Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/4613/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 р.
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів
Стрелець Л.Г.,

Гончар М. С.

при секретарі:
Мельник З.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Василівського районного суду
Запорізької області від 23 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів.

В обґрунтування позову зазначала, що
вона та відповідач мають доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Донька проживає разом з нею, відповідач
в добровільному порядку матеріальну
допомогу на утримання доньки не надає,
одній утримувати дитину їй важко.

Посилаючись на зазначені обставини,
просила суд стягнути з відповідача на
її користь аліменти на утримання
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку (доходу)
до досягнення дитини повноліття.

Рішенням Василівського районного суду
Запорізької області від 23 вересня 2014
року позовну заяву задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх
видів його заробітку (доходу) до
досягнення донькою повноліття,
починаючи стягнення з 11.09.2014 року, але
не менше ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
державного бюджету Василівського
району Запорізької області судовий
збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає,
що рішення суду постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким стягнути з нього
аліменти на утримання дитини у розмірі
1/6 частини від його заробітку.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково
з наступних підстав.

Відповідно до статті 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права та інше.

Згідно роз'яснень, викладених в п.19
Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку" № 12 від 24.10.2008 року апеляційний
суд ухвалює рішення про зміну рішення
суду першої інстанції у випадку, якщо
помилки у неправильно прийнятому
рішенні можливо усунути без його
скасування, не змінюючи суть рішення, і
вони стосуються окремих його частин,
зокрема, у разі виправлення помилок
суду першої інстанції щодо розміру
суми, що підлягає стягненню, розподілу
судових витрат тощо.

Із матеріалів справи вбачається, що
сторони є батьками неповнолітньої
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька
проживає з матір'ю.

Згідно до вимог статті 180 СК України, як
мати, так і батько повинні утримувати
дітей до досягнення ними повноліття. За
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідач в добровільному порядку не
сплачує аліменти на утримання доньки.

Задовольняючи позов та стягуючи з
відповідача на користь позивача на
утримання доньки аліменти у розмірі 1/4
частки від його заробітку ( доходу)
щомісячно, суд керувався виключно
вимогами викладеними у позовній заяві
та вимогами ст.ст. 180,181 СК України, щодо
обов"язку батьків утримувати
неповнолітніх дітей. Тому взагалі не
аналізував критерії, які містяться у
статті 182 СК України та враховуються
при визначенні розміру аліментів.

Між тим, апелянт зазначає, що він ніде
не працює, знаходиться на обліку в
центрі зайнятості, є інвалідом третьої
групи, згідно висновку МСЕК йому
протипоказано важкий фізичний труд.
Його щомісячний дохід складається з
пенсії по інвалідності у розмірі 1049
гривен. Тому, посилаючись на розмір
свого щомісячного доходу, просив
зменшити стягнутий судом розмір
аліментів з 1/4 до 1/6 частини від
заробітку ( доходу), вказуючи, що після
сплати ? частини аліментів в нього для
існування залишається сума, менша за
прожитковий мінімум.

Статтею 182 СК України передбачено, що
при визначені розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

При обговоренні питання щодо розміру
аліментів суд безпідставно, в
порушення процесуального закону, не
прийняв до уваги матеріальне становище
платника аліментів, не затребувавши
навіть довідки про його доходи, та не
дослідив матеріальне становище
позивача.

Між тим, ці обставини відповідно до
пункту 1, 2 частини 1 статті 182 СК України
України впливають на визначення
розміру аліментів та повинні бути
враховані.

Разом з тим, стягнутий розмір аліментів
призводить до того, що у відповідача
залишається на особисте проживання 780
грн.

Представник відповідача в засіданні
апеляційного суду додатково пояснив,
що відповідач є інвалідом третьої
групи, значна частина його доходу
витрачається на медикаменти, які
підтримують його стан здоров'я. Крім
того тяжкий фізичний труд йому
протипоказано, тому з квітня 2014 року
він не працює.

Колегія вважає такі доводи апеляційної
скарги обгрунтованими та з урахуванням
всіх обставин справи, виходячи із
принципів справедливості,
добросовісності і розумності,
закріплених у статті 7 Сімейного
кодексу України, з додержанням
інтересів обох сторін, колегія вважає
за необхідне визначити розмір
аліментів на користь позивачки на
утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
1/6 частці від доходу відповідача, і цей
розмір не перевищує його можливостей
надавати допомогу.

З огляду на те, що суд неповно з'ясував
обставини по справі, що у відповідності
до статті 182 СК України впливають на
визначення розміру аліментів, рішення
суду підлягає зміні в цій частині.

Керуючись ст.ст. 307,309,313,314,316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Василівського районного суду
Запорізької області від 23 вересня 2014
року в цій справі в частині розміру
стягнутих аліментів змінити:

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
ідентифікаційний номер особи НОМЕР_1,
уродженця м. Василівка Запорізької
області на користь ОСОБА_4 аліменти на
утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/6 частини з усіх видів його
заробітку (доходів) до досягнення
донькою повноліття, почавши стягнення
з 11.09.2014 року, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: