Провадження №2/748/621/14
Єдиний унікальний № 748/2133/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року
м.
Чернігів

Чернігівський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючої: судді Хоменко
Л.В.,

при секретарі Грибановській
В.В.,

за участю представника позивача
Браженко Л.Г.

прокурора Прокуратури Чернігівського
району Сапон О.А.

відповідачки ОСОБА_2

представника третьої особи Білик О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
цивільну справу за позовом
Чернігівської районної державної
адміністрації в інтересах малолітньої
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Орган
опіки та піклування Смолинської
сільської ради про позбавлення
батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Чернігівська райдержадміністрація в
інтересах ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом, у якому просить позбавити
ОСОБА_2 батьківських прав відносно
малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи свої вимоги
тим, що відповідачка не працює,
безвідповідально ставиться до своєї
малолітньої доньки, про дитину не
піклується, зловживає алкогольними
напоями, не займається належним чином
веденням домашнього господарства, не
дотримується санітарно-гігієнічних
норм житлового приміщення, ухиляється
від виконання батьківських обов'язків,
чим порушує право на належне
батьківське виховання та проживання в
повноцінній сім'ї.

У судовому засідання представник
Чернігівської РДА Браженко Л.Г.
підтримала заявлені вимоги,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві. Зазначила, що сім'я
перебуває на обліку, як така, що
опинилась у складних життєвих
обставинах. Сільська рада щомісяця
обстежувала житлово- побутові умови
проживання. Старша дитина з 26
листопада 2013 року перебувала у Центрі
соціально- психологічної реабілітації,
відповідачка проживала з меншим сином
ОСОБА_5, тому ситуація була більш - менш
стабільна. У травні сталась трагедія
син ОСОБА_5 помер від опіків, на
засідання комісії з прав дитини
відповідачка прийшла у нетверезому
стані, грубила, діалогу не вийшло. Тому
було прийнято рішення про позбавлення
батьківських прав.

Представник прокуратури
Чернігівського району Сапон О.А.
позовні вимоги підтримала, посилаючись
на обставини, викладені у позовній
заяві та просила їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнала. Зазначила, що 12 років живе в
с.Козероги, купила будинок, але
офіційно не може його оформити, сілька
рада ніяк їй не допомогла, роботу також
не пропонували. Тому вона вирішила
виїхати з села та влаштувалась на
роботу. На даний час вона приймає
таблетки від алкогольної залежності,
близько двох місяців спиртного не
вживає.

Представник третьої особи Білик О.П.
вважав, що позовні вимоги підлягають
задоволенню. Відповідачка належним
чином не відноситься до виконання
своїх батьківських обов'язків.
Зловживає спиртними напоями,
спілкується з сумнівними людьми. На
попередження не реагує, у травні цього
року загинув її менший син, тому
прийнято рішення про позбаввлення її
батьківських прав.

Вислухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Як вбачається з наданої суду копії
свідоцтва про народження малолітня
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_2
(а.с.13)

З акту соціального інспектування та
акту обстеження житлово-побутових умов
проживання ОСОБА_2 вбачається, що
відповідачка проживає в будинку по
АДРЕСА_1, Чернігівського району. Разом з
нею за даною адресою зареєстрована її
донька ОСОБА_4 Житловий будинок
складається з двох кімнат, опалення
пічне. В будинку не прибрано, вікна не
миті, ліжко знаходиться в неохайному
стані, будинок потребує ремонту. ОСОБА_2
має статус одинокої матері. Дитячий
куточок для навчання та розвитку
дитини не забезпечений (а.с.16,17). Донька
ОСОБА_4 з 26 листопада 2013 року перебуває
у Центрі соціально- психологічної
реабілітації дітей.

Згідно характеристики Смолинської
сільської ради Чернігівського району
від 11 червня 2014 року за місцем
проживання відповідачка
зарекомендувала себе з негативної
сторони, ніде не працює, зловживає
спиртними напоями, мало приділяла
уваги дітям, малолітній син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, помер в результаті
отриманих опіків, вихованням
малолітньої доньки ОСОБА_4 не
займається, дитина перебуває у Центрі
соціально-психологічної реабілітації
дітей. (а.с.18).

Поведінка ОСОБА_2 щодо неналежного
виконання нею обов'язків по вихованню
дитини, була предметом розгляду
виконкому Смолинської сільської ради
Чернігівського району Чернігівської
області. За рішеннями виконавчого
комітету Смолинської сільської ради
від 23 квітня 2008 року, 13 жовтня 2009 року та
22 липня 2013 року (а.с.6-8) ОСОБА_2 були
винесені попередження за неналежне
виховання малолітніх дітей. 03 червня
2014 року виконком Смоленської сільської
ради прийняв рішення звернутися з
клопотанням до органу опіки та
піклування Чернігівської
райдержадміністрації щодо позбавлення
ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню
до її малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Як вбачається з довідок Центру
соціально-психологічної реабілітації
дітей малолітня ОСОБА_4 перебуває в
даному закладі з 26 листопада 2013 року, за
період її перебування у центрі мати
відвідувала дитину тричі: 04 лютого 2014
року, 05 лютого 2014 року та 16 березня 2014
року, також двічі телефонувала їй
(а.с.9,10).

За змістом пункту 2 частини 1 статті 164
Сімейного кодексу України батьки
можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Служба у справах дітей Чернігівської
районної державної адміністрації
надала висновок про доцільність
позбавлення відповідачки ОСОБА_2, яка є
матір'ю одиначкою, батьківських прав по
відношенню до малолітньої доньки
ОСОБА_4, оскільки вона безвідповідально
ставиться до виконання своїх
батьківських обов'язків відносно своєї
дитини, не піклується про її здоров'я,
фізичний та моральний розвиток, чим
порушує право на належне батьківське
виховання та проживання в повноцінній
сім'ї. Сім'я ОСОБА_7 перебуває на обліку,
як сім'я що опинилась в складних
життєвих обставинах. (а.с.20).

У пункті 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 р. N 3 "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення, про позбавлення
та поновлення батьківських прав"
зазначається, що ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

З матеріалів справи вбачається, що
дитина, відносно якої порушено питання
про позбавлення батьківських прав з 26
листопада 2013 року перебуває у Центрі
соціально- психологічної реабілітації,
з матір'ю не проживає.

Зважаючи на викладене, з висновком
Служби в справах дітей Чернігівської
райдержадміністрацї про доцільність
позбавлення відповідачки батьківських
прав, суд погодитись не може, оскільки
більше півроку дитина відповідачки
знаходиться в Центрі соціально-
психологічної реабілітації, за даними
цього закладу мати у 2014 році тричі
відвідувала дитину, двічі телефонувала
їм, дитина згадує матір та хоче
повернутись до неї. До цього закладу
дитина зі слів представника позивача
влаштована через поведінку у школі. З
дитиною відповідачка спілкується по
телефону, а також відвідує по мірі
можливості. Крім того, відповідачка
влаштувалась на роботу та має намір
переїхати на постійне проживання до
іншого населеного пункту. Сім'я
відповідачки перебувала на обліку, як
така, що опинилась у складних життєвих
умовах, проте, як вбачається з наданих
суду документів " відмічалась певна
позитивна динаміка", однак вирішено
продовжувати проведення соціальної
роботи та контроль за станом виконання
матір'ю батьківських обов'язків. І
раптом прийнято рішення про
позбавлення її батьківських прав, при
цьому суду не надано відповідних
підтверджуючих документів про її
неналежну поведінку, матеріали до суду
зібрані поспіхом. Проте, на запитання
суду від учасників судового розгляду
не надійшло клопотань про витребування
чи приєднання доказів, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Відповідно ч. 1 ст. 9 Конвенції про
права дитини держави-учасниці
забезпечують те, щоб дитина не
розлучалася з батьками всупереч їх
бажанню, за винятком випадків, коли
компетентні органи згідно з судовим
рішенням, визначають відповідно до
застосованого закону і процедур, що
таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї.

Позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, і
питання про його застосування слід
вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи з врахуванням
поведінки обох батьків, особи батька і
матері, а також інших конкретних
обставин справи.

Представник позивача у судовому
засіданні вирішальну потребу у
позбавленні відповідачки батьківських
прав, на думку суду, обґрунтував
закінченням строку перебування дитини
у Центрі соціально- психологічної
реабілітації. Зазначена обставина сама
по собі не може бути підставою для
позбавлення батьківських прав.

Матеріали справи не містять даних про
те, що до відома відповідачки
доводились вищезгадані рішення
виконкому сільської ради про
попередження її про належне виконання
батьківських обов"язків, відомості про
те, що відповідачка не працює не
знайшли свого підтвердження у судовому
засіданні, оскільки з довідки СТОВ "
Родина" від 21 липня 2014 року вбачається,
що ОСОБА_2 працює дояркою з 03 липня 2014
року( Наказ № 40). Не містять матеріали
справи і доказів того, що відповідачка
веде нездоровий спосіб життя, крім
слів у судовому засідання, не надано
підтвердження, що вона притягувалась
до адміністративної відповідальності,
довідка на а.с. 19 про притягнення ОСОБА_2
до адміністративної відповідальності
за ст. 184 КУпАП не є належним доказом,
оскільки розгляд справ даної категорії
належить до компетенції суду, і
належним доказом є постанова суду. З
наданих суду матеріалів вбачається, що
у поведінці відповідачки
просліджується позитивна динаміка, і
лише перед закінченням строку
перебування дитини у Центрі соціально-
психологічної реабілітації постає
питання про необхідність позбавлення
відповідачки батьківських прав.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що вихованням дитини відповідачка
займається виходячи зі своїх
здібностей і фінансових можливостей; а
наявні в матеріалах цивільної справи
докази не є достатніми для
обгрунтованості висновку про ухилення
її від виховання дитини, оскільки
зібрані докази не свідчать про свідоме
та умисне нехтування відповідачкою
своїми батьківськими обов"язками.

Проте, суд вважає за необхідне
попередити ОСОБА_2 про необхідність
змінити ставлення до виховання своєї
доньки, поклавши на орган опіки та
піклування в особі виконавчого
комітету Смолинської сільської ради
Чернігівського району контроль за
виконанням ОСОБА_2 батьківських
обов'язків, як це передбачено п.18
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 березня 2007 року № 3 зі
змінами „Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав".

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
10, 13, 60, 88, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України,
ст.ст. 150, 164, 165 Сімейного кодексу
України , суд, -

В И Р І
Ш И В:

Відмовити Чернігівській
районній державній адміністрації в
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2
про позбавлення батьківських прав
відносно доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Попередити ОСОБА_2 про
необхідність змінити ставлення до
виховання своєї доньки ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, поклавши на орган опіки та
піклування в особі виконавчого
комітету Смолинської сільської
ради Чернігівського району
контроль за виконанням ОСОБА_2
батьківських обов'язків.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення . Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення , можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.В. Хоменко