Номер провадження: 22-ц/785/8182/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Кварталової А.М.

при секретарі: Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
рішення Малиновського районного суду
м.Одеси від 03 липня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа:
Одеська міська рада, про зобов`язання
провести перебудову та виселення, за
зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, який
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина, ОСОБА_7, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, за
участю Прокуратури Малиновського
району м.Одеси в інтересах
неповнолітніх, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до
ОСОБА_4, третя особа: Виконавчий комітет
Одеської міської ради про зобов`язання
надання нового окремого
упорядкованого житла із визначенням
конкретної адреси, оформленням
правоустановлюючих документів та
передачею ключів, -

В С Т А Н О
В И Л А:

Позивач, ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3,ОСОБА_5 та просив за власний
рахунок зобов`язати відповідачів
провести перебудову, шляхом знесення
самочинно збудованої надбудови у
вигляді другого та третього поверхів з
метою приведення у попередній стан
квартири АДРЕСА_1, яка складалася з
однієї кімнати, житловою площею 12,73
кв.м, загальною площею 21,9 кв.м.
Мотивуючи тим, що рішенням виконавчого
комітету Іллічівської районної ради
народних депутатів міста Одеси від 17
травня 1991 року за № 1516 наймачам
тимчасово було передано в користування
приміщення, площею 18,0 кв.м, після чого
відповідачі не будучи власниками
квартири АДРЕСА_2, розпочали
будівництво 2-го та 3-го поверхів над
вказаною квартирою без одержання у
відповідному порядку, встановленому
законом дозволу і затвердженого
проекту. Їх незаконні дії призвели до
значних порушень будівельних норм і
правил. Таким чином, замість однієї
кімнати, відповідачі побудували
трьохповерховий будинок, житловою
площею 59,9 кв.м, загальною площею 136,3
кв.м, без відведення земельної ділянки
під будівництво. 25 травня 2007 року
інспекція ДАБК надала припис,
пропонуючи відповідачам в строк до 30
травня 2007 року представити проектно -
правову документацію на будівництво.
Проте вказаної документації у ДАБК
відповідачами представлено не було. У
зв`язку з її відсутністю, 1 червня 2007
року на підставі складеного протоколу,
на відповідачів було накладено штраф
за самочинно проведені роботи,
пов`язані з реконструкцією та
будівництвом квартири АДРЕСА_2.

Позивач був власником квартири
АДРЕСА_3, розташованої в тому ж будинку.
Разом із позивачем проживала його
дружина і троє на той час неповнолітніх
дітей. Квартира АДРЕСА_4 є приватною
власністю позивача і знаходиться поруч
із самовільною будівлею, зведеною
всупереч будівельно-технічним нормам,
яка створювала небезпеку життю,
здоров`ю та приватній власності
позивача, перешкоджала йому
користуватись своєю нерухомістю на
власний розсуд. Наявність даних
обставин змусило позивача та усіх його
сусідів змінити місце проживання,
оскільки існувала небезпека для життя,
пов`язана з обвалом будівлі.

Рішенням Виконкому Одеської міської
ради від 22 серпня 2007 року № 978 позивачу
надано дозвіл на проектування та
будівництво офісного будинку по
АДРЕСА_24 м. Одесі. Відповідно до додатку
№ 1 вказаного рішення, відповідачі
підлягали виселенню з аварійного
житлового будинку АДРЕСА_1 в місті
Одесі в інші благоустроїні житлові
приміщення, а саме: ОСОБА_9 - в
однокімнатну квартиру, відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_6, ОСОБА_5 - в
двокімнатну квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_9 померла,
відповідно до Свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
актовий запис №4160.

Позивачем, ще до ухвалення рішення
Виконкомом Одеської міської ради від 22
серпня 2007 року № 978, була придбана
двокімнатна квартира за АДРЕСА_23 в
місті Одесі у гр. ОСОБА_10, за договорену
заздалегідь суму грошових коштів.
Вказане житло позивачем було придбано
для переселення з вказаного аварійного
будинку відповідачів.

Крім того, замість однієї житлової
кімнати, площею 12,73 кв.м, наявної в
аварійному будинку, відповідачам було
запропановано ще одну двокімнатну
квартиру АДРЕСА_5, загальною площею 48, 4
кв.м.

Проте відповідачі категорично
відмовились заселитися в
благоустроєне житло, запропановане
позивачем, про що свідчить заява
відповідачів на ім`я начальника ВДВС
Приморського району міста Одеси від 6
травня 2009 року про добровільне
виселення з квартири АДРЕСА_6 і відмову
від отримання ключів і квартирних
книжок на квартиру АДРЕСА_7.

На теперішній час, у зв`язку з
неодноразовою відмовою відповідачів
переселятися в квартиру АДРЕСА_8,
вказане житло в розпорядженні та
власності позивача відсутнє.

Згідно з Рішенням Виконкому Одеської
міської ради від 22 серпня 2007 року № 978,
позивач був зобов*язаний здійснити
будівництво офісного будинку в строк
до 1 травня 2010 року, але у зв`язку з
тривалими розглядом судових справ за
участю відповідачів, вимоги Одеської
міської ради виконано не було, у зв`язку
з чим позивач зазнав значних
матеріальних збитків, при цьому не
розпочавши запланованого будівництва.

На теперішній час позивач вважає, що
рішення № 978 від 22.08.2007 року він виконав
у повному обсязі, надавши відповідачам
двокімнатну квартиру АДРЕСА_9,
загальною площею 43 кв.м з усіма
зручностями, яка раніше належала гр.
ОСОБА_11, замість однієї
неупорядкованої кімнати, житловою
площею 12,73 кв.м., яку вони займали
раніше. Вказану квартиру було надано
позивачем ще до винесення рішення
Одеської міської ради. Крім того, свої
доводи позивач обґрунтовує тим, що
фізично, будинку АДРЕСА_1 у місті Одесі
не існує, він знесений, а існує тільки
його юридична адреса.

Не погодившись з заявленим позовом,
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8
звернулися до суду до ОСОБА_4, третя
особа Виконавчий комітет Одеської
міської ради із зустрічним позовом про
зобов`язання надати протягом шести
місяців нове окреме упорядковане житло
в м. Одесі , а саме одну двокімнатну
квартиру та одну однокімнатну квартиру
із визначенням конкретної адреси,
оформленням правоустановлюючих
документів та передачею ключів,
мотивуючи це тим, що відповідач будучи
забудовником не виконав покладені на
нього рішенням виконкому Одеської
міської ради за № 978 від 22.08.2007 року
обов`язку розселити мешканців
аварійного житлового будинку АДРЕСА_1 в
м. Одесі, в якій мешкали позивачі за
зустрічним позовом, а також ОСОБА_9.
Після знесення за рішенням суду
будинку № 12 в якому знаходилася
квартира, де мешкали ОСОБА_8 та ОСОБА_9,
вони переїхали у квартиру АДРЕСА_22 м.
Одесі, яку купили за власний кошт до
покладення на ОСОБА_4 обов`язку їх
розселити, придбавши для них одну
двокімнатну квартиру і одну
однокімнатну квартиру.

Рішенням Малиновського районного суду
м.Одеси від 03 липня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_9 ,ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Одеська
міська рада, про зобов`язання провести
перебудову та виселення - задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, за власний рахунок провести
відповідну перебудову, шляхом знесення
самочинно збудованої надбудови 2-го та
3-го поверхів з метою приведення у
попередній стан квартири АДРЕСА_10.

Вважати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_8 вселеними у квартиру АДРЕСА_11 та
такими, що проживають у АДРЕСА_25.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього сина, ОСОБА_7, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_8, за
участю Прокуратури Малиновського
району м.Одеси в інтересах
неповнолітніх, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до
ОСОБА_4, третя особа: Виконавчий комітет
Одеської міської ради про зобов`язання
надати протягом шести місяців нове
окреме упорядковане житло в місті
Одесі, а саме: одну двокімнатну
квартиру та одну однокімнатну
квартиру, із визначенням конкретної
адреси, оформивши право установлюючи
документи на надані квартири і
передачею ключів від наданих квартир -
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до
апеляційного суду Одеської області з
апеляційною скаргою, в якій просять
рішення Малиновського районного суду
м.Одеси від 03 липня 2014 року скасувати та
ухвалити нове, яким зустрічний позов
задовольнити, посилаючись на порушення
судом першої інстанції при ухваленні
рішення норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню на таких
підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими;

3) невідповідність висновків
суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також
розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про
його відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення
чи підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано
закон, який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із Законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог або
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
зазначеним вимогам не відповідає.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 в частині
вимог про зобов`язання відповідачів
провести перебудову, шляхом знесення
самочинно збудованої надбудови у
вигляді другого та третього поверхів з
метою приведення у попередній стан
квартири АДРЕСА_1, яка складалася з
однієї кімнати, житловою площею 12,73 кв.
м, загальною площею 21,9 кв. м. та вважаючи
відповідачів такими, що вселилися у
квартиру АДРЕСА_12, суд першої
інстанції виходив з того, що факт
здійснення відповідачами самочинного
будівництва (реконструкції) у будинку,
що був визнаний аварійним у 1988 році і не
підлягав капітальному ремонту, є
доведеним. Відповідно до висновку
судової будівельно-технічної
експертизи №187/2008 від 28 серпня 2008 року
характеристика самочинно збудованих
надбудов другого та третього поверхів
квартири АДРЕСА_13 не відповідає
будівельним нормам, не забезпечена
несуча здатність фундаменту від
непомірно покладених на нього
навантажень, тому збереження та
введення в експлуатацію вказаних
збудованих надбудов другого та
третього поверхів не можливо.

Відповідачі фактично проживають в
двокімнатній квартирі АДРЕСА_14.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову про зобов`язання ОСОБА_4 надати
нове окреме упорядковане житло у
вигляді одної однокімнатної та одної
двокімнатної кватири із визначенням
конкретної адреси, оформленням
правовстановлюючих документів та
передачею ключів, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачі за
зустрічним позовом вийшли за межі
рішення виконавчого комітету Одеської
міськради № 978. Враховуючи, що
відповідно вимог даного рішення, дії
спрямовані на надання житла сім`ї
ОСОБА_3, які обумовлені лише вказаним
рішенням, то звернення відповідачів за
первісним позовом із зустрічними
вимогами безпосередньо до ОСОБА_4 не
мають жодних підстав, тому як ОСОБА_4
ніяких письмових зобов`язань, щодо
надавання двох квартир, позивачам за
зустрічним позовом ніколи не давав.
Якщо рішення виконавчого комітету
Одеської міськради № 978 від 22.08.07 року
не виконано, а контроль за його
виконанням був покладений на
заступника міського голови, то лише
Одеська міська рада мала право на
подання такого позову до суду з вимогою
про виконання рішення тією особою, на
яку покладено зобов`язання надання
житла виселеним мешканцям з житлового
будинку АДРЕСА_1 місті Одесі. Таким
чином, на думку суду, ОСОБА_3 не можуть
бути належними позивачами по справі.
Крім того, рішення виконавчого
комітету Одеської міської ради № 978 від
22.08.07 року в частині зобов`язання
ОСОБА_4 надати ОСОБА_9 одну
однокімнатну квартиру виконанню не
підлягає, у зв`язку зі смертю ОСОБА_9,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року та з
врахуванням того, що правонаступництво
стосовно житла, яке не належало на
праві власності наймачу, не
допускається.

Проте повністю погодитися з такими
висновками суду першої інстанції не
можна.

Судом встановлено, з матеріалів справи
вбачається, що:

- ОСОБА_9, її дочка ОСОБА_2 проживали у
АДРЕСА_1 з 1970 року. В подальшому на
правах члена сім`ї (чоловік ОСОБА_2.) у
спірній квартирі оселився ОСОБА_3 Під
час шлюбу у подружжя народилися діти
ОСОБА_5 та ОСОБА_6

- Рішенням виконавчого комітету
Іллічівської райради міста Одеси №366
від 6 травня 1988 року квартири АДРЕСА_1
визнані ветхими та такими, що не
підлягають капітальному ремонту.

- Рішенням виконкому Іллічівської
райради міста Одеси від 17 травня 1991
року за № 516 нежитлове підсобне
приміщення, яке раніше було квартирою
АДРЕСА_26 тимчасово було закріплене за
покійною ОСОБА_9, яка проживала в
квартирі № 14 цього ж будинку зі складом
сім`ї у п`ять осіб (+ сім`я ОСОБА_6).

- відповідачі не будучи власниками
квартири АДРЕСА_2, розпочали
будівництво 2-го та 3-го поверхів над
вказаною квартирою без одержання у
відповідному порядку дозволу і не
маючи затвердженого проекту
реконструкції квартири, внаслідок
чого, замість до квартири з однією
кімнатою, після самочинної добудови,
утворився трьохповерховий будинок,
житловою площею 59,9 кв. м, загальною
площею 136,3 кв. м.;

- ОСОБА_4, реалізуючи власний
бізнес-проект на забудову офісного
будинку замість аварійного будинку,
отримавши попередню згоду органів
місцевого самоврядування, почав
розселяти мешканців квартир даного
будинку і розселив мешканців всіх
квартир, окрім квартири, де проживали
ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6

- Рішенням Виконкому Одеської міської
ради від 22 серпня 2007 року № 978 позивачу
надано дозвіл на проектування та
будівництво офісного будинку по
АДРЕСА_24 м. Одесі. Відповідно до додатку
№ 1 вказаного рішення, відповідачі
підлягали виселенню з аварійного
житлового будинку АДРЕСА_1 в місті
Одесі в інші благоустроєні житлові
приміщення, а саме: ОСОБА_9 - в
однокімнатну квартиру, відповідачі
ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_6, ОСОБА_5 - в
двокімнатну квартиру.

- Позивачем, ще до ухвалення рішення
Виконкомом Одеської міської ради від 22
серпня 2007 року № 978, квартира за
АДРЕСА_23 в місті Одесі у гр. ОСОБА_10, за
договорену заздалегідь суму грошових
коштів. Вказане житло фактично
складалося з двох самостійних сусідніх
квартир, одна з яких не була
зареєстрована в КП «ОМБТІ та РОН» , хоча
всі необхідні документи у колишній
власниці ОСОБА_10 були для реєстрації
зібрані. За вказану нерухомість гроші
ОСОБА_10 були передані ОСОБА_4 для
переселення відповідачів з
аварійного будинку.

- Крім того, замість однієї житлової
кімнати, площею 12,73 кв. м., наявної в
аварійному будинку, відповідачам було
запропоновано ще одну двокімнатну
квартиру АДРЕСА_15, загальною площею 48, 4
кв. м.

- Втім відповідачі від всіх пропозицій
відмовилися, оскільки окрім
запропонованого житла вимагали також
грошову компенсацію, яку забудовник
вважав вкрай завищеною.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 09.02.2009 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 08.04.2009 року, було
задоволено позов ОСОБА_4 та зобов`язано
ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6
за власний рахунок провести перебудову
шляхом знесення самочинно зведеної
надбудови 2-го та 3-го поверхів з метою
приведення у попередній стан квартири
АДРЕСА_16 та виселено ОСОБА_9, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з квартири
АДРЕСА_17 з наданням двокімнатної
квартири АДРЕСА_8.

В межах відкритого виконавчого
провадження з примусового виконання
рішення суду від 09.02.2009 року
відповідачі добровільно виселилися з
квартири АДРЕСА_6, однак відмовилися
заселитися в благоустроєне житло та
від отримання ключів і квартирних
книжок на квартиру АДРЕСА_18,
запропоновану позивачем, про що при
виселенні письмово повідомили
начальника ВДВС Приморського району
міста Одеси 06 травня 2009 року.

Будинок АДРЕСА_1 був знесений у
відповідності до рішення виконавчого
комітету Одеської міської ради від 22
серпня 2007 року № 978.

Ухвалою Верховного суду України від
02.12.2009 року рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 09.02.2009 року
та ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 08.04.2009 року скасовано та
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

- Паралельно з цими подіями ОСОБА_9,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6
намагалися визнати за собою право
власності на самочинно
реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у
вигляді трьохповерхового будинку,
житловою площею 59,9 кв. м, загальною
площею 136,3 кв. м., а Управління
архітектури та містобудування
Одеської міськради неодноразово (19.06.2007
року, та 14.07.2008 року) повідомляло про
самовільну реконструкцію ОСОБА_13
квартири АДРЕСА_20, після чого до неї
застосовувались заходи впливу
адміністративного характеру (припис
від 25 травня 2007 року; протокол №000305 про
правопорушення у сфері містобудування
від 1 травня 2007 року; постанова №000305 про
накладання штрафу за правопорушення у
сфері місто будування від 1 червня 2007
року) та пред`явлено позов до суду про
зобов`язання за власний рахунок
провести перебудову шляхом знесення
самочинно зведеної надбудови 2-го та
3-го поверхів з метою приведення у
попередній стан квартири АДРЕСА_1

- Згідно листа Управління архітектури
та містобудування Одеської міської
ради №4468 від 15 листопада 2007 року,
виданого на адресу відповідачів,
рішенням виконавчого комітету
Одеської міської ради від 22 серпня 2007
року № 978, житлові та нежитлові будівлі
по АДРЕСА_3 підлягали знесенню у
встановленому законом порядку,
мешканці підлягають відселенню.

- Рішенням Малиновського районного
суду міста Одеси від 07 лютого 2008 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
30 червня 2009 року, позов Управління
архітектури та містобудування
Одеської міськради задоволено,
зобов`язано ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 за власний рахунок
провести перебудову шляхом знесення
самочинно зведеної надбудови 2-го та
3-го поверхів з метою приведення у
попередній стан квартири АДРЕСА_1 в м.
Одесі та відмовлено у позові ОСОБА_9,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання за ними право власності на
квартиру АДРЕСА_21 з урахуванням
самовільної забудови (т .3 а. с. 132-136).

- Одночасно ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду до
Виконавчого комітету Одеської міської
ради, третя особа ОСОБА_4 з позовом про
визнання факту проживання однією
сім`єю, визнання права на житло, про
визнання рішення Виконавчого комітету
Одеської міської ради № 978 від 22.08.2007
року незаконним та зобов`язання надати
окреме упорядковане житло. У вказаному
позові вони вимагали надати покійній
ОСОБА_9 одну однокімнатну квартиру,
ОСОБА_2, ОСОБА_5 одну двокімнатну
квартиру, ОСОБА_3 і його сину ОСОБА_3
одну однокімнатну квартиру, ОСОБА_6 і її
сину ОСОБА_8 одну однокімнатну
квартиру. Тобто взагалі чотири
самостійні квартири.

- Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 03 жовтня 2012 року,
залишеного без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
17 грудня 2012 року у задоволенні позову
ОСОБА_2, яка діє від себе особисто та як
правонаступник померлої ОСОБА_9,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено у
повному обсязі за безпідставністю
вимог.

Суд першої інстанції встановивши, що
будинок АДРЕСА_1 м. Одесі, у якому була
розташована квартира, де мешкали
відповідачі, знесений і до знесення
будинку, відповідачі в добровільному
порядку виконали рішення суду та
виселилися із квартири у травні 2009
року, прийшов до висновку про
задоволення вимог ОСОБА_4 і у рішенні
від 03 липня 2014 року зобов`язав
відповідачів за власний рахунок
провести перебудову шляхом знесення
самочинно зведеної надбудови 2-го та
3-го поверхів з метою приведення у
попередній стан квартири АДРЕСА_16.

Такий висновок суду першої інстанції
не відповідає встановленим у справі
обставинам і є помилковим, оскільки
набутий судом без врахування того, що
відповідачі більше 5 років тому в
порядку виконання судового рішення
виселися із спірної квартири , а сам
будинок, де була розташована квартира у
якій проживали відповідачі, знесений.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 вимоги про визнання
відповідачів вселеними у квартиру
АДРЕСА_22 та такими, що проживають у
даній квартирі, не заявлялися ані у
первісному варіанті позову ані в
уточненнях..

При таких обставинах у суду першої
інстанції були відсутні підстави для
задоволення позову ОСОБА_4 про
зобов`язання відповідачів за власний
рахунок провести перебудову шляхом
знесення самочинно зведеної надбудови
2-го та 3-го поверхів з метою приведення
у попередній стан квартири АДРЕСА_16 та
вважати їх вселеними у квартиру
АДРЕСА_22 та проживаючими у даній
квартирі.

Тому рішення районного суду в цій
частині підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні вимог.

Разом з тим, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
зустрічного позову про зобов`язання
ОСОБА_4 надати нове окреме
упорядковане житло у вигляді одної
однокімнатної та одної двокімнатної
кватири із визначенням конкретної
адреси, оформленням
правовстановлюючих документів та
передачею ключів.

