Справа № 465/9754/13
Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М.І.
Провадження № 22-ц/783/4484/14
Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Шашкіної С.А.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 13 травня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням задоволено
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
суми.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 11 690
грн., 330 грн. судових витрат, а всього 12 020
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Апелянт вважає, що рішення суду
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Покликається на те,
що в основу рішення покладено висновок
спеціаліста, який викликає сумнів,
оскільки не було встановлено в якому
стані надавався транспортний засіб
власником їм для користування. Крім
того, він особисто транспортним
засобом не користувався, оскільки
такий був у несправному стані. Судом
розглянуто справу у його відсутності, а
також не залучено до розгляду справи
власника транспортного засобу.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представників сторін на
підтримання та заперечення
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що така
підлягає до задоволення.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_4 будучи
власником автомобіля "Опель Кадет" р/н
НОМЕР_1, 1991 року випуску, 27 квітня 2010
року передала даний транспортний засіб
по довіреності ОСОБА_3 та ОСОБА_2

В серпні 2010 року ОСОБА_3 повернув
зазначений автомобіль ОСОБА_4

В подальшому, ОСОБА_4 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_3 про відшкодування
шкоди завданої приведенням її
автомобіля до технічно несправного
стану.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 16 червня 2011 року позов
ОСОБА_4 задоволено частково, стягнуто з
ОСОБА_3 в її користь 20 341 грн. у
відшкодування матеріальної шкоди.

В жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_2 в якому просив
стягнути з останнього 11 690 грн., частини
боргу за відшкодування пошкодженого
автомобіля.

Задовільняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в
частині відшкодування матеріальної
шкоди суд першої інстанції виходив з
того, що позивач разом з відповідачем
користувався автомобілем, який ними
був приведений в технічно несправний
стан, у зв'язку з чим позивач за
рішенням суду відшкодував власнику
автомобіля заподіяну матеріальну
шкоду. А відтак відповідач повинен
відшкодувати позивачу половину
понесених ним витрат за відшкодування
шкоди власнику транспортного засобу.

Однак з такими висновками суду першої
інстанції погодитись не можна.

В рішенні Галицького районного суду м.
Львова від 16 червня 2011 року
встановлено, що ОСОБА_3 приведенням
автомобіля "Опель - Кадет" р.н. НОМЕР_2 в
несправний стан заподіяв власнику
автомобіля ОСОБА_4 матеріальну шкоду на
суму 20 341, 80 грн., яка у відповідності до
ст. 1166 ЦК України підлягає стягненню з
нього в користь ОСОБА_4

Дані обставини згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК
України доказуванню не підлягають.

Рішення суду набрало законної сили.

А відтак у суду першої інстанції при
таких обставинах справи не було
правових підстав у відповідності до ст.
1166 ЦК України для стягнення з ОСОБА_2 в
користь ОСОБА_3 половини суми сплачених
тим за рішенням суду в користь власника
транспортного засобу ОСОБА_4

Тому рішення суду першої інстанції не
можна вважати законним та
обґрунтованим і таке підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 13 травня 2014 року -
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення суми - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання рішенням
законної сили.

Головуючий:

Судді: