Справа № 301/2481/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

"04" листопада 2014 р.
м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської
області в особі головуючої судді Сойми
М.М., при секретарі Сак А.П., з участю
позивача ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Іршави цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С Т А Н
О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до
відповідача про розірвання шлюбу. Свої
позовні вимоги позивач мотивує тим, що
між нею та відповідачем шлюб було
укладено 18 квітня 1991 року та
зареєстровано у Іршавському районному
відділі ЗАГСу Закарпатської області за
актовим записом №24. Від даного шлюбу у
них є син ОСОБА_3, який вже є
повнолітнім. Подружнє життя між
сторонами не склалося через
несумісність характерів. Сторони не
ведуть спільне господарство та не
проживають разом з травня 2002 року, шлюб
носить формальний характер та відверто
суперечить інтересам позивача,
подальше сумісне життя і збереження
сім'ї вважає недоцільним та неможливим,
а тому, просить шлюб, укладений між нею
та відповідачем, розірвати, після
розірвання шлюбу залишити їй прізвище
ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
вимоги позову підтримала та,
посилаючись на обставини, викладені в
заяві, просить шлюб, укладений між нею
та відповідачем, розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
повторно не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, а тому, суд на
підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України справу
розглянув у його відсутність на
підставі письмових доказів, що є у
матеріалах справи.

Заслухавши позивача ОСОБА_1 та
дослідивши матеріали цивільної справи,
суд вважає, що позов слід задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони шлюбні відносини не
підтримують, спільне господарство не
ведуть, шлюб існує формально, а тому,
суд вважає, що шлюб зберегти не можливо
і його слід розірвати.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне проживання подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватись цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ч.1 ст. 88, ч.4 ст. 169, ст.ст. 213, 215
ЦПК України, ст.ст. 105, 110, ч.2 ст.112, ст.113 СК
України,

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 18
квітня 1991 року та зареєстрований у
Іршавському районному відділі ЗАГСу
Закарпатської області за актовим
записом №24, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу
залишити прізвище - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243, 60 гривні
(Двісті сорок три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Іршавський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Головуюча суддя :
М. М. Сойма