________________________________________________________________________
________________________________________________
Справа № 520/3743/14-ц
Провадження № 2-о/520/156/14
Рішення

іменем України

25 червня 2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді -
Прохорова П.А.,

при секретарі - Козловій
Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа -
Управління Держземагентства у м. Одесі
Одеської області, про встановлення
факту володіння земельною ділянкою,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Київського
районного суду м. Одеси з заявою про
встановлення факту володіння
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1
.

В обґрунтування заявленої вимоги
ОСОБА_1 зазначав, що фактично володіє
вказаною земельною ділянкою з 1999 року,
однак на теперішній час склалася
ситуація, за якої розмір земельної
ділянки, вказаний у Державному акті на
право власності на землю від 07.10.1999 року
не збігається з фактичним розміром
земельної ділянки через що неможливо
присвоїти такій земельній ділянці
кадастровий номер, а за такого,
вважаючи що вказана розбіжність
пояснюється підвищенням точності
вимірювальних пристроїв просив суд
заяву задовольнити.

У судове засідання сторони не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.
Представник заявника звернувся до суду
з заявою про розгляд справи за його
відсутності. Викладені у заяві про
встановлення юридичного факту
обставини підтвердив та просив суд
ухвалити рішення яким встановити
відповідний юридичний факт.
Представник заінтересованої особи про
поважні причини своєї неявки суд не
повідомив.

Дослідивши надані заявником докази суд
дійшов висновку про достатність
відомостей про фактичні обставини
справи та можливість її розгляду за
відсутності сторін.

Відповідно до ст. 10, ст. 11 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості; кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1-3 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, п
ницьому доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Відповідно до проведеного аналізу
наявних в матеріалах справи: копії
Рішення Виконавчого комітету Одеської
міської ради №384 від 15.06.1999 року та
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ОД №076790, з
яких вбачається приналежність
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1,
площею 0,1354 га, з яких 0,1 га., - для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, а 0,0354 га., - для
ведення особистого підсобного
господарства, ОСОБА_1, та згідно
відмітки у вказаному акті частина
вказаної земельної ділянки (0,0346 га)
була відчужена власником згідно
договору купівлі-продажу від 17.03.2000
року, реєстраційний номер 2505, після
чого у власності ОСОБА_1 залишилось 0,1008
га; копії пояснювальної записки ТзОВ
«Геоконсалтинг», з якої вбачається що
за підсумками топографо-геодезичних
вимірювань земельних ділянок, було
вирахувано, що площа земельної ділянки
АДРЕСА_1, складає 0,1047 га., що відмінно
від зазначеної у вказаному Державному
акті на право власності на землю, копії
листа Держземагентства у м. Одесі
Одеської області №01-1-06/1207 від 12.03.2014
року, що підтверджує наявність
розбіжностей між промірами сторін
земельної ділянки на кресленні
кадастрового плану та промірами,
зазначеними на плані зовнішніх меж
земельної ділянки державного акту на
право приватної власності на землю,
письмовими поясненнями власників
сусідніх земельних ділянок, які
підтверджують викладені у заяві про
встановлення юридичного факту
обставини, копіями актів погодження
меж земельної ділянки суміжними
землевласниками та/або
землекористувачами від 11.01.2014 року,
прийомки-передачі межових знаків на
зберігання від 11.01.2014 року, що
підписані всіма власниками
(користувачами) суміжних земельних
ділянок без зауважень, суд доходить
висновку про обґрунтованість вимог
ОСОБА_1

З огляду на вищевикладені обставини у
їх сукупності, та те, що відповідно до ч.
2 ст.256 ЦПК України суд вправі
розглядати справи про встановлення
фактів, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, та на те,
що виявлений факт існування
розбіжностей у вимірах прощі вказаної
земельної ділянки перешкоджає
заявнику у присвоєнні такій земельній
ділянці кадастрового номеру, суд
доходить висновку про необхідність
задоволення заявлених вимог та
встановлення відповідного факту, що
має юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215, 256 ЦПК
України, суд:

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа -
Управління Держземагентства у м. Одесі
Одеської області, про встановлення
факту володіння земельною ділянкою -
задовольнити.

Встановити факт володіння ОСОБА_1
земельною ділянкою площею 0,1047 га, для
будівництва та обслуговування будинку
та господарських споруд, за адресою:
АДРЕСА_1, на підставі державного акту
від 07.10.1999 року серія ІІІ-ОД №076790,
реєстраційний номер 2744.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Одеської області
через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя
П. А. Прохоров