У Х В А Л А

про забезпечення позову

28 жовтня 2014 року

м. Одеса

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси Донцов Д.Ю.,
розглянувши клопотання позивача,
ОСОБА_1, про забезпечення позову по
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_1, Басович В`ячеслава
Олександровича до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана позовна заява
в якій позивачі просять стягнути на
свою користь солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 заборгованість за договорами
позики у розмірі 224000,00 грн. та у розмірі
3110000,00 грн.

Разом з позовною заявою позивачем -
ОСОБА_1 подано клопотання про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на нерухоме майно: квартиру
АДРЕСА_1, яка налужить ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі-продажу №490
від 11 березня 2014 року, зареєстрованого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4

В обґрунтування заявленого клопотання
ОСОБА_1 зазначає, що відповідач, ОСОБА_2
отримав 23.01.2011 року від неї позику у
розмірі 224000,00 грн. На вимогу позивача,
відповідач кошти не повертає.
Враховуючи, що позика була отримана
ОСОБА_2 в період перебування у шлюбі з
ОСОБА_3, за наявності її згоди як одного
з подружжя і були використані в
інтересах сім`ї, на підвищення
добробуту родини, відповідачі у справі
несуть солідарний обов’язок з
повернення позики. З огляду на те, що
відповідач не реагує на вимогу по
поверненню позики та не має наміру
повернути заборгованість, позивач
вважає, що невжиття заходів
забезпечення позову в подальшому
значно утруднить або взагалі
унеможливить виконання рішення суду, у
випадку задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи в межах
клопотання позивача про забезпечення
позову, суд вважає можливим
задовольнити клопотання з наступних
підстав.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань
цивільного судочинства слугує зокрема
те, що відповідно до ст.124 Конституції
України судові рішення є
обов’язковим до виконання на всій
території України.

Таким чином, порушене, невизнане,
оспорювань право особи буде захищене
та відновлене тільки після реального
виконання рішення суду, яким спір буде
вирішено по суті.

Відповідно до статей 151-153 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
Кодексом заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Позов
забезпечується зокрема шляхом
накладення арешту на майно.
Відповідно ст.ст.151, 152 ЦПК країни, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може забезпечити позов забороною
вчиняти певні дії, якщо не забезпечення
позову у такий спосіб може зробити
неможливим або ускладнити виконання
рішення суду по справі.

Види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно п.4 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову» №9 від 22.12.2006 р., розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про
задоволення позову; з’ясувати обсяг
позовних вимог, дані про особу
відповідача, а також відповідності
виду забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулася з
такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв’язку з із застосуванням
відповідних заходів.

Проаналізувавши зміст позовних вимог,
розглянувши подане клопотання про
вжиття заходів забезпечення позову,
виходячи із пов’язаності заходів
забезпечення позову з його предметом,
співмірності таких заходів заявленим
позовним вимогам і відповідності виду
забезпечення позову позовним вимогам,
суд вважає, що клопотання про
забезпечення позову підлягає
задоволенню, оскільки у суду є всі
підстави вважати, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити або
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадження якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України,
суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача, ОСОБА_1, про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовною заявою ОСОБА_1,
Басович В`ячеслава Олександровича до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики – задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2
(реєстраційний номер 01), яка
належить ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу №490 від 11 березня 2014
року, зареєстрованого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5 –денний
строк з дня проголошення ухвали заяви
про апеляційне оскарження. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Виконання ухвал з питань забезпечення
позову здійснюється негайно в порядку,
встановленому законом для виконання
судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Суддя