АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6258/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Подорець О.Б. Доповідач - Дерев'янко
О.Г. Категорія 59
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати по
цивільним справам Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого
Дерев'янка О.Г.,

суддів
Черненкової Л.А., Петешенкової М.Ю.

при секретарі
Філіній Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Дніпроважпапірмаш ім.. Артема»

на ухвалу судді Амур -
Нижньодніпровського районного суду м.
Дніпропетровська від 28 травня 2014 року

на ухвалу про забезпечення позову у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Дніпроважпапірмаш ім.. Артема» про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до Публічного
акціонерного товариства
«Дніпроважпапірмаш ім.. Артема» про
витребування майна з чужого
незаконного володіння. Разом із
позовом ОСОБА_2 подав заяву про вжиття
заходів забезпечення позову шляхом
передачі на зберігання ОСОБА_3 рухомого
майна - промислового обладнання
(металооброблювальних станків та
допоміжного обладнання у кількості 16
одиниць а саме: станок токарний 16У04ПА,
інв. № 5072, б/в; станок сверлильний 2А125,
інв. № 469, б/в; станок сверлильний 2Б135,
інв. № 5116, б/в; прес 2ГПД2В, інв. № 5175, б/в;
плоскошліфовальний станок ЗБ722, інв. №
4627, б/в; станок радіально-сверильний 2А55,
інв. № 4648, б/в; станок
поперечно-строгальний 7Д36, інв. № 4800,
б/в; станок вертикально-фрезерний ФІ32,
інв. № 4876. б/в; станок
координатно-расточний 2А450, інв. № 4698,
б/в; станок координатно-расточний 2А450.
інв. № 4700. б/в; станок токарний 5001
(Руминія), інв. № 5005, б/в;
плоскошліфовальний станок ЗД722, інв. №
5264, б/в; станок росточний (Чехія), інв. №
4775, б/в; станок шліфовальний, інв. № 4693,
б/в; станок шліфовальний ЗА22711, інв. №
4703, б/в; станок сверлильний 2М135, інв. №
4681, б/в та рухомого майна - промислового
обладнання (металооброблювальні
станки та допоміжне обладнання) у
кількості 7 одиниць, а саме: станок
токарний 1М63, 1980 р.в., ітв. № 5186; станок
токарний 1К62, 1963 р.в., ітв. № 4244; станок
токарний 1К62, 1963 р.в., ітв. № 4245; прес
гідравлічний ПБ192, 1964 р.в., інв. № 4285;
прес кривошипний К117А, 1956 р.в., інв. № 4306;
станок вальцешлівовальний ХШ-193, інв. №
4099; гідропрес П417Б, 1963 р.в., інв. № 4088, а
також забезпечити ОСОБА_3 примусове
входження на територію ПАТ
«Дніпроважпапірмаш ім.. Артема» для
отримання вказаного рухомого майна на
зберігання.

Ухвалою судді Амур -
Нижньодніпровського районного суду м.
Дніпропетровська від 28 травня 2014 року
заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову
задоволено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою
ПАТ «Дніпроважпапірмаш ім.. Артема»
подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
оскаржуваної ухвали та постановити
нову ухвалу, якою заявнику відмовити у
забезпеченні позову.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали в
межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а ухвала судді місцевого
суду скасуванню з передачею питання на
новий розгляд, виходячи з наступного.

Забезпечуючи позов ОСОБА_2 суд першої
інстанції виходив з того, що невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Проте, суд апеляційної інстанції не
знаходить за можливе погодитися з
такими висновками.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Загроза утруднення або неможливість
виконання рішення суду наявна тоді,
коли у сторони спору до його вирішення
наявна можливість розпорядитися
об'єктом прав, що став предметом спору,
а так само, якщо у справі пред'явлений
позов про присудження, що зумовлює під
час виконавчого провадження
застосування примусових дій.

В ч. 3 ст. 152 ЦПК України зазначено, що
види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами, а при вирішенні питання про
забезпечення позову суд повинен також
відповідно до вимог ч. 4 ст. 153 ЦПК
України з метою запобігання
зловживання забезпеченням позову
обговорити можливість внесення
застави, достатньої для такого
запобігання.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
данні про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів. Наприклад, обмеження
можливості господарюючого суб'єкта
користуватися та розпоряджатися
власним майном іноді призводить до
незворотних наслідків.

Постановляючи ухвалу від 29 січня 2010
року і мотивуючи тим, що невжиття
заходів по забезпеченню позову може в
подальшому утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення, суддя не
навів обґрунтування такого висновку,
як і не навів міркувань щодо
використання такого засобу, як
передання на зберігання ОСОБА_3
рухомого майна - промислового
обладнання металооброблювальних
станків та допоміжного обладнання у
кількості 16 одиниць а саме: станок
токарний 16У04ПА, інв. № 5072, б/в; станок
сверлильний 2А125, інв. № 469, б/в; станок
сверлильний 2Б135, інв. № 5116, б/в; прес
2ГПД2В, інв. № 5175, б/в;
плоскошліфовальний станок ЗБ722, інв. №
4627, б/в; станок радіально-сверильний 2А55,
інв. № 4648, б/в; станок
поперечно-строгальний 7Д36, інв. № 4800,
б/в; станок вертикально-фрезерний ФІ32,
інв. № 4876. б/в; станок
координатно-расточний 2А450, інв. № 4698,
б/в; станок координатно-расточний 2А450.
інв. № 4700. б/в; станок токарний 5001
(Руминія), інв. № 5005, б/в;
плоскошліфовальний станок ЗД722, інв. №
5264, б/в; станок росточний (Чехія), інв. №
4775, б/в; станок шліфовальний, інв. № 4693,
б/в; станок шліфовальний ЗА22711, інв. №
4703, б/в; станок сверлильний 2М135, інв. №
4681, б/в та рухомого майна - промислового
обладнання (металооброблювальні
станки та допоміжне обладнання) у
кількості 7 одиниць, а саме: станок
токарний 1М63, 1980 р.в., ітв. № 5186; станок
токарний 1К62, 1963 р.в., ітв. № 4244; станок
токарний 1К62, 1963 р.в., ітв. № 4245; прес
гідравлічний ПБ192, 1964 р.в., інв. № 4285;
прес кривошипний К117А, 1956 р.в., інв. № 4306;
станок вальцешлівовальний ХШ-193, інв. №
4099; гідропрес П417Б, 1963 р.в., інв. № 4088, а
також забезпечити ОСОБА_3 примусове
входження на територію ПАТ
«Дніпроважпапірмаш ім.. Артема» для
отримання вказаного рухомого майна на
зберігання.

Крім того, суд першої інстанції не
звернув уваги на те, що такий спосіб, як
передача речі, яка є предметом спору, на
зберігання іншим особам (секвестр)
застосовується в разі необхідності
розв'язання спору про право власності
або інше речове право на рухому річ.

Матеріально-правові відносини, що
виникають у зв'язку з передачею на
зберігання речі, яка є предметом спору,
регулюються загальними положеннями
про договір зберігання та ч. 2 ст. 976 ЦК
України. Зберігачем у цьому разі може
виступати особа, призначена судом, або
особа, визначена за домовленістю
сторін, між якими є спір.

Вбачається, що судом першої
інстанції не зазначено в ухвалі
підстав передачі майна саме ОСОБА_3,
оскільки матеріали справи не містять
данні про наявність домовленості між
сторонами щодо передачі спірного майна
цій особі, і ці обставини судом першої
інстанції не з'ясовано.

Не мотивовано також в ухвалі суду
надання доступу ОСОБА_3 на територію
ПАТ «Дніпроважпапірмаш ім.. Артема» для
отримання вказаного майна на
зберігання, а не шляхом направлення
ухвали на виконання державній
виконавчій службі.

Колегія суддів вважає, що заслуговують
на увагу посилання апелянта в тій
частині, що оскільки право власності
позивача на спірне майно, що
знаходиться у ПАТ «Дніпроважпапірмаш
ім.. Артема» оспорюється, тому
передачею спірного майна на зберігання
ОСОБА_3 фактично ухвалюється рішення
без розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.312 ЦПК
України апеляційний суд скасовує
ухвалу і передає питання на новий
розгляд до суду першої інстанції, якщо
останній порушив порядок, встановлений
для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 312 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Дніпроважпапірмаш ім.. Артема»

задовольнити частково.

Ухвалу судді Амур -
Нижньодніпровського районного суду м.
Дніпропетровська від 28 травня 2014 року
про забезпечення позову скасувати і
передати питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді