Справа № 473/2007/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючої - судді
Лузан Л.В., при секретарі судового
засідання - Прутян І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Вознесенськ Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Щербанівської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору:
Друга Вознесенська державна
нотаріальна контора Миколаївської
області, про визнання заповіту
недійсним , -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_2, Щербанівської
сільської ради Вознесенського району
Миколаївської області про визнання
заповіту недійсним.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла
ОСОБА_4. За життя остання склала
заповіт, який був посвідчений 28.03.2002
року секретарем виконавчого комітету
Щербанівської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської
області. За змістом даного заповіту
ОСОБА_4 заповіла належну їй земельну
ділянку, площею 24,33 га, що розташована в
межах території Щербанівської
сільської ради Вознесенського району
Миколаївської області та призначена
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Першому - 16,22 га,
другому - 8, 11 га.

Позивач, як спадкоємець за
заповітом, звернувшись до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, позбавлений можливості
оформитися в спадкових правах,
оскільки вищевказаний заповіт
складено без дотримання вимог закону
щодо його форми.

В судове засідання позивач, його
представник не з'явилися. Останній
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2, представник
відповідача - Щербанівської сільської
ради Вознесенського району
Миколаївської області - в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином. Про причини неявки суд
не повідомили.

Представник третьої особи без
самостійних вимог у судове засідання
не з'явився, про час та місце проведення
судового засідання був повідомлений
належним чином. Про причини неявки суд
не повідомив.

Дослідивши матеріали справи в
межах заявлених позовних вимог та на
підставі наданих доказів, відповідно
до ст. 11 ЦПК України, судом встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилася
спадщина, до складу якої ввійшла
земельна ділянка, загальною площею 24,33
га, що розташована в межах території
Щербанівської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської
області та призначена для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, відповідно до державного
акта на право приватної власності на
землю, виданого 05.12.2001 року
Щербанівською сільською радою
Вознесенського району Миколаївської
області.

За життя остання склала заповіт,
який 28.03.2002 року був посвідчений
секретарем виконавчого комітету
Щербанівської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської
області Штамбург А.І. та зарестрований
в реєстрі за № 35. За його змістом
спадкодавець заповіла належну їй на
праві власності вищевказану земельну
ділянку сторонам по справі, зокрема,
ОСОБА_1 - 16,22 га цього майна, ОСОБА_2 . - 8,11
га.

Спадщину після смерті
вищевказаної особи прийняли ОСОБА_2 ,
ОСОБА_1 шляхом звернення з відповідними
заявами до нотаріальної контори.

Оскільки, спадщина після смерті
вищевказаної особи відкрилася та була
прийнята одним з спадкоємців (ОСОБА_2)
до 2004 року, тому відповідно до ч.ч.4,5
Прикінцевих та перехідних положень
чинного ЦК України правовідносини між
сторонами з приводу прийняття спадщини
регулюються нормами ЦК України 1963
року.

Так, згідно зі ст. 4 ЦК України
цивільні права і обов'язки виникають з
угод, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК України
кожний громадянин може залишити за
заповітом усе своє майно або частину
його (не виключаючи предметів
звичайної домашньої обстановки і
вжитку) одній або кільком особам як тим,
що входять, так і тим, що не входять до
кола спадкоємців за законом, а також
державі або окремим державним,
кооперативним та іншим громадським
організаціям.

За правилами ст. 541 ЦК України
заповіт повинен бути укладений у
письмовій формі з зазначенням місця і
часу його укладення, підписаний
особисто заповідачем і нотаріально
посвідчений.

Відповідно до ст. 37 Закону від
2.09.1993 року «Про нотаріат», ст.ст. 38, 42, 59
Закону від 21.05.1997 року «Про місцеве
самоврядування в Україні» та п. 2
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій посадовими особами
виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських Рад народних
депутатів України (затверджена наказом
Міністерства юстиції України від 25.09.1994
року № 22/5, зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 26.10.1994
року за № 256/466) у населених пунктах, де
немає державних нотаріусів,
нотаріальні дії вчиняють посадові
особи виконавчих комітетів сільських,
селищних, міських рад, на яких такий
обов'язок покладено рішенням
виконавчого комітету відповідної ради.

Як зазначалося вище, оспорюваний
заповіт посвідчено 28.03.2002 року
секретарем виконавчого комітету
Щербанівської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської
області Штамбург А.І., яка була обрана
секретарем сільської ради з одночасним
виконанням повноважень секретаря
виконавчого комітету, відповідно до
рішення Щербанівської сільської ради
за № 2 від 09.04.2002 року.

Проте, рішення виконавчого
комітету сільської ради про обрання
вказаної особи секретарем, а також
надання саме цій особі права на
вчинення нотаріальних дій станом на
28.03.2002 року відсутнє, що
підтверджується даними з архівного
відділу Вознесенської районної
державної адміністрації.

За такого, вищевказаний заповіт не
може вважатися укладеним з
додержанням встановленої нотаріальної
форми.

Заповіт, як одностороння угода,
підпорядковується загальним правилам
ЦК щодо недійсності угод, передбачених
у гл. 3 даного кодексу.

Так, згідно ст.47 ЦК України
нотаріальне посвідчення угод
обов'язкове лише у випадках, зазначених
у законі. Недодержання в цих випадках
нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди з наслідками,
передбаченими ч.2 ст. 48 цього Кодексу.

Таким чином, встановлені судом
обставини вказують на обґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_1, які підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209,
213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Щербанівської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору:
Друга Вознесенська державна
нотаріальна контора Миколаївської
області, про визнання заповіту
недійсним - задовольнити.

Заповіт ОСОБА_4, який був
посвідчений секретарем виконавчого
комітету Щербанівської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської
області 28.03.2002 року та зареєстрований в
реєстрі за № 35 - визнати недійсним.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Вознесенський міськрайонний суд
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які приймали участь у
справі, але не були присутні під час
проголошення рішення, мають право
оскаржити рішення суду в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Миколаївської області через
Вознесенський міськрайонний суд
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя
Л.В.Лузан