Справа
№2-4238/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Оксюти
Т.Г.

при секретарі - Шимонович
Р.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні, в залі суду, в
м.Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини та визначення місця проживання
дитини, -

В С Т А Н О В И В :

12.06.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини та
визначення місця проживання
неповнолітньої дитини.

Ухвалою Солом'янського районного
суду м. Києва від 13.06.2014 року було
роз'єднано у самостійні провадження
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини та визначення місця проживання
неповнолітньої дитини.

Позивач просила стягнути з
відповідача на свою користь аліменти
на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1250,00 грн.
щомісячно, починаючи від дня
пред'явлення позову і до досягнення
дитиною повноліття.

В ході розгляду справи позивач
зменшила розмір позовних вимог та
просила стягнути аліменти в сумі 500,00
грн. щомісячно на утримання доньки та
визначити місце проживання дитини
разом з нею.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
07.09.2007 року між нею та відповідачем було
зареєстровано шлюб, в якому у них
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась донька
ОСОБА_3.

З початку 2014 року сторони почали
проживати окремо, фактично шлюбні
відносини між ними припинені.

Зазначає, що неповнолітня донька
проживає разом з нею та повністю
перебуває на її утриманні, витрати на
утримання дитини становлять близько 2500
грн. на місяць.

На підставі вищевикладеного просила
позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, про дату та час розгляду
справи повідомлена належним чином,
надала заяву в якій позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та просила
справу розглядати без її участі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
надав заяву про визнання позову та
просив справу розглядати без його
участі.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування
судового засідання технічним засобом
здійснює секретар судового засідання
або за розпорядженням головуючого
інший працівник апарату суду. У разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи в разі
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позов
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони перебували у
шлюбі з 07.09.2007 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3,
виданим ВРАЦС Солом'янського РУЮ у м.
Києві.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_4 від 05.03.2009 року, виданого
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Солом'янського РУЮ у м. Києві
сторони мають неповнолітню дитину:
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 25.06.2014 року шлюб між
сторонами було розірвано.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Малолітня дитина сторін залишилась
проживати разом з позивачем та
знаходиться на її утриманні, оскільки
сторони проживають окремо з початку 2014
року.

Позивач просила стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на свою користь на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 500,00 грн.
щомісяця, починаючи від дня
пред'явлення позову і до досягнення
дитиною повноліття, на що слід
зазначити наступне.

Як встановлено з матеріалів справи
відповідач має нерегулярний, мінливий
дохід.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН
про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована Постановою
Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від
27 лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст.181 Сімейного кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків передбачених ст.184 цього
Кодексу.

Відповідно до положень ст. 183 СК України
розмір аліментів визначається у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини.

Згідно ч.1 ст.184 Сімейного кодексу
України якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.
183, 184 СК України.

Враховуючи майновий стан сторін та те,
що відповідач має нерегулярний,
мінливий дохід та зобов'язаний
утримувати дитину і створювати
необхідні передумови для розвитку і
забезпечення організації її життя
нарівні з позивачем, а також
передбачені законом обставини, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі 500,00 грн. щомісяця.

При цьому, суд враховує, що відповідач
фізично здоровий, працездатний, може
працювати та сплачувати аліменти на її
утримання.

Позивач також просила визначити місце
проживання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю
ОСОБА_1, на що слід зазначити наступне.

Згідно зі ст.160 СК України місце
проживання дитиною, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України, якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватись органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини береться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Принципу 6 Декларації про
права дитини від 20.11.1959 року дитина для
повного і гармонічного розвитку її
особистості потребує любові та
розуміння. Вона повинна, коли це
можливо, зростати під піклуванням
своїх батьків, і в будь-якому випадку в
атмосфері любові та моральної та
матеріальної забезпеченості;
малолітня дитина не повинна, окрім тих
випадків, коли є виключні обставини,
бути розлученою зі своєю матір'ю.

Одним із завдань Сімейного кодексу
України є забезпечення кожної дитини
сімейним вихованням, можливістю
духовного та фізичного розвитку (ст.1).
Відповідно до ч.4 ст.150 СК України батьки
повинні поважати дитину. Статтею155
цього ж кодексу встановлено, що
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності.

Встановлено, що відповідач не
заперечує проти визначення місця
проживання доньки з матір'ю.

Тому, виходячи з наявних матеріалів
справи та інтересів малолітньої особи,
враховуючи вік та стать дитини, її
ставлення до кожного з батьків, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість вимоги щодо
визначення місця проживання
малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю -
позивачкою по справі та вбачає за
можливе задовольнити її, враховуючи
викладені вище обставини, а також те, що
відповідач як батько дитини проти
визначення місця проживання доньки
разом з матір'ю не заперечував.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК
України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтвердженні
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу
України аліменти присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішення
суду у справах про стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку про стягнення з
відповідача на користь держави 243,60 грн.
судового збору.

Керуючись ст.ст. 150, 155, 160-161, 180-184, 191
Сімейного кодексу України, ст.ст. 3 - 4,10 -
11, 27-30, 57-58, 88, 208-209, 212-215, 218, 367 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини та визначення
місця проживання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ІПН НОМЕР_2, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_2 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в
розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з
12.06.2014 року і до досягнення нею
повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Визначити місце проживання дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, яка проживає
за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 на користь держави судовий
збір в сумі 243,60 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню у
межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Солом'янський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення

Суддя