14 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
Євтушенко О.І., Горелкіної Н.А.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Моторного (транспортного) страхового
бюро України до Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто»,
ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в
порядку регресу та збитків через
за касаціною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» на
рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 9 грудня 2013 року та рішення
апеляційного суду Львівської області
від 6 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2103 року Моторне (транспортне)
страхове бюро України (далі - МТСБУ)
звернуося до суду із позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» (далі - ПАТ «УСК
«Гарант-Авто»), ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди в порядку регресу
та збитків через упущену вигоду.

В обґрунтування позовних вимог
зазначало, що 21 листопада

2009 року в м. Львові по вул. Промисловій з
вини відповідача

ОСОБА_4 сталася дорожньо-транспортна
пригода (далі - ДТП) за участю
автомобілів марки «Ауді» під
керуванням відповідача та автомобіля
марки «Мітцубісі» державний номерний
знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5 На дату
скоєння ДТП відповідач ОСОБА_4 не
надала іншому учаснику руху чинного
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Цивільно-правова
відповідальність потерпілої особи
була застрахована. Оскільки ПАТ «УСК
«Гарант-АВТО» відмовило у виплаті
страхового відшкодування потерпілій
стороні через начебто відсутність у
відповідачки чинного полісу
обовʼ?язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
позивач, в межах ліміту
відповідальності страховика, здійснив
виплату страхового відшкодування в
розмірі 24 990 грн. Окрім того позивач
поніс витрати на правову допомогу в
розмірі 2 000 грн та зазнав збитки з вини
ОСОБА_4 у вигляді упущеної вигоди.
Вказана сума перерахована МТСБУ на
рахунок потерпілої сторони. На
письмову вимогу про компенсацію
понесених витрат на ПАТ «УСК
«Гарант-Авто», ні ОСОБА_4 належним чином
не відреагували. Тому позивач просив
відшкодувати шкоду в порядку регресу
та збитки через упущену вигоду.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 9 грудня

2013 року позовні вимоги МТСБУ до ПАТ
«УСК «Гарант-Авто», ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди в порядку регресу
та збитків через упущену вигоду
задоволено частково. Стягнуто з ПАТ
«УСК «Гарант-Авто» на користь МТСБУ в
порядку регресу витрати повʼ?язанні з
виплатою страхового відшкодування в
розмірі 24 990 грн. Стягнуто з ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» на користь МТСБУ витрати
на правову допомогу в розмірі 2 000 грн та
судовий збір в розмірі 249 грн 90 коп. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 6 березня

2014 року рішення Сихівського районного
суду м. Львова від 9 грудня 2013 року в
частині стягнення з ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» на користь МТСБУ витрати
на правову допомогу в розмірі 2 000 грн
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення, яким у задоволенні цих
позовних вимог відмовлено. В решті
частині рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ
«УСК «Гарант-Авто» -

Мінчев А.С. просить скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог, мотивуючи
свої вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Таким чином, доводи скаржника стосовно
недійсності на момент вчинення ДТП
договору страхування висновків суду не
спростовують, оскільки, як встановлено
судами попередніх інстанцій, рішенням
Сихівського районного суду м. Львова
від 15 червня 2012 року (у справі

№ 1319/694/2012), встановлено, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 на момент вчинення ДТП була
застрахована у ВАТ «УСК «Дженералі
Гарант», правонаступником якого є ПАТ
«УСК «Гарант Авто».

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Згідно п. а ч. 1 ст. 41 Закону України «Про
обовʼ?язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих відшкодовує шкоду
на умовах, визначених цим Законом, у
разі її заподіяння транспортним
засобом, власник якого не застрахував
свою цивільно-правову
відповідальність, крім шкоди,
заподіяної транспортному засобу, який
не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1
цього Закону, та майну, яке знаходилося
в такому транспортному засобі.

Суд першої інстанції, з яким погодився
суд апеляційної інстанції,
встановивши, що на момент скоєння ДТП
ОСОБА_4 не надала потерпілій ОСОБА_5
інформації про наявність у неї
договору обовʼ?язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, у звʼ?язку із чим страхове
відшкодування ОСОБА_5 було виплачено
МТСБУ дійшов вірного висновку про
стягнення в порядку регресу виплаченої
МТСБУ страхової виплати з ПАТ «УСК
«Гарант-Авто».

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
Сихівського районного суду м. Львова
від 9 грудня 2013 року яке частково
скасовано рішенням апеляційного суду
Львівської області від 6 березня 2014
року, тому що судові рішення законні та
обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 9 грудня

2013 року та рішення апеляційного суду
Львівської області від 6 березня 2014
року в справі за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто», ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди в порядку регресу
та збитків через упущену вигоду,
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Н.А. Горелкіна
Ю.Г. Іваненко