Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Підкурганного
В.В.

при секретарі Подшибякіній
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вишгороді
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

у травні 2014 року позивачка звернулася
до суду із позовом у якому просила
розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1,
зареєстрований 12 вересня 1992 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Вишгородського району Київської
області, актовий запис № 113. Після
розірвання шлюбу просила залишити їй
шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що з відповідачем перебувають у
шлюбі з 12 вересня 1992 року. Від шлюбу
мають двох синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя не
склалося по тій причині, що під час
сумісного проживання у них виникали
сварки на грунті нерозуміння і
небажання розуміти один одного,
втрачено почуття любові один до одного.
Більше року не підтримують
шлюбно-сімейні відносини, у кожного
свій бюджет.

Позивач вважає, що подальше збереження
шлюбу не можливе та просить розірвати
шлюб між нею та ОСОБА_1

У судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала та просила про
задоволення позову з викладених у
ньому підстав.

Відповідач у судовому засіданні проти
позову не заперечував.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши письмові
матеріали справи, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебувають у шлюбі з 12 вересня
1992 року, про що свідчить свідоцтво про
шлюб серії НОМЕР_1 видане Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Вишгородського району Київської
області, актовий запис № 113 (а.с. 5).

Сумісне життя сторін не склалося по тій
причині, що у сторін втрачена основа
подружніх відносин і почуття любові та
поваги один до одного.

З огляду на встановлені обставини
судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України,
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Порядок припинення шлюбу врегульовано
главою 11 СК України.

Відповідно до пункту 2 статті 104 СК
України розірвання шлюбу є однією із
законодавчо визначених підстав його
припинення.

Право на розірвання шлюбу ґрунтується
нормами статей 105-114 СК України.

Відповідно до статті 112 СК України, суд
постановляє рішення, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.
При прийнятті рішення, суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя.

Оцінивши в сукупності зібрані по
справі докази, суд приходить до
висновку, що подальше спільне життя і
збереження сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стало
неможливим, тому шлюб підлягає
розірванню.

Відповідно до статті 113 Сімейного
кодексу України, особа, яка змінила
своє прізвище у зв'язку з реєстрацією
шлюбу, має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка просить після розірвання
шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги в цій
частині також підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 12 вересня 1992 року
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Вишгородського району Київської
області, актовий запис № 113.

Після розірвання шлюбу позивачці
залишити прізвище «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя