Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2014 р. Дніпровський районний
суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
позовом ОСОБА_1 до Київської міської
ради, треті особи: Реєстраційна служба
Головного управління юстиції у місті
Києві, Восьма Київська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності в порядку спадкування,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько -
ОСОБА_2. 14.06.2013 року Восьмою Київською
державною нотаріальною конторою була
заведена спадкова справа за її заявою
про прийняття спадщини. 29.03.2014 року вона
звернулася до нотаріальної контори з
заявою про видачу їй свідоцтва про
право на спадщину за законом на 30/200
частин квартири АДРЕСА_1, що належали її
батьку, проте отримала відмову з тих
підстав, що правовстановлюючий
документ не пройшов державної
реєстрації. Дійсно, 06.03.2013 року
Дніпровською районною в м. Києві
державною адміністрацією було видано
свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1, відповідно до якого
30/100 даної квартири належать на праві
приватної, спільної власності ОСОБА_1
та ОСОБА_2 в рівних долях. Однак, за
життя її батька вони з ним не встигли
зареєструвати вказане свідоцтво про
право власності в Реєстраційній службі
ГУЮ у м. Києві, так як свідоцтво було
видано 06.03.2013 року, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року
її батько помер. У зв'язку з чим вона
звернулася до суду.

В судове засідання позивач не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, позовні
вимоги підтримала, просила їх
задовольнити.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, надав заяву, в
якій просив розглядати справу за його
відсутності, та прийняти рішення на
підставі поданих стороною позивача
доказів згідно чинного законодавства.

В судове засідання представники третіх
осіб не з'явилися, про день та час
розгляду справи сповіщалися належним
чином.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги знайшли своє підтвердження в
суді та підлягають задоволенню в
повному обсязі.

В суді встановлено, що ОСОБА_1 є донькою
ОСОБА_2.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

06.03.2013 року Дніпровською районною в м.
Києві державною адміністрацією було
видано свідоцтво про право власності
на квартиру АДРЕСА_1, відповідно до
якого 30/100 даної квартири належать на
праві приватної, спільної власності
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях. Проте,
дане свідоцтво не було зареєстровано у
відповідних державних органах.

З копії спадкової справи було
встановлено, що крім ОСОБА_1 до
нотаріальної контори ніхто не
звертався. Позивач по справі є єдиною
спадкоємицею після смерті ОСОБА_2

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом свого особистого або
майнового права та інтересу. Одним із
способів захисту цивільного права та
інтересу може бути визнання права.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.ст. 1261, 1266 ЦК України у
першу чергу спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який пережив, та батьки.
Внуки, правнуки спадкодавця спадкують
ту частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

В суді було встановлено, що після
смерті ОСОБА_2 до Восьмої Київської
державної нотаріальної контори
звернулася ОСОБА_1, але у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на 30/200 квартири АДРЕСА_1 їй було
відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_2 не
здійснив державну реєстрацію права
власності даної квартири.

З огляду на вище викладене, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 15, 16, 1258, 1261, 1266, 1268, 1270 ЦК
України, ст.ст. 60, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК
України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради,
треті особи: Реєстраційна служба
Головного управління юстиції у місті
Києві, Восьма Київська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності в порядку спадкування -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
30/200 частин квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті її
батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: