Справа № 551/1037/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

31 жовтня 2014 року
(ЗАОЧНЕ)

Шишацький районний суд Полтавської
області в складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.,

при секретарі - Кулинченко О.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

її представника - адвоката
Баленко Н.П.,

представника третьої особи -
Дерій Т.П.,

прокурора - Політун І.Г.,

розглянувши заочно у відкритому
судовому засіданні в залі суду в селищі
Шишаки Полтавської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - орган опіки та
піклування Шишацької
райдержадміністрації Полтавської
області, про позбавлення батьківських
прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору орган опіки та піклування
Шишацької РДА, про позбавлення його
батьківських прав у відношенні
неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначила, що відповідач ОСОБА_4 є
батьком її неповнолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб між ними
розірвано 14 березня 2003 року.

Після розірвання шлюбу позивач жодних
стосунків з відповідачем не підтримує
та проживає з сином окремо від нього.
Відповідач проживає з іншою жінкою та
має з нею спільну дитину. З моменту
розірвання шлюбу відповідач
батьківські обов'язки не виконує,
ніякої участі у вихованні сина не
приймає, розвитком дитини не
цікавиться, в добровільному порядку
кошти на утримання сина не надає та має
заборгованість по сплаті у розмірі 5846,75
грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник адвокат Баленко Н.П.
позовні вимоги підтримали, прохали їх
задовольнити, не заперечували щодо
заочного розгляду справи та ухвалення
заочного рішення. Позивач надала
пояснення аналогічні викладені нею у
позовній заяві, додатково повідомила,
що останній раз батько підтримував
більш-менш тісні стосунки з сином
близько 7 років тому, коли син йшов до
школи. В подальшому відповідач створив
сім'ю з іншою жінкою та перестав
спілкуватися з сином, від спілкування з
сином та його утримання ухиляється, має
заборгованість по аліментам, хоча
працює без трудового оформлення у
фермерському господарстві «Ромашка».
При зустрічах з сином не вітається та
намагається зробити вигляд, що не
помітив його.

Відповідач, будучи у відповідності до
вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК належним чином
повідомленим про час та місце судового
засідання шляхом направлення судом
рекомендованих повідомлень за місцем
його проживання до Шишацького
районного суду Полтавської області
повторно не з'явився, про причини своєї
неявки суд жодним чином не повідомив,
будь-яких заяв чи клопотань від нього
до суду не надходило, в зв'язку з цим
суд, відповідно до норм ст.ст. 169, 224 ЦПК
України, розглядає справу у заочному
порядку та ухвалює заочне рішення на
підставі наявних у справі письмових
доказів.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування Шишацької РДА
Дерій Т.П. заперечувала проти
задоволення позову оскільки, на її
думку, це суперечить інтересам, як
дитини так і батька, а є своєрідним
проявом помсти з боку матері дитини та
її близького оточення по відношенню до
батька за його не в повній мірі
задовільне відношення до виховання та
утримання дитини.

Вважає, що така інертна поведінка
відповідача по відношенню до виховання
сина та спілкування з ним обумовлена в
першу чергу особливостями його
характеру, а також впливом на нього з
боку його теперішньої співмешканки.

28.10.2014 з пояснень ОСОБА_4, наданих ним у
приміщенні служби у справах дітей
Шишацької РДА, їй стало відомо, що він
бажає виховувати сина та категорично
заперечує проти позбавлення його
батьківських прав, вважаючи це помстою
з боку колишньої дружини. Також ОСОБА_4
зазначив, що більш тісному спілкуванню
з сином перешкоджали колишня дружина
та теща. Несплату аліментів відповідач
пояснює неможливістю
працевлаштуватись через незадовільний
стан здоров'я. Також він запевнив, що
найближчим часом буде намагатися
знайти спільну мову з сином.

Значила, що комісією з питань захисту
прав дитини на її засіданні 29 жовтня 2014
року було прийнято рішення про
відсутність підстав для позбавлення
ОСОБА_4 батьківських прав у відношенні
до його сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Прокурор Політун І.Г. заперечувала
проти задоволення позову через
відсутність об'єктивних підстав для
цього, наголошуючи на тому, що
позбавлення батьківських прав є
крайньою мірою.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, заслухавши думку
неповнолітнього ОСОБА_6, допитавши в
судовому засіданні свідків,
дослідивши матеріали справи, вивчивши
надані сторонами доказами в їх
сукупності та взаємозв'язку суд
встановив наступні юридичні факти та
супроводжуючі їх правовідносини.

Як встановлено судом та не оспорюються
учасниками судового розгляду
відповідач ОСОБА_4 є батьком, а позивач
ОСОБА_1, є матір'ю неповнолітнього
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження НОМЕР_2, виданим
Сагайдацькою сільською радою
Шишацького району Полтавської області
29 травня 2001 року (а.с.5).

За рішенням Шишацького районного суду
від 04 листопада 2012 року, яке набрало
законної сили 18.11.2012 року, шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано, крім того
постановлено стягувати з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
сина ОСОБА_7 у розмірі 1/4 частини всіх
видів його доходу (а.с.8).

14 березня 2003 року відділом РАЦС
Шишацького РУЮ Полтавської області
видано свідоцтво НОМЕР_1 про розірвання
шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно довідки Сагайдацької сільської
ради Шишацького району Полтавської
області від 11 вересня 2014 року № 938 та
комісійного акту обстеження
житлово-побутових умов ОСОБА_1 проживає
разом з сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
бабусею ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою:
АДРЕСА_1, працює у м. Полтаві, умови
проживання належні, санітарний стан
задовільний. (а.с.7, 40).

Згідно довідки Сагайдацької сільської
ради Шишацького району Полтавської
області від 30 жовтня 2014 року № 1093 та
комісійного акту обстеження
житлово-побутових умов від 29.10.2014
ОСОБА_4 проживає разом зі співмешканкою
ОСОБА_9, її доньками ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_6., ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4.,
сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5. у власному
будинку за адресою: АДРЕСА_2. Умови
проживання належні, санітарний стан
задовільний, родина має підсобну
земельну ділянку та вирощує живність
(птицю) (а.с.38-39).

Згідно обліків Сагайдацької сільської
ради Шишацького району Полтавської
області ОСОБА_4 має земельний пай
площею 3,18га (лист від 24.10.2014 року № 1075)
проте вказана інформація не
підтверджується відділом
Держземагенства у Шишацькому районі
Полтавської (лист від 19.09.2014 № 01-01-10/4177)
(а.с.43-44).

Згідно характеристики Сагайдацької
сільської ради Шишацького району
Полтавської області від 30 жовтня 2014
року № 1092 ОСОБА_4 характеризується
позитивно, не конфліктний, не схильний
до вживання алкогольних напоїв,
тимчасово не працює (а.с.41).

Згідно довідки ВДВС Шишацького РУЮ в
Полтавської області № 04-44/4961 від 15
вересня 2014 року заборгованість ОСОБА_4
перед ОСОБА_1 по аліментах на утримання
сина ОСОБА_7 за період з лютого по 15
вересня 2014 року становить 5846,75 грн.
(а.с.10). Згідно пояснень позивача
заборгованість відповідача по
аліментам за інші періоди перед нею
відсутня.

В судовому засіданні неповнолітній
ОСОБА_6 повідомив, що любові до батька
він не відчуває оскільки той не
опікується ним. Зазначив, що коли він
мав намір відвідувати 1-й клас батько
спілкувався з ним та надавав допомогу,
в тому числі привозив іграшки та
гостинці. Після одруження батька
вдруге вказані відносини між ними
припинились. Спілкування з ним батько
уникає, на телефонні дзвінки не
відповідає. Зазначив, що ініціатива
позбавлення батьківських прав
належить йому особисто, але з якою
метою він має намір позбавити батька
батьківських прав відповісти не зміг.

До пояснень неповнолітнього ОСОБА_6 суд
ставиться критично, не вважає їх
виключно самостійними оскільки
неповнолітній, проживаючи практично
весь час від дати свого народження
однією сім'єю лише з матір'ю та в
безпосередній близькості з бабусею
ОСОБА_12, знаходиться під їх
безпосереднім щоденним впливом про що
зокрема свідчать його пояснення, які
практично дослівно дублюють та
текстуально відтворюють пояснення
його матері.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_12, ОСОБА_13 підтвердили той факт,
що ОСОБА_4 не приділяє належної уваги
вихованню та матеріальному
забезпеченню дитини, на протязі
останніх 7 років, після появи другої
родини, практично не спілкується з
сином, не поздоровляє його зі святами.
При зустрічі намагається робити
вигляд, що не побачив останнього.

Свідок ОСОБА_14 підтвердила, що працюючи
в магазині села Сагайдак стала свідком
того як ОСОБА_4 декілька разів
ігнорував присутнього в магазині сина,
роблячи вигляд, що не помітив
останнього.

До показань перших двох свідків суд
ставиться критично та вважає, що вони
не можуть бути покладені в основу
судового рішення як такі, що об'єктивно
відображають дійсність, через те, що
свідок ОСОБА_15 є матір'ю, а свідок
ОСОБА_13 - кумою позивача, а отже вони
можуть бути зацікавлені у вирішенні
справи на її користь. Так, характер та
окремі деталі наданих свідками
показань практично повністю
відтворюють окремі деталі пояснень
позивача в частині характеристики нею
відповідача та його відношення до
дитини, а отже з врахуванням того, що
позивач та вказані свідки перебувають
в близьких відносинах, суд вважає, що
пояснення свідків були надані ними не
на підставі відомих їм фактів
об'єктивної дійсності, а в більшій мірі
сформовані в результаті аналізу
суб'єктивної думці позивача та відомих
їй фактів.

Також суд вважає, що сторона позивача
проявила вибірковий підхід заявивши
клопотання про виклик лише тих свідків,
з якими ОСОБА_1 перебуває в дружніх та
родинних відносинах та які можуть
підтвердити виключно її точку зору. В
той же час клопотання про виклик інших
свідків, як з боку сім'ї відповідача
ОСОБА_4, так і сторонніх особи, які в
силу виконання службових обов'язків
мають нейтральне відношення до обох
батьків, зокрема працівники школи,
сільської ради позивачем та її
представником не заявлялись.

Відповідно до положень ч.ч. 1-2 ст. 157 СК
України питання виховання дитини
вирішується батьками спільно, той із
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно п. 2 ч.1 ст.164 СК України, мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до вимог ст. 165 СК України
право на звернення до суду з позовом
про позбавлення батьківських прав
мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Як встановлено судом, починаючи з
моменту присудження аліментів та до
лютого 2014 року відповідач виконував
свій обов'язок щодо їх сплати. Так,
наявна заборгованість виникла лише в
період з лютого 2014 року по момент
розгляду справи. З пояснень
відповідача ОСОБА_4 наданих ним 28
жовтня 2014 року працівникам органу
опіки та піклування - служби у справах
дітей Шишацької РДА вбачається, що
причиною невиплати аліментів є
неможливість працевлаштування через
незадовільний стан здоров'я.

Отже у суду відсутні об'єктивні данні
про свідоме ухилення відповідача від
обов'язку утримувати дитину шляхом
сплати встановлених судом аліментів.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків.

Тобто такий захід може бути
застосований лише коли вичерпані інші
заходи впливу на особу, яка не виконує
батьківських обов'язки.

Так ст. 157 СК України передбачено, що
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно. Той із батьків, з ким
проживає дитина, не має права
перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини. Батьки
мають право укласти договір щодо
здійснення батьківських прав та
виконання обов'язків тим з них, хто
проживає окремо від дитини. Договір
укладається у письмовій формі та
підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно вимог ст. 158 СК України за заявою
матері, батька дитини орган опіки та
піклування визначає способи участі у
вихованні дитини та спілкуванні з нею
того з батьків, хто проживає окремо від
неї.

За наявності обов'язку доведення своїх
вимог та заперечень, передбаченого
ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивач жодним
чином не підтвердила чи спростувала
факт того, чи намагалась вона або
відповідач виконати вимоги ст. 157-158 СК
України до звернення з позовом про
позбавлення батьківських прав до суду,
чи не перешкоджала вона та члени її
родини батькові, який проживає окремо
від сина, спілкуванню з ним.

Крім того, з огляду на досліджені
докази, суд вважає, що тимчасове
припинення спілкування відповідача з
його неповнолітнім сином ОСОБА_7 та
невиконання ним батьківських
обов'язків по відношенню до нього може
бути обумовлено рядом об'єктивних
причин, зокрема перебуванням в іншому
шлюбі, перебування у нього на утримання
ще 3-х неповнолітніх дітей, менший з
яких має вік 5 років та в силу цього
потребує більше батьківською уваги та
підтримки, незадовільним станом
здоров'я та відсутністю можливості
офіційного та постійного
працевлаштування тощо. Проте вказані
обставини не є сталими та можуть
докорінно змінитись з плином часу.

Згідно приписів ч.ч. 4-5 ст. 19 СК України
при розгляді судом спорів щодо
позбавлення батьківських прав
обов'язковою є участь органу опіки та
піклування. Орган опіки та піклування
подає суду письмовий висновок щодо
розв'язання спору на підставі
відомостей, одержаних у результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи.

Згідно висновку органу опіки та
піклування Шишацького району від 30.10.2014
№ 2226/01-25 позбавлення батьківських прав
ОСОБА_4 відносно його малолітнього сина
ОСОБА_5 визнано недоцільним. На думку
суду вказаний висновок є належним
чином обґрунтованим та не суперечить
інтересам дитини.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку про відсутність достатніх
підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 19, 157-158, 164-165 СК України,
ст.ст. 3, 10, 60, 212 - 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1
до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
орган опіки та піклування Шишацької
райдержадміністрації Полтавської
області, про позбавлення батьківських
прав-відмовити.

Рішення може бути переглянуто
Шишацьким районним судом за письмовою
заявою відповідача, поданою в
десятиденний строк з дня отримання
копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Шишацький районний суд в 10 денний
строк з дня його проголошення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення судового рішення - у той
же строк з дня отримання його копії.

Суддя Шишацького районного суду

Полтавської області
Д.С.
Сиволап