Справа № 305/2168/14-ц
Провадження по справі 2/305/1053/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2014 року. Рахівський районний суд
Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Марусяк
М.О.

при секретарі - Біроваш
О.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рахів цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Рахівської міської ради Закарпатської
області, треті особи без самостійних
вимог на предмет спору: Рахівська
державна нотаріальна контора,
Реєстраційна служба Рахівського
районного управління юстиції в
Закарпатській області про визнання
права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
виконавчого комітету Рахівської
міської ради Закарпатської області,
треті особи без самостійних вимог на
предмет спору: Рахівська державна
нотаріальна контора, Реєстраційна
служба Рахівського районного
управління юстиції в Закарпатській
області про визнання права власності в
порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що після смерті його дідуся
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується ксерокопією свідоцтва
про його смерть, залишилося як спадкове
майно, житловий будинок АДРЕСА_1. Як
спадкоємець за законом, його батько,
ОСОБА_4 прийняв спадщину за померлим
батьком так, як фактично вступив в
управління та володіння спадковим
майном, користувався та розпоряджався
рухомим спадковим майном. Його батько,
ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_4. За життя
покійний ОСОБА_1 заповіту не вчиняв. На
теперішній час він є єдиним
спадкоємцем відкритої спадщини. До
кола спадкоємців належала також його
мати , ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.
Інших осіб, які б претендували на
спадкове майно не має. З метою
отримання правовстановлюючих
документів на спадкове майно, він як
спадкоємець за законом, звернувся до
Рахівської державної нотаріальної
контори, про видачу йому свідоцтва про
право на спадщину за законом, однак у
видачі такого йому нотаріусом було
відмовлено, у зв'язку з відсутністю
первинної реєстрації спадкового
будинку, про що видано відповідну
постанову. У 2013 році КП "БТІ" Рахівської
районної ради за його заявою, була
проведена технічна інвентаризація
спадкового будинку, на підставі якої
був виданий технічний паспорт, де
зазначалось що спадкове майно було
збудоване в 1954 році. Відповідно до
звіту про оцінку житлового будинку,
його вартість становить 49309 гривень. На
підставі наведеного просив визнати за
ним право власності у порядку
спадкування за законом на житловий
будинок з надвірними спорудами
АДРЕСА_1, загальною площею 32.8 кв.м.

В судовому засіданні позивач, ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримали з підстав наведених у
позовній заяві. На задоволенні позову
наполягають у повному обсязі.

Представник відповідача Рахівської
міської ради в судове засідання не
з'явився, однак міський голова, Думин
Я.В., надіслав заяву, в якій просив
розглянути справу без представника
міської ради. Рішення по даній справі
залишають на розгляд суду.

Представник третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору
Рахівської державної нотаріальної
контори, в судове засідання не з'явився,
однак завідуюча Рахівської ДНК - Пріц
О.І., надіслала заяву, в якій просила
розглянути справу без її участі.
Позовні вимоги підтримує.

Представник третьої особи -
Реєстраційної служби Рахівського
районного управління юстиції
Закарпатської області, в судове
засідання не з`явився, однак начальник
реєстраційної служби Делятинчук А.І.
надав суду заяву, в якій просить дану
справу розглянути у відсутності їх
представника, позовні вимоги визнає,
щодо задоволення позову не заперечує.

Заслухавши позивача та його
представника, дослідивши матеріали
справи, перевіривши їх доказами, суд
прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1
статті 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Відповідачем у справі
являється особа, діями якої
порушуються права та інтереси
відповідача.

З матеріалів справи встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер громадянин ОСОБА_4,
що стверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 05 жовтня 2013 року.

Після смерті громадянина ОСОБА_4,
відкрилася спадщина на належне йому
майно, в тому числі, і на житловий
АДРЕСА_1 разом з надвірними спорудами
та господарськими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_1

Оскільки спадщина на за померлим
ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 то дані
цивільні правовідносини слід
врегульовувати положеннями Розділу VІІ
Спадкове право ЦК УРСР (в редакції 1963
року)

Згідно із положеннями статті 524 ЦК УРСР
(в ред.1963 р.) спадкоємство здійснюється
за законом і за заповітом. Спадкоємство
за законом має місце, коли і оскільки
воно не змінено заповітом.

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР (в
ред.1963 р.) при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені),
дружина і батьки (усиновителі)
померлого. До числа спадкоємців першої
черги належить також дитина померлого,
яка народилася після його смерті. Онуки
і правнуки спадкодавця є спадкоємцями
за законом, якщо на час відкриття
спадщини немає в живих того з їх
батьків, хто був би спадкоємцем; вони
успадковують порівну в тій частці,
яка належала б при спадкоємстві за
законом їх померлому родителю.

Судом встановлено, що спадкоємцем
першої черги за законом спадщини, яка
відкрилася після смерті ОСОБА_4 являвся
його син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
стверджується витягом з Державного
реєстру актів цивільного стану №3
від 05 жовтня 2013 року.

Для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини (стаття 548 Кодексу).

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР (в
ред.1963 р.) визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину: якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном; якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Судом встановлено, що громадянин
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняв спадщину
за своїм батьком ОСОБА_4, вступивши в
оперативне управління та спадковим
майном.

ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянин ОСОБА_1 помер,
що стверджується свідоцтвом про його
смерть.

Оскільки спадщина на за померлим
ОСОБА_1 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 то дані
цивільні правовідносини слід
врегульовувати положеннями Книги
шостої "Спадкове право" ЦК України (в
редакції 2004 року).

Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом. Спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив та батьки.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, являється сином нині
померлого ОСОБА_1, що стверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2
від 26 квітня 1991 року, а отже він
являється спадкоємцем першої черги за
законом спадщини, яка відкрилася після
смерті його батька.

Іншим спадкоємцем першої черги за
законом, являлася дружина померлого
ОСОБА_6, однак вона померла ІНФОРМАЦІЯ_5,
що стверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3 від 11 липня 2012 року.

Звернення позивача до суду з вимогою
визнання права власності на спадкове
майно зумовлене порушенням його права
на отримання власності в порядку
спадкування згідно відмови нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом в його користь, в зв`язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на право власності на
спадковий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування
права власності на нерухоме майно
звертається увага на зміну редакції ч. 4
ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм
цивільного законодавства і
застосовується редакція закону, яка
діяла на час виникнення права у самого
спадкодавця та на час відкриття
спадщини.

Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду, зокрема,
відповідно до Переліку
правовстановлюючих документів, на
підставі яких провадиться реєстрація
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженого Міністерством
комунального господарства УРСР 31 січня
1966 року та погодженого з Верховним
Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив
чинність згідно з наказом Державного
комітету України по
житлово-комунальному господарству від
13 грудня 1995 року, та інших
нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий
будинок, споруду підтверджується
належними правовстановлюючими
документами на час виникнення права
власності на будівлі, споруди, органи
місцевого самоврядування зобов'язані
видати довідку про належність
житлового будинку на праві приватної
власності спадкодавцеві, оскільки до
компетенції виконкомів місцевих рад
відносилось також питання узаконення
цих будівель та внесення записів про
право власності на будинки за
громадянами у погосподарські книги
місцевих рад. Погосподарські книги є
особливою формою статистичного обліку,
що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979
року, в яких при визначення року
побудування зазначається рік введення
в експлуатацію будинку, тобто, записи у
погосподарських книгах визнавались в
якості актів органів влади (публічних
актів), що підтверджують право
приватної власності.

Згідно характеристики будинку,
господарських будівель та споруд,
виданої КП "БТІ" Рахівської районної
ради, спірний будинок побудований у 1954
році.

Також судом встановлено, що 23 липня 1954
року рішенням виконавчого комітету
Рахівської селищної ради депутатів
трудящих №2/236 "Про приділення
земельної ділянки для постройки нового
житлового будинку" гр-ну ОСОБА_4 було
виділено земельну ділянку площею 0.06 га.

За таких обставин, суд констатує, що
вище зазначений житловий будинок не
можна розцінювати як об'єкт
самочинного будівництва.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

З матеріалів справи судом встановлено,
що позивач, як спадкоємець першої черги
за законом прийняв спадщину, після
смерті своїх батьків ОСОБА_4. та ОСОБА_6,
оскільки на момент відкриття спадщини
проживав разом із спадкодавцями.

Таким чином, враховуючи, що позивач по
справі є спадкоємцем першої черги
спадкоємців за законом, він прийняв
спадщину, майнового спору з приводу
спадкування не існує, відповідачем
позов не заперечено, суд вважає, що
позовні вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню.

Питання про відшкодування судових
витрат позивачем не ставилося.

На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88,
212, 213, 223 Цивільного процесуального
кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності у
порядку спадкування за законом, на
житловий будинок АДРЕСА_1, загальною
площею 32.8 кв.м., з надвірними та
господарськими спорудами.

Судові витрати залишити за
позивачем.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через
Рахівський районний суд. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Марусяк М.О.

З оригіналом вірно

Суддя Рахівського районного суду:
Марусяк М.О.