Ухвала

іменем україни

04 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоОлійник А.С.,суддів:Амеліна
В.І.,Гончара В.П.,Парінової І.К.,Савченко
В.О.,розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання майна спільною сумісною
власністю та поділ майна подружжя, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Святошинського районного суду
м. Києва від 20 серпня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 13
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із зазначеним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що вони з ОСОБА_2
перебували в зареєстрованому шлюбі з 07
червня 1985 року, який розірвано заочним
рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 23 грудня 2009 року. За час
перебування у шлюбі ОСОБА_2 в інтересах
сім'ї на своє ім'я відкрила депозитні
рахунки у гривні у відкритому
акціонерному товаристві «Родовід
Банк» (далі - ВАТ «Родовід Банк»), а саме:
НОМЕР_1 від 16 вересня 2006 року на
суму 800 000 грн; НОМЕР_2 від 14
березня 2007 року на суму 813 700 грн, на суму
994 820 грн 02 коп. та нарахованих процентів
в сумі 41 438 грн 63 коп., а всього 1 036 258 грн
65 коп.; НОМЕР_3 від 21 березня 2007
року на суму 1 000 000 грн та
нарахованих процентів в сумі 7 068 грн 49
коп., а всього 1 007 068 грн 49 коп.; НОМЕР_4
від 24 травня 2007 року на суму 1 150 000 грн та
нарахованих процентів в сумі 5 608 грн 22
коп., а всього 1 155 608 грн 22 коп.; НОМЕР_5
від 22 вересня 2007 року на суму 610 000
грн; НОМЕР_6 від 24 вересня 2007 року на
суму 944 000 грн; НОМЕР_7 від 11 січня
2008 року на суму 964 943 грн 75 коп.; НОМЕР_8
від 23 серпня 2008 року на суму 1 036 448 грн 91
коп.; та НОМЕР_9 від 06 жовтня
2008 року на суму 150 000 грн. В травні місяці
він звернувся до Печерського райсуду м.
Києва з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПАТ
«Позняки-Жилбуд» про визнання
недійсним правочину, поділу майна та
стягнення коштів. 21 листопада 2012 року
ухвалено рішення, яким його позов
задоволено. Лише після розгляду справи
в Печерському суді він дізнався про
відкриті депозитні рахунки на ім'я
ОСОБА_2 Посилаючись на викладене,
просив визнати спільною сумісною
власністю подружжя грошові кошти в
сумі 8 109 197 грн 53 коп., що були розміщені
ОСОБА_4 на депозитних рахунках у ВАТ
«Родовід Банк» під час шлюбу. Поділити
зазначене майно, визнавши за ОСОБА_2
право власності на зазначені грошові
кошти та стягнути з неї на його користь
Ѕ частину вартості спільного майна
подружжя в сумі 4 054 598 грн 76 коп.

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 20 серпня 2013 року
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
майна спільною сумісною власністю та
поділ майна подружжя в частині
визнання права власності та поділ
депозитних рахунків, відкритих на ім'я
ОСОБА_2 в ВАТ «Родовід
Банк» від 14 березня 2007 року на суму 813 700
грн, від 21 березня 2007 року на
суму 1 000 000 грн та від 24 травня 2007 року на
суму 1 150 000 грн залишено без розгляду на
підставі пункту 2 частини 1
статті 205 ЦПК України.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 20 серпня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 13
листопада 2013 року, в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, мотивуючи свої
вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, і просить ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно із частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що з 07 червня 1985
року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували
у зареєстрованому шлюбі. Заочним
рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 23 грудня 2009 року шлюб між
сторонами розірвано (а.с. 5-6).

За час перебування у шлюбі ОСОБА_2 на
своє ім'я відкриті депозитні рахунки у
ВАТ «Родовід Банк», а саме: НОМЕР_1 від
16 вересня 2006 року на суму 800
000 грн; НОМЕР_2 від 14 березня 2007
року на суму 813 700 грн, на суму 994 820 грн 02
коп. та нарахованих процентів в сумі 41
438 грн 63 коп., а всього 1 036 258 грн 65
коп.; НОМЕР_3 від 21 березня 2007 року на
суму 1 000 000 грн та нарахованих
процентів в сумі 7 068 грн 49 коп., а всього
1 007 068 грн 49 коп.; НОМЕР_4 від 24 травня 2007
року на суму 1 150 000 грн та нарахованих
процентів в сумі 5 608 грн 22 коп., а всього
1 155 608 грн 22 коп.; НОМЕР_5 від 22 вересня
2007 року на суму 610 000 грн; НОМЕР_6 від
24 вересня 2007 року на суму 944 000
грн; НОМЕР_7 від 11 січня 2008
року на суму 964 943 грн 75 коп.; НОМЕР_8 від 23
серпня 2008 року на суму 1 036 448 грн 91 коп.;
НОМЕР_9 від 06 жовтня 2008 року
на суму 150 000 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, дійшов
висновку, що кошти, які були розміщені
ОСОБА_2 на своє ім'я на депозитних
рахунках за період з 2007 року по 2009 рік
були зняті нею під час перебування з
ОСОБА_1 у шлюбі, а тому зазначені кошти
були використані в інтересах сім'ї
сторін.

Такі висновки судів відповідають
вимогам закону та ґрунтуються на
фактичних обставинах справи.

Згідно із статтею 60 СК України
<http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_278/ed_2013_07_04/pravo1
/T022947.html?pravo=1> майно, набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства,
догляд за дітьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 61 СК
України
<http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_281/ed_2013_07_04/pravo1
/T022947.html?pravo=1> об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя може бути
будь-яке майно, за винятком виключеного
з цивільного обороту.

Згідно із частиною 4 статті 65 СК України
<http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_293/ed_2012_12_09/pravo1
/T022947.html?pravo=1> договір, укладений одним
із подружжя в інтересах сім'ї, створює
обов'язки для другого з подружжя, якщо
майно, одержане за договором,
використане в інтересах сім'ї.

Позивачем не надано належних доказів
на підтвердження того, що кошти на
депозитних рахунках у ВАТ «Родовід
Банк», які були розміщені та зняті
ОСОБА_2 за період з 2007 року по 2009 рік,
використані нею не в інтересах сім'ї.

Частиною 1 статті 70 СК України
<http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_312/ed_2013_07_04/pravo1
/T022947.html?pravo=1> встановлено, що у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

При цьому відповідно до статті 60 ЦПК
України <nau://ukr1618-15|st60> кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 ЦПК
України <nau://ukr1618-15|st61>. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи позов ОСОБА_1 про поділ
спільного майна подружжя, суди
правильно виходили з того, що
виникнення режиму спільної сумісної
власності подружжя на все придбане за
час шлюбу майно презюмується, доки
інший з подружжя не довів іншого, тобто
діє презумпція спільного майна
подружжя.

Встановивши, що за час перебування у
шлюбі відповідачем було укладено 9
депозитних договорів, кошти з яких було
знято до розірвання шлюбу та
використано в інтересах сім'ї, чого
позивач не спростував, колегія суддів
також погоджується із висновками судів
про те, що зазначені кошти не
підлягають поділу між колишнім
подружжям.

Доводи касаційної скарги про
неправильне застосування судами норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права є безпідставними,
не спростовують висновків судів першої
та апеляційної інстанцій та не дають
підстав для скасування оскаржуваних
судових рішень.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення
оскаржуваних судових рішень без змін.

Керуючись статтями 336, 337, 345, 349 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 20 серпня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.С. ОлійникСудді: В.І.
АмелінВ.П. ГончарІ.К. ПаріноваВ.О.
Савченко