СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2-н/759/715/14
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про
видачу судового наказу

21 липня 2014 року суддя
Святошинського районного суду м. Києва
Заєць Т.О., перевіривши виконання вимог
ст. ст. 95-101 ЦПК України по справі за
заявою ОСОБА_1 про видачу судового
наказу за вимогою про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати з Державного
підприємства дорожнього зв'язку,
інформаційного забезпечення та
автоматики «Укрдорзв'язок»,

В С Т А Н О В И В:

15.07.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з заявою про видачу судового
наказу про стягнення з ДП дорожнього
зв'язку, інформаційного забезпечення
та автоматики «Укрдорзв'язок»
заборгованість по невиплаченій
заробітній платі в сумі 3 107,86 грн.,
середній заробіток за період затримки
виплати коштів при розрахунку в сумі 21
781,54 грн., загальний розмір
заборгованості якої становить 24 889,40
грн. Справу передано головуючому судді
18.07.2014 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України,
судовий наказ може бути видано, у разі
якщо: заявлено вимогу про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
працівникові суми заробітної плати.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справах «Про практику розгляду судами
заяв у порядку наказного провадження»
№14 від 23.12.2013 року постановлено, якщо у
заяві про видачу судового наказу
об'єднано вимоги, частина з яких не
підлягає розгляду в порядку наказного
провадження, суддя ухвалою відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу в частині цих вимог, а щодо
вимог, які підлягають розгляду в
порядку наказного провадження, -
вирішує питання про відкриття
наказного провадження. Якщо такі
вимоги між собою взаємопов'язані та
окремий їх розгляд неможливий, то
суддя відмовляє у прийнятті заяви
про видачу судового наказу (ч. 5 ст. 100
ЦПК), але лише за умови сукупності таких
підстав.

Заявник просить стягнути
заборгованість по нарахованій, але не
виплаченій заробітній платі та
середній заробіток. Дані вимоги між
собою взаємопов'язані, окремий їх
розгляд неможливий.

Вимога про видачу судового наказу
щодо середнього заробітку за період
затримки виплати коштів вимогами ст. 96
ЦПК України не передбачена.

Суддя відмовляє у прийнятті заяви
про видачу судового наказу, у разі якщо:
заявлено вимогу, не передбачено ст. 96
ЦПК України; із заяви і поданих
документів вбачається спір про право
(п. 1, п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України).

На підставі наведеного, у прийнятті
заяви про видачу судового наказу
необхідно відмовити, оскільки заявлені
вимоги не передбачені ст. 96 ЦПК України,
з поданих документів вбачається спір
про право, що підлягає розгляду в
порядку позовного провадження, у
зв'язку з чим у прийнятті заяви про
видачу судового наказу необхідно
відмовити.

Керуючись ст. ст. 96, 100, 101 ЦПК
України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви заявою
ОСОБА_1 про видачу судового наказу за
вимогою про стягнення нарахованої, але
не виплаченої заробітної плати з
державного підприємства дорожнього
зв'язку, інформаційного забезпечення
та автоматики «Укрдорзв'язок».

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на ухвалу суду першої інстанції
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

СУДДЯ
Т.О. ЗАЄЦЬ