РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2014

Хмельницький міськрайонний суд в
складі :

головуючої - судді Порозової І.Ю.

секретаря Гарячої Д.А.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, Хмельницької міської ради, з
участю третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про
визнання права на користування
квартирою та вселення,

ВСТАНОВИВ :

05.06.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 та Хмельницької
міської ради про визнання права на
користування квартирою та вселення в
квартиру АДРЕСА_1, посилаючись на те, що
отримав вказану квартиру працюючи в
Хмельницькому підрядному
спеціалізованому
будівельно-монтажному управлінні. В
подальшому приватизував цю квартиру та
подарував своєму батьку, який в свою
чергу подарував її ОСОБА_3 Рішеннями
судів правочини щодо відчуження
квартири та розпорядження на
приватизацію визнано недійсними. В
даний час в квартирі проживає донька
позивача, яка чинить йому перешкоди в
користуванні квартирою.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 наполягає на
задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову
заперечила, мотивуючи тим, що батько
добровільно виписався з квартири, а
отже відмовився від права користування
нею, з огляду на це вона заперечує проти
його проживання в квартирі, як наймача.

Представник Хмельницької міської
ради Кирилюк Н.О. проти позову
заперечила.

Треті особи ОСОБА_3та ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилися, про день та час
слухання справи за зареєстрованим
місцем проживання повідомлялися
належним чином. В попередньому
судовому засіданні ОСОБА_3 вважала
позов обгрунтованим.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про задоволення
позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що працюючи на
будівельно-монтажному управлінні
ОСОБА_1 отримав квартиру АДРЕСА_2.
Вказана обставина встановлена
рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 22.04.2013 року в справі №2218/20973/2012
та не оспорюється сторонами. До 1996 року
ОСОБА_2 проживала у вказаній квартирі
разом з батьками. Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від
07.04.1997року матір позивачки ОСОБА_7 було
визнано такою, що втратила право
користування житлом. Разом з матір'ю з
квартири вибула і ОСОБА_2 В зв'язку з
приватизацією житла 24.05.2000 року ОСОБА_1
видано свідоцтво про право власності
на вказану квартиру. Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від
08.04.2009 року зобов'язано Хмельницький МВ
УМВСУ в Хмельницькій області
зареєструвати ОСОБА_2 в квартирі
АДРЕСА_3. 15.04.2009 року ОСОБА_1 подарував
спірну квартиру своєму батьку ОСОБА_8, а
той 13.05.2011 року подарував її ОСОБА_3
19.05.2011 року ОСОБА_1 знявся з реєстрації в
квартирі АДРЕСА_4. Рішенням
апеляційного суду Хмельницької
області від 07.02.2012 року визнано
недійсним свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_4 та
договір дарування квартири від 15.04.2009
року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_8
Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 22.04.2013 року скасовано
розпорядження Хмельницького
підрядного спеціалізованого
будівельно- монтажного управління № 79
від 24.05.2000 року про приватизацію
квартири АДРЕСА_2. Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від
19.02.2014 року в справі за позовом ОСОБА_8
та ОСОБА_1 до ОСОБА_3 визнано недійсним
договір дарування квартири АДРЕСА_2
від13.05.2011 року. Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 05.03.2014 року
зобов'язано ОСОБА_3 повернути квартиру
АДРЕСА_4 територіальній громаді
м.Хмельницького в особі Хмельницької
міської ради. В даний час в квартирі
проживає відповідач ОСОБА_2

Відповідно до ст.61 ЦПК України
обставини встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ.

Відповідно до ст. 52 ЖК України жилі
приміщення в будинках відомчого
житлового фонду надаються громадянам
за спільним рішенням адміністрації
профспілкового комітету підприємства,
установи, організації, затвердженим
виконавчим комітетом районної,
міської, районної в місті, селищної,
сільської Ради народних депутатів, а у
випадках передбачених Радою Міністрів
СРСР,-за спільним рішенням
адміністрації і профспілкового
комітету з наступним повідомленням
виконавчому комітетові відповідної
Ради народних депутатів про надання
жилих приміщень для заселення.

Згідно ст.47 Конституції України, ст.9
ЖК України кожен громадянин має право
на житло і ніхто не може бути обмежений
у праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Відповідно до ст.216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язанні з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину.

З огляду на те, що всі правочини щодо
приватизації спірної квартири та її
відчуження визнанні судом
недійсними,ОСОБА_1 не визнавався таким,
що втратив право користування
квартирою, договір найму з ним не
розривався, того факту, що до
розпорядження про приватизацію саме
він був наймачем квартири АДРЕСА_5
ніхто з учасників процесу не оспорює і
це підтверджено рішеннями судів та
відомостями про реєстрацію ОСОБА_1 в
спірній квартирі з 14.04.1995 року, суд
дійшов висновку про необхідність
повернення йому прав, які існували до
недійсності правочинів, зокрема права
на користування спірною квартирою. При
цьому, пояснення відповідача ОСОБА_2
про те, що ОСОБА_1 добровільно виписався
з квартири, а отже відмовився від права
користування нею, оцінюються судом
критично, оскільки він виписувався з
квартири 19.05.2011 року, коли вона належала
на праві власності чужій особі, до
цього ж він був власником квартири та
мав усі визначенні законом права щодо
володіння, користування та
розпорядженням квартирою.

Судом враховано належність, як
співвідповідача Хмельницької міської
ради, оскільки п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 квітня
1985 року № 2 «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування
Житлового Кодексу України» визначено,
що у справах із питань, віднесених
до компетенції органів місцевого
самоврядування чи місцевої державної
адміністрації, або з питань
управління житловим фондом, віднесених
його власником або уповноваженим ним
органом до свого відання згідно зі
ст.18 ЖКУ (наприклад, про визнання
ордера недійсним, надання, бронювання
або обмін жилого приміщення, визнання
права на жиле приміщення крім випадків,
коли в ньому проживають інші члени
сім'ї наймача), належною стороною
повинен бути відповідний орган чи
власник житлового фонду. Про передачу
спірної квартири у комунальну
власність свідчить позов Хмельницької
міської ради, що розглянуто
Хмельницьким міськрайонним судом
05.03.2014 року, цим же рішенням
встановлено, що ПСБМУ №79 є банкрутом, а
власником квартири є міська рада.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2 пояснила, що у ОСОБА_1 немає
ключів від квартири АДРЕСА_4, вона не
заперечує, щоб він приходив в квартиру,
як її батько, але категорично проти, щоб
він вселявся в квартиру, як наймач. За
таких обставин, суд дійшов висновку про
те, що ОСОБА_1 чиняться перешкоди в
користуванні житлом, а тому, його слід
вселити в спірну квартиру на правах
наймача.

Судові витрати розподіляються
відповідно до ст. 88 ЦПК України і
підлягають до стягнення з відповідачів
в рівних частках.

Керуючись ст.ст.209, 212-215, 61, 88 ЦПК України
ст.ст.9, 52, 63 ЖК України, ст.216 ЦК України,
суд вирішив

В И Р І Ш И
В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на
користування квартирою АДРЕСА_1

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити
перешкоди ОСОБА_1 у користуванні
квартирою АДРЕСА_1

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 та Хмельницької
міської ради на користь ОСОБА_1 по
121грн.80 коп. з кожного понесених судових
витрат.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

копія вірна

суддя підпис