Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Неганової Н. В. ,

при секретарях - Онопченко О. А.,
Савіцькому Я. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м.
Києві, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання недійсними та скасування
актів про продаж нерухомого майна з
прилюдних торгів та свідоцтва про
придбання частини будинку з прилюдних
торгів, за позовом ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6, до ОСОБА_2,
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві, треті особи - ОСОБА_1,
орган опіки та піклування Подільської
районної в м. Києві державної
адміністрації, ОСОБА_5 про визнання
недійсними та скасування актів про
продаж нерухомого майна з прилюдних
торгів та свідоцтва про придбання
частини будинку з прилюдних торгів,
усунення перешкод у користуванні
майном та вселення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаним позовом, який під час
розгляду справи уточнив, посилаючись
на те, що він має у приватній власності
2/16 частини будинку АДРЕСА_1 на підставі
двох свідоцтв про право на спадщину. На
час прийняття спадщини будинок
складався з житлової площі 62,6 кв.м. та
господарських будівель - туалету
(вбиральні) літ. Ж та спорудження літ. З.
Отже, ОСОБА_1 отримав у спадщину 7,83 кв.м.
у будинку та 2/16 частини господарських
будівель. 12.01.1985 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 було укладено шлюб. До 2/16 частин
житлового будинку по АДРЕСА_1, яку
позивач отримав у спадок, за спільні
кошти сім»єю на земельній ділянці, яка
була визначена відповідно до ухвали
Подільського суду м. Києва від 30.07.1979
року, були зроблені самовільні
прибудови. За даними технічного
паспорту від 19.04.2006 року самовільні
прибудови складають приміщення, яке
виділено в квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 110,4 кв.м. та житловою площею 56,2
кв.м. Ухвалою Подільського районного
суду м. Києва від 08.05.2009 року було
визнано право спільної сумісної
власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на
прибудови, зроблені під час сумісного
проживання за спільні кошти у
вищезазначеному будинку. ОСОБА_2 без
будь-яких підстав зайняв прибудови, що
належать позивачу на праві спільної
сумісної власності. 13.04.2006 року
державний виконавець склав акт опису й
арешту майна, де зазначив, що 2/16 частини
становлять загальну площу 110,4 кв.м. та
56,2 кв.м. житлової площі будинку. ДВС
порушила вимоги ст.73 СК України та ч.8
ст.50 Закону України «Про виконавче
провадження», де встановлена
можливість продажу нерухомого майна,
яке становить частку у спільній
частковій власності, лише після
виділення його в натурі. ДВС не
ініціювала такий виділ. 09.07.2007 року за
виконавчим провадженням щодо
стягнення боргу на користь ОСОБА_8 було
проведено прилюдні торги з реалізації
2/16 частин будинку АДРЕСА_1, переможцем
яких став ОСОБА_2 Незаконні дії ВДВС
Подільського РУЮ у м. Києві стали
підставою для внесення неправдивих
даних до свідоцтва про придбання 2/16
частин житлового будинку АДРЕСА_1 з
прилюдних торгів, виданого та
засвідченого 17.07.2009 року приватним
нотаріусом Київського нотаріального
округу ОСОБА_3 Крім того, приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 при видачі
свідоцтва про придбання 2/16 частин
житлового будинку АДРЕСА_1 з прилюдних
торгів в порушення інструкції про
вчинення нотаріальних дій не перевірив
чи не перебуває майно під забороною або
арештом та видав свідоцтво під час дії
ухвали Подільського районного суду м.
Києва від 12.03.2004 року, якою накладено
заборону щодо вчинення будь-яких дій по
відчуженню 2/16 частин житлового
будинку. ОСОБА_1 просить визнати
недійсним та скасувати акт про продаж
нерухомого майна з прилюдних торгів
від 17.04.2009 року, акт про продаж
нерухомого майна з прилюдних торгів
від 09.07.2009 року та свідоцтво про
придбання 2/16 частин житлового будинку
АДРЕСА_1 з прилюдних торгів від 17.07.2009
року.

Третя особа з самостійними вимогами
ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_6
звернулася до суду з позовом, який в
ході розгляду справи уточнила,
посилаючись на те, що 12.01.1985 року між нею
та ОСОБА_1 було укладено шлюб у відділі
РАЦС Залізничного району міста Києва.
Від шлюбу є троє дітей, з яких ОСОБА_6 є
неповнолітньою. До 2/16 частин житлового
будинку по АДРЕСА_1, яку отримав ОСОБА_1
у спадок (це 7,8 кв.м. житлової площі
будинку), за спільні кошти сім»єю на
земельній ділянці, визначеній
відповідно до ухвали Подільського суду
м. Києва від 30.07.1979 року, були зроблені
самовільні прибудови. За даними
технічного паспорту, виданого
Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
від 19.04.2006 року, зроблені ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 самовільні прибудови складають
приміщення, яке виділено в квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 110,4 кв.м. та
житловою площею 56,2 кв.м. Тобто, після
добудови житловий будинок збільшився
на 48,37 кв.м. житлової площі та 110 кв.м.
загальної. Ухвалою Подільського
районного суду м. Києва від 08.05.2009 року
визнано мирову угоду, відповідно до
якої було визнано право спільної
сумісної власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_1
на прибудови, які були зроблені спільно
під час сумісного проживання за
спільні кошти у вищезазначеному
будинку. Позивачка зазначає, що ОСОБА_2
без будь-яких підстав зайняв її
власність та використовує майно, що
належить їй та ОСОБА_1 на праві спільної
сумісної власності, а саме прибудови.
На сьогоднішній день позивачка та її
діти позбавлені можливості проживати у
належній їй частині будинку. 23.06.2009 року
відділ ДВС Подільського району м. Києва
на звернення позивачки листом
повідомив, що 09.07.2007 року з прилюдних
торгів було реалізовано 2/16 частини
житлового будинку АДРЕСА_1, що на праві
особистої приватної власності
належить її чоловіку. Проте, згідно
свідоцтва від 17.07.2009 року, виданого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
2/16 частини житлового будинку визначені
від 110,4 кв.м. (замість 12,96 кв.м., що є 2/16
частини від 103,7 кв.м.) та житлової - 56,2
кв.м. (замість 7,83 кв.м., що є 2/16 частини
від 62,6 кв.м.), що не відповідає дійсності
та правоустановчим документам на ім'я
ОСОБА_1 на 2/16 частини житлового будинку.
Зазначена в свідоцтві загальна площа
110,4 кв.м. є площею кв. 2 з урахуванням
всіх самовільно зроблених сім'єю
ОСОБА_1 прибудов, є спільною сумісною
власністю подружжя. Позивачка вважає,
що ОСОБА_2 безпідставно зайняв весь
будинок, не маючи на це правових
підстав, а вона і діти мають право
користуватися належними їй на праві
спільної сумісної власності
прибудовами. Позивачка просить визнати
недійсними та скасувати акт про продаж
нерухомого майна з прилюдних торгів
від 17.04.2009 року, акт про продаж
нерухомого майна з прилюдних торгів
від 09.07.2009 року, свідоцтво про придбання
2/16 частин житлового будинку АДРЕСА_1 з
від 17.07.2009 року, усунути перешкоди у
користуванні майном шляхом заборони
ОСОБА_2 та іншим особам використовувати
майно, що належить їй та ОСОБА_1 на праві
спільної сумісної власності, а саме
прибудови: А-1, А-2 - житлова кімната 21,7
кв.м. (2-7), коридор 2,5 кв.м. (2-6),
сантехнічний вузол 9,1 кв.м. (2-8), котельна
3,6 кв.м. (2-9), а-1, а-2 кухня 8,0 кв.м. (2-3), а-3
гараж 18,6 кв.м., льох під прибудовою а-1,
сарай Е, гараж Б, а також вселити її в
зазначене приміщення разом донькою
ОСОБА_6

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник підтримали позовні вимоги
в редакції від 19.12.2013 року з тих же
підстав, просили позов задовольнити, а
також погодилися із позовом ОСОБА_4 і не
заперечували проти задоволення цього
позову.

Представник третьої особи із
самостійними вимогами ОСОБА_4 в
судовому засіданні з позовом ОСОБА_1
погодився, не заперечував проти
задоволення позову. Позов ОСОБА_4
представник підтримав в редакції від
19.12.2013 року, просив позов задовольнити.

Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в
судовому засіданні обидва позови не
визнав, просив відмовити в задоволенні
обох позовів.

Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та представник Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у м. Києві
в судове засідання не з'явилися.

Суд, вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позови підлягають частковому
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 належали 2/16 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.9-10): 1/16 - на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 05.03.2004 року,
виданого державним нотаріусом
Четвертої київської державної
нотаріальної контори Бірюк О.А.
(зареєстровано в реєстрі за №1-730), а 1/16 -
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 06.06.1994 року,
виданого заст. старшого державного
нотаріуса Першої київської державної
нотаріальної контори Прохоровою З.П.
(зареєстровано в реєстрі за №11-730). В
свідоцтвах зазначено, що вказаний
житловий будинок має жилу площу 62,6 кв.м.
В будинку АДРЕСА_1 зареєстровані 11 осіб,
в т.ч. позивач та неповнолітня ОСОБА_6,
що вбачається з довідки по ф.3 КП
«Поділ-Житло» за №1459 від 12.12.2008 року (т.1
а.с.12).

09.07.2007 року за виконавчим провадженням
щодо стягнення боргу на користь ОСОБА_8
було проведено прилюдні торги та
реалізовано 216 частини житлового
будинку АДРЕСА_1. Переможцем прилюдних
торгів з реалізації нерухомого майна -
2/16 частин житлового будинку АДРЕСА_1
став ОСОБА_2, про що зазначено у
протоколі №1-162-1/4 ДАК «Національна
мережа аукціонних центрів» від 09.07.2007
року (т.1 а.с. 74).

ОСОБА_1 оскаржував в судовому порядку
проведення торгів від 09.07.2007 року, але
йому було відмовлено, тому результати
проведення прилюдних торгів
оформлювалися вже в 2009 році.

17.04.2009 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції м. Києва видано акт про продаж
09.07.2007 року з прилюдних торгів
нерухомого майна - 2/16 частин житлового
будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 77). В акті
зазначено, що на реалізацію передано
майно - 2/16 частини житлового будинку
АДРЕСА_1, загальною площею 110,4 кв.м.,
житловою - 56,20 кв.м., що належить ОСОБА_1
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 05.03.2004 року,
виданого державним нотаріусом
Четвертої київської державної
нотаріальної контори Бірюк О.А., та на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 06.06.1994 року,
виданого заст. старшого державного
нотаріуса Першої київської державної
нотаріальної контори Прохоровою З.П.
Переможцем торгів став ОСОБА_2,
продажну ціну лота 44 500 гривень внесено
повністю.

В даному акті про продаж нерухомого
майна з прилюдних торгів невірно був
зазначений нормативний документ, на
підставі якого був винесений даний акт.

Тому 09.07.2009 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції м. Києва видано новий акт про
продаж з прилюдних торгів нерухомого
майна - 2/16 частин житлового будинку
АДРЕСА_1 (т.1 а.с.21). В акті зазначено, що
2/16 частини вказаного будинку належать
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 05.03.2004
року, виданого державним нотаріусом
Четвертої київської державної
нотаріальної контори Бірюк О.А., та на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 06.06.1994 року,
виданого заст. старшого державного
нотаріуса Першої київської державної
нотаріальної контори Прохоровою З.П.
Також в акті зазначено, що прилюдні
торги проведені 09.07.2007 року з
реалізації 2/16 частин житлового будинку
АДРЕСА_1, загальною площею 110,4 кв.м.,
житловою - 56,20 кв.м.

На підставі акту від 09.07.2009 року про
продаж з прилюдних торгів
вищевказаного нерухомого майна 17.07.2009
року приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
видано ОСОБА_2 свідоцтво про право
власності на 2/16 частини житлового
будинку АДРЕСА_1, загальною площею 110,40
кв.м., житловою площею 56,20 кв.м., які
раніше належали ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 05.03.2004 року, виданого
державним нотаріусом Четвертої
київської державної нотаріальної
контори Бірюк О.А., та на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 06.06.1994 року, виданого заст.
старшого державного нотаріуса Першої
київської державної нотаріальної
контори Прохоровою З.П. (т.1 а.с. 23).

Для проведення державної реєстрації
права власності 05.02.2010 року ОСОБА_2
звернувся до КП «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об»єкти
нерухомого майна», проте документи
були йому повернуті через неточності у
свідоцтві нотаріуса та акті державного
виконавця. Так, у свідоцтві зазначено
«…що раніше належало ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого Першою
київською державною нотаріальною
конторою 6 червня 1994 року, за реєстром
№1-730, зареєстрованого у Київському
міському бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об»єкти нерухомого майна
30 жовтня 2003 року в реєстровій книзі
№д.45-75 за реєстровим №15996…».

На підставі заяви представника ОСОБА_2
постановою в.о. начальника ВДВС
Подільського РУЮ у м. Києві Гріненко
Л.І. про перевірку виконавчого
провадження від 07.05.2010 року (т.1 а.с.15)
було виправлено текст в другому абзаці
акта про продаж майна з прилюдних
торгів від 09.07.2009 року на текст «…що
раніше належало ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, посвідченого Першою київською
державною нотаріальною конторою, №11-730,
6 червня 1994 року, дублікат якого виданий
Першою київською державною
нотаріальною конторою 27 серпня 1995 року
№24-3013 (зареєстрованого в Київському
міському бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об»єкти нерухомого майна
за реєстровим №15996 від 1 вересня 1995
року)».

З цих підстав ОСОБА_2 була подана заява
про внесення виправлень нотаріусом до
свідоцтва.

Проте, постановою від 27.05.2010 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
відмовлено у внесенні змін до
свідоцтва про придбання майна з
прилюдних торгів, оскільки згідно з
чинним законодавством дописки і
виправлення можуть бути зроблені під
час вчинення нотаріальної дії (т.1 а.с.17).

На даний час право власності ОСОБА_2 на
2/16 частини житлового будинку АДРЕСА_1
не зареєстровано.

Відповідно до положень ст.73 Сімейного
кодексу України за зобов'язаннями
одного з подружжя стягнення може бути
накладено лише на його особисте майно і
на частку у праві спільної сумісної
власності подружжя, яка виділена йому в
натурі.

Відповідно до ст. 52 ч. 6 Закону України
«Про виконавче провадження» коли
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, яка визначається судом
за поданням державного виконавця.

Державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві в порушення вказаних
вимог не звертався до суду з поданням
про виділення частки боржника, тому
звернення стягнення можливо було лише
на майно, що належало ОСОБА_1 на праві
особистої приватної власності.

Відповідно до абзацу 2 акту про продаж
нерухомого майна з прилюдних торгів
від 09.07.2009 року майно, що передано на
реалізацію, це 2/16 частини житлового
будинку, що належать на праві приватної
власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від
06.06.1994 року за № 11-730 та свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
05.03.2004 року за № 1-730.

На момент реалізації майна з торгів
ОСОБА_1 мав у приватній особистій
власності 2/16 частини будинку АДРЕСА_1
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, посвідченого
державним нотаріусом Першої київської
державної нотаріальної контори від
06.06.1994 року за № 11-730, в якому зазначено,
що право власності на 1/8 частину на
жилий будинок АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_13 набули в рівних частках (по 1/16
кожен) ОСОБА_15 та ОСОБА_1. На момент
прийняття спадщини житловий будинок
складався з житлової площі 62,6 кв. м та
господарських будівель: туалет
(вбиральня) під літ «Ж», спорудження під
літ. «З». Тобто, ОСОБА_1 отримав у
спадщину за законом - 3,91 кв. житлової
площі, та 1/16 частину надвірних
будівель (62,6:16=3,91 кв.м. житлової площі.)

Крім того, ОСОБА_1 мав 1/16 частину
житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, посвідченого державним
нотаріусом Четвертої київської
державної нотаріальної контори від
05.03.2004 року за № 1-730. За даним свідоцтвом
право власності на 1/16 частину
житлового будинку АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_15 набув ОСОБА_1. На момент
прийняття спадщини житловий будинок
складався з житлової площі 62,6 кв. м та
господарських будівель: вбиральня під
літ «Ж», спорудження.

Тобто, ОСОБА_1 отримав у спадщину за
заповітом 3,91 кв.м. житлової площі та 1/16
частину надвірних будівель.

Всього на праві приватної власності
ОСОБА_1 належить 2/16 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 (житловою площею 62,6
кв.м), що становить 7,83 кв.м. та 2/16 частини
надвірних будівель - туалету
(вбиральні) під літ «Ж» і спорудження
під літ «З».

У свідоцтві від 17.07.2009 року, виданому
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
зазначено, що ОСОБА_2 належить право
власності на 2/16 частини житлового
будинку АДРЕСА_1, загальною площею 110,40
кв.м., житловою площею 56,20 кв.м., яке
придбано ОСОБА_2 за 44 464 гривні, що
раніше належало ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, посвідченого, державним
нотаріусом Четвертої київської
державної нотаріальної контори від
05.03.2004 року за № 1-730 та на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, посвідченого державним
нотаріусом Першої київської
нотаріальної контори від 06.06.1994 року за
№ 11-730.

Свідоцтво про придбання арештованого
нерухомого майна з прилюдних торгів
видається нотаріусом на підставі
складеного державним виконавцем акта
про проведені прилюдні торги,
затвердженого начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби, в якому повинно бути
зазначено коротку характеристику
реалізованого майна.

В актах про продаж нерухомого майна з
прилюдних торгів від 17.04.2009 року та від
09.07.2009 року зазначено, що прилюдні торги
відбуваються з реалізації 2/16 частини
житлового будинку АДРЕСА_1, загальною
площею 110,40 кв.м., житловою площею 56,20
кв.м. Жодних інших даних щодо
характеристики реалізованого майна не
зазначено.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні стверджував, що ОСОБА_1 на
виділеній його батькові земельній
ділянці самостійно звів прибудови А,
які складаються з житлової кімнати,
розміром 21, 7 кв. м. (за планом 2-7),
коридору 2, 5 кв. м (2-6), сантехнічного
вузла 9, 1 кв. м 1(2-8), котельні 3, 6 кв. м (2-9));
прибудову а2 , яка складається з кухні 8,
0 кв. м (2-3); прибудову а3 - з гаража,
розміром 18, 6 кв. м. (І), льоху під
прибудовою «а», а також сарай під
літерою «Е» і гараж - «Б». Зазначені
прибудови разом з прибудовами А1 і а1
складають квартиру № 2 у спірному
будинку.

08.05.2009 року Подільським районним судом
м. Києва постановлена ухвала (т.1 а.с.
105-106) про визнання мирової угоди у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_16 про поділ спільного майна
подружжя та визнання права власності,
відповідно до якої було визнано право
спільної сумісної власності за ОСОБА_4
та ОСОБА_1 на прибудови у будинку
АДРЕСА_1, які були зроблені спільно під
час сумісного проживання за спільні
кошти, а саме: А-1, А-2 - житлова кімната
21,7 кв.м (2-7), коридор 2,5 кв.м. (2-6),
сантехнічний вузол 9,1 кв.м. (2-8), котельна
3,6 кв.м. (2-9), а-1, а-2 кухня 8,0 кв.м. (2-3),а-3
гараж 18,6 кв.м. (1), льох під прибудовою а-1,
сарай Е, гараж Б, а всього 21,7 кв.м.
житлової площі, 41,8 кв.м. загальної
площі, крім того, гараж та сарай, що
розташовані осторонь. Ухвала не
скасована, набрала законної сили.

Отже, за зазначеною ухвалою за
відповідачем ОСОБА_1 та третьою особою
ОСОБА_4 визнано право спільної сумісної
власності на приміщення, які входять до
об'єкту нерухомості - будинку АДРЕСА_1,
і які виставлялись на торги як ті, що
включаються до складу 2/16 частин
житлового будинку, належних ОСОБА_1

Як зазначив в судовому засіданні
представник позивача, відповідно до
розпорядження Подільської районної у
м. Києві державної адміністрації від
01.11.2004 року «Про надання дозволу на
здачу в експлуатацію прибудови та
господарських будівель в будинку
АДРЕСА_1» позивачу був наданий дозвіл
на здачу в експлуатацію прибудов під
літ. а1, а2, а3, А2, двох льохів під літ. а і
літ. а1, двох сараїв під літ. Д, Е Д, гараж
під літ. Б. 15.02.2005 року Управлінням
державного архітектурно-будівельного
контролю Київської міської державної
адміністрації виданий дозвіл № 063 на
введення в експлуатацію закінченого
будівництвом/розширенням,
реконструкцією приватного житлового
будинку, за яким прийнято в
експлуатацію самовільно зведені
позивачем прибудови. Представник
позивача також зазначив, що через
перешкоди з боку відповідачів ОСОБА_1
не можуть провести державну реєстрацію
права власності на добудови, а 22.08.2013
року ОСОБА_4 відмовлено в проведенні
державної реєстрації права власності.

Верховний Суд України 18.09.2013 року у
справі № 6-76 цс 13 зробив правовий
висновок про те, що об'єктом реалізації
з прилюдних торгів могло бути нерухоме
майно, яке є об'єктом цивільних прав
(будівля, споруда, інші приміщення,
земельна ділянка, підприємство як
цілісний майновий комплекс (або його
частина, виділена у встановленому
законом порядку в окремий самостійний
об'єкт власності), а не його частина, яка
не набула статусу об'єкта нерухомості в
передбаченому законом порядку.

Станом на день розгляду справи в суді
зроблена добудова так і не була
зареєстрована. Так як була відсутня
державна реєстрація на добудови, а
саме: А-1,А-2 житлова кімната 21,7 кв.м (2-7),
коридор 2,5 кв.м. (2-6), сантехнічний вузол
9,1 кв.м. (2-8), котельна 3,6 кв.м. (2-9), а-1, а-2
кухня 8,0 кв.м. (2-3),а-3 гараж 18,6 кв.м., льох
під прибудовою а-1, сарай Е, гараж Б., а
всього 21,7 кв.м. - житлової площі, 41, 8
кв.м. - загальної площі, гараж та сарай,
то відповідно ці об'єкти не могли бути
реалізованими з прилюдних торгів.

Крім того, між співвласниками спільної
часткової власності поділ (виділ) в
натурі їхніх часток не проводився.

Судова палата у цивільних справах
Верховного Суду України 13 лютого 2013
року по справі 6-174цс12 висловила свою
правову позицію: «… виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, тобто в забезпеченні
переходу права власності на майно
боржника, на яке звернено стягнення, до
покупця - учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на прилюдних
торгах, а відтак є правочином.

Положеннями ст. 203 ЦК України
передбачено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до приписів ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

З огляду на викладене вище, а також
враховуючи, що у актах про продаж
нерухомого майна з прилюдних торгів та
у свідоцтві про право власності ОСОБА_2
на придбане майно з прилюдних торгів
від 17.07.2009 року зазначено, що ОСОБА_2
придбав 2/16 частини житлового будинку
АДРЕСА_1, загальною площею 110,40 кв.м.,
житловою площею 56,20 кв.м., ці дані
характеристики проданого майна не
відповідають характеристиці майна, що
належало позивачу на підставі свідоцтв
про право на спадщину. Отже, фактично
продано частину майна, яка не набула
статусу об'єкта нерухомості, й частина
будинку, що належала ОСОБА_1 на підставі
двох свідоцтв про право на спадщину не
виділена в натурі. Тому акти про продаж
та свідоцтво не можна вважати
законними, й відповідно позовні вимоги
про визнання їх недійсними підлягають
задоволенню.

Щодо позовних вимог позивачів про
скасування актів та свідоцтва, то вони
не підлягають задоволенню, оскільки є
зайвими й цей спосіб захисту цивільних
прав обраний позивачами не у
відповідності до ст. 16 ЦК України.

Представники ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в
судовому засіданні стверджували, що
ОСОБА_2 самовільно зайняв весь будинок
разом з тією частиною, що йому не
належить, та не допускає сім'ю ОСОБА_1
до їх власності.

Представник ОСОБА_2 в судовому
засіданні підтвердив, що сім'ю ОСОБА_1
до спірного будинку відповідач не
впускає.

Оскільки відповідач перешкоджає
ОСОБА_4 і неповнолітній ОСОБА_6
користуватися будинком АДРЕСА_1, де
неповнолітня зареєстрована, суд
вважає, що вимоги про їх вселення
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 про
усунення перешкод у користуванні
майном шляхом заборони ОСОБА_2 та іншим
особам використовувати майно, що
належить їй та ОСОБА_1 на праві спільної
сумісної власності, то ці вимоги не
підлягають задоволенню, оскільки є
передчасними, й на думку суду, цей
спосіб захисту прав обраний невірно.

З урахуванням викладеного вище, суд
вважає, що позови в судовому засіданні
доведені частково, а тому підлягають
частковому задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст. 203, 215, 357
ЦК України, ст.ст. 60, 63, 73 СК України,
керуючись ст. ст. 10, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позови задовольнити частково.

Визнати недійсними акти про продаж
нерухомого майна з прилюдних торгів
від 17.04.2009 року та від 09.07.2009 року, видані
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві, та свідоцтво про
право власності ОСОБА_2 на 2/16 частини
житлового будинку АДРЕСА_1, видане
17.07.2009 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3.

ОСОБА_1 в частині скасування
вищезазначених актів та свідоцтва
відмовити.

Вселити в житловий будинок АДРЕСА_1
ОСОБА_4 разом з малолітньою дитиною
ОСОБА_6.

В решті позовних вимог ОСОБА_4
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Н. В. Неганова