Справа № 729/724/14
08 серпня 2014 р. м. Бобровиця
Бобровицький районний суд
Чернігівської області
головуючого -судді
за участю позивача ОСОБА_1,
представників відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бобровиця
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, -
Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідача про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою. Свої
вимоги обгрунтовує тим, що згідно
рішення 15 сесії 5 скликання
Марківецької сільської ради від 04.07.2008
року він є власником земельної ділянки
площею 0,2300 га, що підтверджується
Державним актом на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ № 727259, яка
розташована по АДРЕСА_1, НОМЕР_1, с.
Марківці Бобровицького району
Чернігівської області. По - сусідству з
ним розташована земельна ділянка №
НОМЕР_2, власником якої є ОСОБА_4, який
своїми діями перешкоджає йому в
користуванні земельною ділянкою, а
саме проігнорувавши вимоги до
будівництва, він побудував паркан між
земельними ділянками, який заходить за
межу і частково ( 40 см) знаходиться на
його земельній ділянці. Відповідно до
плану меж земельної ділянки, що
зазначений в державному акті на право
власності на земельну ділянку, межа між
сусідніми ділянками є пряма лінія, але
після зведення паркану відповідачем
межа є дугоподібною з випуклістю на
його земельну ділянку. Крім того згідно
плану меж земельної ділянки, який
зазначений в державному акті на його
ім'я, ширина земельної ділянки зі
сторони АДРЕСА_1 становить 17.11 м, а
фактично 16,70 м. Вищезазначене також
підтверджується актами складеними
комісією Марківецької сільради. Таким
чином відповідач незаконно заволодів
частиною належної йому земельної
ділянки шириною 0,41 м при довжині 129,76 м,
що становить площу в 53.3м. Він звертався
до останнього та пропонував йому в
добровільному порядку вирішити дане
питання, але він відмовився. Тому
просить усунути перешкоди у
користуванні належною йому на праві
власності земельною ділянкою в частині
межі, яка поділяє земельні ділянки №
НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 в с.
Марківці Бобровицького району.
Зобов'язати власника земельної ділянки
№ НОМЕР_2 ОСОБА_4 відновити межу між
земельною ділянкою № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1
в с. Марківці, згідно Плану меж
земельних ділянок, який зазначений в
державному акті на право власності на
земельну ділянку. Зобов'язати власника
земельної ділянки № НОМЕР_2 ОСОБА_4
перенести збудований ним паркан на
відстань 0,41 м в бік належної йому
земельної ділянки, тим самим
звільнивши частину належної йому
земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач
вимоги уточнив, просив усунути
перешкоди в користуванні належною йому
земельною ділянкою № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1
в с. Марківці, зобов'язавши відповідача
відновити межу між їх земельними
ділянками, перенесши збудований
останнім паркан на 0,40 м в бік своєї
земельної ділянки. Відносно
користування прибудинковими спорудами
його права зі сторонни відповідача не
порушені, а юристом помилково дані
вимоги вказані в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2
позовні вимоги не визнала і пояснила,
що власником будинку та земельної
ділянки № НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 в с.
Марківці Бобровицького району є її син
- відповідач по справі ОСОБА_4 Дану
садибу він отримав у спадок і межа між
його земельною ділянкою та земельною
ділянкою позивача завжди була
дугоподібною. При виготовленні
державного акту межі земельної ділянки
погоджувались суміжними
землекористувачами в тому числі і
попереднім власником земельної
ділянки по АДРЕСА_1 № НОМЕР_1- ОСОБА_5,
але при обмірах земельної ділянки ПП «
ОСОБА_9», організації, яка виготовляла
відповідну документацію вона присутня
не була. Відповідач повністю
покладався на кваліфікацію
спіціалістів. Проте що будуть
здійснюватись обміри земельних
ділянок відповідача та ОСОБА_1 16 червня
2014 року комісія сільської ради її сина
не повідомляла.

Представник відповідача ОСОБА_3,
позовні вимоги не визнав і пояснив, що
ОСОБА_4 жодним чином не порушивались
права позивача, оскільки відповідних
доказів останнім не надано. Додані до
матеріалів справи акти не
підтверджують порушень зі сторони
відповідача, оскільки обміри земельних
ділянок проводились у відсутності
відповідача і ним не підписані.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він
двічі, 15 квітня 2013 року та 16 червня 2014
року, в складі комісії по
землеупорядкуванню Марківецької
сільської ради проводив обстеження меж
земельних ділянок № НОМЕР_1 власником
якої є ОСОБА_1 та № НОМЕР_2 власником
якої є ОСОБА_4 Однак комісією обміри
були зроблені тільки земельної ділянки
позивача, оскільки саме він звертався з
заявою до сільської ради. При
обстеженні та відповідних замірах було
встановлено викривлення межі
земельної ділянки з боку відповідача.
Таке рішення вони прийняли на підставі
огляду державного акту позивача, який
був наданий безпосередньо ним та копії
державного акту відповідача, який
знаходиться в сільраді. Згідно плану
виданного державного акту ОСОБА_1
ширина земельної ділянки - 17,11 м, а в
натурі 16,70 м., що становить на 40 см.
менше, при довжині 129,76 м. На даній
земельній ділянці встановлений паркан.
Під час обміру земельної ділянки
позивача та обстеження межі суміжних
землевласників був присутній один з
членів сім'ї відповідача, його батько,
який був обізнаний щодо роботи даної
комісії.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 16 червня
2014 року він був членом комісії по
землеупорядкуванню Марківецької
сільради і здійнював обстеження меж
земельних ділянок відповідача та
позивача, але обмір здійснювали тільки
земельної ділянки позивача, згідно
його заяви. Комісією було встановлено
порушення землекористування зі
сторони відповідача, а саме
викривлення межі земельної ділянки зі
сторони останнього на 0,40 м., та
встановлення на ній паркану. При цьому
брались до уваги розміри земельної
ділянки ОСОБА_1, вказані в державному
акті. Під час роботи комісії був
присутній батько відповідача і її
члени неодноразово звертались до
сторін добровільно вирішити дане
питання.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 суду пояснила, що вона тривалий
час проживає по - сусідству з
відповідачем та здійснює нагляд за
його садибою. Вона не може пояснити, як
здійснювались обміри його земельної
ділянки при виготовленні документиції
на отримання державного акту на право
власності на землю, але може
стверджувати, що межа між земельними
ділянками сторін була дугоподібною.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
представників відповідача та свідків,
суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 03 липня
2007 року придбав у ОСОБА_5, житловий
будинок № НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 в с.
Марківці Бобровицького району, який
був розташований на землях
Марківецької сільської ради, що
підтверджується договором купівлі
продажу. ( а.с. 7- 8). Згідно Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯЖ № 727269 від 14 грудня 2009
року, позивач є власником земельної
ділянки, цільове призначення, для
будівництва і обслуговування
житлового будинку господарських
будівель і споруд, площею 0,2300 га, яка
розташована за вищезазначеною адресою
( а.с. 9). ОСОБА_4, є власником суміжної
земельної ділянки, цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку
господарських будівель і споруд (
присадибна ділянка) площею 0,2500га, та
земельної ділянки площею 0,2919 га,
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
які розташовані в с. Марківці по
АДРЕСА_1 № НОМЕР_2. ( а.с. 23-24).

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи і протребують спеціальних
знань у галузі науки, мистецтва,
техніки, ремесла тощо, суд призначає
експертизу за заявою осіб, які беруть
участь в справі. Такаж позиція
викладена в п. 25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 16
квітня 2004 року, із змінами « Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ». Враховуючи вимоги
цивільного процесуального
законодавства щодо того, що суд повинен
сприяти сторонам у виконання їх
обов'язку подати свої докази, суд
роз'яснював вимоги вищезазначеної
правової норми та пропонував сторонам
скористатись своїм обов'язком щодо
надання доказів та заявити клопотання
про призначення експертизи, однак
сторони відмовились від проведення
експертизи, висловлюючи позицію про
недоцільність її проведення по справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК УКраїни кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
кірм випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Оскільки сторони відмовились
призначити по справі судову
будівельно-технічну експертизу, суд
вирішує даний спір на підставі доказів,
які знаходяться в матеріалах справи.

З державних актів на право
власності на землю та актів обстеження
меж земельних ділянок комісією по
землеупорядкуванню Марківецької
сільради між землеволодіннями ОСОБА_1
та ОСОБА_4 від 15.04.2013 року та 16.06.2014 року
вбачається, що ширина земельної
ділянки по державному акту на право
власності на земельну ділянку позивача
- 17,11 м., а в натурі 16,70 м.. що на 0,40 м.
менше, при довжині 129,76 м., тобто
встановлено викривлення межі
земельної ділянки з боку ОСОБА_4 який
встановив на даній межі паркан. Даний
факт підтвердили в судовому засіданні
свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Представники відповідача дані докази
позивача не спростували та не надали
власних доказів на підтвердження не
порушення межі зі сторони відповідача
ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_8 допитана в суді, по
клопотанню представників відповідача
підтвердила, дугообразність межі між
суміжними землевласниками, але не
підтвердила, що дана конфігурація
відповідає планом земельної ділянки
сторін, оскільки не ознайомлена з ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою , і
відшкодування завданих збитків.

Частиною 3 ст. 152 ЗК України
передбачено що одним із шляхів захисту
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки є відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав.

Оскільки, на підставі вищезазначених
доказів встановлено порушення меж зі
сторони ОСОБА_4 суд вважає, що дані
вимоги підлягають задоволенню. Інших
доказів сторонами в судове засідання
не надано.

Суд не приймає до уваги твердження
представника відповідача ОСОБА_3
відносно того, що пояснення
представника відповідача ОСОБА_2 слід
врахувати як належний та допустимий
доказ, оскільки суперечить вимогам
ст. 57 ЦПК УКраїни, в якій зазначено, що
будь-які фактичні дані( докази)
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків.
Представниками відповідачів
клопотання про допит ОСОБА_2 як свідка,
відповідно до вимог ст. 180 ЦПК України,
не заявлялось.

Твердження представника відповідача
ОСОБА_3 про те, що відповідач не
погоджував межі земельних ділянок при
виготовленні технічної документації
на земельну ділянку позивача, суд також
не може взяти до уваги, оскільки єдиним
правовстановлюючим документом, що
підтверджує право власності на
земельну ділянку ОСОБА_1 є державний
акт на право власності на землю, який є
дійсним і ніким не скасований.

Оскільки, позовні вимоги задоволені
в повному обсязі, то стягненню з
відповідача на користь позивача
підлягає судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп., розмір, який передбачений
Законом України « Про судовий збір»,
сплачений відповідачем при подачі
позову до суду та підтверджений
відповідним платіжним дорученням ( а.с.
1 ), відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 90, 91, 116, 118, 152, 158
Земельного Кодексу України, ст.
3,4,10,11,57-60,88,143,209,212-215,218 ЦПК України, суд -
,

В И Р І Ш И В
:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_4, власника
земельної ділянки, розташованої по
АДРЕСА_1,НОМЕР_2 в с. Марківці
Бобровицького району, Чернігівської
області привести існуючі межі
земельної ділянки у відповідність до
меж встановлених Державним актом на
право приватної власності на землю
серії ЯЖ № 727269 від 14 грудня 2009 року
виданого ОСОБА_1 шляхом переносу
збудованого ним паркану у бік
земельної ділянки №НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 в
с. Марківці на відстань 0,40 метрів.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 в повернення судового збору 243
гривні 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Чернігівської області через
Бобровицький районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення
рішення, а особами , які брали участь в
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення суду,протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення

Суддя