Справа № 695/3758/14-ц
номер провадження 2/695/1301/14
Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області у складі:

головуючого - судді Середи Л.В.,

при секретарі - Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Золотоноші цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Золотоніської міської ради
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення, та визнання права
власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3,
жителька АДРЕСА_1 після смерті якої
відкрилась спадщина у вигляді
житлового будинку садибного типу з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами за адресою: АДРЕСА_1, яку
прийняв її син ОСОБА_4, шляхом вступу в
управління спадковим майном,
відповідно до чинного на той час
законодавства, проте не оформив
юридично своїх прав та не отримав
свідоцтво про право на спадщину і помер
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Після смерті свого брата ОСОБА_1
звернувся до нотаріальної контори із
заявою про прийняння спадщини, проте
позивач не може оформити право на
спадщину, так як факт родинних відносин
з померлою матір`ю та братом не
доведений (свідоцтва про народження
втрачені, а актові записи про
народження не збереглися), і крім того,
відсутні оригінали правовстановлюючих
документів на спадкове майно. За таких
обставин ОСОБА_1 змушений звернутись до
суду з вищезазначеним позовом.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_5 підтримав позовні
вимоги повністю, просив суд повністю їх
задовольнити, так як вимоги позивача
стверджуються матеріалами справи та
показаннями свідків.

Представник відповідача Золотоніської
міської ради в судове засідання не
з`явився, направивши до суду клопотання
від 26.09.2014 року за вих. № 2203, в якому
просив суд справу розглядати без нього,
не заперечував проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні
пояснила, що вона є племінницею
померлої ОСОБА_3 і їй достовірно відомо,
що ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 є її синами
та рідними братами між собою. Коли
померла ОСОБА_3, то її син ОСОБА_4 як
проживав з нею до смерті весь час так і
залишився проживати у спадковій садибі
аж до своєї смерті. Потім його брат
ОСОБА_1 поховав його.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні
пояснила, що вони живуть поряд з
будинком ОСОБА_1 по провулку Фрунзе, а
зараз - провулку Сагайдачного,
навпроти. Вона стверджує, що ОСОБА_3 є
матір`ю ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_4, а вони
між собою є братами. На час смерті
ОСОБА_3 з нею жив ОСОБА_4, який залишився
проживати у спадковому будинку до дня
своєї смерті. Наразі там ніхто не
проживає.

Свідок ОСОБА_10 у судовому
засіданні пояснив, що сім`ю ОСОБА_4 знає
ще з 1962 року, так як живе навпроти їх
будинку по АДРЕСА_2, а їх будинок під
номером АДРЕСА_1. Дійсно ОСОБА_3 є
матір`ю ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_4, а вони
між собою є братами. Спочатку всі жили
разом, а коли ОСОБА_1 Оженився, то
переїхав від них. На час смерті ОСОБА_3 з
нею жив ОСОБА_4, який залишився
проживати у спадковому будинку до дня
своєї смерті.

Суд, заслухавши пояснення
учасників процесу та вивчивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що визнання позову
відповідачем не суперечить закону та
не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, а тому суд приймає визнання
позову відповідачем та вважає, що позов
підлягає до повного задоволення.

При цьому суд виходить з
наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про
смерть (серії НОМЕР_1 від 09.06.2003 року)
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно із свідоцтвом про смерть
(серії НОМЕР_2 від 23.02.2004 року) ОСОБА_7
помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Як вбачається із свідоцтва про
смерть (серії НОМЕР_3 від 21.01.2014 року)
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

Так як допитані у судовому
засіданні свідки повністю ствердили
факт родинних стосунків між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, ОСОБА_7 і ОСОБА_1, зазначивши, що
останні є рідними братами та синами
померлої, у суду не виникає жодних
сумнівів щодо родинних відносин між
померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 та позивачем
ОСОБА_1, який є померлій ОСОБА_3 сином, а
померлим ОСОБА_7 та ОСОБА_4 рідним
братом.

Відповідно до договору
купівлі-продажу від 14.10.1986 року,
посвідченого державним нотаріусом
Золотоніської державної нотаріальної
контори за реєстровим № 3857, договору
купівлі-продажу від 28.08.1987 року,
посвідченого державним нотаріусом
Золотоніської державної нотаріальної
контори за реєстровим № 3141, договору
купівлі-продажу від 05.09.1987 року,
посвідченого державним нотаріусом
Золотоніської державної нотаріальної
контори за реєстровим № 3315, ОСОБА_3 за
життя на праві приватної власності
належав житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1.

Згідно з даними паспорта
громадянина України серії НОМЕР_4
виданого 30.12.2000 року Золотоніським МРВ
УМВС України в Черкаській області
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований по
АДРЕСА_1 з 23.10.1987 року.

Таким чином, відповідно до ст. 549
ЦК України (1963 року), ОСОБА_4 вважається
таким, що прийняв спадщину, оскільки
фактично вступив у володіння та
управління спадковим майном.

Як вбачається з рішення виконкому
Золотоніської міської ради від 10.12.1998
року, ухваленого на підставі рішення
міської ради від 28.11.1992 року та рішення
Золотоніської міської ради від 18.06.2009
року за № 41-10/V "Про затвердження
переліку назв вулиць міста Золотоноша"
вулиця Фрунзе перейменована у вулицю
Сагайдачного, таким чином відповідно
провулок Фрунзе перейменований у
провулок Сагайдачного.

Згідно з повідомленням
Золотоніської міської державної
нотаріальної контори від 30.09.2014 року №
376/01-16 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5
ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась.
Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7
заведена спадкова справа за № 110/2004.
Після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4
заведена спадкова справа за № 106/2014.
Спадкоємцем на майно померлих є ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Таким чином у судовому засіданні
встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняв
спадщину у встановлений чинним
законодавством термін відповідно до
ст. 1268 ЦК України.

Як вбачається із заяви представника
відповідача Золотоніської міської
ради, поданої на адресу суду за вих. №
2203 від 29.09.2014 року, відповідач позов
визнав повністю.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову, суд за
наявності до того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

За таких підстав суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до
повного задоволення.

На підставі зазначеного та
керуючись

ст., ст. 1261, 1268 ЦК України та ст. 10,

ст., ст. 11, 209, 212, 213 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Золотоніської міської ради про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, та визнання права власності
на спадкове майно - задовольнити
повністю.

Встановити факт родинних
відносин та визнати, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, є
матір`ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_6, які є її синами та рідними
братами відносно один одного.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на житловий будинок садибного типу з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6
ОСОБА_4, який успадкував зазначену
садибу після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 їх
матері ОСОБА_3, проте юридично не
оформив своїх прав та помер.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Суддя
Л. В. Середа