Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1141/14-ц
Провадження № 2/553/668/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.10.2014м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у
складі:

головуючого судді: Тимчука Р.І.,

при секретарі: Коломієць А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Полтаві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності
від імені ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи
на стороні відповідача, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору: Приватні нотаріуси
Полтавського міського нотаріального
округу Полтавської області ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, про витребування майна із
чужого незаконного володіння та
визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2014 року до Ленінського
районного суду м. Полтави звернулася
ОСОБА_1 з позовом в інтересах ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 та ОСОБА_6, треті особи на
стороні відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору:
Приватні нотаріуси Полтавського
міського нотаріального округу
Полтавської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
про витребування майна із чужого
незаконного володіння та визнання
права власності на майно.

В процесі слухання справи ОСОБА_1
змінювала та уточнювала позовні
вимоги, в уточненні від 16.06.2014 року
поставлені такі позовні вимоги:

Витребувати належні ОСОБА_2 на праві
приватної власності житловий будинок
загальною площею 91,2 кв.м., житловою
площею 85,8 кв.м. та земельну ділянку
кадастровий номер :07:001:0223 з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд - 1000
кв.м., для ведення особистого
селянського господарства - 576 кв.м., що
розташовані за адресою АДРЕСА_1 із
чужого незаконного володіння.

Визнати недійсним договір купівлі
продажу від 11.01.2014 року посвідчений
приватним нотаріусом Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
яким проведено відчуження житлового
будинку загальною площею 91,2 кв.м.,
житловою площею 85,8 кв.м. та земельну
ділянку кадастровий номер :07:001:0223
з цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд - 1000 кв.м., для
ведення особистого селянського
господарства - 576 кв.м., що розташовані
за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної
власності на житловий будинок
загальною площею 91,2 кв.м., житловою
площею 85,8 кв.м. та земельну ділянку
кадастровий номер :07:001:0223 з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд - 1000
кв.м., для ведення особистого
селянського господарства - 576 кв.м., що
розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Судові витрати покласти на
відповідачів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7, в
судовому засіданні заперечував проти
заявлених позовних вимог та просив
відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справ № 553/882/13-ц та №
553/1141/14-ц наступні факти.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 02.07.2013 року відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
про визнання недійсним договору
дарування.

Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 30.07.2013 року
рішення Ленінського районного суду м.
Полтави від 02.07.2013 року, скасовано та
постановлено нове рішення, про
визнання договору дарування недійсним.
Рішення набрало чинності з моменту
проголошення.

30.08.2013 року Вищим Спеціалізованим судом
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду
Полтавської області від 30.07.2013 року.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області від 01.10.2013 року відмовлено в
задоволенні заяви представника
позивача щодо роз'яснення рішення суду.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 06.11.2013 року задоволено
позов ОСОБА_3 до приватного нотаріуса
Полтавського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про зобов'язання вчинити
певні дії. Вищевказаним рішенням, яке
17.11.2013 року набрало законної чинності
та не оскаржувалось сторонами в
апеляційному та касаційному порядку,
повернуто сторони по договору
дарування від 30.05.2006 року укладеного
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та посвідченого
приватним нотаріусом Полтавського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 в
первинний стан, застосувавши
реституцію, та зобов'язано приватного
нотаріуса ОСОБА_4 повернути
правовстановлюючі документи ОСОБА_3 на
домоволодіння та земельну ділянку, що
розташовані по АДРЕСА_1.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 07.11.2013 року
рішення Апеляційного суду Полтавської
області від 30.07.2013 року скасовано та
направлено справу на новий судовий
розгляд до Апеляційного суду
Полтавської області.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області від 25.02.2014 року рішення
Ленінського районного суду м. Полтави
від 02.07.2013 року залишено без змін.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 61
ЦПК України обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

11.01.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6
укладено договір купівлі продажу
домоволодіння та земельної ділянки, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Даний
договір посвідчений приватним
нотаріусом Полтавського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстровано реєстрі за номерами 21
(житловий будинок з надвірними
спорудами) та 22 (земельна ділянка).

Вислухавши учасників судового процесу
та дослідивши письмові матеріали
справи суд приходить до висновку, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 3 ЦПК
України, кожна особа має право в
порядку встановленому ЦПК України
звернутися до суду за захистом свої
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 38 ЦПК України, сторона
може брати участь у цивільній справі
особисто або через представника.

Ст. 237 ч. 2 ЦК України зазначає, що не є
представником особа, яка хоч і діє в
чужих інтересах, але від власного
імені.

Таким чином, ОСОБА_1 отримавши 04.03.2014
року довіреність від ОСОБА_2 на
представлення її інтересів 26.03.2014 року,
звертається з позовом до Ленінського
районного суду м. Полтави та зазначає
себе позивачем по справі, яка діє на
підставі довіреності від імені
довірителя, що порушує вимоги чинного
законодавства, адже суд дотримуючись
принципу диспозитивності цивільного
процесу не може залучити ОСОБА_2 до
участі в справі в якості належного
позивача, або співпозивача.

Згідно ст. 387 ЦК України, власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх позовних вимог і
заперечень, крім випадків встановлених
ст. 61 ЦПК України, коли особа може бути
звільнена від доказування.

В супереч викладених вимог позивачем
ОСОБА_1, під час судових засідань, не
надано належних та допустимих доказів,
на обґрунтування того, що ОСОБА_6
незаконно та без відповідної правової
підстави заволодів належним їй майном.

До того ж в п.1 прохальної частини
уточненої позовної заяви від 16.06.2014
року ОСОБА_1 просить витребувати
належні ОСОБА_2 на праві приватної
власності житловий будинок загальною
площею 91,2 кв.м., житловою площею 85,8 кв.м.
та земельну ділянку кадастровий номер
:07:001:0223 з цільовим призначенням
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд - 1000 кв.м., для
ведення особистого селянського
господарства - 576 кв.м., що розташовані
за адресою АДРЕСА_1 із чужого
незаконного володіння, при цьому не
зазначаючи хто саме на даний час
володіє її майном та в кого його
витребувати, що позбавляє суд змоги
встановити наявність чи відсутність
правових підстав для володіння майном.

Позовна вимога не конкретизована та не
обґрунтована, а тому задоволенню не
підлягає.

Щодо позовної вимоги про визнання
недійсним договору купівлі продажу від
11.01.2014 року, посвідченого приватним
нотаріусом Полтавського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, яким
проведено відчуження житлового
будинку загальною площею 91,2 кв.м.,
житловою площею 85,8 кв.м. та земельну
ділянку кадастровий номер :07:001:0223
з цільовим призначенням для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд - 1000 кв.м., для
ведення особистого селянського
господарства - 576 кв.м., що розташовані
за адресою АДРЕСА_1, то зі змісту
уточненої позовної заяви суд не може
зрозуміти вимогу позивача щодо того,
який саме договір він хоче визнати
недійсним, щодо продажу земельної
ділянки від 11.01.2014 року за реєстровим №
22 чи щодо продажу житлового будинку від
11.01.2014 року за реєстровим № 21.

Одночасно позивачем не надано жодних
доказів на підтвердження того, що
правочин купівлі-продажу є недійсним,
не зазначено підстав для визнання його
недійсним.

Позовна вимога не конкретизована та не
обґрунтована, а тому задоволенню не
підлягає.

У відповідності до положень ст. 392 ЦК
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюються
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Виходячи з диспозиції статті 392 ЦК
України, саме власник майна може
пред'явити позов про визнання права
власності, а виходячи з матеріалів
цивільної справи та з пояснень наданих
сторонами, то на даний час питання щодо
того хто є власником майна перед судом
не ставиться, а тому і не може бути
предметом розгляду, адже у
відповідності до положень ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
ЦПК України, в межах заявлених ними
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Одночасно позивач ОСОБА_1 не
обґрунтувала, яким саме чином та хто
оспорює чи не визнає право власності
ОСОБА_2, не подала до суду клопотання
про залучення особи, яка на її думку
порушує, оспорює чи не визнає право
власності ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, можна
зробити висновок, що позовна вимога про
визнання за ОСОБА_2 право приватної
власності на житловий будинок
загальною площею 91,2 кв.м., житловою
площею 85,8 кв.м. та земельну ділянку
кадастровий номер :07:001:0223 з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд - 1000
кв.м., для ведення особистого
селянського господарства - 576 кв.м., що
розташовані за адресою АДРЕСА_1 є
необґрунтованою та такою, що
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд при
винесенні рішення по справі повинен
вирішити питання щодо розподілу
судових витрат, враховуючи, що в
задоволенні позовних вимог позивачу
відмовлено в повному обсязі, то суд
приходить до висновку про необхідність
покладення судових витрат на позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає до задоволення в повному
обсязі в зв'язку з недоведеністю та
необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 33, 36, 38, 57, 58, 59, 60,
61, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 237,
387, 392 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1, яка діє на
підставі довіреності від імені ОСОБА_2
до ОСОБА_3, треті особи на стороні
відповідача, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору:
Приватні нотаріуси Полтавського
міського нотаріального округу
Полтавської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
про витребування майна із чужого
незаконного володіння та визнання
права власності на майно - відмовити в
повному обсязі, в зв'язку з
недоведеністю та необґрунтованістю
позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Ленінський районний суд м.
Полтави в 10-денний строк з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави Р. І. Тимчук