Дата документу 25.09.2014 Справа № 554/6977/14-ц
Провадження № 2/554/2469/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року Октябрський районний
суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

при секретарі - Роєнко О.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

адвоката позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_5, третя особа -приватний
нотаріус Полтавського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
усунення від права на спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2014 року до Октябрського
районного суду м. Полтави звернувся
ОСОБА_1 із вказаною позовною заявою,
відповідно до якої прохав суд усунути
ОСОБА_5 від права на спадкування після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказував, що з ОСОБА_7, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, він перебував у
шлюбі. Від шлюбу з нею в нього
залишилося двоє дітей - ОСОБА_8 та
неповнолітній ОСОБА_9. Після смерті
дружини відкрилася спадщина. Заповіту
покійна не склала. Спадкоємцями за
законом є: позивач ОСОБА_1, як чоловік,
сини ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також рідний
батько померлої - ОСОБА_5 Всі спадкоємці
за законом є, в силу положень ст. ст. 1268,
1269 ЦК України, такими, що прийняли
спадщину. Також, позивачем зазначено,
що шлюб між батьками померлої ОСОБА_7
(Спадкодавця) був розірваний за
рішенням суду у 1973 році за ініціативою
дружини, через негативне ставлення
чоловіка (ОСОБА_5.) як до дружини так і до
дітей (дочки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_11.). З
тих пір ОСОБА_5 не турбувався про життя
ОСОБА_7 Позивач вважає, що відповідач
ОСОБА_5 має бути усунений від права на
спадкування за законом після померлої
дочки ОСОБА_7, оскільки за її життя та
під час її тяжкої хвороби (коли
Спадкодавець особливо потребувала
догляду), він ухилявся від надання їй
необхідної допомоги. Вказане і стало
підставою звернення позивача до суду з
даним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримали в повному обсязі, прохали
суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання
не прибув. Його представники за
довіреністю ОСОБА_3 та ОСОБА_12 проти
задоволення позову заперечували,
прохали суд відмовити в його
задоволенні.

Третя особа по справі - приватний
нотаріус Полтавського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 у судове
засідання не прибула, про день, час та
місце розгляду справи була повідомлена
належним чином.

Відповідно до наявного в справі
письмового заперечення на позов та
письмових пояснень відповідач ОСОБА_5
вказував на недоведеність позивачем
факту безпорадного стану ОСОБА_7
(Спадкодавця), недоведеність факту
ненадання ним допомоги ОСОБА_7 Навпаки,
відповідач зазначав, що надавав
допомогу ОСОБА_7 та її сім'ї, що
виражалася у наступному: надання їм у
користування належної йому дачі;
надання ОСОБА_1 довіреності на
користування рахунками, належними
ОСОБА_5 в Україні; возив сім'ю ОСОБА_1 на
відпочинок до пляжу, на дачу, привозив
їм до дому ягоди та фрукти з дачі.
Відповідач також вказував, що коли
ОСОБА_7 у другий раз необхідно було
лікувати в Ізраїлі, він виїздив до
Ізраїлю з нею, де жив у квартирі свого
сина (брата ОСОБА_7.); брат ОСОБА_7
надавав великі кошти на її лікування,
турбувався про все необхідне для того,
щоб ОСОБА_7 була якомога більше
забезпеченою, отримувала пенсію; брат
також спілкувався з лікарями.
Відповідач зазначав, що він також
відвідував ОСОБА_7 у лікарні, отримував
дозволи на необхідні ліки та медичну
техніку для ОСОБА_7 Вказував, що
протягом всього життя він мав
спілкування з дочкою.

Щодо наявного у справі зустрічного
позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про усунення
від права на спадкування, - то під час
розгляду справи представник ОСОБА_5 за
довіреністю подав до суду заяву про
залишення зустрічного позову без
розгляду.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши матеріали справи,
дослідивши зібрані по справі докази,
заслухавши пояснення допитаних
свідків, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 з ОСОБА_7, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (згідно з наявної у
матеріалах справи копії свідоцтва про
смерть), перебував у зареєстрованому
шлюбі. Від даного шлюбу в нього
залишилося двоє дітей - ОСОБА_8 та
неповнолітній ОСОБА_9. Вказане
встановлено судом в порядку розгляду
справи по суті та не заперечується
сторонами по справі.

Судом також встановлено, що відповідач
ОСОБА_5 є рідним батьком ОСОБА_7, згідно
з свідоцтва про народження ОСОБА_7
серії НОМЕР_1, копія якого наявна в
матеріалах справи.

За життя Спадкодавцем ОСОБА_7 заповіт
складено не було.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася
спадщина.

Статтею 1261 ч. 1 ЦК України передбачено,
що у першу чергу право на спадкування
за законом мають діти спадкодавця, у
тому числі зачаті за життя спадкодавця
та народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

В даному випадку спадкоємцями першої
черги за законом є: ОСОБА_1 (позивач,
чоловік Спадкодавця), діти Спадкодавця
ОСОБА_8, ОСОБА_9, а також ОСОБА_5 (рідний
батько Спадкодавця).

Позивач прохав суд усунути від права на
спадкування за законом ОСОБА_5.
оскільки останній ухилявся від надання
допомоги Спадкодавцю ОСОБА_7, яка через
тяжку хворобу, була у безпорадному
стані.

Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухиляється від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Постановою № 7 від 30.05.2008 р. (пункт 6)
Пленум Верховного Суду України "Про
судову практику у справах про
спадкування" зазначає, що факт ухилення
особи від виконання обов'язку щодо
утримання спадкодавця встановлюється
судом за заявою заінтересованої особи
(інших спадкоємців або територіальної
громади).

При цьому, слід врахувати поведінку
особи, розуміння нею свого обов'язку
щодо надання допомоги, її необхідність
для існування спадкодавця, наявність
можливості для цього та свідомого
невиконання такою особою
встановленого законом обов'язку.

Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК
України стосується всіх спадкоємців за
законом, зокрема й тих, які відповідно
до Сімейного Кодексу не були
зобов'язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи,
зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування.

Вимога про усунення спадкоємця від
права на спадкування може бути
пред'явлена особою, для якої таке
усунення породжує пов'язані зі
спадкуванням права та обов'язки,
одночасно з її позовом про одержання
права на спадкування з підстав,
визначених у частині другій статті 1259
ЦК України.

З аналізу медичної документації,
наданої позивачем, а саме Виписного
епікризу, наданого медичним центром
«Реут», що у місті Тель-Авів (Ізраїль),
на дату госпіталізації ОСОБА_7 - 11.07.2011
року, судом встановлено наступне.

У 2009 році ОСОБА_7 перенесла операцію у
зв'язку із захворюванням на рак та в
подальшому проходила хіміотерапію.

15.12.2010 року була госпіталізована в
медичний центр «Іхілов» (м. Тель-Авів,
Ізраїль).

25.03.2011 року була виписана з медичного
закладу.

11.07.2011 року ОСОБА_7 знову була
госпіталізована в медичний центр
«Іхілов»

(м. Тель-Авів, Ізраїль).

Як зазначено в Виписному епікризі
ОСОБА_7 поступила до центру на
реабілітаційне лікування у зв'язку з
проблемами повсякденного
обслуговування з підозрою на
плевральну коллекцію та спонтанний
пневмоторакс. При загальному огляді
виявлено порушення чутливості нижніх
кінцівок. В графі функціональний
статус зазначено: пересувається в
інвалідному виску на невелику
відстань; постійно отримує кисень
через спеціальну маску; можлива
лікувальна хода з ходунками під
безпосереднім наглядом та підтримкою;
потребує допомоги при одяганні,
здійсненні гігієни тіла, при вставанні,
перевертанні у ліжку, при зміні
положення тіла; потрібен постійний
контроль над сфінктерами.

В виписному епікризі зазначено
діагнози: реабілітаційна терапія,
розлад руху та балансування, неповна
параплегія Т10, паранеопластична
полінейропатія, метастатичний рак
яєшників, двосторонній торакоцентез у
зв'язку з плевральним ексудатом,
двосторонній талькаж і плевродез,
анемія, перманентна оксігенація,
тромбоцитопенія, реактивна депресія.

Таким чином, ОСОБА_7 перебувала на
період госпіталізації (з 11.07.2011 року) до
самої смерті у безпорадному стані, що
зумовлений тяжкою хворобою, в силу чого
остання не могла самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребувала стороннього догляду,
допомоги та піклування.

Суд бере до уваги лише ті докази, що
надані сторонами по справі в
підтвердження факту здійснення
безпосереднього догляду за
Спадкодавцем, які мали місце саме за
життя останньої та з моменту
госпіталізації до медичного центру
«Реут» (м. Тель-Авів, Ізраїль) - 1107.2011
року, оскільки судом встановлено, та
підтверджено доказами по справі, що
саме в цей період Спадкодавець була у
безпорадному стані.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 ЦПК
України. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі виникає спір.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів і висновків експертів.

З матеріалів справи та пояснень
учасників процесу, суд встановив, що на
час коли Спадкодавець ОСОБА_7
потребувала допомоги, відповідач
ОСОБА_5 мав змогу її надавати, як
фізично так і матеріально.

Факт того, що ОСОБА_5 на час лікування
проживав в Ізраїлі (місто Тель-Авів)
підтверджено показам як самого
відповідача, так і письмовими
поясненнями ОСОБА_13 (тітки позивача
ОСОБА_1.) та письмовими поясненнями
ОСОБА_11 (сина відповідача).

Матеріально відповідач ОСОБА_5 також
був забезпечений, що не заперечувалося
останнім. З його письмових пояснень
вбачається що він мав грошові рахунки,
працював, мав у власності нерухомість,
тощо.

Фізичних перешкод у відповідача
надавати допомогу та піклуватися про
Спадкодавця ОСОБА_7 судом не
встановлено.

На думку суду, проживаючи у тому ж місті
зі Спадкодавцем ОСОБА_7, ОСОБА_5 мав
змогу навідуватися до неї взагалі, а
також навідуватися якомога частіше,
оскільки Спадкодавець ОСОБА_7
потребувала постійного догляду.

В підтвердження факту ненадання
відповідачем Спадкодавцю ОСОБА_7
допомоги у період, коли вона такої
потребувала, позивачем надані письмові
пояснення наступних осіб.

Так, ОСОБА_13 (тітка ОСОБА_1.) пояснила, що
за час лікування дочки ОСОБА_7 в Ізраїлі
ОСОБА_5 не навідувався до неї, хоча він
проживав в Ізраїлі у місті Тель-Авів.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_14
(колега, знайома сім'ї ОСОБА_7) пояснила,
що під час перебування ОСОБА_7 на
лікуванні в Ізраїлі вони продовжували
спілкування. Остання ніколи не
розповідала про свого батька ОСОБА_5

ОСОБА_15 (знайома сім'ї ОСОБА_7), ОСОБА_16
(знайома ОСОБА_7.), ОСОБА_17, ОСОБА_18 (друзі
сім'ї ОСОБА_7), ОСОБА_19, ОСОБА_20 (знайомі
сім'ї ОСОБА_7) у своїх письмових
поясненнях зазначали, що ОСОБА_7,
проживаючи в Ізраїлі під час лікування
зі своїм батьком ОСОБА_5, навіть не
спілкувалася з ним. Всі вони вказували,
що під час відвідування ОСОБА_7 у
лікарні не зустрічали там її батька
ОСОБА_5, ОСОБА_7 повідомляла їм, що від
батька допомоги вона не отримує.

Також, судом досліджено письмові
поясненням рідного брата ОСОБА_7 -
ОСОБА_11, який проживав в Ізраїлі в одній
квартирі з ОСОБА_5 та приділяв
найбільшу увагу ОСОБА_7 під її
лікування, як було встановлено судом
під час розгляду справи з показів
свідків та пояснень учасників процесу.
З письмових пояснень ОСОБА_11 судом
встановлено, що він під час її хвороби
піклувався за своєю сестрою, він
забезпечував її всім необхідним, що
підтверджується відповідачем ОСОБА_5
та не заперечується стороною позивача.
Також, ОСОБА_11 у письмових поясненнях
вказував на своє ставлення до позивача
ОСОБА_1 з точки зору його відношення до
ОСОБА_7 Показів відносно піклування
батька ОСОБА_5 за ОСОБА_7 під час її
хвороби, - не надано; ОСОБА_11 вказував
лише на те, що батько ОСОБА_5 допомагав у
похованні ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_21 (близький друг сім'ї
ОСОБА_7) повідомила, що мала спілкування
з ОСОБА_7 по «Skype» під час перебування її
у лікарні в Ізраїлі, і остання
повідомляла, що вона там одна, батько
ОСОБА_5 їй як не допомагав так і не
допомагає. Піклувався про ОСОБА_7 її
брат ОСОБА_11

Свідок ОСОБА_14 (колега по роботі
ОСОБА_7.) у судовому засіданні надала
пояснення, що ОСОБА_7 повідомляла їй, що
з батьком ОСОБА_5 вона була «неблизька».

Свідок ОСОБА_22 (медична сестра)
повідомила, що познайомилася з ОСОБА_7 у
2012 році і весь час її лікування в
Ізраїлі вона проводила разом з нею (два
місяці), з ранку до вечора; ОСОБА_7
померла в неї на очах. Свідок також
повідомила, що проживала в Ізраїлі
разом з її батьком ОСОБА_5 та братом
ОСОБА_11 на квартирі, що наймав ОСОБА_11
Повідомила, що ОСОБА_5 навідував ОСОБА_7,
вони не конфліктували між собою; ОСОБА_5
приносив їсти та купував необхідні
ліки за проханням ОСОБА_22

Свідок ОСОБА_23 (колега по роботі ОСОБА_7,
подруга) повідомила суд,
що вперше дізналась про існування
батька ОСОБА_5 зі слів ОСОБА_7 коли,
остання проживала з ним в Ізраїлі;
раніше ОСОБА_7 про свого батька ОСОБА_5
не розповідала. З розмов з ОСОБА_7
свідку стало відомо, що батько ОСОБА_5
про ОСОБА_7 у лікарні не дбав, за нею
опікувався її рідний брат ОСОБА_11 - вони
були між собою дуже «близькі».

Свідок ОСОБА_24 (доглядач ОСОБА_7 в
Ізраїлі за вимогою ОСОБА_1.) повідомила,
що вона доглядала за ОСОБА_7 в Ізраїлі
майже три місяці - з вересня 2011 по друге
грудня 2011 р., де проживала разом з
ОСОБА_5 та ОСОБА_11 в квартирі, що наймав
ОСОБА_11 Свідок повідомила, що ОСОБА_5
ніколи не приходив та не навідувався до
ОСОБА_7 у лікарню за всі три місяці,
протягом яких вона здійснювала догляд;
відвідував ОСОБА_7 у лікарні її брат -
ОСОБА_11, який і допомагав проводити всі
необхідні процедури.

Свідок ОСОБА_25 (знайома сім'ї ОСОБА_7)
повідомила суд, що про свого батька
ОСОБА_7 ніколи не розповідала; вона
ніколи не була свідком щоб ОСОБА_5
приймав яку-небудь участь в житті сім'ї
ОСОБА_7. Також, свідок повідомила, що
мала розмову з ОСОБА_7 під час її
приїзду у 2011 році до України з Ізраїлю
(остання була вже дуже хворою), з якої
свідок дізналася про те, що ОСОБА_7
проживає в Ізраїлі разом з батьком
ОСОБА_5 і навіть не має бажання з ним
спілкуватися, вони з ним «чужі люди».

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 212 ЦПК
України).

На підставі вище викладеного, суд
дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1
до ОСОБА_5, третя особа - приватний
нотаріус Полтавського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
усунення від права на спадкування, -
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Зустрічний ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про
усунення від права на спадкування -
підлягає залишенню без розгляду у
зв'язку з поданою представником заявою.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати

Керуючись ст. ст. 5, 10, 60, ч. 1 ст. 88, ст. ст.
212, 213 ЦПК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику у справах про спадкування" № 7
від 30.05.2008 р., п. 5 ст. 1224 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа
приватний нотаріус Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про усунення від права на спадкування -
задовольнити повністю.

Усунути від права на спадкування
ОСОБА_5 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_7.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до aпеляційного суду
Полтавської області через Октябрський
районний суд м. Полтави протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СуддяМ. О. Материнко