У х в а л а

іменем україни

24 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,
Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 10 грудня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 3 лютого
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ
«Акцент-Банк») звернулось до суду із
зазначеним позовом до ОСОБА_4,
мотивуючи його тим, що 15 квітня 2008 року
між позивачем та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого відповідач отримав кредит в
розмірі 5 304 грн зі сплатою 12 % на суму
залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку із неналежним виконанням
ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань за
кредитним договором утворилась
заборгованість, яка станом на 6 червня
2013 року становить 48 141 грн 36 коп.

Посилаючись на зазначені обставини,
позивач просив суд стягнути з
відповідача на свою користь
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 48 141 грн 36 коп.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 10 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 3 лютого 2014 року, позов ПАТ
«Акцент-Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Акцент-Банк» заборгованість за
кредитним договором в розмірі 13 555 грн 06
коп.

У задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд
касаційної інстанції скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні позову
ПАТ «Акцент-Банк» відмовити, мотивуючи
свою вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суди дійшли обґрунтованого висновку,
що позовні вимоги ПАТ
«Акцент-Банк» підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 ЦК України).

Згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні ч. 3
ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема,
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу (наприклад,
відсутність негативних наслідків для
позивача через прострочення виконання
зобов'язання).

Положеннями ст. 616 ЦК України
передбачено право суду за певних умов
зменшити розмір збитків та неустойки,
які стягуються з боржника.

При цьому питання зменшення розміру
неустойки вирішується в конкретній
ситуації на підставі певних доказів і
розрахунків.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ПАТ «Акцент-Банк», суди правильно
виходили із того, що порушені права
позивача підлягають захисту шляхом
стягнення із відповідача
заборгованості за кредитним договором.
Крім того, суди обґрунтовано виходили
із того, що розмір пені із врахуванням
положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, ст. 616 ЦК
України має бути зменшено, оскільки її
розмір значно перевищує розмір
збитків, завданих неналежним
виконанням відповідачами умов
кредитного договору.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що судами правильно
встановлено та належно перевірено
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, судові
рішення ухвалено із додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для їх зміни чи
скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 10 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 3 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

С.О. Карпенко

В.О. Савченко