Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-ц/778/4583/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

05 листопада 2014 року
м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

При секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Василівського районного суду
Запорізької області від 15 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
підприємства з іноземними
інвестиціями у формі приватного
акціонерного товариства «Запорізький
залізорудний комбінат», третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
профспілковий комітет шахти
«Експлуатаційна» підприємства з
іноземними інвестиціями у формі
приватного акціонерного товариства
«Запорізький залізорудний комбінат»,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - профспілковий комітет
первинної профспілкової організації
Профспілки працівників металургійної
і гірничої добувної промисловості
України про визнання не чинним наказу
про звільнення, поновлення на роботі та
виплату середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вищевказаним позовом, в якому
зазначав, що він працював на
підприємстві відповідача підземним
електромонтером черговим і по ремонту
обладнання, з повним робочим днем під
землею на підземній ділянці
«Дробильного-дозаторного комплексу»
шахти «Експлуатаційна».

11.07.2014 він зобов'язаний був вийти на
роботу в першу зміну з 00:20 по 07:32 годин.
Однак в зв'язку зі сваркою зі своєю
співмешканкою перебуваючи в
знервованому стані, вжив алкоголь.
Після цього, усвідомивши, що він не має
права з'явитися на роботі в стані
алкогольного сп'яніння, він вирішив
поїхати на підприємство, де з
керівництвом зміни вирішити питання
щодо надання йому в робочу зміну з 00:20
по 07:32 годин 11.07.2014 відгулу за раніше
відпрацьований час - 07.06.2014 у другу
зміну з 08:30 до 15:42 замість травмованого
електрослюсаря ОСОБА_8

Після цього ОСОБА_3 на автобусі ПрАТ
«ЗЗРК» прибув 10.07.2014 о 23:35 годину на
промислову площадку та у приміщенні
«Нарядної», яка розташована на
третьому поверсі адміністративної
будівлі шахти «Експлуатаційна»,
доповів гірничому майстру ОСОБА_4 та
енергетику зміни ОСОБА_5 про сімейну
свару і стан сп'яніння та попросив на цю
зміну - з 00:20 по 07:32 годин 11 липня 2014 року
надати йому відгул за раніше
відпрацьовану другу зміну. Після цього
він повернувся на автобусну зупинку
промислової площадки ПрАт «ЗЗРК», де
був затриманий двома співробітниками
воєнізованої відомчої охорони, на
вимогу яких здійснив медичний огляд у
медичному пункті ПрАТ «ЗЗРК» на
наявність стану алкогольного
сп'яніння, а потім повернувся додому.
15.07.2014 профспілковий комітету шахти
«Експлуатаційна» провів засідання з
привод розгляду заяви ОСОБА_3, який є
членом профспілки, з питання вчинення
ним дисциплінарного проступку, де було
вирішено клопотати перед
адміністрацією і профспілковим
комітетом ПрАТ «ЗЗРК» притягнути
ОСОБА_3. до дисциплінарної
відповідальності у вигляді догани за
недотримання порядку попередньої
згоди від адміністрації шахти на
відгул. Вказане клопотання 16.07.2014 було
вручено адміністрації та
профспілковому комітету ПрАТ «ЗЗРК».

Проте генеральний директор ПрАТ «ЗЗРК»
Короленко М.К. не погодився з думкою
профспілкового комітету шахти і
звернувся до профспілковому комітету
ПрАТ «ЗЗРК» з поданням на звільнення
позивача на підставі п.7 ч.І ст. 40 КЗпП
України за появу на роботі в стані
алкогольного сп'яніння. Вказане
подання було розглянуто 18.07.2014 на
засіданні профспілкового комітету
ПрАТ «ЗЗРК» з прийняттям рішення про
надання згоди адміністрації комбінату
на звільнення електрослюсаря
чергового і по ремонту обладнання
підземної ділянки «Дробильного
дозаторного комплексу» шахти
«Експлуатаційна» ОСОБА_3 за п.7 ст.40 КЗпТ
України. Цього ж дня - 18.07.2014 генеральним
директором ПрАТ «ЗЗРК» Короленко М.Н.
було видано наказ № 362-к про звільнення
ОСОБА_3 з роботи з 18 липня 2014 року за п.7
ст. 40 КЗпП України, за появу на роботі у
стані алкогольного сп'яніння. На
підставі вказаного наказу позивач був
звільнений з роботи з отриманням
трудової книжки та розрахункової
частки заробітної плати при звільнені.

Позивач вважає, що вищевказаний наказ
про звільнення його з роботи є
незаконним з наступних підстав.

Позивач зазначає, що зазначені в наказі
про звільнення обставини скоєння ним
дисциплінарного проступку не
відповідають правовому змісту
порушення трудової дисципліни, яка
передбачає звільнення за п.7 ч.І ст.40
КЗпП України, оскільки він не перебував
взагалі на роботі, тобто в свою робочу
зміну, яка мала розпочатися 11.07.2014 00:20, а
закінчитися о 07:32 годин, оскільки ще до
її початку був затриманий
співробітниками воєнізованої охорони
відповідача, а поняття «робота»
визначено діючим законодавством
України, а саме: постановою КМУ від
21.02.2001 № 163 «Про затвердження переліку
виробництв, цехів, професій і посад із
шкідливими умовами праці, робота в яких
дає право на скорочену тривалість
робочого тижня» та у чинному
Класифікаторі професій ДК 003:2010 (на
зміну ДК 003:2005), затвердженому наказом
від 28.07.2010 №327 Державного комітету
України з питань технічного
регулювання та споживчої політики,
згідно яких поняття робота - це певні
завдання та обов'язки, що виконані,
виконуються чи повинні бути виконані
однією особою.

Позивач вважає, що виданим наказом про
звільнення та подальшим його фактичним
виконанням відповідачем порушені його
трудові права, які гарантовані
Конституцією України та охоронювані
законами України, а також зазначає, що
відповідач при прийнятті відповідного
рішення, пов'язаного з його звільненням
за п.7 ч.І ст.40 КЗпП України спотворили
визначений законодавством термін
«робота».

Посилаючись на зазначені обставини,
просив суд, визнати нечинним наказ
відповідача від 18 липня 2014 року за №
362-к про звільнення з роботи
електрослюсаря чергового і по ремонту
обладнання "підземної ділянки
«Дробильного дозаторного комплексу»
шахти «Експлуатаційна»; зобов'язати
відповідача поновити його на роботі
електрослюсарем черговим і по ремонту
обладнання підземної ділянки
«Дробильного дозаторного комплексу»
шахти «Експлуатаційна»; зобов'язати
відповідача виплатити позивачу
середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу.

Рішенням Василівського районного суду
Запорізької області від 15 вересня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням районного
суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення районного суду
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін. За її
змістом Апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що позивач працював
на підприємстві відповідача підземним
електромонтером черговим по ремонту
обладнання, з повним робочим днем під
землею на підземній ділянці
"Дробильного-дозаторного комплексу"
шахти "Експлуатаційна". 11.07.2014 він
зобов'язаний був вийти на роботу в
першу зміну з 00:20 по 07:32 годин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що позивач прибув на роботу у
нетверезому стані, питання щодо
надання йому вільного дня у
встановленому порядку заздалегідь не
вирішувалося. Специфіка роботи на
підприємстві у нічну зміну не
передбачає можливість прибуття на
роботу задля оформлення відгулу на
поточну зміну. Сам позивач був у стані
суттєвого алкогольного сп'яніння (за
медичним висновком 2,86 пром.), що
впливало на його здатність оцінювати
свої дій. Його пояснення щодо намагання
оформити відгул не підтверджені
належними доказами.

Натомість за не спростованими
поясненнями відповідача, які
узгоджується з матеріалами справи,
специфіка роботи у особливо
небезпечних умовах шахти передбачає
до початку виконання робіт отримати
наряд, пройти інструктаж, отримати
обладнання тощо. Позивач з'явився до
нарядної для отримання наряду, де і був
затриманий як такий, що перебував у
стані сильного алкогольного сп'яніння.

Суд правильно виходив з того, що за
Правилами внутрішнього трудового
розпорядку, який є складовою
Колективного договору підприємства,
перебування працівника на
підприємстві є часом, пов'язаним з
виконанням робіт, а початку виконання
конкретних робіт передує обов'язкове
виконання правил, обумовлених
специфікою роботи.

Так, згідно графіку виходів робітників
ДДК на липень місяць та Книги нарядів, з
00 год. 20 хвилин 11 липня 2014 року була
зміна позивача та він повинен був
приступити до виконання своїх
професійних обов'язків з
обслуговування електроустаткування
безпосередньо в шахті

Враховуючи специфіку роботи в особливо
небезпечних умовах шахти, до початку
виконання змінного завдання робітник
має в обов'язковому порядку під власний
підпис в Книзі нарядів отримати такий
наряд і пройти інструктаж з безпечного
виконання робіт, переодягтися,
отримати світильник, саморятувальник,
після чого спуститися в шахту. Вказаний
час відповідно до пункту 4.1. "Режим
праці і відпочинку" Правил
внутрішнього трудового розпорядку,
який є складовою Колективного
договору, є часом перебування
працівника на підприємстві і є часом,
пов'язаним з виконанням трудових
обов'язків. Пунктом 4.2. Правил
внутрішнього трудового розпорядку
встановлено, що до початку роботи кожен
працівник зобов'язаний отримати наряд
(завдання), відмітити свій приход на
роботу, а по закінченні робочого дня,
звітувати про виконання наряду.

Відповідно до статті 40 Гірничого
закону, до працівників гірничих
підприємств законодавством
встановлюються спеціальні вимоги щодо
трудової дисципліни в небезпечних
умовах. Постановою КМУ № 294 від 13.03.2002
затверджено Положення про дисципліну
працівників гірничих підприємств.
Згідно з пунктом 4 цього Положення,
працівник зобов'язаний знати і
неухильно дотримуватись вимог
нормативно-правових актів з охорони
праці, як складової виконання трудових
обов'язків на робочому місці. Пунктом
1.12. Інструкції з охорони праці НАОП №
00.013-12 забороняється знаходження на
території комбінату робітників в стані
алкогольного сп'яніння, а
адміністрація комбінату має право з
власної ініціативи звільнити
працівника за появу на роботі в стані
сп'яніння. Пунктом 1.5. Інструкції з
охорони праці НАОП № 01.010-12 для
підземного електрослюсаря чергового і
по ремонту обладнання, затвердженої
наказом голови правління № 770 від 12.06.2012
електрослюсар зобов'язаний знати і
виконувати цю інструкцію, Правила
внутрішнього трудового розпорядку,
інструкцію з охорони праці НАОП №
00.013-12. Пунктом 2.1. цієї Інструкції
закріплено правило, згідно з яким
електрослюсар повинен перед початком
роботи отримати наряд на виконання
робіт і інструктаж з безпечних методів
роботи під розпис в Книзі нарядів.

Тож посилання позивача на те, що він
перебуваючи на підприємстві, ще не
приступив до виконання безпосередніх
обов'язків у шахті, не є підставою для
висновку що він з'явився у нетверезому
стані до початку виконання робіт.

Адже отримання наряду, обладнання та
виконання інших дій (інструктаж тощо)
безпосередньо передують початку
виконання робіт та мають бути
обов'язково здійснені працівниками,
тож становлять час перебування
працівника на роботі, який пов'язаний з
виконанням його трудових обов'язків.

До того ж позивач, не заперечуючи свій
стан алкогольного сп'яніння та
обумовлене цим станом вимушене
невиконання робіт, не ставить питання
про зміну формулювання звільнення, не
просив звільнити його за прогул.

Відповідно до п.1 ч.7 ст. 40 КЗпП України,
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку появи на роботі в
нетверезому стані, у стані
наркотичного або токсичного сп'яніння.

Не спростовані позивачем та
узгоджуються з фактичними обставинами
справи і пояснення свідків, за якими
позивач приблизно о 23.30 прибув на
роботу в стані алкогольного сп'яніння,
в зв'язку з чим не був допущений
безпосередніми керівниками до роботи.

За матеріалами справи 10.07.2014 приблизно
о 23.55 ними поблизу шахти "Прохідна" був
затриманий позивач, який перебував в
стані алкогольного сп'яніння та в
подальшому доставлений до медичного
пункту для проведення огляду з метою
встановлення стану сп'яніння.

Таким чином о 00.10 год. позивач ще
знаходився у медичному пункті, на той
час, коли мав вже отримати обладнання,
наряд на виконання робіт та пройти
інструктаж.

Відповідно до ч.1 ст. 43 КЗпП України,
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених пунктами 1 (крім
випадку ліквідації підприємства,
установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і
пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу,
може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника),
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

Згідно з випискою із протоколу № 92 від
18.07.2014 засідання президії профкому
шахти первинної профспілкової
організації ПрАТ "ЗЗРК" було надано
згоду адміністрації комбінату на
звільнення позивача_1 за п.7 ст. 40 КЗпП
України - за появу на роботі в стані
алкогольного сп'яніння.

Таки чином, наказ № 362-к від 18.07.2014 р. про
звільнення позивача на підставі п.7 ст.
40 КЗпП України - за появу на роботі в
стані алкогольного сп'яніння був
виданий правомірно в межах повноважень
та підстав для визнання його
незаконним немає.

З огляду на викладене рішення суду
першої інстанції є законним та
обґрунтованим, підстав для його
скасування та задоволення апеляційної
скарги судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст.308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Василівського районного суду
Запорізької області від 15 вересня 2014
року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: