АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/3506/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/3529/14
Головуючий у 1-й інстанції Яценко В.В.
Доповідач Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.,

Суддів: Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: відповідача ОСОБА_1,
представника відповідачаОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк"

на рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 25 вересня
2014 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 25 вересня
2014 року у задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням,
представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав
на нього апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на недоведеність обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог.

Зазначає, що сторони у письмовій формі
домовилися про збільшення строку
позовної давності стосовно виконання
умов договору, який співпадає із
строком дії картрахунку, а на підставі
умов договору, строк дії картки та
строк дії кредитного договору
поновлюється кожного разу зі спливом
терміну дії картки. Оскільки
відповідач не надав Банку письмову
заяву про закриття картрахунку, у
зв'язку з чим строк дії картки та,
відповідно, договору, продовжено на
такий же строк, вважає, що позовна
давність не пропущена.

У судовому засіданні відповідач та її
представник доводи апеляційної скарги
не визнали, прохали її відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вислухавши
пояснення відповідача та її
представника дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Місцевим судом установлено та
вбачається з матеріалів справи, що
22.12.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н,
оформлений заявою позичальника,
відповідно до умов якого Банк надав
позичальнику кредит у розмірі 6800,00грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку з процентною
ставкою за користування кредитом у
розмірі 36% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки (а.с.6).

Із наявної у матеріалах справи заяви
від 22.12.2006 року вбачається, що ОСОБА_1
ознайомилася та погодилася з Умовами
та Правилами надання банківських
послуг та Тарифами банку (а.с.6).

Установлено та підтверджується
наявними у справі доказами, що
відповідач свої зобов'язання по
погашенню кредитного ліміту
виконувала не належним чином, вносила
платежі, яких було недостатньо для
погашення кредиту, нарахованих
відсотків, штрафів за кредитним
лімітом, останній платіж здійснений
04.08.2009 року, після чого взагалі
припинила вносити будь-які платежі на
кредитний рахунок, внаслідок чого
станом на 31 липня 2013 року загальна сума
заборгованості ОСОБА_1 за вказаним
кредитним лімітом склала 34811,54грн., з
яких 9722,72грн. - заборгованість за
кредитом; 22954,94грн.-заборгованість за
процентами за користування кредитом, а
також штрафи: 500,00грн.-штраф (фіксована
частина) та 1633,88грн.-штраф (процентна
складова) (а.с.4-5, 23-25).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
із того, що дія картки закінчилася у
травні 2009 року, останній платіж
здійснено у серпні 2009 року, а позов
пред'явлено 09.09.2013 року, з пропуском
строку позовної давності.

Такі висновки місцевого суду
відповідають встановленим по справі
обставинам та ґрунтуються на законі,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.1049, 1050, 1054 ЦК України
за кредитним договором банк, або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

У відповідності до ст.627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

За змістом п.3.1 Умов та Правили
надання банківських послуг (далі-Умови)
Банк відкриває Клієнту картрахунки,
видає карти, їх вид і строк дії
визначені у заяві та у пам»ятці
клієнта, підписанням якої клієнт і банк
укладають договір про надання
банківських послуг. Датою укладення
договору є відкриття рахунка,
вказаного в розділі «Відмітки банку»
заяви.

За пунктами 6.5, 6.9, 8.6. Умов Клієнт
зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом та
відсоткам за користування ним,
перевитратами платіжного ліміту, а
також сплачувати комісію на умовах,
передбачених договором.

В разі виникнення заборгованості
Держатель по Картрахунку зобов'язаний
погасити заборгованість протягом 30
днів з моменту її виникнення.

За порушення строків платежу за
будь-яким грошовим зобов'язанням
згідно кредитного договору більше ніж
на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500,00 грн. та 5% від
суми позову.

Згідно п.5.2. Умов у випадках порушення
Держателем умов даного Договору Банк
має право вимагати дострокового
виконання боргових зобов'язань в
цілому чи у визначеній Банком частині.

Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

За змістом ст.ст.610,612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Пунктом 9.12 Умов визначено, що договір
діє протягом дванадцяти місяців з
моменту підписання і якщо протягом
цього строку жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
строк.

Поряд із встановленням порядку
пролонгації строку дії договору (п.9.12.
розділ 9 Умов і Правил надання
банківських послуг) сторони встановили
порядок і строки виконання боржником
зобов'язань.

Так, згідно пп.5.3.,5.4 Правил користування
платіжною карткою, строк та порядок
погашення по Кредиту (Кредитний ліміт,
кредитна лінія) по платіжним картам з
установленим Мінімальним обов'язковим
платежем приведено в Пам'ятці клієнта,
яка є невід'ємною частиною Договору.
Платіж включає в себе плату за
користування Кредитом, передбачену
Тарифами та частину заборгованості за
Кредитом.

Строк погашення по Кредиту (Кредитний
ліміт, кредитна лінія) по платіжним
картам без установленого Мінімального
обов'язкового платежу здійснюється в
наступному порядку: строк погашення
процентів по кредиту-щомісячно за
попередній місяць; строк погашення
Кредиту -в повному обсязі, не пізніше
останнього дня місяця, вказаного на
платіжній карті (в полі MONTH)/

Частинами 1,4 ст.631 ЦК України
передбачено, що строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.
Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

За зобов»язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання (ч.5 ст.261 ЦКУ).

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

За приписом ст.264 ЦК України, перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

У відповідності до пунктів 3.1.1., 5.4
Правил користування платіжною карткою
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця, вказаного на платіжній карті
(поле MONTH).

Таким чином, згідно Правил, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту,
перебіг позовної давності (ст.257 ЦКУ)
щодо місячних платежів починається
після несплати чергового платежу, а
щодо повернення кредиту в повному
обсязі зі спливом останнього дня
місяця дії картки (ст.261 ЦКУ), а не
закінченням строку дії договору
(правова позиція, викладена у
постановах Верховного Суду України від
19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від
06 листопада 2013 року по справі № 6-116цс13,
які, відповідно до ст.360-7 ЦПК України є
обов»язковими для всіх судів України).

Як установлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи, строк
дії картки закінчився у травні 2009 року
(а.с.103-104).

Це підтверджується також оригіналом
картки, який було надано відповідачем
та оглянуто судом апеляційної
інстанції.

Останнє погашення заборгованості за
кредитним договором ОСОБА_1 здійснила
04.08.2009 року, після чого припинила
внесення коштів на картковий рахунок
(а.с.5).

З 05.08.2009 року жодного платежу на
погашення кредитної заборгованості
відповідачем не здійснено.

У суді першої інстанції відповідач
заявила про застосування до
правовідносин строку позовної
давності (а.с.19).

Вірно встановивши фактичні обставини
справи та провівши їх аналіз, місцевий
суд дійшов правильного висновку про те,
що саме з 05.08.2009 року у позивача виникло
право на звернення до суду з
відповідним позовом, проте таким
правом він не скористався, звернувшись
до суду лише 09.09.2013 року, з пропуском
строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують вірних висновків суду про
відсутність підстав для задоволення
позову за пропуском строку позовної
давності.

Посилання в апеляційній скарзі,
зокрема, на те, що строк дії картки та
кредитного договору поновлюється
кожного разу зі спливом терміну дії
картки, що є, на думку позивача,
збільшенням строку позовної давності,
погодженої сторонами у Договорі, а
також на відсутність заяви Держателя
картки про закриття картрахунку, у
зв'язку з чим строк дії договору
продовжується, - є помилковими з
наведених вище підстав, а також з
огляду на те, що по закінченню строку
дії картки карта не була продовжена
банком на новий строк шляхом надання
клієнту карти з новим строком дії, як це
передбачено п.3.1.3. Правил користування
платіжною картою.

Також, наявна у матеріалах справи копія
Умов (а.с.7-9), яка підписана Головою
Правління банка ОСОБА_4, не містить дати
їх підписання чи затвердження, що не
дає можливості встановити чинність
Умов станом на 22.12.2006 року (дата
підписання заяви ОСОБА_1).

Чч. 2,3 ст.27 ЦПКУ передбачено, що особи,
які беруть участь у справі позовного
провадження, для підтвердження своїх
вимог або заперечень зобов'язані
подати усі наявні у них докази… Особи,
які беруть участь у справі, зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що позивач, звертаючись
до суду з позовом, в порушення вказаних
вимог закону, недобросовісно
здійснював свої процесуальні права та
виконував процесуальні обов'язки, не
подавши, зокрема, у повному обсязі
докази для підтвердження своїх вимог.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги з
викладених у ній мотивів колегія
суддів не вбачає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307,
ст.ст.308,315,317,319 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк", - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 25 вересня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
/підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ:
/підпис/ Ю.В.Дряниця

/підпис/ П.М. Карнаух

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області:
Т.О. Кривчун