РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року

Рівненський міський суд Рівненської
області в складі:

головуючого судді Сидорука Є.І.

при секретарі Патій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Рівне
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
зацікавлена особа: Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне про
встановлення факту, що має юридичне
значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився,
проте подав до суду письмову заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав повністю та
просив їх задовільнити.

Представник зацікавленої особи у
судове засідання не зявився, однак
подав письмові пояснення. У
поясненні вказує, що вимоги ОСОБА_1
стосуються вирішення спору про право
на визначення стажу роботи на
прокурорських і слідчих посадах, що в
майбутньому слугуватиме підставою для
призначення пенсії за вислугою років.
Просить заяву ОСОБА_1 залишити без
розгляду.

Суд, повно, всебічно та об'єктивно
дослідивши матеріали справи, та
оцінивши їх в сукупності, прийшов до
наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до ч.1
ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру",
прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугою
років незалежно від віку за наявності
на день звернення вислуги років не
менше, зокрема з 01 жовтня 2013 року по 30
вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому
числі стажу роботи на посадах
прокурорів та слідчих прокуратури не
менше 11 років 6 місяців.

Крім того, відповідно до ч.6 ст.50-1 Закону
України "Про прокуратуру" до вислуги
років, що дає право на пенсію за
вислугою років, зараховується половина
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах та час роботи на
посадах державних службовців, які
займають особи з вищою юридичною
освітою, строкова військова служба.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про
вищу освіту", відповідно до існуючих
напрямів освітньої діяльності, в
Україні діють вищі навчальні заклади
таких типів, як університет, академія,
інститут, консерваторія коледж та
технікум (училище).

Згідно ч.1 ст.43 Закону України "Про
освіту", вищими навчальними закладами
є: технікум (училище), коледж, інститут,
консерваторія, академія, університет
та інші.

З дослідженої в судовому засіданні
копії диплому серії НОМЕР_1 вбачається,
що з 01 вересня 1995 року по 27 червня 1997
року позивач навчався у Житомирському
кооперативному економіко-правовому
технікумі, отримав диплом за
спеціальністю "Правознавство"
кваліфікацію "Юрист", тому половина
строку його навчання складає 10 місяців
27 днів.

З дослідженого в судовому засіданні
диплому серії НОМЕР_2 вбачається, що з 01
вересня 1997 року по 08 лютого 2003 року
позивач навчався у Національній
юридичній академії імені Ярослава
Мудрого, отримавши повну вищу освіту
за спеціальністю "Правознавство" та
кваліфікацією "Юрист", отже половина
строку навчання в університеті складає
02 роки 08 місяців 28 днів.

У період трудової діяльності
позивач працював на посаді державного
службовця, яку займає особа з вищою
юридичною освітою.

З дослідженої в судовому засіданні
трудової книжки серії НОМЕР_3 від 19
березня 1999 року вбачається, що позивач
працював з 19 березня 1999 року по 20
березня 2003 року на посадах державних
службовців в органах Державної
виконавчої служби Ружинського
районного управління юстиції
Житомирської області та стаж його
роботи становить 04 роки 00 місяців 01
день.

Тому, виходячи з приписів ст.43 Закону
України "Про освіту", ст.25 Закону
України "Про вищу освіту" та ст.50-1
Закону України "Про прокуратуру",
навчання в технікумі та академії, а
також роботу на посадах державного
службовця неправомірно не включено
відповідачем у стаж роботи для
призначення позивачу вказаної пенсії.

Згідно ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного
трудового стажу при відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній встановлюється Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 12.08.1931 року №637
«Про підтвердження Порядку
підтвердженням наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній» затверджено
Порядок підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній (далі -
Порядок).

Згідно п. 1 вказаного Порядку основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Пунктом 8 Порядку визначено, що «час
навчання у вищих навчальних,
професійних навчально-виховних
закладах, навчальних закладах
підвищення кваліфікації та
перепідготовки кадрів, в аспірантурі,
докторантурі і клінічній ординатурі
підтверджується дипломами,
посвідченнями, свідоцтвами, а також
довідками та іншими документами, що
видані на підставі архівних даних і
містять відомості про періоди
навчання.

Таким чином, діючим законодавством
чітко визначено, що для встановлення чи
підтвердження трудового стажу для
призначення пенсії береться до уваги
диплом або інші документи, які місять
відомості саме про період навчання, а
не його форму.

При цьому, згідно переліку документів,
якими підтверджується час навчання у
вищих навчальних закладах є в першу
чергу диплом, а у разі відсутності
самого диплома, даний факт
підтверджується посвідченнями,
свідоцтвами, а також іншими довідками.

Слід зауважити, що Закон україни «Про
пенсійне забезпечення» прийнято 05.11.1991
року, а ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру», яка визначає, що саме
половина строку навчання у вищих
юридичних навчальних закладах
зараховується як час роботи на
прокурорських посадах, перелічених у
ст. 56 цього Закону, доповнено Законом
Україні від 26.11.1993 року № 3662-ХІІ.

Виходячи із вказаного конституційного
принципу та принципу рівності прав
громадян, передбаченого ст. 21
Конституції України, не можуть
обмежуватися права осіб, які працювали
з різними вимогами до
освітньо-кваліфікаційного рівня, але
виконували єдині завдання і обов'язки і
мали відповідну кваліфікацію, яка на
час виконання цих обов'язків
відповідала діючому законодавству.

Це випливає також із змісту ч. 3 ст.22
Конституції України, відповідно до
якої при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Крім того, згідно ст.58 Конституції
України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Згідно ст.15 ЦК України кожна
особа має право за захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Статтею 256 ЦПК України встановлено, що у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Згідно п.2 Постановою Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення» від
31.03.1995 року №5 при вирішенні питання про
підвідомчість справи суди мають право
враховувати норми законодавчих актів,
якими передбачено несудовий порядок
встановлення певних фактів або
визначено факти, які в даних
правовідносинах можуть
підтверджуватися рішенням суду.
Зокрема: відповідно до «Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, якщо документи не збереглися,
підтвердження трудового стажу
провадиться районними (міськими)
відділами соціального захисту
населення на підставі показань
свідків; у інших випадках наявність
певного стажу роботи визначається у
порядку, передбаченому законодавством,
що регулює правовідносини, з якими
пов'язана необхідність встановлення
цього стажу.

Оцінюючи зібрані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що заявлені вимоги підставні та
підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 234, 256-258 ЦПК
України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ЗУ «Про
прокуратуру», ЗУ «Про державну службу»,
суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1- задоволити.

Встановити факт, що станом на 12 серпня
2014 року стаж роботи ОСОБА_1 складає 19
років 00 місяців 17 днів і дає право на
пенсію за вислугою років відповідно до
ст. 50-1 Закону України «Про
прокуратуру».

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд з
поданням в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня проголошення
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського

міського суду
Сидорук Є.І.