Справа № 368/533/14-ц
Провадження № 236824514
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"24" червня 2014 р.
м. Кагарлик Київської
області

Кагарлицький районний суд Київської
області в складі:

Головуючого: судді
Закаблук О.В.

При секретарі:
Лєвшин Н.О.

З участю сторін:

Позивачки:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

27.03.2014 року на адресу
Кагарлицького районного суду
Київської області надійшла позовна
заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів, в якій
позивачка просить суд винести рішення,
яким:

- шлюб між нею, ОСОБА_1, та
відповідачем, ОСОБА_2, зареєстрований 01
серпня 2009 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Голосіївського
районного управління юстиції в м.
Києві, актовий запис за № 119052 -
розірвати;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь
аліменти на утриманні неповнолітньої
дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій
грошовій формі 1300 гривень щомісяця,
починаючи стягувати від дня
пред»явлення позову до суду і до
досягнення дочкою повноліття.

31.03.2014 року Кагарлицьким районним
судом винесено постанову про відкриття
провадження у справі та призначено
справу до розгляду на 16.04.2014 року.

16.04.2014 року слухання справи було
відкладено на 29.04.2014 року в зв»язку з
неявкою сторін по справі.

29.04.2014 року слухання справи
відкладено до 07.05.2014 року в зв»язку з
неявкою відповідача.

07.05.2014 року слухання справи
відкладено до 24.06.2014 року в зв»язку з
неявкою сторін по справі.

В судовому засіданні, яке
відбулося 24.06.2014 року позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги уточнила в частині
стягнення аліментів, та просила суд
стягувати аліменти в розмірі 14 від всих
видів заробітку (доходу) відповідача, в
решті позов підтримала.

На запитання суду позивачка
ОСОБА_1 відповіла наступне:

Шлюб вона розриває вперше. Шлюбні
відносини припинено вже як на протязі
більше 6 місяців. Після розірвання
шлюбу залишається на прізвищі
«ОСОБА_1». Неповнолітня дитина буде
проживати з нею.

Відповідач фізично здоровий,
іншої сім»ї немає, утриманців інших
немає, працює на ТОВ «Ягуар» майстром.

Відповідач знає про судовий
розгляд справи, проте просто не бажає
приїздити до суду, мотивуючи
зайнятістю на роботі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання, яке відбулося 24.06.2014 року не
з»явився, хоча повідомлявся судом
належним чином про день, час та місце
слухання справи.

Суд, вислухавши позивачку ОСОБА_1
яка уточнила позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку щодо задоволення
уточненого позову шляхом винесення
заочного рішення, обґрунтовуючи своє
рішення наступним.

Що стосується винесення заочного
рішення, то, відповідно, враховуючи
вищевикладені обставини судом
винесено ухвалу про проведення
заочного розгляду справи на підставі
Глави 8 ЦПК - «Заочний розгляд справи».

Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки або
якщо зазначені ним причини визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 був повідомлений
судом про день, час та місце слухання
справи.

Позивачка ОСОБА_1 не заперечувала проти
винесення заочного рішення.

Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний
розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд
справи та ухвалення рішення
проводяться за загальними правилами з
винятками і доповненнями, встановлених
цією главою.

Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та
змістом заочне рішення повинно
відповідати вимогам, встановленим ст.
ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у
ньому має бути зазначено строк і
порядок подання заяви про його
перегляду.

Обґрунтування судом рішення в частині
розірвання шлюбу.

Що стосується фактичних обставин
справи, то судом встановлено наступне.

01 серпня 2009 року між позивачкою, -
ОСОБА_1 та відповідачем, - ОСОБА_2 було
укладено шлюб.

Даний факт підтверджується свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_3, яке видане 01
серпня 2009 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Голосіївського
районного управління юстиції у м.
Києві, з якого видно, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець село Гребені
Кагарлицького району Київської
області та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженка місто Потсдам, Федеративна
Республіка Німеччина, зареєстрували
шлюб 01 серпня 2009 року, про що в Книзі
реєстрації шлюбів 01 серпня 2009 року
зроблено відповідний актовий запис за
№ 629.

Прізвище після реєстрації шлюбу:

чоловіка - «ОСОБА_2».

дружини - «ОСОБА_1».

Від спільного шлюбу сторони мають
малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Даний факт підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_4, яке видане
відділом реєстрації актів цивільного
стану Голосіївського районного
управління юстиції у м. Києві, з якого
видно, що ОСОБА_3 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, про що в Книзі
реєстрації народжень 16 січня 2010 року
зроблено відповідний актовий запис за
№ 64.

В графі «батько» зазначений
відповідач, - ОСОБА_2.

В графі «мати» зазначена позивачка -
«ОСОБА_1».

Станом на даний час малолітня дитина, -
ОСОБА_3 проживає спільно з матір»ю,
позивачкою по справі, - ОСОБА_1.

Як встановлено судом в судовому
засіданні з пояснень позивачки,
спільне життя у сторін не склалося,
через протирічивість поглядів на
життя, несумісність характерів.

Часті сварки в сім'ї призвели до того,
що подальше спільне життя і збереження
шлюбу стало суперечити інтересам
сторін по справі, та інтересам
малолітньої дитини.

В процесі спільного проживання сторони
стали байдужими один до одного,
утратили почуття любові, що є
обтяжливим для них обох.

Позивачка ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2
на даний час, на протязі більше 6 місців
шлюбних стосунків не підтримують,
спільного господарства та сімейного
бюджету не мають.

На думку суду, шлюб сторін носить
формальний характер, при його
фактичному розпаді, примирення між
сторонами, не зважаючи на зусилля суду,
неможливе.

Спору у сторін що до місця проживання
дитини немає, за спільною згодою сторін
вона залишиться проживати з
позивачкою, - ОСОБА_1

Норми матеріального права, застосовані
судом при вирішенні спору.

Згідно ч. З ст. 105 Сімейного кодексу
України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя..

Суд у відповідності до ч. 2 статті 112
Сімейного Кодексу України постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму
Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р.
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» проголошена
Конституцією України охорона сімї
державою полягає, зокрема, в тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму
Верховного суду України №11 від 21.12.2007р.
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» при
вирішенні спору про місце проживання
дитини належить звертати особливу
увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із
батьків вона бажає проживати. Судам
слід враховувати також положення ст. 160
СК, якою передбачено, що місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків, яка досягла десяти років, - за
спільною згодою батьків та самої
дитини, а місце проживання дитини, яка
досягла чотирнадцяти років,
визначається нею самою.

У зв'язку з чим, суд вважає, визначення
місця проживання дитини з матір'ю не
буде суперечити інтересам дитини.

Судові витрати.

Що стосується судових витрат, то дане
питання врегульовано ст. 88 ЦПК України,
проте, зважаючи на ту обставину, що
позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
просить суд не стягувати судові
витрати з відповідача ОСОБА_2, тому
судові витрати суд не стягує з
відповідача ОСОБА_2 на користь
позивачки ОСОБА_1.

Обґрунтування судом рішення в частині
стягнення аліментів.

Фактичні обставини справи, встановлені
судом.

01 серпня 2009 року між позивачкою, -
ОСОБА_1 та відповідачем, - ОСОБА_2 було
укладено шлюб.

Даний факт підтверджується свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_3, яке видане 01
серпня 2009 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Голосіївського
районного управління юстиції у м.
Києві, з якого видно, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець село Гребені
Кагарлицького району Київської
області та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженка місто Потсдам, Федеративна
Республіка Німеччина, зареєстрували
шлюб 01 серпня 2009 року, про що в Книзі
реєстрації шлюбів 01 серпня 2009 року
зроблено відповідний актовий запис за
№ 629.

Прізвище після реєстрації шлюбу:

чоловіка - «ОСОБА_2».

дружини - «ОСОБА_1».

Від спільного шлюбу сторони мають
малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Даний факт підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_4, яке видане
відділом реєстрації актів цивільного
стану Голосіївського районного
управління юстиції у м. Києві, з якого
видно, що ОСОБА_3 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, про що в Книзі
реєстрації народжень 16 січня 2010 року
зроблено відповідний актовий запис за
№ 64.

В графі «батько» зазначений
відповідач, - ОСОБА_2.

В графі «мати» зазначена позивачка -
«ОСОБА_1».

Станом на даний час малолітня дитина, -
ОСОБА_3 проживає спільно з матір»ю,
позивачкою по справі, - ОСОБА_1.

Як встановлено судом в судовому
засіданні, відповідач ОСОБА_2 на даний
час участі у вихованні дитини, яка
знаходиться на повному утриманні
позивачки ОСОБА_1 не приймає,
матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає, в зв»язку з чим
позивачці ОСОБА_1 приходиться
самотужки утримувати дитину.

Норми матеріального права, зокрема,
норми СК України, які були застосовані
судом при вирішенні спору щодо:

- стягнення аліментів на дитину:

Так, згідно з ст.. 180 СК України батьки
зобов»язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Суд наголошує на тій обставині, що
обов'язок батьків утримувати свою
неповнолітню дитину належить до
конституцій них обов'язків і
передбачений ч. 2 статті 51 Конституції
України від 28 червня 1996 року відповідно
до якої батьки зобов'язані утримувати
дітей до їх повноліття.

Підставою для виникнення права
неповнолітньої дитини на утримання від
батьків є сукупність юридичних фактів:

- наявність споріднення. В даному
випадку споріднення доведено
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_4, яке видане відділом реєстрації
актів цивільного стану Голосіївського
районного управління юстиції у м.
Києві, з якого видно, що ОСОБА_3
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, про що
в Книзі реєстрації народжень 16 січня 2010
року зроблено відповідний актовий
запис за № 64.

В графі «батько» зазначений
відповідач, - ОСОБА_2.

В графі «мати» зазначена позивачка -
«ОСОБА_1».

- недосягнення дитиною, - ОСОБА_3
повноліття, тобто вісімнадцятирічного
віку.

Враховуючи вищевикладене, відповідач
по справі, - ОСОБА_2 зобов»язаний
утримувати свою дитину, - дочку ОСОБА_3
шляхом сплати аліментів до досягнення
дитиною, - ОСОБА_3 18 - ти річного віку,
тобто, до досягнення його дочкою
повноліття, - до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Визначення розміру аліментів у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини є найбільш розповсюдженим
способом визначення розміру аліментів.

До переваг цього способу належать, по -
перше, відсутність необхідності
переглядати суму аліментів кожного
разу, як змінюється дохід (заробіток)
платника аліментів, по - друге,
відсутність потреби у проведенні
індексації.

Що стосується розміру частки, яку
необхідно стягувати з відповідача, то
згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу
України частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів, які
необхідно стягувати з відповідача,
судом було враховано наступні
обставини, які зазначені в ст. 182 СК
України:

- дитина, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому
потребує значних коштів на утримання.

- відповідач ОСОБА_2 фізично здоровий,
працездатного віку, працює на ТОВ
«Ягуар» майстром, іншими аліментними
зобов»язаннями не обтяжений, інших
утриманців немає.

Отже, враховуючи вищевикладене, та ту
обставину, що позивачка ОСОБА_1 просить
стягувати аліменти в частці від доходу
відповідача, суд прийшов до висновку
щодо стягнення аліментів щомісячно, в
фіксованій частці від всих видів
заробітку (доходів) відповідача в
розмірі 1/4 частки від його доходу, але
не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу
України аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову, тобто, в даному
випадку слід стягувати аліменти з
03.03.2014 року.

Судові витрати.

При вирішенні питання про стягнення
судових витрат суд керувався ч. 3 ст. 88
ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Так, позивачка ОСОБА_1 є особою, яка
звільнена від сплати судового збору, як
особа, звільнена від сплати судового
збору при подачі позовної заяви про
стягнення аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 не входить до кола
осіб, які звільнені від сплати судового
збору.

Уточнені позовні вимоги позивачки
ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладені обставини
справи, що стосується судового збору,
суд, керуючись ч. 3 ст. 88 ЦПК України
приходить до висновку щодо стягнення з
ОСОБА_2, на користь держави 243 грн. 60 коп.
судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 01 серпня 2009 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Голосіївського районного
управління юстиції між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем село Гребені
Кагарлицького району Київської
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженкою місто Потсдам, Федеративна
Республіка Німеччина, паспорт серії
НОМЕР_5, виданий 14 серпня 2003 року
Голосіївським РУ ГУ МВС України в місті
Києві, ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3, яке
видано 01 серпня 2009 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Голосіївського районного управління
юстиції у м. Києві, актовий запис № 629, -
розірвати.

Після вступу рішення в законну силу
ОСОБА_1 залишити прізвище, - «ОСОБА_1».

Місцем проживання неповнолітньої
дитини, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво
про народження серії НОМЕР_4, видане 16
січня 2010 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Голосіївського
районного управління юстиції у м.
Києві, визначити місцем проживання
матері, - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки
місто Потсдам, Федеративна Республіка
Німеччина, паспорт серії НОМЕР_5,
виданий 14 серпня 2003 року Голосіївським
РУ ГУ МВС України в місті Києві,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця село Гребені Кагарлицького
району Київської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
щомісячно, аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки місто Потсдам,
Федеративна Республіка Німеччина,
паспорт серії НОМЕР_5, виданий 14 серпня
2003 року Голосіївським РУ ГУ МВС України
в місті Києві, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, на утримання дитини:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про
народження серії НОМЕР_4, видане 16 січня
2010 року відділом реєстрації актів
цивільного стану Голосіївського
районного управління юстиції у м.
Києві, в розмірі 14 частини всіх видів
заробітку, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
відповідного віку, починаючи з дня
подання заяви, - з 27.03.2014 року, до
повноліття дитини, - ОСОБА_3, - до
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Допустити негайне виконання рішення
суду у частині стягнення аліментів у
межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця село Гребені Кагарлицького
району Київської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь держави 243 грн. 60 коп. судових
витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути по дано протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до ч. 1 ст.223 ЦПК України.

Суддя: О. В. Закаблук