АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22ц-791/2417/2014 р.
Головуючий в І інстанції: Зуб І.Ю.
Доповідач: Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року серпня місяця 13 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

ГоловуючогоПолікарпової
О.М.СуддівБазіль Л.В. Прокопчук Л.П.При
секретаріМироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» на ухвалу Суворовського
районного суду м. Херсона від 10 липня 2014
року в справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
(далі ПАТ «Укрсоцбанк», Банк) до ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про звернення стягання на
предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк»
звернулося до суду із позовом до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягання
на предмет іпотеки.

Представник відповідача ОСОБА_6 заявив
клопотання про зупинення провадження у
справі у зв'язку з неможливістю
розгляду даної справи до розгляду
іншої цивільної справи Суворовським
районним судом м. Херсона, надавши
ухвалу про відкриття провадження. Своє
клопотання обґрунтував тим, що
підставою для звернення стягнення є
іпотечний договір, а в іншій цивільній
справі, рішення по якій ще не прийнято
ставиться питання про визнання даного
договору недійсним.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Херсона від 10 липня 2014 року
клопотання задоволено.

Зупинено провадження по цивільній
справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення
на предмет іпотеки до розгляду іншої
цивільної справи Суворовським
районним судом м. Херсона.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, ПАТ «Укрсоцбанк» подало на
нього апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просило ухвалу
суду скасувати і направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.201 ЦПК України
суд зобов'язаний зупинити провадження
у справі у разі неможливості розгляду
цієї справи до вирішення іншої справи,
що розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

За правилами п. 3 ч.1 ст. 203 ЦПК України
провадження у справі зупиняється у
випадках, встановлених пунктом 4
частини першої статті 201 ЦПК України до
набрання законної сили судовим
рішенням, від якого залежить вирішення
справи.

Суд першої інстанції вважав, що від
результату розгляду цивільної справи
№ 668/7382/14-ц, яка знаходиться в
провадженні Суворовського районного
суду Херсонської області, залежить
подальший розгляд даної справи по суті,
тому вирішив необхідним заявлене
представником відповідачів клопотання
задовольнити та зупинити провадження
по даній цивільній справі.

Проте колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду з огляду на
наступне.

Так, згідно роз'яснень, які містяться в
п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12.06.2009 року "Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції", визначаючи наявність
передбачених ст. 201 ЦПК підстав, за яких
провадження у справі підлягає
обов'язковому зупиненню, суд повинен,
зокрема, враховувати, що така підстава
для зупинення провадження у справі, як
зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті -
неможливість розгляду цивільної
справи до вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства,
застосовується у тому разі, коли в цій
іншій справі можуть бути вирішені
питання, що стосуються підстав,
заявлених у справі вимог, чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні
провадження у справі виникає у випадку,
якщо неможливо прийняти рішення у
даній справі до ухвалення рішення в
іншій справі. Тобто, між двома справами,
що розглядаються, повинен існувати
тісний матеріально-правовий зв'язок. Це
полягає в тому, що факти, встановлені в
одній із справ, будуть мати
преюдиціальне значення (при оцінці
юридичних фактів) для іншої справи.

Ці обставини повинні бути такими, що
мають значення і унеможливлюють
розгляд спору до вирішення справи
іншим судом через те, що не можуть бути
встановлені судом самостійно у даній
справі. Тобто йдеться про те, що суд не
може розглянути певну справу через
обмеженість своєї юрисдикції щодо
конкретної справи внаслідок
непідвідомчості, обмеженості
предметом позову, неможливості
розгляду тотожної справи, певної
черговості розгляду вимог.

Зупиняючи провадження у цій справі, суд
послався на ті обставини, що предметом
розгляду спору в іншій справі є
визнання іпотечного договору
недійсним що, на думку суду,
унеможливлює розгляд цієї справи до
набрання чинності рішенням суду у
іншій справі.

Колегія вважає, що ці висновки суду є
помилковими.

Зі змісту пункту 1 частини 1 ст. 214 ЦПК
України випливає, що суд при ухваленні
рішення вирішує, зокрема, питання, чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовуються вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються.

Отже, при розгляді справи за позовом
банку про звернення стягнення на
предмет іпотеки за борговим
зобов'язанням по кредитному договору,
який забезпечується договором іпотеки,
відповідачі в особі іпотекодавців
вправі заперечувати проти позову Банку
з підстав припинення іпотечних
зобов'язань, а суд, у відповідності до
вищенаведеної норми зобов'язаний
перевірити обґрунтованість таких
заперечень, зокрема і в тому випадку,
коли відповідачами не подано
зустрічного позову.

Виходячи з викладеного, колегія вважає,
що подання позову про визнання
іпотечного договору недійсним не
унеможливлює розгляд справи про
звернення стягнення на предмет іпотеки
за іпотечним договором, чинність якого
оспорюється у судовому порядку,
оскільки ці доводи суд може перевірити
в межах справи про звернення стягнення
на предмет іпотеки.

Враховуючи, що у суду є можливість
вирішити спір в цій справі з
урахуванням заперечень відповідачів
щодо чинності іпотеки, та зупинення
провадження у справі потягне за собою
віддалення строку прийняття рішення у
цій справі, колегія вважає за необхідне
у відповідності до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст.
311 ЦПК України скасувати оскаржувану
ухвалу суду та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 313, 314. 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м.
Херсона від 10 липня 2014 року у цій справі
скасувати. Справу повернути до суду
першої інстанції для продовження
розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: