Дата документу 25.09.2014
Справа № 335/1931/14-ц
Провадження № 2/334/1800/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Колесник С.Г.

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зміну розміру аліментів та про зміну
розміру додаткових витрат на
утримання у зв'язку з інвалідністю,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2
про зміну розміру аліментів та про
зміну розміру додаткових витрат на
утримання у зв'язку з інвалідністю, в
якому зазначив, що рішенням
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя № 2-117 від 20.04.2004 року з
відповідача стягуються аліменти на
його утримання у розмірі 1/6 частини від
всіх видів його доходу, щомісячно.
Також, відповідно до рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя № 2-283 від 19.01.2005 року з
відповідача на його користь стягуються
додаткові кошти на утримання у зв'язку
з інвалідністю у сумі 200 грн., щомісячно.

У зв'язку з тим, що позивач станом на
лютий 2014 року є інвалідом 2 групи, його
стан здоров'я різко погіршився, та у
зв'язку з тим, що за період з дня
постанови вищезазначених рішень судів
значно зросли ціни на медикаменти,
продукти харчування та одяг і грошових
коштів, які сплачує щомісячно
відповідач на його утримання, не
вистачає на необхідні ліки, нормальне
харчування, оздоровлення, а крім того,
він страждає на бронхіальну астму,
ішемічну хворобу серця, стенокардію, то
вважає, що є всі підстави для
збільшення розміру аліментів на своє
утримання до 500 грн. у твердій грошовій
сумі, щомісячно, та для збільшення
додаткових витрат на своє утримання до
700 грн., щомісячно.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги та просив їх
задовольнити у повному обсязі. Додав,
що на його утриманні перебуває ще й
дочка зі своєю дитиною.

Відповідач в судовому засіданні
заперечував проти позову. Додав, що
станом на теперішній час, він в повному
обсязі виконує рішення Хортицького та
Орджонікідзевського районних судів м.
Запоріжжя та заборгованості по
вищевказаним виплатам не має. Додав, що
окрім нього у ОСОБА_1 є ще повнолітня
дочка, ОСОБА_3, яка не позбавлена
обов'язку утримувати батька. Також
відповідач зазначив, що до
теперішнього часу він не має постійної
роботи, а заробітки носять лише
тимчасовий характер. Крім того, на його
утриманні знаходяться неповнолітній
син, який страждає рядом хронічних
захворювань, в обґрунтування чого
надав копії відповідних медичних
довідок. Також зазначив, що його
дружина не має можливості влаштуватись
на роботу у зв'язку зі станом здоров'я
дитини, який потребує постійного
догляду. Разом з тим, ОСОБА_2 зазначив,
що він сам потребує оперативного
лікування в найкоротші строки, але у
зв'язку з тим, що він єдиний, хто працює
в сім'ї, а крім того сплачує аліменти та
додаткові кошти на батька, зібрати
необхідну суму грошей для проведення
операції на теперішній час не в змозі.
Просить суд відмовити в задоволенні
позову.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши надані докази, суд
приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 205 СК України
передбачено, що суд визначає розмір
аліментів на батьків у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) з урахуванням
матеріального та сімейного стану
сторін. При визначенні розміру
аліментів та додаткових витрат суд
бере до уваги можливість одержання
утримання від інших дітей, до яких не
пред'явлено позову про стягнення
аліментів, дружини, чоловіка та своїх
батьків.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Положеннями ст. 61 ЦПК України
передбачено, що обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню. Обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Судом встановлено, що згідно рішення
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя № 2-117 від 20.04.2004 року з
відповідача стягуються аліменти на
утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини
від всіх видів його доходу, щомісячно,
відповідно до рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя № 2-1051/06 від 02.10.2006 року з
відповідача на користь позивача
стягуються додаткові на утримання у
зв'язку з інвалідністю у сумі 150 грн.,
щомісячно.

Згідно пояснень відповідача, які не
заперечувались в судовому засіданні
позивачем, заборгованості по сплаті
вказаних коштів станом на час
звернення ОСОБА_1 з вказаним позовом до
суду не існує.

В задоволення клопотання позивача,
судом для встановлення матеріального
становища відповідача, були зроблені
запити до ТОВ «ЗМБТІ», УПФУ по
Ленінському району, ДПІ по Ленінському
району та ДАІ ГУМВС України.

Згідно відповіді УДАІ ГУМВС України в
Запорізькій області від 28.07.2014 року за
відповідачем ОСОБА_2 зареєстровані з
1988 року автомобіль «ВАЗ 2102», 1984 р.в. та з
2007 року - причеп «МАЗ 8114», 1988 р.в.

Згідно інформації Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно від
15.08.2014 року ОСОБА_2 на праві приватної
спільної часткової власності на
підставі договору купівлі-продажу від
12.12.2007 року належить ? частина житлового
будинку АДРЕСА_1.

Згідно відповіді УПФУ по Ленінському
району м. Запоріжжя від 10.09.2014 року
інформація, щодо доходів та розміру
сплати пенсійних внесків в період з
січня 2006 року по травень 2014 року на
ОСОБА_2 - відсутня.

Відповідно до ст. 182 СК України, розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Позивач в своєму позові посилається не
той факт, що він вимагає збільшення
аліментів та коштів а утримання у
зв'язку з тим, що він є інвалідом 2-ї
групи довічно та отримує мінімальну
пенсію, а також у зв'язку з тим, що за
період з дня постанови вищезазначених
рішень судів, значно зросли ціни на
медикаменти, продукти харчування та
одяг і грошових коштів, які сплачує
щомісячно відповідач на його утримання
не вистачає на необхідні ліки,
нормальне харчування, оздоровлення, а
крім того, він страждає на бронхіальну
астму, ішемічну хворобу серця,
стенокардію.

Але суд приходить до висновку, що
наявність вищевказаних факторів та
обставин, на які посилається позивач,
вже існували на момент прийняття
рішень Хортицьким та
Орджонікідзевським судами щодо
стягнення аліментів та коштів на
утримання.

Крім того, згідно наданих відповідачем
в судовому засіданні медичних довідок
стосовно стану здоров'я його
малолітнього сина, який має ряд
хронічних захворювань та перебуває на
диспансерному обліку, дружини, яка не
працевлаштована, ще й сама має ряд
захворювань, ОСОБА_2 надав докази того,
що сам станом на теперішній час
потребує, достатньо коштовного
оперативного лікування, але у зв'язку з
тим, що він вимушений за рішеннями суду
сплачувати грошові кошти на утримання
батька та на його утриманні перебуває
дружина з сином, назбирати кошти на
операцію є на теперішній час
неможливим.

Посилання позивача на ту обставину, що
на його утриманні перебуває дочка
ОСОБА_3 разом і своєю дочкою - його
онукою не є доведеним, оскільки в
судовому засіданні ОСОБА_3, яка
допитана в якості свідка, надала суду
пояснення, що неприязні відношення між
її батьком та її братом, які є сторонами
в даній справі, склалися вже давно, ще
після смерті матері. Додала, що вона з
дочкою мешкає окремо від батька, є
інвалідом та отримує пенсію.

Крім того, в судовому засіданні не
знайшли свого підтвердження і
посилання позивача, щодо погіршення
стану його здоров'я, бо жодних
об'єктивних даних, як то висновок МСЄК
або іншого медичного закладу суду не
надано. Останні медичні довідки, на які
в обґрунтування позову посилається
позивач, датуються 2003-2004 роками, і вже
були доказами на час розгляду справ
про призначення аліментів та коштів на
утримання.

З огляду на вищевказане, суд приходить
до висновку про те, що станом на час
розгляду справи, підстав для
збільшення розміру аліментів та коштів
на утримання у позивача не існує,
оскільки після набрання чинності
попередніх рішень суду ані у позивача,
ані у відповідача не відбулося змін
ані в матеріальному, ані в сімейному
стані.

На підставі викладеного, у
відповідності з ст. ст. 182, 181, 192, 202 СК
України, ст.ст. 3,11, 60, 88, 209, 212-214 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про зміну розміру аліментів та про
зміну розміру додаткових витрат на
утримання у зв'язку з інвалідністю -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особа, без участі якої було
постановлено рішення, має право подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Суддя:
Колесник С. Г.