Справа № 307/3633/14-ц
Провадження № 2/307/1605/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2014 року Тячівський
районний суд Закарпатської області в
судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в місті Тячів
цивільну справу за позовом моторного
(транспортного) страхового бюро
України (МТСБУ) до ОСОБА_1, третя особа
ОСОБА_2 про відшкодування безпідставно
МТСБУ звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 про
відшкодування безпідставно отриманих
коштів. Посилається на те, що 19.09.2012 р.,
біля АЗС "ОККО" в м. Тячів, з вини ОСОБА_2,
який керував мотоциклом марки "Ява-350",
н/з НОМЕР_1, сталося зіткнення з
автомобілем "Хюндай", н/з НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_1 11.10.2012 р. Тячівським
районним судом ОСОБА_2 було притягнуто
до адміністративної відповідальності.
Згідно висновку експертного авто
товарознавчого дослідження № 45/2012 від
29.09.2012 р., складеного ТОВ юридична
компанія "Лотос", вартість
матеріального збитку завданого
власнику автомобіля "Хюндай", становить
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", МТСБУ за рахунок
коштів фонду захисту потерпілих,
відшкодовує шкоду на умовах,
визначених Законом, у разі її
заподіяння транспортним засобом,
власник якого не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність,
крім шкоди, заподіяної транспортному
засобу, який не відповідає вимогам
пункту 1.7. статті 1 цього Закону, та
майну, яке знаходилося у такому
транспортному засобі. Статтею 22 цього
Закону, МТСБУ передбачено
відшкодування у встановленому Законом
порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна життю, здоров'ю та майну
третіх осіб під час ДТП. Потерпіла з
метою отримання відшкодування
звернулася до МТСБУ з заявою та доданим
до неї страховим полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
дії з 17.11.2011 р. до 16.11.2012 р. У зв'язку з
настанням події, передбаченої п.п. "а" п.
41.1. ст. 41 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", МТСБУ здійснило
регламентну виплату ОСОБА_1 9314.30 грв.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування. Згідно до
п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", МТСБУ після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до власника,
водія транспортного засобу, який
спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, який не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність,
крім осіб, зазначений у пункті 13.1 ст. 13
Закону. 28.03.2013 р. МТСБУ звернулося до
ОСОБА_2 з листом про компенсацію в
добровільному порядку витрат,
понесених у зв'язку з проведенням
регламентної виплати потерпілій.
Однак, з відповіді наданої третьою
особою по справі випливає, що він
добровільно відшкодував ОСОБА_1
грошові кошти в розмірі 9314.30 грв., що
підтверджується розпискою останньої.
Таким чином, відповідачка двічі
отримала відшкодування за спричинену
їй шкоду, внаслідок ДТП. Просить суд
стягнути з відповідачки безпідставно
набуті кошти у розмірі 9314.3 грв. в
порядку регресу, судовий збір у розмірі
243.6 грв. та 1500 грв. витрат на правову
допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК
України просить розглядати справу у
відсутності представника МТСБУ.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явилася. Надіслала до суду заяву, в
якій зазначила, що позов не визнає та
просить розглядати справу у її
Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився і не повідомив суду причини
неявки. Про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України в
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється. З огляду на викладене
та те, що сторони в судове засідання не
з'явилися, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України, згідно з якими у разі неявки в
судове засідання відповідача, який був
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів.
Розглянувши матеріали справи суд
вважає, що у позові слід відмовити
виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. За ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Відповідно до статті 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи, роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом. Статтею 11
цього ж кодексу передбачено, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. У
статті 27 ЦПК, поряд з іншими правами та
обов'язками осіб, які беруть участь у
справі вказано і право брати участь у
судових засіданнях, подавати докази,
брати участь у дослідженні доказів.
Згідно ст.ст. 57-59 доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Ці дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів, зокрема
звуко- і відеозаписів, висновків
експертів. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. Сторони мають право
обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень. Суд не бере
до розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування. Суд не бере до
уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування. Відповідно до
ст.ст. 60, 61 ЦПК кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню. Обставини, визнані судом
загальновідомими, не потребують
доказування. Обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ,
у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини. У статті 64 ЦПК вказано, що
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи. Письмові докази, як правило,
подаються в оригіналі. Якщо подано
копію письмового доказу, суд за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, має право вимагати подання
В судовому засіданні встановлено, що на
момент ДТП, яка відбулася 19.09.2012 р.,
близько 18-ї год., біля АЗС "ОККО", в м.
Тячів, за участю мотоциклом марки "Ява
350", н/з НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 та
автомобіля марки "Хюндай", н/з НОМЕР_2,
яким керував ОСОБА_3 діяв страховий
поліс № АВ/0085765. Постановою Тячівського
районного суду від 11.10.2012 р. ОСОБА_2 було
визнано винним у цьому ДТП, і
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП. 01.11.2011
р. ОСОБА_1 звернулася у МТСБУ з заявою
про відшкодування шкоди заподіяної в
результаті пошкодження транспортного
засобу під час ДТП. 28.03.2013 р. позивач
звернувся до ОСОБА_2 з листом про
відшкодування у добровільному порядку
матеріальної шкоди в розмірі 9314.30 грв.
Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 19.04.2013 р.
він повністю відшкодував ОСОБА_1
матеріальну шкоду, завдану внаслідок
ДТП, що підтверджується її розпискою
Відповідачка ОСОБА_1 надіслала суду
квитанцію № 447179324 від 02.08.2014 р. та
виписку з особистого рахунку про
повернення коштів МТСБУ у сумі 9314.3 грв.
За таких обставин та з урахуванням
загальних засад цивільного
судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3
ЦК України, а саме: справедливості,
добросовісності та розумності, суд
приходить до висновку, що позовна заява
МТСБУ є необґрунтованою та не підлягає
задоволенню, оскільки позивачем не
спростовані докази надані
відповідачкою про повернення
отриманих від страховогоборо коштів до
звернення позивача в суд з позовною
З причини відмови у позові відсутні і
підстави для відшкодування понесених
судових витрат.
Тому, керуючись ст.ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК
України, ст. 3 ЦК України суд,
У задоволенні позову моторного
(транспортного) страхового бюро
Заочне рішення може бути переглянуто
Тячівським районним судом
Закарпатської області за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особою, яка брала
участь у справі, але не була присутня у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Головуючий:

Гримут В.І.