Провадження № 2/712/2267/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді -Мельник І.О.

при
секретарі - Аліценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» про
повернення депозиту, відшкодування
збитків, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до
ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»
про повернення депозиту, відшкодування
збитків, мотивуючи свої вимоги тим, що
20.05.2013 року між ним та відповідачем
укладено договір банківського вкладу
№ 586435/2013 "Японський "Постійний",
відповідно до п.1.2 якого банк відкриває
на ім'я вкладника вкладний рахунок за
вкладом на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1.
На цей рахунок банк перераховує
нараховані проценти за збереження
вкладу та може бути перерахований
вклад по закінченню строку його дії.
Нараховані проценти за збереження
вкладу з капіталізацією процентів банк
перераховує на рахунок. Відповідно до
п. 1.3. договору сума початкового вкладу
складає 1208 доларів США. Згідно з п. 1.7
дата вимоги вкладником вкладу
являється 20.06.2014 року. У зв'язку із
закінченням терміну дії даного
договору позивач неодноразово
звертався до відповідача з вимогою
сплатити грошові кошти за договором,
однак відповідач відмовляється
сплачувати грошові кошти. Після чого,
позивач звернувся із письмовою заявою,
на що 25.06.2014 року позивач отримав
відповідь, в якій відповідач
посилається на норми Постанови НБУ № 328
від 30.05.2014 року. Таким чином, відповідач
порушив п. 1.7 Договору, де зазначено, що
дата вимоги вкладу 20.06.2014 року, і
відповідно до якого банк
зобов'язується по закінченню терміну
дії даного договору повернути
вкладнику суму вкладу та проценти,
нараховані відповідно до п. 1.5 даного
договору, в повному обсязі. За таких
обставин, просить суд стягнути з
відповідача на його користь 15801 грн.
заборгованості та витрати на правову
допомогу в сумі 3000 грн.

Представник позивача - ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов підтримала,
просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, проси
відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши думку представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 20.05.2013 року між
ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський
акціонерний банк» укладено договір
банківського вкладу № 586435/2013
"Японський "Постійний", відповідно до
п.1.2 якого банк відкриває на ім'я
вкладника вкладний рахунок за вкладом
на вимогу «Для виплат» НОМЕР_1.

На цей рахунок банк перераховує
нараховані проценти за збереження
вкладу та може бути перерахований
вклад по закінченню строку його дії.
Нараховані проценти за збереження
вкладу з капіталізацією процентів банк
перераховує на рахунок.

Відповідно до п. 1.3. договору сума
початкового вкладу складає 1208 доларів
США. Згідно з п. 1.7 дата вимоги
вкладником вкладу являється 20.06.2014
року.

Згідно з ст. 1058 ЦК України за договором
банківського вкладу одна сторона, що
прийняла від другої сторони грошову
суму, що надійшла зобов'язується
виплачувати вкладникові таку суму та
проценти на неї на умовах та в порядку,
встановлених договором.

Частиною 2 ст. 1060 ЦК України
передбачено, що за договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника,
крім вкладів, зроблених юридичними
особами на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Згідно з ст. 1061 банк виплачує
вкладникові проценти на суму вкладу в
розмірі, встановленому договором
банківського вкладу.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про
банки і банківську діяльність" вклад
(депозит) - це кошти в готівковій або у
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Крім того, ці ж норми знаходять своє
закономірне відображення й в
Інструкції «Про порядок відкриття,
використання й закриття рахунків у
національній і іноземній валютах»,
затвердженої постановою правління
Національного Банку України № 492 від
12.11.2003 року.

Пункт 10.12 вищевказаної інструкції
вказує, що після закінчення строку або
настання інших обставин, певних
законодавством України або договором
банківського вкладу, кошти з
депозитного рахунку повертаються
вкладникові шляхом видачі наявними або
в безготівковій формі на зазначений у
договорі рахунок вкладника для
повернення коштів або за заявою
вкладника на інший його рахунок.

Пункт 1.6. «Положення про порядок
здійснення банками України вкладних
(депозитних) операцій з юридичними й
фізичними особами» визначає наступне:
Банк виплачує вкладникові суму внеску
(депозиту) і нараховані по них відсотки:
у національній валюті, якщо кошти
надійшли на депозитний рахунок у
національній валюті; у валюті внеску
(депозиту), якщо кошти надійшли на
депозитний рахунок в іноземній валюті,
або на умовах і в порядку, передбачених
договором, відповідно до заяви
вкладника - в іншій іноземній валюті
або в національній.

Так, на підставі вищезазначених умов
договору позивач 25.06.2014 року звернувся
до банку з письмовою заявою про
повернення початкового вкладу у
загальній сумі 1208 дол. США. з
нарахованими відсотками у зв'язку із
закінченням терміну дії договору.

Однак, відповідач фактично відмовився
від повернення вищезазначеної суми
вкладу та процентів за вкладом, що
підтверджується письмовою відповіддю
від 20.06.2014 року. Сума заборгованості в
розмірі 15801 грн. складається з: 14146 грн. -
розмір вкладу на депозитний рахунок; 1323
грн. - розмір процентів згідно з
договором; 153 грн. - розмір пені; 155 грн. -
інфляційні втрати; 24 грн. - розмір 3 %
річних.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов»язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в
зобов'язанні встановлений строк (дата)
його виконання, то воно підлягає
виконанню в цей строк (дату).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України Боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Таким чином, оцінивши у сукупності,
дослідженні у судовому засіданні,
докази, суд вважає, що вимоги позивача в
частині стягнення заборгованості в
сумі 15801 грн. підлягають задоволенню,
оскільки банк прострочив виконання
грошового зобов'язання.

Вимога позивача в частині стягнення з
відповідача витрат на правову допомогу
в сумі 3000 грн. задоволенню не підлягає
за необґрунтованістю, оскільки надання
правової допомоги та витрати на неї не
доведені належним чином.

Крім того, згідно з ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в сумі
243,60 грн.

Керуючись ст.ст.8,10,11,57-60, 88, 209, 212-214 ЦПК
України, ст. 526, 530 ст.ст. 1058, 1060, 1061 ЦК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» про
повернення депозиту, відшкодування
збитків - задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
акціонерний банк» на користь ОСОБА_1
заборгованість за договором
банківського вкладу № 586435/2013 від 20.05.2013
року у розмірі 15801 грн.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
акціонерний банк» на користь держави
суму судового збору у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуючий: