АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1321/05
Номер провадження 22-ц/786/3280/14
Головуючий у 1-й інстанції Жилка О.М.
Доповідач Одринська Т. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.

Суддів: Петренка В.М., Акопян В.І.

При секретарі: Гнатюк О.С.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Ленінського районного суду м.
Полтава від 14 червня 2005 року у справі
за позовом Полтавського обласного
коммунального виробничого
підприємства теплового господарства
«ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
послуги теплопостачання,

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

12.05.2005 року позивач звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в якому
просив стягнути з відповідачів
заборгованість за надані послуги у
вигляді опалення та гарячого
водопостачання за період з 01.11.2001 року
по березень 2005 року у сумі 2639 грн. 88 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 14 червня 2005 року позов
Полтавського обласного коммунального
виробничого підприємства теплового
господарства «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО»
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
солідарному порядку на користь ПОКВПТГ
«ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» - 2245 грн. 95 коп.
заборгованості за послуги
теплопостачання.

Надано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розстрочку по
виконанню цієї частини рішення строком
на один рік.

В іншій частині позову на суму 393,93 грн.
позивачу відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
солідарному порядку на користь ПОКВПТГ
«ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» 44 грн. держмита.

В апеляційному порядку вказане рішення
суду оскаржив ОСОБА_1, просив рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове, яким в позові до нього
відмовити, позов ПОКВПТГ
«ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_2
задовольнити частково, стягнувши з
останньої на користь позивача 2245 грн. 95
коп. в рахунок оплати заборгованості за
послуги теплопостачання, в іншій
частині позовних вимог до ОСОБА_2
відмовити.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що
ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є
виконавцем послуг з централізованого
опалення та централізованого
постачання гарячої води в житлових
будинках комунальної власності.

ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» надає
послуги з теплопостачання у вигляді
опалення і гарячого водопостачання в
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 47,2
кв.м., що не заперечується сторонами у
справі.

На підставі свідоцтва про право
власності, виданого Полтавським
відділом приватизації житла від 10.08.1993
року ОСОБА_1 був власником 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу виданого відділом реєстрації
актів громадського стану Ленінського
районного управління юстиції м.
Полтави 25 березня 2003
року, шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розірвано, про що в книзі реєстрації
актів про розірвання шлюбу 1998 року
серпня місяця 28 числа зроблено запис за
№ 185.

Згідно договору дарування від 14
березня 2002 року, посвідченого
приватним нотаріусом Полтавського
нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_1
подарував ОСОБА_2 належної йому 1/3
частини квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з виписки з домової книги
від 21.03.2005 року, наданої позивачем до
позовної заяви, за вищевказаню адресою
проживають та прописані чотири особи:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, а ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3 виписаний 28.08.1998 року.

Згідно ст. 68 Житлового Кодексу України
(в редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин, плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, електрична, теплова енергія та
інші послуги) береться крім квартирної
плати за затвердженими в установленому
порядку тарифами.

Відповідно до ст. 162 Житлового Кодексу
України (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин,) та
«Правил надання населенню послуг з
водо-, теплопостачання та
водовідведення», затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1497 від 30.12.1997 року плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. Плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами. Строки внесення квартирної
плати і плати за комунальні послуги
визначаються угодою сторін. Наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачі у справі своєчасно не
сплачували позивачу кошти за надані
комунальні послуги у вигляді
теплопостачання, тому вимоги позивача,
у відповідності до вимог ст. 64, 68
Житлового кодексу України, є законними
та обґрунтованими. Разом з тим, судом
встановлено, що позивач пропустив
трирічний строк позовної давності, та
на підставі ст. 80 ЦК України РСР від 18
липня 1963 року, в зв'язку з чим, прийшов
до висновку про солідарне стягнення з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача
заборгованість за послуги
теплопостачання в розмірі 2245 грн.95 коп.

Колегія суддів не може повністю
погодитись з таки висновком суду
першої інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
(в редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин,) зобов'язання
повинні виконуватись належним чином і
в установлений строк відповідно до
умов договору та вимог закону.

З розрахунку заборгованості наявного в
матеріалах справи вбачається, що за
власниками квартири АДРЕСА_1, рахується
заборгованість за спожиті послуги
надані позивачем, що утворилась з
листопада 2001 року по березень 2005 року у
розмірі 2639,88 грн.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст.80 ЦК України РСР від 18 липня
1963 року, з урахуванням прикінцевих та
перехідних положень ЦК України від 16
січня 2003 року, закінчення строку
позовної давності до пред'явлення
позову є підставою для відмови в
позові.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що за спожиті послуги
надані позивачем мешканцям вказаної
квартири, дійсно існує заборгованість,
проте позивач пропустив 3 річний строк
позовної давності, у межах якого
останній може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права, тому заборгованість слід
стягнути за період з травня 2002 року по
березень 2005 року у розмірі 2245,95 грн.

Проте, задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції не
врахував, що з 14 березня 2002 року ОСОБА_1
не є співвласником квартири АДРЕСА_1, а
з 28.08.1998 року виписаний з даної
квартири, а тому не був ні власником, ні
користувачем послуг, наданих позивачем
в період з травня 2002 року по березень 2005
року, в зв'язку з чим підстав для
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
спожиту теплоенергію не має.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2, як
власник вказаної квартири та
користувач послуг, наданих ПОКВПТГ
«ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО», зобов'язана
сплачувати за спожиті послуги, тому
заборгованість за період з травня 2002
року по березень 2005 року у розмірі 2245,95
грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення місцевого суду слід скасувати
в частині задоволених позовних вимог
ПОКВПТГ «ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» до
ОСОБА_1, в цій частині позову -
відмовити. В іншій частині рішення
залишити без змін.

Керуючись ст. 303, п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 316, 319
ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Полтава від 14 червня 2005 року - скасувати
в частині задоволених позовних вимог
до ОСОБА_1.

В задоволенні позову Полтавського
обласного коммунального виробничого
підприємства теплового господарства
«ПОЛТАВАТЕПЛОЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за послуги
теплопостачання та державного мита -
відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:
Т.В. Одринська

/підписи/

Судді:
В.І. Акопян

В.М. Петренко

копія

вірно:_________________________________________