справа № 462/5145/14-ц
УХВАЛА

29 липня 2014 року суддя Залізничного
районного суду м. Львова Палюх Н.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 28.07.2014 року звернувся в суд з
позовом про стягнення з Державного
підприємства Міністерства оборони
України „Львівський завод збірних
конструкцій" 66753 грн. 20 коп.
заборгованості і, в порядку
забезпечення позову, просить накласти
арешт на грошові кошти, що
обліковуються на рахунках у
банківських установах та або в інших
кредитно-фінансових установах, та
майно ДП МОУ „Львівський завод збірних
конструкцій" (м.Львів, вул.Городоцька,
222) в межах суми 65208 грн. 68 коп.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду. В
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов, вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, інші відомості, потрібні
для забезпечення позову, а ст.152 ЦПК
України передбачені види забезпечення
позову та зазначено, що види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Крім того, Пленум Верховного Суду
України у пункті 4 своєї постанови від 22
грудня 2006 року № 9 „Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову",
роз'яснив, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суддя має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову позовним вимогам. При
встановленні зазначеної відповідності
слід враховувати, що вжиті заходи не
повинні перешкоджати господарській
діяльності юридичної особи або
фізичної особи, яка здійснює таку
діяльність і зареєстрована відповідно
до закону як підприємець. Вирішуючи
питання про забезпечення позову, суд
має брати до уваги інтереси не тільки
позивача, а й інших осіб, права яких
можуть бути порушені у зв"язку із
застосуванням відповідних заходів.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову та вивчивши
матеріали справи, вважаю, що недоцільно
накладати арешт на грошові кошти та
майно ДП МОУ „Львівський завод збірних
конструкцій", оскільки позивачем не
надано доказів про те, що невжиття
вказаних заходів забезпечення позову
може утруднити виконання можливого
рішення суду про задоволення позову і
крім цього, таке забезпечення позову
може припинити господарську
діяльність юридичної особи, а тому
заява про забезпечення позову до
задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 2006 р. № 9 ?Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову?, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову - відмовити.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:
Палюх Н.М.