За час розгляду справи у суді першої
інстанції ОСОБА_6 змінювали пояснення
щодо обставин придбання квартири. Так
спочатку вони наполягали, що вказана
квартира до них взагалі немає ніякого
відношення. Проте, коли судом було
встановлено наявність реєстрації
квартири за ОСОБА_2 на праві власності,
стали стверджувати, що до придбання
вказаної квартири немає ніякого
відношення ОСОБА_4, що квартира була
придбана ОСОБА_2 до покладення на
ОСОБА_4 обов`язку розселити її сім`ю. В
подальшому ОСОБА_2 зауважували, що
квартира придбана квартира АДРЕСА_23 є
однокімнатною, а їм ОСОБА_4 мав передати
двокімнатну квартиру.

Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні
права особа здійснює у межах, наданих
їй договором або актами цивільного
законодавства. При здійсненні своїх
прав особа зобов'язана утримуватися
від дій, які могли б порушити права
інших осіб, завдати шкоди довкіллю або
культурній спадщині. Не допускаються
дії особи, що вчиняються з наміром
завдати шкоди іншій особі, а також
зловживання правом в інших формах. При
здійсненні цивільних прав особа
повинна додержуватися моральних засад
суспільства.

У заяві від 23.07.2013 року, посвідченої
державним нотаріусом Першої одеської
державної нотаріальної контори
Гуляєвою Н.В., ОСОБА_10 підтвердила факт
отримання грошових коштів від ОСОБА_4
за дві самостійні сусідні квартири,
одна з яких юридично не оформлена.
Квартири придбані за гроші, надані
ОСОБА_4 для переселення сім`ї ОСОБА_9 та
ОСОБА_2. При цьому договір
купівлі-продажу на одну із квартир
(яка юридично оформлена), укладений від
імені ОСОБА_2 Іншу квартиру ОСОБА_16 не
встигла юридично оформити, про що
повідомлений був і ОСОБА_4 і сама
ОСОБА_2, яку все влаштовувало. Загальна
площа двох придбаних за гроші ОСОБА_4
квартир для ОСОБА_9 та ОСОБА_2
перевищила 40 кв. м. (т. 3 а. с. 224).

Як вже зазначалося, ОСОБА_2 позивалися
до Виконавчого комітету Одеської
міської ради, третя особа ОСОБА_4 з
позовом про визнання факту проживання
однією сім`єю, визнання права на житло,
про визнання рішення Виконавчого
комітету Одеської міської ради № 978 від
22.08.2007 року незаконним та зобов`зання
надати окреме упорядковане житло,
намагаючись довести, що у колишній
квартирі АДРЕСА_16, фактично проживали 4
окремі сім`ї, яким мали виділити 4
окремі квартири і тому вважали рішення
Виконавчого комітету Одеської міської
ради № 978 від 22.08.2007 року, яким було
покладено обов`язок на ОСОБА_4
розселити мешканців квартири АДРЕСА_1
в м. Одесі шляхом придбання одної
однокімнатної кватири для ОСОБА_9 та
одної двокімнатної квартири для ОСОБА_2
, незаконним.

Після відмови у задоволенні вказаних
вимог і набуття рішення суду законної
сили, ОСОБА_2 звернулися у даній
цивільній справі із зустрічним позовом
до ОСОБА_4 з вимогою про зобов`язання
надати нове окреме упорядковане житло
у вигляді одної однокімнатної та одної
двокімнатної кватири із визначенням
конкретної адреси, оформленням
правовстановлюючих документів та
передачею ключів

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що ОСОБА_4 ніяких
зобов`язань перед ОСОБА_2 і ОСОБА_9 не
брав і тому вони не можуть вимагати від
нього надати їм окреме упорядковане
житло у вигляді одної однокімнатної та
одної двокімнатної кватири із
визначенням конкретної адреси,
оформленням правовстановлюючих
документів та передачею ключів.

Вказані зобов`язання покладені на
ОСОБА_4 рішенням виконкому Одеської
міської ради, як на забудовника.

Жилий будинок АДРЕСА_1 м. Одесі був
визнаний аварійним у 1988 році і
знаходився на балансі місцевих рад, а в
подальшому обслуговуючих виконавчих
органів Одеської міської ради.

На даний час аварійний будинок
знесений, але забудовник вичерпав всі
відведені строки здійснення
будівництва (до 01.05.2010 року) у зв`язку
неможливістю розпочати будівництво до
закінчення судових справ із сім`єю
ОСОБА_2. З цих же підстав позивачем не
оформлені документи, що посвідчують
право користування земельною ділянкою,
не оформлений дозвіл на початок
будівельних робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 111 ЖК УРСР якщо
будинок, у якому знаходиться жиле
приміщення, у зв'язку з непридатністю
для проживання підлягає знесенню або
будинок (жиле приміщення) підлягає
переобладнанню в нежилий, інше
благоустроєне жиле приміщення
надається виселюваним державною,
кооперативною або іншою громадською
організацією, якій належить

будинок, що підлягає знесенню, або якій
призначається підлягаючий
переобладнанню будинок (жиле
приміщення), а в разі відсутності
цієї організації чи неможливості
надання нею жилого приміщення -
виконавчим комітетом місцевої Ради
народних депутатів.

Отже забезпечення житлових прав
мешканців аварійного будинку, що
підлягає знесенню, у вигляді
розселення з наданням іншого
постійного благоустроєного житла в
даному конкретному випадку покладено
Житловим кодексом України на
Виконком Одеської міської ради.

Тобто правовідносини щодо
забезпечення відповідачів іншим
благоустроєним житлом, виникли між
ОСОБА_2 та Виконкомом Одеської міської
ради, який зобов'язаний забезпечити
видачу мешканцям іншого
благоустроєного житла з урахуванням
норм житлової площі в межах м. Одеси та
вимог житлового законодавства України.

Правовідносини, що виникли між
Виконкомом Одеської міської ради, як
органом місцевого самоврядування та
ОСОБА_4, як забудовником щодо
розселення аварійного будинку у
відповідності до рішення Виконавчого
комітету Одеської міської ради № 978 від
22.08.2007 року не усувають зобов`язання
Виконкому Одеської міської ради надати
інше благоустроєне житло мешканцям
аварійного будинку, який підлягає
знесенню і не звільняють виконавчий
орган місцевої ради від його виконання.

При таких обставинах районний суд
правильно вважав, що ОСОБА_2, ОСОБА_3,
який діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_8 не є належними
позивачами відповідно до заявлених
ними вимогах про зобов`язання ОСОБА_4
надати їм нове окреме упорядковане
житло у вигляді одної однокімнатної та
одної двокімнатної кватири із
визначенням конкретної адреси,
оформленням правовстановлюючих
документів та передачею ключів з
посиланням на невиконання ОСОБА_4
обов`язків покладених на нього
рішенням виконавчого комітету
Одеської міськради № 978.

Вимог до Виконкому Одеської міської
ради щодо зобов'язання видати інше
благоустроєне житло, як мешканцям
знесеного аварійного будинку АДРЕСА_1
м. Одесі у зв'язку із невиконанням
забудовником рішення виконавчого
комітету Одеської міськради № 978 і не
наданням їм іншого постійного
благоустроєного житла, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
який діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_8 - не заявляли.
Не заявив таких вимог і Прокурор
Малиновського району м. Одеси в
інтересах неповнолітніх, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, який приймав участь у розгляді
даної справи в інтересах
неповнолітніх.

При таких обставинах рішення
районного суду про відмову у
задоволенні зустрічного позову
відповідає встановленим у справі
обставинам, засновано на законодавстві
і є правильним і тому підлягає
залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги про неповне
з`ясування судом обставин справи та їх
неправильну оцінку в даному випадку на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують,
оскільки фактично дублюють доводи
зустрічного позову і зводяться до
переоцінки доказів, які оцінені
районним судом у відповідності до
вимог ЦПК України.

За таких обставин, судова колегія
доходить висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, рішення суду в частині
задоволення вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа:
Одеська міська рада, про зобов`язання
провести перебудову та виселення
(вважати вселеними) підлягає
скасуванню з ухваленням в цій частині
нового рішення про відмову у
задоволенні заявлених вимог. В іншій
частині рішення слід залишити без змін.

На підставі викладеного і
керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 317 ЦПК
України, судова колегія -

В И Р
І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 03 липня 2014 року в частині
задоволення вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа:
Одеська міська рада, про зобов`язання
провести перебудову та виселення
(вважати вселеними) - скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя
особа: Одеська міська рада, про
зобов`язання провести перебудову та
виселення (вважати вселеними).

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів з
дня набрання законної сили рішенням
суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

А.М. Кварталова