АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/8366/2014
Головуючий в І інстанції:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2014 року
Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при
секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Голосіївського районного
суду міста Києва від 16 травня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
спільне життя з відповідачем не
склалося, оскільки вони мають різні
погляди на життя. Зазначала, що від
шлюбу сторони мають доньку,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею.

Враховуючи, що подальше спільне
проживання та збереження шлюбу
неможливі, так як це суперечить її
інтересам, просила позов задовольнити.

Рішенням Голосіївського районного
суду міста Києва від 16 травня 2014 року
позов задоволено, розірвано
зареєстрований між сторонами 6 червня
2009 року шлюб.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову відмовити.

Зазначає, що непорозуміння з позивачем
носять тимчасовий характер, він
допомагає жінці та дитині фінансово,
сторони є молодими людьми без багатого
життєвого досвіду, кожній людині
притаманні помилки, яких вона
припускається у житті.

Посилаюсь на викладене, апелянт вважає
за можливе збереження сім'ї та
виховання спільної дочки сторін у
повній родині, а тому просить
апеляційний суд надати шестимісячний
строк на примирення.

В суді апеляційної інстанції
відповідач та його представник
клопотання про надання строку на
примирення підтримали та просили його
задовольнити, позивач та її
представник проти надання такого
строку заперечували.

Статтею 111 Сімейного кодексу України
(далі - СК України), передбачено, що суд
вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

Враховуючи вказану норму закону та те,
що судом не встановлено обставин, які б
могли суперечити моральним засадам
суспільства у зв'язку із наданням
строку на примирення подружжя,
колегією суддів 26 червня 2014 року надано
сторонам строк на примирення до 23
жовтня 2014 року (майже 4 місяці).

В суді апеляційної інстанції 23 жовтня
2014 року ОСОБА_2 та його представник
ОСОБА_4 фактично проти розірвання шлюбу
між сторонами на заперечували та
зазначили, що наданий судом строк на
примирення позитивних результатів на
дав, сімейно-шлюбні стосунки між
сторонами остаточно втрачені, з жовтня
2013 року спільного господарства сторони
не ведуть та подальше збереження шлюбу,
навіть з урахуванням спільної дочки
сторін, є неможливим.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 проти
апеляційної скарги заперечували,
просили рішення Голосіївського
районного суду міста Києва від 16 травня
2014 року залишити без змін. Додатково
зазначили, що наданий строк на
примирення лише підтвердив
правильність прийнятого ОСОБА_3
рішення про необхідність звернення до
суду з даним позовом та розірвання
зареєстрованого з відповідачем шлюбу.

Перевіривши законність оскаржуваного
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення виходячи
при цьому із наступного.

При розгляді справи судом встановлено,
що 6 червня 2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
укладено шлюб, про що Центральним
відділом реєстрації шлюбів м. Києва з
державним Центром розвитку сім'ї
зроблено актовий запис № 1045 та видано
свідоцтво серії НОМЕР_1 від

6 червня 2014 року. /а.с. 4/

Від вказаного шлюбу сторони мають
малолітню дитину ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з свідоцтва
про народження серії НОМЕР_2, виданого
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Печерського РУЮ у м. Києві 16
грудня 2010 року. /а.с. 5/

Статтею 24 СК України передбачено, що
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.
(яка встановлює право на пред'явлення
позову про розірвання шлюбу)

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи особливий характер
сімейних відносин сторін, встановлені
фактичні обставини справи, беручи до
уваги те, що наданий строк на
примирення подружжя позитивних
результатів не дав, шлюбні стосунки та
спільне господарство позивач та
відповідач не підтримують з жовтня 2013
року, а подальше перебування в шлюбі
суперечить їхнім інтересам, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо необхідності
задоволення позову та розірвання
укладеного між сторонами шлюбу.

З огляду на викладене, встановлені
обставини, пояснення сторін та їх
представників, доводи апеляційної
скарги до уваги апеляційним судом не
беруться як безпідставні, а тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 16 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий : І.М.
Вербова

Судді : Г.М.
Кирилюк

М.М. Панченко