Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2014 р.
Справа153/1337/14

Ямпільський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді ДЗЕРИН М.М.

при секретарі
ГУЛКОВСЬКІЙ Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ямпіль

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення коштів на дитину,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із
даним позовом. Вказала, що з
відповідачем у справі вона прожила у
фактичних шлюбних відносинах з 1998 року
в м.Вінниця. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них
народився син ОСОБА_3. Батьком дитини
записаний відповідач. З 2006 року вони не
проживають разом. Відповідач з того
часу відмовляється надавати
матеріальну допомогу на утримання
сина. Самостійне утримання дитини
ставить її у скрутне матеріальне
становище. Тому вона змушена
звернутись до суду із даним позовом, і
просити суд винести рішення про
стягнення з відповідача на її користь
аліменти на утримання дитини у твердій
грошовій сумі у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму доходів
громадян на дитину, для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 31 липня 2014 року, і до
досягнення дитиною повноліття та
судові витрати у справі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав та не заперечує проти їх
задоволення.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Таким чином визнання
відповідачем пред'явленого позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб.

З урахуванням позицій сторін та
вивчивши надані матеріали справи, суд
вважає за необхідне позов
задовольнити повністю, оскільки
самостійне утримання дитини ставить
позивача у скрутне матеріальне
становище.

Встановленим в суді фактичним
обставинам відповідають сімейні
правовідносини, які регулюються
Сімейним кодексом України.

Беззаперечно доведено, що ОСОБА_2
є рідним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач не проживає з
позивачем однією сім'єю, відповідач
ОСОБА_2 ухиляється від надання
матеріальної допомоги на утримання
свого сина, відповідно до чинного
законодавства України, а саме:
відповідно до ст. ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття,
тому суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання їхньої спільної
дитини.

Обставин, які б доводили
необхідність звільнення його від
обов'язків утримувати дитину, судом не
встановлено.

Відповідно до ст. ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1
СК України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. За рішенням суду кошти на
утримання дитини присуджуються у
частці від доходу одного з батьків і
(або) у твердій грошовій сумі, що
визначається судом.

При вирішенні питання про
розмір аліментів, суд дійшов
висновку про стягнення аліментів на
користь позивача в інтересах дитини в
частці від заробітку відповідача,
починаючи з дня пред'явлення позову,
враховуючи вимоги ст.ст. 182, 183, 191 СК
України та виходячи з обставин справи.
Враховуючи ту обставину, що відповідач
являється батьком неповнолітньої
дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і не надає
матеріальної допомоги на утримання,
має постійне місце роботи, тому суд має
підстави для задоволення вимог і
вважає необхідним задоволити заявлені
позовні вимоги. При вирішення питання
про розмір аліментів, суд виходить із
того, що мінімальний розмір аліментів
відповідно до ч.2 ст.182 СК України не
може бути меншим за 30 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
для дитини відповідного віку, а тому
суд вважає, що він може надавати
матеріальну допомогу дитині. З таких
обставин суд вважає необхідним
стягувати із відповідача на користь
позивачки аліменти у розмірі 1/4 частина
всіх видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму, встановленого
для дитини відповідного віку, на
дитини, щомісячно до її повноліття.

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову, а оскільки ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовом про стягнення
аліментів 31 липня 2014 року за вхід.№4821,
тому суд має підстави для стягнення
аліментів із 31 липня 2014 року.

При вирішенні питання про розподіл
судових витрат між сторонами,
враховуючи, що позивачка при подачі
позову про стягнення аліментів
звільнена від сплати судових витрат, а
тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має
підстави стягнути із відповідача в
дохід держави судовий збір у сумі 243
гривні 60 копійок.

Слід допустити негайне виконання
рішення суду про стягнення аліментів -
у межах суми платежу за один місяць,
відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України.

Керуючись ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215,
224-226 ЦПК України і на підставі ст.ст.180,
182, 183, 80,84 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, працюючого охоронником в ТОВ
«Супрунівське», аліменти на користь
ОСОБА_1, на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку, але не
менше 30% прожиткового мінімуму доходів
громадян на дитину, для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 31 липня 2014 року, і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у
сумі 243 гривень 60 копійок на користь
держави.

Рішення в частині стягнення
аліментів підлягає негайному
виконанню в сумі платежу за один
місяць.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Ямпільський районний суд Вінницької
області. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
М.М.ДЗЕРИН