Справа № 758/8178/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С. М.,

при секретарі - Власюк М. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
встановлення факту, що має юридичне
значення належності
правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулась до суду з
вищезазначеною заявою, мотивуючи тим,
що 27.06.1987 року нею було укладено шлюб із
ОСОБА_3, після чого вона змінила
прізвище на «ОСОБА_1».

Вказує, що після розірвання шлюбу з
ОСОБА_3 25.02.1993 року вона змінила
прізвище на дошлюбне, а саме на -
«ОСОБА_1».

Зазначає, що після розірвання шлюбу та
зміни прізвища вона не замінила
паспорт громадянина України у
тридцятиденний термін, як цього
передбачає законодавство України та
03.12.1996 року уклала з ОСОБА_4 договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
посвідчений приватним нотаріусом КМНО
ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №6610,
у зв'язку з чим 04.12.1996 року його було
зареєстровано Київським міським бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна за «ОСОБА_1».

Крім того, звертає увагу суду на те, що
після укладення вищезазначеного
договору купівлі-продажу вона змінила
паспорт громадянина України лише 07.02.1997
року, у якому її прізвище зазначено як
«ОСОБА_1».

Вказує, що 14.07.2014 року вона звернулась
до приватного нотаріусу КМНО ОСОБА_2 із
заявою про посвідчення договору
купівлі продажу вищезазначеної
квартири, яка належить їй відповідно до
договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5,
зареєстровано в реєстрі за №6610, однак
їй було відмовлено, у зв'язку з
невідповідністю прізвища «ОСОБА_1» у
паспорті та у договорі купівлі-продажу
«ОСОБА_1», оскільки на момент її
придбання прізвище «ОСОБА_1» вже було
змінено на «ОСОБА_1» згідно свідоцтва
про розірвання шлюбу.

У зв'язку з вищевикладеним, оскільки
вона вчасно не замінила паспорт після
розірвання шлюбу та зміни прізвища с
«ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», змушена була
звернутись до суду з даною заявою та
просить встановити факт, що договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від
03.12.1996 року, посвідчений приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_5, реєстровий №6610
та зареєстрований 04.12.1996 року Київським
міським бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна на ім'я ОСОБА_1
належить ОСОБА_1.

У судове засідання 05.08.2014 року
позивачка не з'явилась, про час та місце
судового розгляду повідомлялась
належним чином, однак подала до суду
заяву, у якій підтримала заяву та
просила її задоволити у повному обсязі
в зв'язку з обставинами, викладеними у
ній, тому суд вважає за можливе слухати
справу у її відсутність на підставі
всіх наявних доказів долучених до
матеріалів даної цивільної справи.

Представник заінтересованої особи у
судове засідання не з'явилась, як
вбачається з матеріалів справи, про час
і місце розгляду була повідомлена
належним чином, тому суд вважає за
можливе слухати справу у її
відсутність на підставі всіх наявних
доказів долучених до матеріалів даної
цивільної справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява
підлягає задоволенню виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 5 «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» в порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів якщо:

- згідно з законом такі факти
породжують юридичні наслідки, тобто
від них залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян;

- чинним законодавством не
передбачено іншого порядку їх
встановлення;

- заявник не має іншої можливості
одержати або відновити загублений чи
знищений документ, який посвідчує факт,
що має юридичне значення;

- встановлення факту не
пов`язується з наступним вирішенням
спору про право.

Пунктом 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України
передбачено встановлення факту
належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім`я, по
батькові, місце і час народження якої,
зазначені в документі, не збігаються з
ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи, вказаними
у свідоцтві про народження або в
паспорті.

Як встановлено в судовому засіданні,
27.06.1987 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було
укладено шлюб, після чого вона змінила
прізвище на «ОСОБА_1», про що в книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу
зроблено запис за №338, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу (повторне) НОМЕР_1 від
22.01.1993 року (а.с.4).

Крім того, після розірвання шлюбу з
ОСОБА_3 25.02.1993 року заявниця змінила
прізвище на дошлюбне, а саме на -
«ОСОБА_1», що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_2
від 25.02.1993 року (а.с.5).

Як вбачається з матеріалів справи
03.12.1996 року заявниця уклала з ОСОБА_4
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, посвідчений приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_5, зареєстрований
у реєстрі за №6610 (а.с.6).

Крім того, 04.12.1996 року вищезазначений
договір купівлі-продажу було
зареєстровано Київським міським бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна за «ОСОБА_1», що
підтверджується довідкою від 03.07.2014
року КВ-2014 №65881 (а.с.11).

Також слід зазначити, що 07.02.1997 року
заявницею було замінено паспорт, у
якому її прізвище було зазначено як
«ОСОБА_1». що підтверджується паспортом
громадянина України серія НОМЕР_3,
виданого Шевченківським РУ ГУ МВС
України в м. Києві 07.02.1997 року (а.с.12-14).

14.07.2014 року ОСОБА_1 звернулась до
приватного нотаріусу КМНО ОСОБА_2 із
заявою про посвідчення договору
купівлі продажу вищезазначеної
квартири, яка належить їй відповідно до
договору купівлі-продажу №6610, однак їй
було відмовлено, у зв'язку з
невідповідністю прізвища у паспорті, у
якому зазначено прізвище «ОСОБА_1» та у
договорі купівлі-продажу, у якому
зазначено прізвище «ОСОБА_1», оскільки
на момент її придбання прізвище
«ОСОБА_1» вже було змінено на «ОСОБА_1»
згідно свідоцтва про розірвання шлюбу.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до довідки про присвоєння
заявниці ідентифікаційного номера від
04.11.1999 року (а.с.15) прізвище останньої
зазначено як «ОСОБА_1».

В зв'язку з тим, що прізвище заявниці у
договорі купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, посвідченому приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_5,
зареєстрованому у реєстрі за №6610
зазначено як «ОСОБА_1», », а по паспорту,
виданому 07.02.1997 року прізвище останньої
зазначене як «ОСОБА_1» вона не має змоги
посвідчити договір купівлі-продажу
квартири, що належить їй на праві
власності та розпорядитись своїм
майном на власний розсуд.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі
докази зібрані по справі, суд приходить
до висновку про те, що заяву ОСОБА_1,
заінтересована особа приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, а саме - встановити факт, що
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 03.12.1996 року, посвідчений
приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5,
реєстровий №6610 та зареєстрований
04.12.1996 року Київським міським бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна на ім'я ОСОБА_1
належить ОСОБА_1 необхідно задоволити,
оскільки наданими суду доказами
підтверджується факт того, що він
належить заявниці.

На підставі ст. 13 Закону України «Про
державну реєстрацію актів цивільног
стану» від 01.07.2010 року №2398-VІ, керуючись
ст.ст. 3, 4, 10, 11, 31, 57-60, 208-209, 212, 214-215, 218, 256-259
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
про встановлення факту, що має юридичне
значення належності
правовстановлюючого документу -
задовольнити.

Встановити факт, що договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від
03.12.1996 року, посвідчений приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_5, реєстровий №6610
та зареєстрований 04.12.1996 року Київським
міським бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна на ім'я ОСОБА_1
належить ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції, шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя С. М. Богінкевич