НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3993/14
№ 2/183/2953/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

секретаря Тен І.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
посилаючись на те, що з відповідачем
знаходиться в зареєстрованому шлюбі з
28.06.2003 року, від якого мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини з
відповідачем фактично припинилися в
серпні 2013 року у зв'язку із тим, що
сімейні відносини між ними не склалися.

Таким чином, ОСОБА_1 звернулася з
зазначеним позовом до суду, однак в
судове засідання не з'явилася, надавши
суду заяву про слухання справи у її
відсутність, одночасно позовні вимоги
підтримує у повному обсязі (а.с.12).

Відповідач в судове засідання також не
з'явився, надавши суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги визнав у повному обсязі,
тому фіксування процесу, відповідно до
вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, судом не
проводилось(а.с.13).

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані і підлягають задоволенню
за наступними підставами.

Згідно свідоцтва про шлюб, сторони з
28.06.2003 року знаходяться у
зареєстрованому шлюбі, згідно з яким їм
присвоєно спільне прізвище «ОСОБА_1»
(а.с.5), від якого мають неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження(а.с.6).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружжя
остаточно припинило сімейно-шлюбні
відносини з серпня 2013 року, спільного
господарства не ведуть, сімейні
відносини не поновлювали, кожний живе
власним життям, а тому суд прийшов до
висновку, що подальше спільне життя і
збереження шлюбу суперечить їх
інтересам.

Також, суд враховує, що сторони дійшли
згоди щодо способів утримання
неповнолітньої дитини, яка після
розірвання шлюбу буде проживати з
матір'ю.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що
дружиною не заявлено клопотання про
зміну її прізвища, суд вважає за
необхідне залишити прізвище дружини
«ОСОБА_1».

Враховуючи викладене, керуючись ст. 10,
60, 88, 213, 215, ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113 СК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Шлюб, зареєстрований 28.06.2003 року
виконкомом Меліоративної селищної
Ради Новомосковського району
Дніпропетровської області, актовий
запис № 12, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, від
якого мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - розірвати.

При здійсненні державної реєстрації
розірвання шлюбу прізвище дружині
залишити «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд у
десятиденний термін після його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
В.В.Березюк