АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

Іменем України

15 липня 2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

головуючого - судді
Кулікової С.В.

суддів - Білич
І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі -
Клінчук О.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 20 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів,

перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/8875/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Кравець Д.І .Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Кулікова
С.В.В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась з позовом, в якому
просила розірвати шлюб, укладений між
нею та ОСОБА_2 та стягнути з останнього
аліменти на утримання їх дітей,
обґрунтовуючи вимоги тим, що 17 жовтня
2003 року сторони уклали шлюб, в якому
народились двоє синів - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Спільне життя з відповідачем не
склалось, через різні об'єктивні та
суб'єктивні причини, з березня 2014 року
подружжя проживають окремо, припинили
вести спільне господарство, тривалий
час не підтримують сімейно-шлюбних
відносин. Відновлювати шлюбні стосунки
з відповідачем вона не збирається, у
зв'язку з чим просила розірвати шлюб
між нею та відповідачем. Крім того,
позивач зазначила, що діти проживають
разом з нею, відповідач матеріальної
допомоги на їх утримання не надає та
добровільно виконувати свої
батьківські обов'язки не бажає, тому
позивач просила стягнути з відповідача
на її користь аліменти на утримання
їхніх дітей у твердій грошовій сумі у
розмірі 1 000 грн. 00 коп., починаючи з дня
пред'явлення позову і до досягнення
відповідною дитиною повноліття.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 20 травня 2014 року позов
задоволено частково, шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
який зареєстрований 17 жовтня 2003 року
Центральним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з державним Центром
розвитку сім'ї, а/з № 2541, розірвано,
після розірвання шлюбу прізвища сторін
по справі залишено без змін: позивачу -
«ОСОБА_1», відповідачу - «ОСОБА_2».
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дітей, а саме на
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі у розмірі 800) грн. 00 коп.
щомісячно, починаючи з 19 квітня 2014 року
і до досягнення дитиною повноліття; на
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій
грошовій сумі у розмірі 800 грн. 00 коп.
щомісячно, починаючи з 19 квітня 2014 року
і до досягнення дитиною повноліття. В
іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду,
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення змінити, зменшивши
розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
твердій грошовій сумі у розмірі 500
гривень щомісячно, починаючи з 19.04.2014 і
до досягнення дитиною повноліття, та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій
сумі у розмірі 500 гривень щомісячно,
починаючи з 19.04.2014 і до досягнення
дитиною повноліття, в інший частині
рішення просить залишити без змін.

На обґрунтування своєї скарги апелянт
виловлює думку про те, що суд першої
інстанції не врахував стан
матеріального становища
/платоспроможності/ відповідача, а
також інші обставини, що мають істотне
значення для вирішення справи.

Крім того, апелянт зазначає, що при
визначенні розміру аліментів треба
врахувати ту обставину, що його дружина
останні п'ять років мала особисті
відносини з іншим сімейним чоловіком.

В судовому засіданні відповідач
апеляційну скаргу підтримав, просив її
задовольнити з підстав, викладених у
скарзі.

Позивач заперечувала проти
апеляційної скарги за
необґрунтованістю її доводів.

Заслухавши доповідь судді Кулікової
С.В., пояснення сторін, розглянувши
справу в межах доводів апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість постановленого судом
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позову, виходячи з
правильно встановлених в судовому
засіданні обставин.

Так, сторони 17 жовтня 2003 року
зареєстрували шлюб, а якому народились
двоє синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після того, як
сторони перестали проживати однією
сім'єю, діти проживають разом з матір'ю,
при цьому відповідач матеріальної
допомоги на утримання дітей позивачу
регулярно не надає, в добровільному
порядку сторони це питання узгодити не
можуть.

Суд першої інстанції, прийнявши до
уваги всі обставини та оцінивши
відповідні докази, дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог та
стягнення з відповідача аліментів на
користь позивача на утримання дітей у
твердій грошовій сумі у розмірі по 800
грн. 00 коп. на кожного.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком районного суду, так як він в
повній мірі відповідає встановленим
обставинам справи та вимогам Закону.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ст. 183 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

За відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181
СК аліменти на дитину присуджуються в
частці від заробітку (доходу) її матері,
батька (ст. 183 цього Кодексу) або в
твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і
виплачуються щомісячно (п.17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2006 року № 3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів»).

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Колегія суддів вважає недоведеними
доводи апеляційної скарги про
відсутність у відповідача можливості
сплачувати аліменти у визначеному
судом розмірі.

Також необґрунтованими є посилання
відповідача на можливе створення ним
нової родини у майбутньому, оскільки
згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях, тобто на твердженнях, які
самі по собі потребують доведення. З
цих же підстав, не можуть бути прийняти
твердження апелянта про те, що його
дружина останні п'ять років мала
особисті відносини з іншим сімейним
чоловіком.

З урахуванням викладеного, висновок
суду є обґрунтованим та відповідає
положенням ст.ст. 183, 184 СК України.

Таким чином, суд першої інстанції в
повному обсязі дослідив, проаналізував
та дав належну оцінку, поданим доказам,
що мають значення в конкретній справі,
доводять існування відповідних
юридичних обставин, застосував норми
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин,
та дійшов обґрунтованого висновку про
часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_1.

За таких підстав доводи апеляційної
скарги законності рішення суду першої
інстанції не спростовують, рішення
суду першої інстанції ухвалене без
порушення норм матеріального права,
правові підстави для скасування
рішення, відсутні, а наведені в
апеляційній скарзі недоліки у розгляді
справи не вплинули на суть ухваленого
рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 20 травня 2014 року відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 20 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: