Провадження №2/761/5745/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

28 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого
судді Саадулаєва А.І.,

при секретарі
Булах Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом
Комунального підприємства "Поліфаст"
до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди,
-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року Комунальне
підприємство «Поліфаст» (далі по
тексту - позивач, КП «Поліфаст»)
звернулося до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач,
ОСОБА_1.) про стягнення майнової шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
вироком Шевченківського районного
суду м. Києва від 16.01.2014 року ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185,
ч. 3 ст. 185 КК України. Даним вироком
встановлено, що 08.08.2013 року відповідач
таємно викрав ноутбук «Aser Aspire 5250-4504G32
Mnkk», серійний номер NXRJYEU00220625У651601,
вартістю 2581,12 грн., який належить
редакції газети «Час Київщини».
Засуджений ОСОБА_1 вирок не оскаржував,
та такий набрав законної сили.
Викрадений ноутбук перебував на
балансі КП «Поліфаст». Враховуючи те,
що вироком суду питання про стягнення з
відповідача спричиненої матеріальної
шкоди на користь КП «Поліфаст» не
вирішено, позивач звернувся до суду з
позовом в порядку цивільного
судочинства, відповідно якого просить
ухвалити рішення, яким стягнути з
ОСОБА_1 на користь КП «Поліфаст»
матеріальну шкоду у розмірі 2581,12 грн.

В судовому засіданні представники
позивача Ляховець В.В. та Мельник Т.А.
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі, просили позов задовольнити,
проти заочного розгляду справи не
заперечили.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про розгляд справи
повідомлявся належним чином, про
причини неявки в суд не повідомив. Заяв
та клопотань від нього на адресу суду
не надходило.

Суд, керуючись ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України № 1618-IV
від 18.03.2004 року (далі по тексту - ЦПК
України), ухвалив провести заочний
розгляд справи на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, отримавши
на це згоду позивача.

Дослідивши та оцінивши письмові докази
у справі у їх сукупності, вислухавши
пояснення представників позивача, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що вироком
Шевченківського районного суду м.
Києва від 16.01.2014 року ОСОБА_1 визнано
винним у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185,
ч. 3 ст. 185 КК України, та призначене
покарання за сукупністю злочинів на
підставі ч. 1 ст. 70 КК України та
сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71
КК України - чотири роки і шість місяців
позбавлення волі.

Вказаним вироком Шевченківського
районного суду м. Києва встановлено, що
ОСОБА_1 08.08.2013 року приблизно о 10:30 год.,
маючи злочинний намір, направлений на
повторне таємне заволодіння чужим
майном, зайшов до приміщення кабінету
відділу реклами КП «Поліфаст» редакції
газети «Час Київщини», розташованої за
адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, 16/1.
Знаходячись у вказаному приміщенні,
обвинувачений ОСОБА_1, скориставшись
тим, що в кабінеті нікого не було та за
його діями ніхто не спостерігає,
повторно таємно викрав ноутбук «Aser Aspire
5250-4504G32 Mnkk», серійний номер
NXRJYEU00220625У651601, вартістю 2581,12 грн., який
належить редакції газети «Час
Київщини». Після чого, обвинувачений
ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник, а
викраденим розпорядився на власний
розсуд.

Даний вирок оскаржений відповідачем не
був, та набрав законної сили.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, не
підлягають доказуванню вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Згідно листа Департаменту охорони,
нагляду і безпеки, режиму та контролю
за виконанням судових рішень Державної
пенітенціарної служби України
№2/3/1-2683-2.02/25-14 від 15.04.2014 року ОСОБА_1
відбуває покарання у Білоцерківській
виправній колонії ДПтС України в м.
Києві та Київській області (№35), яка
розташована за адресою: 09109, м. Б.Церква,
вул. Калініна,16.

Як вбачається з висновку про вартість
майна, проведеного суб'єктом оціночної
діяльності - ФОП ОСОБА_4 від 08.08.2013 року,
розмір збитків від викрадення об'єкту
оцінки, станом на 08.08.2013 року становить
2630,00 грн. без урахування ПДВ.

Таким чином, згідно вироку
Шевченківського районного суду м.
Києва від 16.01.2014 р. встановлено
протиправність дій ОСОБА_1, а саме
вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2
ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, наявність
майнової шкоди, завданої позивачу.

Як роз'яснено п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення у цивільній справі» від 18.12.2009
р. №14, відповідно до частини четвертої
статті 61 ЦПК при розгляді справи про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок, що набрав
законної сили, або постанову суду у
справі про адміністративне
правопорушення, цей вирок або
постанова обов'язкові для суду лише з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. Тому,
розглядаючи позов, який випливає з
кримінальної справи чи зі справи про
адміністративне правопорушення, суд не
вправі обговорювати вину відповідача,
а може вирішувати питання лише про
розмір відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного
кодексу України № 435-ІV від 16 січня 2003 р.
(далі по тексту - ЦК України), майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
чи юридичною особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27. 03. 1992 року № 6 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» роз'яснено, що розглядаючи
позови про відшкодування шкоди суди
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна особі і майну громадянина,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Підставами для задоволення позовних
вимог про стягнення майнової шкоди є
наявність складу цивільного
правопорушення, а саме: факт наявності
майнової шкоди; вина особи;
неправомірність дій особи;
безпосередній причинно-наслідковий
зв'язок між майновою шкодою та
протиправними діями особи.

З огляду на наведене, суд вважає
обставини щодо факту завдання винними
протиправними діями ОСОБА_1 майнової
шкоди, її розміру, та
причино-наслідкового зв'язку -
доведеними.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в сумі
243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213,214,
215, 218, 223, 224-233 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства
"Поліфаст" до ОСОБА_1 про стягнення
майнової шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь Комунального підприємства
"Поліфаст" (ідентифікаційний код
юридичної особи: 13723220) майнову шкоду у
розмірі 2581 (дві тисячі п'ятсот
вісімдесят одну) грн.12 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь Комунального підприємства
"Поліфаст" (ідентифікаційний код
юридичної особи: 13723220) судовий збір у
розмірі 243 (двісті сорок три) 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя: