Провадження № 2-337-5302014р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2014 року
Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук
І.Г.

при секретарі: Алуф Є.В.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

за участю представника відповідача
ОСОБА_2

за участю представника відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжя
Гура О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Хортицького районного
суду м. Запоріжжя цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ЖБК №12
«Запоріжсталь», треті особи: ПАТ
«Державний ощадний банк України»,
Приватний нотаріус Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом та усунення від
права спадкування, та за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи:
Приватний нотаріус Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
ЖБК №12 «Запоріжсталь», відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжя про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року
помер її чоловік ОСОБА_7. Спадкоємцем за
законом першої черги після смерті
ОСОБА_7 є вона, як його дружина. У
встановлений законом строк позивач
звернулася до приватного нотаріуса
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 з заявою про прийняття
спадщини за законом. В період з 1999 року
по день смерті спадкодавець ОСОБА_7
мешкав разом із пози вачем ОСОБА_4 у
квартирі АДРЕСА_1, яка є власні стю
позивача. До складу спадкового майна,
після смерті ОСОБА_7 увійшло: квартира
АДРЕСА_2, яка є кооперативною, та за яку
в листопаді 1985 році був виплачений пай;
грошові кошти які знаходяться на
рахунку НОМЕР_3 у філії ЗОУ АТ
«Ощадбанк» відділення ТВБВ № 10007/0265
відкритому на ім'я ОСОБА_7 За життя
ОСОБА_7 бажав оформити право власності
на вищезазначену квартиру, для чого
були зібрані документи та довідки про
сплату ним коштів у кооператив
повністю, але за станом здоров'я ОСОБА_7
так і не встиг цього зробити. При
зверненні до нотаріальної контори,
приватним нотаріусом ОСОБА_6 було усно
відмовлено мені, ОСОБА_4 у видачі
свідоцтва про право спадщини за
законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 р.
ОСОБА_7 обґрунтовуючи тим, що відсутній
правовстановлюючий документ, який
підтверджує право власності померлого
на вищезазначену квартиру, тому но
таріусом було рекомендовано позивачу
звернутися до суду. Окрім позивача до
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини
звернулася дочка спадкодавця,
відповідачка у справі ОСОБА_5, яка з
спадкодавцем не проживала та
зареєстрована і проживає за адресою:
АДРЕСА_6. Ще у 2010 році, за життя батька,
відносини між ним і відповідачкою
ОСОБА_5 погі ршилися, у зв'язку з цим
відповідачка припинила спілкування із
спадкодавцем. У 2011 році батько захворів
та через похилий вік і тяжку тривалу
хворобу був у безпорадному стані, по
требував постійного піклування,
догляду та матеріальної допомоги.
Позивачка та спадкодавець неод
норазово просили відповідачку
врахувати стан здоров'я батька та
відновити колишні відно сини, зважаючи
на те, що разом з відповідачкою було б
легше доглядати за хворим батьком.
Враховуючи, тривале, ухилення
відповідачки від надання допомоги
спадкодавцю позивачка була ви мушена
запозичувати грошові кошти на ліки та
достатнє харчування для чоловіка,
заощаджувати на харчуванні, одязі;
працювати неповний робочий день;
просити сусідів, а також сторонніх
людей доглядати за хворим батьком;
піклуватись за чоловіком коли останній
перебував на стаціонарному лікуванні.
Упродовж майже трьох років (з 2010 року до
моменту смерті), спадкодавець окрім фі
зичного болю, який спричиняла йому
хвороба, зазнавав душевних страждань у
зв'язку з пове дінкою відповідачки,
постійно покладала надію, що
відповідачка змінить своє ставлення до
нього. ОСОБА_7 за весь час самоусунення
доньки від піклування переніс
оперативні втру чання та інсульти, він
неодноразово перебував на лікуванні. З
останньої госпіталізації чоловік був
виписаний до дому фактично помирати і
ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер. Позивачка
вважає, що відповідачка під час тяжкої
хвороби батька, який був у безпорадному
стані, мала можливість, але свідомо
ухилялася від надання спадкодавцю
будь-якої матеріальної допомоги та
моральної підтримки. ОСОБА_4 просить
суд усунути відповідачку ОСОБА_5 від
права на спадкування за законом, після
смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5
року; визнати за ОСОБА_4 право власності
на квартиру АДРЕСА_2, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року;
визнати за ОСОБА_4 право власності на
грошові кошти у сумі 27869,95 гривень, які
знаходяться на рахунку НОМЕР_3 у філії
ЗОУ АТ «Ощадбанк» відділення ТВБВ №
10007/0265 відкритому на ім'я ОСОБА_7, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5
року.

ОСОБА_5 подала до суду зустрічну
позовну заяву у якій вказала, що помер
її батько ОСОБА_7 Крім неї, спадкоємцем
за законом, є дружина спадкодавця
ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_7 відкрилася
спадщина: квартира 85, що знаходиться у
житловому будинку 38 по вулиці
Задніпровській в місті Запоріжжі та
грошові вклади, які знаходяться у філії
ЗОУ АТ «Ощадбанк» - відділення ТВБВ №
10007/0265. Спадщина належала ОСОБА_7 на
підставі довідки ЖБК № 12 від 10.05.2007р., де
зазначено, що у 1985 році ОСОБА_7 був
повністю виплачений пай у розмірі 4125
руб. 76 коп. За станом здоров'я за життя,
ОСОБА_7 не зареєстрував право власності
на квартиру у Запорізькому міжміському
бюро технічної інвентаризації. У
лютому 2014 року представник ОСОБА_5
звернулася до приватного нотаріуса
ЗМНО ОСОБА_6, з прохання видати
свідоцтво про право на спадщину, але у
видачі вказаного свідоцтва було
відмовлено в усній формі, зазначивши,
що підставою відмови у вчиненні
нотаріальної дії є: відсутність
оригіналу правовстановлюючого
документу. ОСОБА_5 просить суд визнати
за нею право власності на 12 частину
квартири АДРЕСА_2, загальною площею 40, 89
кв.м., жилою площею 26,52 кв.м., в порядку
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_5 року батька та визнати за
нею право власності на 12 частину вкладу
в сумі 27739 гривень 20 копійок з
відповідними відсотками та
компенсаційними нарахуваннями, що
знаходиться на рахунку НОМЕР_3 у філії
ЗОУ АТ «Ощадбанк» - відділення ТВБВ №
10007/0265 відкритого на ім'я померлого
ОСОБА_7, в порядку спадкування за
законом після його смерті.

ПАТ «Державний ощадний банк України»,
Приватний нотаріус Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
ЖБК №12 «Запоріжсталь» надали заяви про
розгляд справи за їх відсутності.
Сторони наполягали розглядати справу
без участі не з'явившихся осіб.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала
свої позовні вимоги та пояснила, що
ОСОБА_7 більше спілкувався зі сестрою,
яка привозила гроші на лікування, з
донькою спілкування не було. ОСОБА_5
приїжджала кожен рік до своєї матері, а
не до батька. Один раз її бачила на
вулиці. ОСОБА_4 намагалися знайти
ОСОБА_5 по телефону за своєю
ініціативою, спілкувалася з друзями
ОСОБА_5 по телефону. Один раз були два
тижні в Білорусії у знайомого ОСОБА_5 -
ОСОБА_20. Після 23.05.2013 року ОСОБА_7 вже не
міг ходити та ОСОБА_4 отримувала його
пенсію за довіреністю. ОСОБА_5 ніколи не
дзвонила. Про смерть батька її не
сповіщала, очікували, що ОСОБА_5 приїде,
але вона проігнорувала. У зустрічному
позові ОСОБА_5 просить відмовити.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги свого
довірителя, просила їх задовольнити, а
первісний позов просила задовольнити
частково у вигляді 12 частини
спадкового майна. Представник ОСОБА_5
також пояснила, що ОСОБА_5 не ухилялася
від стосунків з батьком, та взагалі він
не потребував допомоги від неї. У 1998
році ОСОБА_5 виїхала до Білорусії. Два
рази батько приїжджав до неї у гості,
вони підтримували стосунки. У 2005 році
разом були на Азовському морі на
відпочинку. У 2013 році ОСОБА_5
неодноразово дзвонила до батька і в
січні повідомила його про правнучку. У
березні 2013 року ОСОБА_4 не захотіла
покликати батька до телефону. У травні
2013 року на дзвінки ніхто не відповідав.
16.07.2013 року ОСОБА_4 по телефону сказала,
що батько святкує, але той був у
лікарні, про що дізналася від сестри.
ОСОБА_5 почала шукати гроші на поїздку
та згодом від знайомих дізналася, що
батько помер, її ніхто не сповіщав про
це.

У судовому засіданні представник
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Запоріжжя
самостійних вимог не заявляє та
пояснив, що Фонд здійснював страхові
виплати ОСОБА_7 у зв'язку з травмою на
виробництві. Родичі не повідомили Фонд
про смерть ОСОБА_7 та Фонд продовжував
нараховувати страхові виплати і
переплата склала 13991,74 грн.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_9
суду пояснила, що ОСОБА_4 вона знає дуже
давно, їх батьки дружили, ОСОБА_7 знає з
1991 року. ОСОБА_5 бачила влітку 1999 року,
вона приїжджала та просила у ОСОБА_7
гроші на відпочинок, він їй відмовив, не
хотів підтримувати з нею ніяких
відносин. В 2013 році ОСОБА_7 знаходився в
лікарні, потребував сторонньої
допомоги та лікування, насилу
пересувався. На похоронах його доньки
не було, ОСОБА_4 сказала, що ОСОБА_5
повідомили про смерть батька.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10
суду пояснила, що вона з 1970 року знає
ОСОБА_7, як сусіда по будинку. В 90-х роках
у нього померла його дружина, він
познайомився з ОСОБА_4 та вони почали
разом мешкати. Його дочку не бачила
ніколи, тільки чула про неї. ОСОБА_7
мешкав у ОСОБА_4, останній раз бачила
його взимку 2013 року. З 2012 року ОСОБА_7
ходив з палицею, ОСОБА_4 казала, що в
нього були інсульти, також казала, що на
лікування допомагала грошима сестра
ОСОБА_7 На похоронах доньки ОСОБА_7 не
було, знає, що їй повідомляли про смерть
батька, все це вона знає зі слів другої
дружини ОСОБА_7

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11
суду пояснив, що знає ОСОБА_7 років
десять. З 11.07.2013 року по 20.07.2013 року лежав
з ним в лікарні. ОСОБА_7 не ходив, не міг
вставати, був повністю лежачий, до
нього приходила та доглядала ОСОБА_4
Від ОСОБА_7 ніколи не чув про доньку.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12
суду пояснила, вона працює
паспортистом в будинку по АДРЕСА_2,
ОСОБА_7 був головою ЖБК. В квартирі по
АДРЕСА_2, де раніше мешкав ОСОБА_7 ніхто
зареєстрований не був. Знає, що у ОСОБА_7
було дві дружини та донька, яку вона
жодного разу не бачила. Після смерті
його дружини ОСОБА_7 одружився з ОСОБА_4
та мешкали разом в її квартирі. Чула, що
він хворів, були інсульти. Бачила коли
ОСОБА_7 приходив додому приблизно у 2011
році, а у 2013 році не бачила. Приходила
ОСОБА_4 забирати пошту та казала, що
ОСОБА_7 дуже хворіє та не може ходити. На
похоронах бачила рідну сестру ОСОБА_7,
доньки не було. Особисто ОСОБА_7 ніколи
не скаржився на свою доньку. Також
свідок пояснила, що все це вона знає зі
слів сусідів.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13
суду пояснила, що з 70-х років мешкала з
ОСОБА_7 в одному будинку. ОСОБА_7 після
смерті свої дружини почав мешкати з
ОСОБА_4 в іншій квартирі. Хворів він
давно цукровим діабетом, а після був
інсульт. Доньку його не бачили. В 2012
році часто бачила ОСОБА_7 приходив
забирати пошту. В 2013 році зі слів ОСОБА_4
знає, що ОСОБА_7 дуже хворіє та не
підіймається з ліжка та вона за ним
доглядає. На похоронах були його рідні
сестри, доньки не було. Від сусідів
чула, що доньки не було, тому що у неї
захворів онук чи онучка. Хто повідомляв
доньку про смерть батька вона не знає.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14
суду пояснила, що ОСОБА_7 вона знає з 1993
року. Її цивільний чоловік працював з
ОСОБА_7 на «Запоріжсталі» в одному цеху
та товаришували. Знає сестру ОСОБА_7,
вона приїжджала, допомагала, доглядала.
Доньку ОСОБА_7 ніколи не бачила, ніхто
не впевнений, що ця ОСОБА_5 його донька.
ОСОБА_7 скаржився, що донька рідко
дзвонить та ніяк не допомагає. Хто
повідомляв ОСОБА_5 про смерть батька
вона не знає. Лікування ОСОБА_7 частково
сплачував завод на якому він раніше
працював.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_15,
суду пояснила, що ОСОБА_7 мешкав у
будинку АДРЕСА_2 та був головою ЖБК.
Познайомився з ОСОБА_4, зареєстрував з
нею шлюб та переїхав до неї мешкати,
квартира по АДРЕСА_2 була закрита, до
даної квартири приходив лише за поштою.
Влітку 2013 року ОСОБА_7 приходив за
поштою та сказав, що дуже хворіє, ліки
дорогі та його лікує дружина ОСОБА_4 На
похоронах ОСОБА_7 була його рідна
сестра від якої свідок дізналася, що у
ОСОБА_7 є донька, якої на похоронах не
було.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_16
суду пояснила, що ОСОБА_4 знає як доньку
пацієнтів, була лікарем її батьків у 2012
році. В березні ОСОБА_4 викликала до
чоловіка у нього був інсульт,
пересуватися сам не міг, призначила
лікування. Коли ОСОБА_7 стало краще,
почав трохи пересувати, його хотіли
госпіталізувати. У 2012 році ОСОБА_7 не
міг себе обслуговувати, потребував
сторонньої допомоги. Викликали швидку
допомогу, а від стаціонару відмовилися,
додому приходила медична сестра робила
уколи. Свідок була у ОСОБА_7 два рази,
про його родичів нічого не чула та на
цей предмет ніколи з ОСОБА_7 не
розмовляла.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_17,
суду пояснила, що ОСОБА_7 був
зареєстрований по АДРЕСА_2, а мешкав по
АДРЕСА_1. В травні 2012 року був на
прийомі, отримав довідку на лікування,
виписали санаторій та курортну карту. В
лютому 2013 року дружина викликала
швидку допомогу, але до лікарні ОСОБА_7
відмовився їхати, лікувався на дому по
АДРЕСА_1, у нього був інсульт. Потім
знаходився у лікарні, в липні 2013 року
самостійно не пересувався, доглядала
за ним дружина.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_18
суду пояснив, що з ОСОБА_7 разом
працювали. ОСОБА_7 говорив, що буде
робити заповіт на свою доньку, не хотів
віддавати квартиру ОСОБА_4, просив
допомогти піти до нотаріуса,
договоритися. В 2001 році його донька
приходила до нього на роботу в ГК
«Верхня Хортиця». Зі слів ОСОБА_7 у них з
донькою були нормальні стосунки, вона
мешкала в Білорусії, він їздив до неї
гостювати. Донька кожен рік влітку
приїжджала до батька і вони
зустрічалися. Останні два роки донька
ОСОБА_7 коли приїжджала зупинялася у
свідка, він повідомляв ОСОБА_7 і вони
зустрічалися. ОСОБА_4 не сприймала
доньку ОСОБА_7 як родичку та
перешкоджала їм у спілкуванні, тому
донька ОСОБА_7 раз на півроку дзвонила
свідку та переказувала привітання
батькові. ОСОБА_7 бачив за місяць до
смерті, коли той приходив до гаражу,
казав, що хворів та знаходився у
лікарні. Про смерть ОСОБА_7 дізнався від
його доньки. ОСОБА_7 завжди говорив, що в
них проблем с грошима немає, так як він
отримує дуже добру пенсію, а також
працював у ГК та отримував зарплатню.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_19
суду пояснила, що коли був жив її брат
ОСОБА_7 то він хотів зробити заповіт на
неї, але вона відмовилася. Останні два
місяці до смерті ОСОБА_7 коли він
хворів, приїжджала, допомагала
доглядати. Доньки ОСОБА_7 на похоронах
не було, вона з ОСОБА_4 не хотіла
спілкуватися. Коли його донька стала
дорослою, спілкування не було. ОСОБА_7
казав, що донька мешкає в Білорусії та
один раз їздив до неї погостити. В
березні ОСОБА_7 ще пересувався
самостійно, потом у нього був інсульт,
на вулицю не виходив. У ОСОБА_7 проблем с
грошима не було, так як він отримував не
погану пенсію.

Дослідивши матеріали справи, повно та
всебічно з`ясувавши обставини справи,
розглянувши надані докази, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв`язок у сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4
підлягають задоволенню частково, а
позовні вимоги ОСОБА_5 підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Відповідно до
ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом встановлено: ОСОБА_7 та ОСОБА_4
перебували у шлюбі зареєстрованому
22.12.1999 року відділом РАГС Хортицького
району м. Запоріжжя, актовий запис
№803(т.1 а.с.8).

Відповідно до копій довідок ЖБК, ОСОБА_7
та ОСОБА_4 сумісно проживали у
АДРЕСА_1(т.1 а.с.9, 11, 137)

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_7,
свідоцтво про смерть НОМЕР_4, актовий
запис №311 від 02.08.2013 року(т.1 а.с.5, 89).

Після смерті ОСОБА_7 спадкова маса
склала квартиру АДРЕСА_2, розташованої
в будинку ЖБК № 12 «Запоріжсталь».
Відповідно до копії довідки ЖБК № 12
«Запоріжсталь», членом ЖБК був ОСОБА_7
по момент смерті, пай за квартиру
виплачений цілком у листопаді 1985
року(т.1 а.с.10). Право власності на
квартиру не оформлялося.

Згідно ст. 384 ЦК України у разі викупу
квартири член житлово-будівельного
(житлового) кооперативу стає її
власником.

Згідно ст. 1228 ЦК України, вкладник має
право розпорядитися правом на вклад у
банку (фінансовій установі) на випадок
своєї смерті, склавши заповіт або
зробивши відповідне розпорядження
банку (фінансовій установі). Право на
вклад входить до складу спадщини
незалежно від способу розпорядження
ним.

Також спадкова маса склала грошові
кошти у сумі 27739 гривень 20 копійок, які
знаходяться на рахунку НОМЕР_3 у філії
ЗОУ АТ «Ощадбанк» відділення ТВБВ №
10007/0265 відкритому на ім'я ОСОБА_7(т.1 а.с.
68). ОСОБА_7 відповідного розпорядження
банку (фінансовій установі) не залишав.

Згідно ст.1261 ЦК України в першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, той з подружжя, який
його пережив та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 ЦК України, він не
заявив про відмову він неї. Спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини; заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто; особа, яка подала
заяву про прийняття спадщини, може
відкликати її протягом строку,
встановленого для прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями
першої черги є дружина спадкодавця
ОСОБА_4 (т.1 а.с.8) та донька спадкодавця
ОСОБА_5.(т.1 а.с.90, 92, 93, 95-97, 99).

Відповідно до копії спадкової справи
№382013 відкритої 08.10.2013 року приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_6 після
смерті ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до нотаріуса з заявами про
прийняття спадщини(т.1 а.с. 51-72).

Згідно до копії повідомлення № 4602-14 від
10.02.2013 року, приватний нотаріус ОСОБА_6
повідомила ОСОБА_4 про неможливість
видати свідоцтво про право на спадщину
у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
право власності на спадкове майно(т. 1
а.с.18, 136).

Судом не встановлено наявність інших
спадкоємців першої черги після смерті
ОСОБА_7.

Згідно до копії квитанції до
прибуткового касового ордеру №32 від
03.08.2013 року, ОСОБА_4 сплатила грошові
кошти за організацію і проведення
похорон ОСОБА_7 Факт організації ОСОБА_4
і проведення похорон ОСОБА_7 також
підтверджений наданими суду копіями
документів: Копія свідоцтва про
поховання, копія договору - заказ №2 на
організацію і проведення похорон(т.1
а.с. 138-139).

Відповідно до наданих суду копій
документів, ОСОБА_7 неодноразово
проходив у 2010 - 2013 роках лікування та
обстеження у лікувальних закладах(т.1
а.с. 141-151).

Згідно до фотокарток наданих суду,
ОСОБА_5 у червні 2011 року приїздила та
бачилася з батьком(т.1 а.с.194-195).

Згідно до копії трудової книжки ОСОБА_5,
вона 10.08.2012 року була звільнена з
останнього місця роботи(т.1 а.с.196-197).

Відповідно до довідок ВАТ
«Запоріжсталь», ОСОБА_7 за період з 2010
року по 2013 рік систематично отримував
благодійну допомогу від заводу(т.1 а.с.
241-245).

Згідно до фотокарток наданих суду,
ОСОБА_7 у серпні 1997 року та ОСОБА_7 і
ОСОБА_4 у червні 1998 року приїздили у
гості до ОСОБА_5.(т.2 а.с.9).

Згідно до копії медичної карти
амбулаторного хворого, у 1999 році
ОСОБА_5 мала перелом правої стопи(т.2
а.с.11-13).

Відповідно до роздруківки вхідних та
вихідних міжнародних викликів
телефонного номеру, ОСОБА_5
неодноразово на протязі 2010 - 2013 року
дзвонила до м. Запоріжжя за місцем
проживання ОСОБА_7 і ОСОБА_4(т.2 а.с.14-17).

Статтями 202, 203 СК України встановлено
обов'язок повнолітніх дітей утримувати
своїх батьків, які є непрацездатними та
потребують матеріальної допомоги,
мають тяжкі хвороби, інвалідність або є
безпомічними.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми,
необхідно встановити як факт ухилення
особи від надання спадкодавцеві
допомоги, так і факт перебування
спадкодавця в безпорадному стані через
похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво
та потребу спадкодавця в допомозі цієї
особи, суду повинні бути надані належні
та допустимі докази, які б свідчили про
те, що спадкодавець потребував
допомоги відповідача, останній мав
можливість її надати, проте ухилявся
від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який її потребував,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю.
Тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню
судом питання, чи потребував
спадкодавець допомоги від спадкоємця
за умови отримання її від інших осіб, чи
мав спадкоємець матеріальну та фізичну
змогу надавати таку допомогу.

Таким чином, для задоволення позовних
вимог про усунення від права на
спадкування, відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК
України, має значення сукупність
обставин: ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги при можливості
її надання, перебування спадкодавця в
безпорадному стані, потреба
спадкодавця в допомозі саме цієї особи.
Лише при одночасному настанні
наведених обставин і доведеності
зазначених фактів в їх сукупності
спадкоємець може бути усунений від
спадкування. Та обставина, що сторони
не спілкувалися протягом тривалого
часу, не свідчить про факт умисного
ухилення від надання допомоги.

З огляду на пояснення сторін, свідків,
наданих письмових доказів, суд вважає,
що у справі немає належних та
допустимих доказів про умисне ухилення
ОСОБА_5 від надання допомоги
спадкодавцю. Крім того, суд вважає
недоведеним доводи ОСОБА_4 що ОСОБА_7
потребував постійного догляду і
піклування, матеріальної допомоги, а
факт лікування від захворювань через
похилий вік не може свідчити про те, що
ОСОБА_7 був у безпорадному стані.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки
у спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

Керуючись ст.10, 11, 57, 60 ЦПК України, ст. 384,
1216, 1224, 1228, 1261, 1267 - 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити
частково, а позовні вимоги ОСОБА_5
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4(ІНФОРМАЦІЯ_3, ідн
НОМЕР_1) право власності на 12 частину
квартири АДРЕСА_2, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнати за ОСОБА_5(ІНФОРМАЦІЯ_4, ідн
НОМЕР_2) право власності на 12 частину
квартири АДРЕСА_2, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнати за ОСОБА_4(ІНФОРМАЦІЯ_3, ідн
НОМЕР_1) право власності на 12 частину
вкладу що знаходиться на рахунку
НОМЕР_3 у філії ЗОУ АТ «Ощадбанк»
відділення ТВБВ № 10007/0265 в сумі
13869(тринадцять тисяч вісімсот
шістдесят дев'ять)гривень 60 копійок, з
відповідними відсотками та
компенсаційними нарахуваннями, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5
року.

Визнати за ОСОБА_5(ІНФОРМАЦІЯ_4, ідн
НОМЕР_2) право власності на 12 частину
вкладу що знаходиться на рахунку
НОМЕР_3 у філії ЗОУ АТ «Ощадбанк»
відділення ТВБВ № 10007/0265 в сумі
13869(тринадцять тисяч вісімсот
шістдесят дев'ять)гривень 60 копійок, з
відповідними відсотками та
компенсаційними нарахуваннями, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5
року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Запорізької області,
протягом 10 днів.

Суддя: