Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/4401/14
Головуючий у 1 інстанції: Світлицька
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:
Осоцького І.І.,

Суддів
Панкеєва О.В.,

Мануйлова Ю.С.,

При секретарі:
Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 02 вересня 2014 року про відмову в
ухваленні додаткового рішення у справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, Селянського (Фермерського)
господарства "Анна" про визнання
договір недійсними, звернення
стягнення на предмет застави та
вилучення транспортного засобу, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 08.04.2013р., залишеним без
розгляду ухвалою апеляційної
інстанції від 11.06.2013р., відмовлено у
задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк"
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3,
Селянського (Фермерського)
господарства "Анна" про визнання
договір недійсними, звернення
стягнення на предмет застави та
вилучення транспортного засобу.

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з заявою про розподіл судових
витрат за період розгляду справи в
суді, які він поніс в загальній сумі 25
797, 15 грн., з яких: 18 000, 00 грн. - послуги
юриста, 7 797, 15 грн. - витрати на проїзд до
суду, прокуратуру, переписку, телефонні
розмови та харчування.

На підставі викладеного заявник просив
суд ухвалити додаткове рішення, яким
стягнути з ПАТ КБ "Приватбанк" на його
користь судові витрати у розмірі 25 797, 15
грн..

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 02.09.2014р. відмовлено в
задоволенні заяви ОСОБА_3 про
стягненння судових витрат.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на незаконність ухвали суду, просить
ухвалу суду першої інстанції скасувати
та постановити нову ухвалу, якою
задовольнити його заяву.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Відмовляючи у задоволені заяви
ОСОБА_3 про ухваленні додаткового
судового рішення про стягнення судових
витрат, суд вважав, що вказані вимоги є
предметом іншого судового позову і
повинні розглядатися в рамках
позовного провадження.

До такого висновку суд дійшов з
порушенням порядку розгляду
оскаржувального питання.

З матеріалів справи слідує, що рішенням
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 08 квітня 2013 року, залишеним без
розгляду ухвалою апеляційної
інстанції від 11.06.2013 року, відмовлено у
задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк"
до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3,
Селянського (Фермерського)
господарства "Анна" про визнання
договір недійсними, звернення
стягнення на предмет застави та
вилучення транспортного засобу.

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з заявою про стягнення судових
витрат за період розгляду справи в
суді, які він поніс в загальній сумі 25
797, 15 грн., з яких: 18 000, 00 грн. - послуги
юриста, 7 797, 15 грн. - витрати на проїзд до
суду, прокуратуру, переписку, телефонні
розмови та харчування.

Пунктом 4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд,
що ухвалював рішення, може за заявою
осіб, які беруть учкасть у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо судом не вирішено питання
про судові витрати.

Пунктами 2, 26, 41 постанови N 10, 17.10.2014,
Постанови Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року
„Про застосування судами
законодавства про судові витрати у
цивільних справах" роз"яснено, що
судові витрати не є збитками в
розумінні ст. 22 ЦПК України, не входять
до складу ціни позову і не можуть
стягуватися як збитки. У задоволені
заяви про їх стягнення може бути
відмовлено, зокрема: у разі відсутності
орігиналів документів про їх сплату
або неподачи при розгляді справи
доказів про розмір їх витрат.

З наведенего слідує, що питання
про стягнення судових витрат було
вирішено з порушенням порядку
передбаченого нормами
цивільно-процесуального законодавства
та без постановлення додаткового
судового рішення, тому оскаржувальна
ухвала підлягає скасуванню з
направленням справи до того суду на
новий розгляд заявленого у заяві
ОСОБА_3 питання.

Керуючись ст., ст. 307, 312, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 02 вересня 2014 року про
відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про
ухвалення додаткового судового
рішення у цій справі скасувати, справу
направити до того ж суду на новий
розгляд заявленого у ній питання.

Ухвала згідно норм ст. 324 ЦПК України
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: