правильно застосував
при вирішенні справи ст. 146 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків суду вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному
товариству «Райффайзен Банк Аваль» у
відкритті касаційного провадження у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Закритого акціонерного товариства
«Диканський завод продтоварів
«Промінь» про стягнення
заборгованості за кредитним договором;
за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» про припинення
договору поруки; за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» про
визнання договорів поруки припиненими.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік