печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2014 року Печерський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Цокол Л.І. ,

при секретарі - Тищенко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Української страхової компанії
"Гарант-Авто" про стягнення страхового
відшкодування , пені, трьох процентів
річних, втрат від інфляції,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
вимогами до Публічного акціонерного
товариства "Української страхової
компанії "Гарант-Авто" про стягнення 8
197,64грн., в тому числі :- 6520.41 грн. -
сума невиплаченого страхового
відшкодування;- 769.94 грн. - пені;-
116.83 грн. - 3 % річних;- 790.46 грн. -
втрат від інфляції, а також
відшкодувати судові витрати у вигляді
судового збору. Позовні вимоги
обгрунтовані тим, що відповідач в
порушення Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" не здійснив виплату
страхового відшкодування, чим заподіяв
збитки позивачу.

Під час судового розгляду позивач
ОСОБА_1 підтримав вимоги, просив їх
задовольнити, посилаючись на обставини
викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Омель'янчук
К.Є. вимоги позивача не визнала, при
цьому не заперечувала проти
визначеного позивачем розміру
невиплаченого страхового
відшкодування.

Суд вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача, вивчивши
письмові докази у справі, прийшов до
наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.09.2013 р. по вул.
Струтинського 13/15 у Печерському районі
міста Києва сталася
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП) за участю автомобіля «SKODA OCTAVIA»,
державний номер НОМЕР_2 (далі -
автомобіль Шкода) , що була
припаркована та знаходилася у
власності ОСОБА_1, та автомобіля «Ман»,
державний номер НОМЕР_1 (далі -
автомобіль Ман), що знаходився під
керуванням ОСОБА_3

Дана ДТП сталася внаслідок
протиправних дій ОСОБА_3., а саме
порушення ним п. 13.1. Правил дорожнього
руху України. Його вина у зазначеній
ДТП та наявність складу
адміністративного правопорушення
встановлено Постановою Печерського
районного суду м. Києва від 11.10.2013 р. у
справі № 757/21490/13-п.

Внаслідок ДТП автомобіль позивача було
пошкоджено, що підтверджується
наведеною вище постановою суду, а його
власнику ОСОБА_1 була спричинена
майнова шкода.

Майнові інтереси та відповідальність
водія автомобіля-Ман, пов'язані з
причиненням шкоди третім особам даним
автомобілем, на момент ДТП були
застраховані у Відповідача за
договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (Поліс № АС 5358129) (далі - Договір
ОСЦПВВНТЗ).

Отже, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 за шкоду,
спричинену при експлуатації
автомобілю Ман, на момент ДТП була
застрахована у відповідача за
договором ОСЦПВВНТЗ, а тому в силу
цього договору та ст. 528 Цивільного
кодексу України на відповідача було
покладено обов'язок відшкодувати шкоду
третім особам, спричинену ОСОБА_3

Пунктами 1,3 частини 2 статті 11 ЦК
України передбачено, що підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини; завдання майнової
(матеріальної) та моральної шкоди іншій
особі, інші юридичні факти.

Згідно з преамбулою, ст.ст. 3-5 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних, транспортних
засобів» (далі - Закон про страхування
відповідальності) обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди.

Спричинення майнової шкоди позивачу в
ДТП від 09.09.2013 р. року є страховим
випадком в розумінні ст. 6 Закону про
страхування відповідальності, тобто є
подією, внаслідок якої заподіяна шкода
під час дорожньо-транспортної пригоди,
яка сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настала цивільно-правова
відповідальність відповідача за
договором ОСЦПВВНТЗ).

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону
про страхування відповідальності при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. Згідно
ст. 29 даного Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

А тому відповідач в силу договору
ОСЦПВВНТЗ, як боржник в зобов'язанні з
відшкодування шкоди, відшкодовує шкоду
шляхом виплати страхового
відшкодування собі, яка звернулась за
таким відшкодуванням.

За умовами страхування відповідач взяв
на себе зобов'язання виплатити
страхове відшкодування при настанні
страхового випадку, в тому числі, за
ризиком «Збитки внаслідок ДТП».

10.09.2013 року Позивачем було надано
відповідачу , як то передбачено ст. 35
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів повідомлення
потерпілої особи про ДТП реєстраційний
номер 14194) та 10.12.2013 р. - заяву про
страхове відшкодування (вх. № 51723)
(страхова справа № 13098).

08.10.2013 р. року спеціалістами
Відповідача було проведено огляд
пошкодженого автомобіля БМВ та
складено ремонтну калькуляцію № 13098/КР,
відповідно до якого відновлювальний
ремонт автомобіля Шкода в результаті
його пошкодження при ДТП склав 7924,92
грн., а потім повідомлено Позивача, що з
урахуванням фізичного зносу
відновлювальний ремонт складає 6520,41
грн.

Отже, враховуючи складання
вищезазначеної калькуляції,
пошкодження в ДТП автомобіля Шкода
було визнано відповідачем страховим
випадком, з настанням якого відповідно
до умов страхування, ст.988 Цивільного
кодексу України виник обов'язок
відповідача здійснити виплату
страхового відшкодування.

09.04.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до
Відповідача із заявою з проханням
пояснити причини затримки виплати
страхового відшкодування (вх.№ 2113/6).

Листом від 23.04.2014 р. № 2685/6 ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» повідомило, що страхове
відшкодування буде перераховано
найближчим часом.

Як встановлено під час судового
розгляду страхове вішкодування не
здійснено.

Відповідно до статті 36 Закону про
страхування відповідальності
Страховик (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону,-МТСБУ),
керуючись нормами цього Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
регламентної виплати) або про відмову у
здійсненні страхового відшкодування
регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання /відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний:

у разі визнання ним вимог заявника
обгрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його.

у разі невизнання майнових вимог
заявника або з підстав, визначених
статтями 32 та/або 37 цього Закону,-
прийняти вмотивоване рішення про
відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

Граничний строк для виплати страхового
відшкодування 09.03.2014 р. Отже, всупереч
ст.ст. 36-37 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно-
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів»
страхове відшкодування не сплачене
Відповідачем в належний строк.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, що слідує із ч. 1 ст. 526 ЦК
України.

Відповідач, не виплативши страхове
відшкодування позивачу в установлені
строки та в повному обсязі, порушив
вимоги ст.ст. 1, 3, 22, 36, 37 Закону про
страхування відповідальності, ст.ст. 526,
998 Цивільного кодексу України.

Страхове відшкодування є грошовим
зобов'язанням. Поняття грошового
зобов'язання визначено Законом України
«Про відновлення платоспроможності
боржника вбо визнання його банкрутом»:
під грошовим зобов'язанням розуміється
зобов'язання боржника заплатити
кредитору певну грошову суму
відповідно до цивільно-правового
договору та на інших підставах,
передбачених цивільним законодавством
України (до складу грошових зобов'язань
боржника не зараховуються недоїмка
(пеня та штраф), визначена на дату
подання заяви до господарського суду, а
також зобов'язання, які виникли
внаслідок заподіяння шкоди життю і
здоров'ю громадян, зобов'язання з
виплати авторської винагороди,
зобов'язання перед засновниками
(учасниками) боржника - юридичної особи,
що виникли з такої участі. До таких
випадків страхове відшкодування не
відноситься.)

За невиконання або несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання у
вигляді страхового відшкодування
Законом про страхування
відповідальності та Цивільним
кодексом України передбачена
відповідальність у вигляді пені,
сплати суми боргу з врахуванням
встановленого індексу інфляції, трьох
процентів річних від простроченої
суми, а також надана можливість
нарахування процентів за користування
чужими грошовими коштами.

Пунктом 36.5. статті 36 Закону про
страхування відповідальності
передбачено, шо за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування з вини страховика особі,
яка має право на отримання такого
відшкодування, сплачується

пеня з розрахунку подвійної облікової
ставки Національного банку України,
яка діє у період, за який нараховується
пеня.

Прострочення відповідачем виплати
страхового відшкодування розпочалося
з 10.03.2014р. , через 90 днів з дня подання
заяви Позивачем, що є підставою для
застосування пені, а тому позивач за
прострочення виконання відповідачем
своїх грошових зобов'язань з виплати
страхового відшкодування нарахував
пеню у сумі 769,94 грн.

Відповідальність за порушення
грошового зобов'язання (крім суми
неустойки) встановлена частиною 2
статті 625 ЦК України, згідно якої
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

За прострочення виконання грошового
зобов'язання по виплаті страхового
відшкодування позивачу відповідачеві
нараховано 3 % річних у сумі 116,83 грн. , а
також проведена індексація основного
боргу за час прострочення. Втрати від
інфляції складають 790,46 грн. Розрахунки
складені позивачем є вірними,
відповідачем не оспорюються.

За таких обставин вимоги позивача є
обгрунтованими, оскільки знайшли своє
підтвердження під час судового
розгляду та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 22, 35- 37 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних, транспортних
засобів» , ст. ст. 15,16, 526, 625, 988 ЦК України,
ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК України, суд
-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Української страхової
компанії "Гарант-Авто" на користь
ОСОБА_1 суму невиплаченого страхового
відшкодування в розмірі 6 520,41грн., пені
- 769,94грн., 3% річних - 116,83грн. втрат від
інфляції - 790,46грн. , а всього 8 197,64грн., а
також судові витрати у розмірі 234,60грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
Цокол Л.І.