Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4595/14р.
Головуючий у 1-й інстанції
Суддя-доповідач Спас О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова
О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко
Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Костянтинівського
міжрайонного прокурора Донецької
області в інтересах держави в особі
Костянтинівської міської ради
Донецької області

на рішення Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 січня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
виконавчого комітету Костянтинівської
міської ради Донецької області про
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до виконавчого комітету
Костянтинівської міської ради
Донецької області, про визнання права
власності на нерухоме майно за
набувальною давністю.

В позові зазначала, що їй належить на
праві приватної власності будинок
АДРЕСА_1, в якому вона проживала з 2000
року. Її будинок знаходиться
по-сусідству з будинком АДРЕСА_2 та
впродовж 13 років вона користувалась
обома приміщеннями, обробляла земельну
ділянку та здійснювала ремонт,
доглядала за колишнім власником.
Зазначений будинок належав ОСОБА_4,
який помер у січні 2003 року. Спадкоємці
за оформленням спадщини не звертались
та впродовж всіх цих років не
цікавились долею майна. З 2000 року вона
фактично вступила у право володіння
будинком, доглядала за будинком та
господарськими спорудами, який
розташований за адресою АДРЕСА_2 в м.
Костянтинівка Донецька область. При
цьому відкрито, безперервно володіла
ним, проводила ремонтні роботи,
сплачувала податки та комунальні
послуги, користувалася присадибною
ділянкою. На даний час в будинку
необхідно робити капітальний ремонт,
який потребує великих матеріальних
затрат.

Посилаючись на викладені обставини,
просила суд визнати за нею право
власності за набувальною давністю на
будинок АДРЕСА_2

Рішенням Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 січня 2014 року позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_3 право власності за
набувальною давністю на АДРЕСА_2
м.Костянтинівка, Донецької області.

Не погоджуючись з рішенням суду,
Костянтинівський міжрайонний прокурор
Донецької області в інтересах держави
в особі Костянтинівської міської ради
Донецької області подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
незаконність, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справ, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволені позовних вимог
відмовити.

Відповідно до розпорядження ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну
територіальної підсудності судових
справ у відповідності до Закону
України «Про здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції», підсудність даної справи
визначено апеляційному суду
Запорізької області.

В засідання апеляційного суду сторони,
будучи належно та своєчасно
повідомленими про час та місце
судового засідання, що підтверджується
наявними в справі рекомендованими
поштовими повідомленнями про вручення
судових повісток про виклик, не
з'явилися. З клопотаннями про
відкладення судового засідання з
повідомленням про поважність причин
неявки до апеляційного суду не
звернулися. Судова колегія ухвалила
про можливість розглядати справу за
відсутності сторін.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

На підставі п.п.2,3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення. Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права. Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
розглядаючи справу, суд першої
інстанції не додержав вимог ст. 213 ЦПК
України щодо законності та
обґрунтованості рішення суду.
Процесуальний закон визнає, що рішення
є законним, якщо суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Не відповідає оскаржуване рішення і
вимогам ст. ст. 214, 215 ЦПК України,
оскільки в ньому не вирішене питання
щодо наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин і яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції послався на визнання позову
відповідачем.

Суд не взяв до уваги положення ч. 4 ст. 174
ЦПК України, за якими у разі визнання
відповідачем позову суд тільки за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини.

Позивачці належить на праві приватної
власності будинок АДРЕСА_1 у м.
Костянтинівка Донецької області.

З 2000р. вона володіє сусіднім будинком
по АДРЕСА_2 у м. Костянтинівка Донецької
області, власник якого помер у 2003р.

В обґрунтування своїх висновків суд
першої інстанції послався на ст. 344 ЦК
України.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України,
обставинами, які мають значення для
справи та які повинен довести саме
позивач (ч. 1 ст. 60 ЦПК України), є:
законний об'єкт володіння,
добросовісність володіння,
відкритість володіння, давність
володіння та його безперервність
(строк володіння).

Зокрема, володілець за давністю є
незаконним володільцем, про що
зазначено в ч. 1 ст. 344 ЦК України (особа
заволоділа чужим майном). Право
власності на стороні володільця за
давністю виникає поза волею та
незалежно від волі колишнього
власника. При цьому добросовісне
володіння означає, що особа не знала і
не повинна була знати, що володіє річчю
незаконно.

Позов про право власності за давністю
володіння не може пред'явити законний
володілець або особа, яка володіє
майном за волею власника і завжди
знала, хто є її власником.

Тобто, виключено набуття права
власності на майно, яке знаходиться у
володінні власника і ніколи не
вибувало з його володіння.

Наведені положення закону суд,
ухвалюючи рішення, залишив поза увагою
та враховуючи, що спірне майно постійно
перебувало у володінні власника майна,
а позивачка з його згоди користувалася
цим майном до смерті власника у 2003р., а
після його смерті свідомо
користувалася майном, знаючи, що
володіє ним незаконно.

Помилковим є застосування до спірних
правовідносин ст. 344 ЦК України та не
відповідає цій нормі матеріального
права задоволення позову за
відсутності на те підстав, визначених
законом як обов'язкових.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє
підтвердження під час розгляду справи
апеляційним судом.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд вбачає, що
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, не врахував, що обставини на
підтвердження позову позивачем
доведені не були. Висновки суду не
відповідають обставинам справи та
зроблені з порушенням вищевказаних
норм процесуального і матеріального
права, а тому наявні підстави для
задоволення апеляційної скарги та
ухвалення нового рішення в справі про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Костянтинівського
міжрайонного прокурора Донецької
області в інтересах держави в особі
Костянтинівської міської ради
Донецької області задовольнити.

Рішення Костянтинівського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 січня 2014 року у цій справі
скасувати та ухвалити нове рішення
наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
виконавчого комітету Костянтинівської
міської ради Донецької області про
визнання права власності на нерухоме
майно за набувальною давністю
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: