Справа № 304/1299/14-ц Провадження №
6/304/61/2014 У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2014 року м. Перечин
Перечинський районний суд
Закарпатської області у складі:
головуючого - судді Ганька І. І.,
при секретарі - Соханич Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Перечинського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
Державний виконавець відділу ДВС
Перечинського РУЮ звернулася до суду з
поданням, у якому просить тимчасово
обмежити у праві виїзду за кордон
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1.
Мотивує його тим, що на примусовому
виконанні у відділі ДВС Перечинського
районного управління юстиції
знаходиться виконавче провадження №
ЭДРВП 14069012 по примусовому виконанню
виконавчого листа № 2-237/09, виданого 20
липня 2009 року Перечинським районним
судом Закарпатської області про
стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей, а саме доньки - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частини всіх
видів його доходів, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 23 червня 2009 року і до досягнення
найстаршою дитиною повноліття. Зі слів
боржника ОСОБА_1, який з'явився за
викликом до державного виконавця 06
листопада 2012 року встановлено, що він
не працевлаштований, а тому не сплачує
аліменти, майна на праві власності не
має. 14 червня 2012 року з метою
забезпечення виконання виконавчого
документу державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, яку направлено до
реєструючих установ. За весь період
перебування виконавчого документа на
примусовому виконанні у відділі ДВС
Перечинського РУЮ боржником ОСОБА_1
жодної суми аліментів не сплачено,
таким чином на даний час має
заборгованість в сумі 41 052,90 грн. Тому з
метою повного, всебічного та
своєчасного виконання рішення суду
просить подання задовольнити.
У судове засідання державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Перечинського
районного управління юстиції не
з'явилася, будучи належним чином
повідомленою про час та місце його
розгляду, однак у поданому поданні
просить розглянути таке у її
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Суд, дослідивши матеріали подання,
приходить до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що у
відділі ДВС Перечинського районного
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа № 2-237/09,
виданого 20 липня 2009 року Перечинським
районним судом Закарпатської області
про стягнення із ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, а саме доньки -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частини всіх
видів його доходів, але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 23 червня 2009 року і до досягнення
найстаршою дитиною повноліття.
Як вбачається з матеріалів подання
ОСОБА_1 за весь період перебування
виконавчого документа на примусовому
виконанні у відділі ДВС Перечинського
РУЮ аліментів на користь ОСОБА_2
взагалі не сплачував.
Згідно розрахунку заборгованості по
аліментам, складеного головним
державним виконавцем відділу ДВС
Перечинського РУЮ Вогар В.В.
заборгованість ОСОБА_1 станом на 01
червня 2014 року становить 41 052,90 грн.
Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
Закон України від 21 січня 1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
Відповідно до пункту 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзді боржника - фізичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.
Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.
Зі змісту наведених норм вбачається, що
тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника за межі України можливе лише
за умов саме ухилення боржника від
виконання зобов'язань покладених на
нього за рішенням суду або Законом
України «Про виконавче провадження».
Обов'язок доказування факту ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
покладається в даному випаду на
державного виконавця, який звертається
до суду із відповідним поданням.
Отже, сама по собі заборгованість за
виконуваним судовим рішенням не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання зобов'язання.
Як вбачається з матеріалів подання,
державним виконавцем 14 червня та 26
жовтня 2012 року було надіслано запити до
реєструючих установ з метою виявлення
майна боржника. Однак, доказів
існування чи відсутності майна у
боржника ОСОБА_1 державним виконавцем
до подання не приєднано, а наявна в
матеріалах інформація з РКП «БТІ»
датована ще 2009 роком та охоплює лише
період з 2003 року по дату її надання (а. с.
Крім цього, як вбачається з акту
державного виконавця від 18 грудня 2012
року, зі слів стягувачки ОСОБА_2
встановлено, що боржник не
працевлаштований, майно на праві
приватної власності, на яке може бути
звернено стягнення відсутнє, дітям не
допомагає, однак деколи допомагає їй по
господарству (а. с. 14).
Крім цього, в матеріалах подання не
наведено будь-яких належних доказів
про ухилення боржника від виконання
зобов'язань, зокрема, ненадання ним у
строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, про рахунки в
банках чи інших фінансових установах,
чи своєчасної неявки за викликом
державного виконавця тощо.
Також у матеріалах подання відсутні
достатні докази використання
державним виконавцем передбачених
законом інструментів і повноважень для
стягнення боргу без обмеження свободи
пересування боржника, що є додатковим
заходом забезпечення виконання
судового рішення, якщо загальновживані
заходи стягнення є недостатніми,
вичерпані тощо. Таке обмеження не
повинно застосовуватися, якщо не є
вкрай необхідним і обґрунтованим.
За таких обставин, суд вважає, що
державним виконавцем не наведено
достатніх обґрунтувань того, чи дійсно
боржник свідомо не виконує належні до
виконання зобов'язання, чи у нього є на
це об'єктивні причини, а тому подання є
передчасним, у зв'язку з чим до
задоволення не підлягає.
Керуючись Законом України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», Законом України
«Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК
У задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Перечинського
районного управління юстиції про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України -
Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в п'ятиденний строк
з дня проголошення ухвали. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуючий: Ганько І. І.