АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И [1]

30 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик
О.Ф.,Росік Т.В.

при секретарі: Гура А.А..,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційні скарги Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у м. Києві
та Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та кредит»

на ухвалу Оболонського районного
суду м. Києва від 04 червня 2014 року

в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1
на дії та бездіяльність державних
виконавців Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у м.Києві,
заінтересовані особи: ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит», ОСОБА_2, ОСОБА_3,
УДАІ ГУ МВС України в м.Києві, ТОВ
«Укрспецторг Групп»,-

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою Оболонського районного суду
м.Києва від 04.06.2014 року скаргу ОСОБА_1
задоволено частково.

Визнано незаконними дії державних
виконавців Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у м.
Києві.

Скасовано постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони у
розшук на його відчуження від 31.08.2011
року винесену державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві Панченко І.І.

Скасовано акт опису й арешту майна від
09.04.2012 року винесеного державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у м. Києві
Панченко І.І. щодо автомобіля «Кіа
черато», 2007 р.в. д/н НОМЕР_1.

В інший частині скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у м. Києві
ставиться питання про скасування
ухвали суду та постановлення нової про
відмову у задоволенні скарги. Апелянт
зазначає, що судом при постановленні
ухвали було порушено норми
матеріального та процесуального права,
зроблено хибні висновки стосовно
обставин справи. Судом не було
ураховано, що скаржник не виконує
рішення суду про стягнення з нього та
ОСОБА_2, солідарно заборгованості в
розмірі 1 435 415.86 грн. і арешт його майна
та оголошення заборони на його
відчуження є обов'язком державного
виконавця; що рішенням суду яке набрало
законної сили, колишній дружині
скаржника відмовлено у виключенні
автомобіля з акту опису та звільнення
його з під арешту; що скаржник
пропустив строк на оскарження дій
державного виконавця з приводу арешту
майна; що суд вийшов за межі своєї
компетенції вирішивши скасувати
постанову державного виконавця.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит» просить ухвалу
суду скасувати та постановити нову про
відмову у задоволенні скарги.
Посилається на незаконність та
необґрунтованість оскаржуваної
ухвали, порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд безпідставно не урахував
тієї обставини, що на час накладання
арешту у межах виконавчого провадження
щодо стягнення з ОСОБА_1
заборгованості по кредиту, автомобіль
належав йому на праві власності; що
чинним законодавством чітко
встановлений суб'єкт звернення з
вимогами про звільнення майна з під
арешту, а саме особа, на чиє майно
безпідставно накладено арешт і ця
особа скористалася належним способом
захисту свого права і рішенням суду їй
було відмовлено у звільненні
автомобіля з під арешту; що ОСОБА_3 не
уповноважувала ОСОБА_1 діяти в її
інтересах, а подана скарга саме в її
інтересах; що у діях державних
виконавців немає жодних порушень
закону.

В суді апеляційної інстанції
представники Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у м.Києві
та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»
апеляційні скарги підтримали з підстав
наведених в них.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3-
ОСОБА_5 просили апеляційні скарги
відхилити.

Представник УДАІ ГУ МВС України в м.
Києві покладався на розсуд суду.

Представник ТОВ «Укрспецторг Групп» в
судове засідання, будучи належним
чином повідомленим, не з'явився.
Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційних скарг, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду в цій частині колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи
заочним рішенням Оболонського
районного суд м. Києва від 22.12.2009 року
задоволено позов ПАТ «Банк «Фінанси та
кредит» та стягнуто на його користь
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 кредитну
заборгованість та судові витрати в
загальній сумі 1 435 415.86 грн.

Заяви відповідачів про перегляд
заочного рішення залишені без
задоволення, а подані ними апеляційні
скарги ухвалами Апеляційного суду
м.Києва від 05.12.2011 року та 02.04.2012 року
визнані неподаними та повернуті з
підстав невідповідності їх вимогам ст.
295 ЦПК України та не усунення вказаних
судом недоліків в установлений строк.

На виконання зазначеного судового
рішення,яке набрало законної сили
02.01.2010 року, був виданий виконавчий
лист від 30.04.2010 року, який надійшов
03.11.2010 року до провадження ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві.

Постановою державного виконавця 05.11.2010
року було відкрите виконавче
провадження по примусову стягненню
боргу з ОСОБА_1 з накладенням арешту на
майно боржника та оголошенням заборони
на його відчуження.

У присутності ОСОБА_1 09.04.2012 року
державним виконавцем за участю понятих
був складений Акт опису й арешту майна
- автомобіля КІА  CERATO д.н.з. НОМЕР_1.
Зазначений акт підписаний ОСОБА_1 без
будь-яких застережень ( т.1 а.с.219-220).

Свою скаргу ОСОБА_1 обґрунтовував тим
,що при накладанні арешту на вказаний
автомобіль державний виконавець
порушив права його колишньої дружини
ОСОБА_3, по усній домовленості з якою,
він передав їй цей автомобіль в
рахунок сплати аліментів. Також
зазначав, що державними виконавцями
був порушений порядок передачі цього
автомобіля на зберігання.

При цьому в поданій скарзі ОСОБА_1 не
міститься зазначення та обґрунтування
тому, які безпосередньо його права
порушені такими діями державних
виконавців .

Із змісту скарги та доданих до неї
матеріалів також не убачається, що
ОСОБА_3 уповноважувала його на захист
її інтересів та представництво в
суді, не долучено до скарги і
відповідних доказів на підтвердження
такому.

Слід звернути увагу й на те, що ОСОБА_3
особисто зверталася до суду за
захистом своїх прав та інтересів і
судовими рішення від Деснянського
районного суду м.Києва від 18.06.2012 року
та Апеляційного суду м. Києва від 29.11.2012
року її позовні вимоги були задоволені
частково. Автомобіль КІА CERATO д.н.з.
НОМЕР_1 визнаний спільною власністю
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Визнано за ОСОБА_3
право власності на 12 частину
автомобіля. У задоволенні позовних
вимог про виключення автомобіля з акту
опису та звільнення його з під арешту
відмовлено . ( т.1 а.с. 221-227).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

За правилами ст.385 ЦПК України скаргу
може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для
подання скарги може бути поновлений
судом.

ОСОБА_1, подавши 08.10.2013 року скаргу
пропустив встановлений процесуальним
законом строк для оскарження дій
державного виконавця, при цьому
клопотання про поновлення строку разом
із скаргою не подав, а можливість
вирішення цього питання за ініціативою
суду законом не передбачена на що суд
першої інстанції не звернув уваги.

Виходячи з того, що судом порушений
порядок розгляду скарги, ухвала суду
підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 312-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у м. Києві
та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»
задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м.
Києва 04 червня 2014 року скасувати з
передачею скарги на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :

Справа № 4-с/756/9/14

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/
8980/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Вассалатій  К.А.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.