Справа №442/2190/14-ц
Провадження №2/442/1035/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2014 року

Дрогобицький міськрайонний суд
Львівської області в складі:

головуючого - судді Гарасимків Л.І.

про секретарі - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дрогобичі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Кооперативу «Електроніка» про
визнання недійсним установчих
документів,-

в с
т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до Кооперативу «Електроніка»
про визнання недійсним установчих
документів.

В обґрунтування позову
посилається на те, що 05 листопада 1993
року було зареєстровано кооператив
«Електроніка». Процедура державної
реєстрації юридичних осіб у той період
здійснювалось на підставі Закону
України «Про підприємництво» від 07
лютого 1991 року N 698-ХП та Закону України
«Про підприємництва в України».
Відповідно до ст.8 Закону України «Про
підприємництва» (в редакції Закону
України від 15.10.92р. N2697-ХП) державна
реєстрація суб'єктів підприємницької
діяльності проводиться у виконавчому
комітеті міської, районної в місті Ради
народних депутатів або в районній,
районній міст Києва і Севастополя
державній адміністрації за місцем
діяльності або проживання, якщо інше не
передбачено законодавчими актами
України. Для державної реєстрації
підприємництва до виконавчого
комітету відповідної Ради народних
депутатів подаються, зокрема, такі
документи : рішення власника
(власників) майна або уповноваженого
ним (ними) органу. Якщо власників або
уповноваженні ними органів два і
більше, таким рішенням є установчий
договір і протокол установчих зборів,
статут, якщо це необхідно для
створюваної організаційної форми
підприємництва. Як вбачається із ст.9
Закону України «Про підприємництва в
Україні» від 27 березня 1991 року,
підприємство діє на підставі статуту.
Статут затверджується власником
(власниками) майна, а для державних
підприємств - власником майна за участю
трудового колективу. У статуті
підприємства визначаються власник та
найменування підприємства, його
місцезнаходження, предмет і цілі
діяльності, його органи управління,
порядок їх формування, компетенція та
повноваження трудового колективу і
його виборних органів, порядок
утворення майна підприємства, умови
реорганізації та припинення
діяльності підприємства. Спеціальним
нормативно - правовим актом, який
регулював питання створення,
діяльність кооперативів був Закон СРСР
«Про кооперацію в СРСР» від 26.05.1988 року,
який діяв до моменту прийняття Закону
України «Про кооперацію» у 2003 році.
Стаття 11 Закон СРСР «Про кооперацію в
СРСР» передбачає порядок створення
кооперативу та містить положення про
його статут. Так, відповідно до
вищенаведеної ст.11, кооператив
вважається створеним з моменту
реєстрації статуту, який є основним
документом, що регулює його діяльність.
Статут приймається загальними зборами
громадян, які бажають заснувати
кооператив. Чисельність членів
кооперативу не може бути меншою від
трьох чоловік. Статут кооперативу
підлягає реєстрації у виконавчому
комітеті районної, міської, районної в
місті Ради народних депутатів за
місцезнаходженням кооперативу (ч.2 ст.11
Чакон СРСР «Про кооперацію в СРСР») Із
аналізу Статуту кооперативу
«Електроніка» вбачається, що такий не
відповідає вимогам законодавства, не
містить необхідної інформації, а тому в
силу закону є недійсним. В самому
Статуті Кооперативу «Електроніка» не
зазначено ні розподіл доходів
(прибутку), ні її учасників, ні
власників, відповідальних осіб за
діяльність кооперативу. Також сам
статут не містить підписи власників
(засновників). В самому Статуті
Кооперативу «Електроніка» не
зазначено ні розподіл доходів
(прибутку), ні її учасників, ні
власників, відповідальних осіб за
діяльність кооперативу. Також сам
статут не містить підписи власників
(засновників). Щодо установчого
договору, то необхідно зазначити, що
під час реєстрації кооперативу у 1993,
установчий договір, всупереч нормам
законодавства, не подавався для
державного реєстратора, такого взагалі
не існувало на момент реєстрації
кооперативу. Такий з'явився лише 26
березня 2001 року, був підписаний
учасниками, але не був поданий до
державного реєстратора для здійснення
його реєстрації. Тому вважає, що такий
установчий договір не відповідає
вимогам законодавства, не був
зареєстрований в установленому
порядку, такого немає ні у нотаріуса, ні
у державного реєстратора, а тому є
недійсним. Відповідно до Цивільного
кодексу Української PCP від 18.07.1963 року,
юридична особа діє на підставі статуту
(положення) або установчого договору та
статуту, або тільки установчого
договору. У випадках, передбачених
законом, юридичні особи, які не є
комерційними організаціями, можуть
діяти на підставі загального положення
про організації зазначеного виду.
Установчий договір юридичної особи
укладається, тобто є угодою власників
підприємства, а статут затверджується
власником (власниками) майна, а для
державних підприємств - власником
майна за участю трудового колективу.
Державний нотаріус, службова особа
виконавчого комітету міської,
селищної, сільської Ради народних
депутатів вчиняє нотаріальні дії,
засвідчуючи справжність підпису, не
посвідчують фактів, викладених у
документі, а лише підтверджують, що
підпис зроблений певною особою. Про
відсутність первинного установчого
договору в матеріалах реєстраційної
справи та у нотаріуса він дізнався
нещодавно, випадково, оскільки з 2009
року є у складі засновників, успадкував
частку від свого батька, який був
засновником кооперативу. Враховуючи
те, що під час державної реєстрації
кооперативу ще у 1993 році були допущені
грубі порушення законодавства, такі
порушення не були усунуті, потягли за
собою негативні наслідки для
кооперативу, втратою його майна, тому
така ситуація напряму зачіпає його
права, як теперішнього засновника
кооперативу. Також повідомляє, що 29.05.2009
року був зареєстрований новий
установчий договір, в якому є чіткий
розподіл часток, підписи на якому були
посвідчені у нотаріуса, нотаріус
перевірив правоздатність та
дієздатність кожного окремого
підписанта, копія такого зберігається
у нотаріуса, інша копія була надана для
державної реєстрації. А відтак просить
визнати недійсним установчого
договору кооперативу «Електроніка»
від 26.03.2001р. та визнати недійним статут
кооперативу «Електроніка»,
зареєстрований представником
Президента України в Дрогобицькому
районі Б.І. Петрущак, розпорядження №213
від 24.05.1993року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1
не з»явився, однак від нього надійшла
заява, в якій просить слухати справу у
його відсутності, заявлені позовні
вимоги підтримує повність та просить
їх задоволити.

Представник відповідача -
представник кооперативу «Електроніка»
в судове засідання не з»явився, однак
від нього поступило клопотання, в якому
просять справу розглядати без участі
представника виробничого кооперативу
«Електроніка», відносно задоволення
позовних вимог не заперечують, а тому
суд розглянув справу у відсутності
представника відповідача на підставі
наявних доказів по справі.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позов слід задоволити,
виходячи з наступного.

Як вбачається із листа №7 від
16.02.2011р., виданого Дрогобицькою
районною державною адміністрацією
Львівської області, вбачається, що за
період з 24.04.1993р. до 01.07.2004р. від
кооперативу «Електроніка» документів
щодо проведення державної реєстрації
змін не надходило, державна реєстрація
даного установчого договору від
26.03.2001р. Дрогобицькою
райдержадміністрацією не проводилося.

Як вбачається із копії статуту
Виробничого кооперативу
«Електроніка», його затверджено
зборами членів виробничого
кооперативу «Електроніка» протоколом
№2 від 22.01.2009р. та зареєстровано зміни
Дрогобицькою районною державною
адміністрацією 29.05.2009р., реєстраційний
номер 1000650.

Як вбачається із копії свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_1 від 19.02.2009р.,
виданого Відділом реєстрації актів
цивільного стану Ленінського
районного управління юстиції у
м.Донецьку, Донецької області, ОСОБА_4
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в Книзі
реєстрації смертей зроблено запис за
№185.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.61 ЦПК
України обставини, визнані сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Як вбачається із матеріалів справи,
05 листопада 1993 року було зареєстровано
кооператив «Електроніка».

Як вбачається із ст.9 Закону України
«Про підприємництва в Україні» від 27
березня 1991 року, підприємство діє на
підставі статуту. Статут
затверджується власником (власниками)
майна, а для державних підприємств -
власником майна за участю трудового
колективу. У статуті підприємства
визначаються власник та найменування
підприємства, його місцезнаходження,
предмет і цілі діяльності, його органи
управління, порядок їх формування,
компетенція та повноваження трудового
колективу і його виборних органів,
порядок утворення майна підприємства,
умови реорганізації та припинення
діяльності підприємства.

Крім того, судом взято до уваги той
факт, що під час реєстрації кооперативу
«Електроніка» (1993р.) установчий договір
не подавався для державного
реєстратора, а відтак не був
зареєстрований в установленому
порядку, тому є недійсним. Відповідно
до Цивільного кодексу Української PCP
від 18.07.1963 року, юридична особа діє на
підставі статуту (положення) або
установчого договору та статуту, або
тільки установчого договору. У
випадках, передбачених законом,
юридичні особи, які не є комерційними
організаціями, можуть діяти на
підставі загального положення про
організації зазначеного виду. Слід
зазначити, що установчий договір
юридичної особи укладається, тобто є
угодою власників підприємства, а
статут затверджується власником
(власниками) майна, а для державних
підприємств - власником майна за участю
трудового колективу. Державний
нотаріус, службова особа виконавчого
комітету міської, селищної, сільської
Ради народних депутатів вчиняє
нотаріальні дії, засвідчуючи
справжність підпису, не посвідчують
фактів, викладених у документі, а лише
підтверджують, що підпис зроблений
певною особою, зокрема слід зазначити,
що 29.05.2009 року був зареєстрований новий
установчий договір, в якому є чіткий
розподіл часток, підписи сторін,
посвідчені нотаріально, перевірено
правоздатність та дієздатність
кожного окремого підписанта,тощо.

Відповідно до ст.41 Цивільного
кодексу Української PCP від 18.07.1963 року,
угодами визнаються дії громадян і
організацій, спрямовані на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав або обов'язків.

Недійсною є та угода, що не
відповідає вимогам закону, в тому числі
ущемлює особисті або майнові права
неповнолітніх дітей (ст. 48 Цивільного
кодексу Української PCP від 18.07.1963 року).

Крім того слід врахувати, що суд
може визнати установчі документи
недійсними, якщо на момент розгляду
справи установчі документи не
відповідають вимогам законодавства;
порушення, допущені при прийнятті та
затвердженні установчих документів, не
можуть бути усунуті та відповідні
положення установчих документів
порушують права та законні інтереси
позивачів, тощо.

В судовому засіданні було
досліджено та обставина, що у статуті
підприємства визначаються власник та
найменування підприємства, його
місцезнаходження, предмет і мета
діяльності, його органи управління,
порядок їх формування, компетенція та
повноваження трудового колективу і
його виборних органів, порядок
утворення майна підприємства, умови
реорганізації і припинення діяльності
підприємства, у найменуванні
підприємства зазначаються його назва
(завод, фабрика, майстерня тощо) і вид
(індивідуальне, сімейне, приватне,
колективне, державне) тощо, до статуту
можуть включатися положення, пов'язані
з особливостями діяльності
підприємства: про трудові відносини, що
виникають на підставі членства; про
повноваження, порядок створення та
структуру ради підприємства; про знаки
для товарів і послуг тощо, а оскільки
29.05.2009р. було зареєстровано статут
Виробничого кооперативу
«Електроніка», затверджений
загальними зборами членів виробничого
кооперативу «Електроніка» (протокол №2
від 22.01.2009р.) та новий установчий
договір, який відповідає всім вимогам
чинного законодавства, а відтак
оскільки підставами для визнання
актів, зокрема статуту, недійсними є
невідповідність їх вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
(затвердив) цей акт та обов'язковою
умовою визнання акта недійсним є
порушення у зв'язку з його прийняттям
прав та законних інтересів позивача,
відтак суд, з»ясувавши докази, які
підтверджують зазначені факти, дійшов
до висновку, що їх достатньо, а тому
заявлені позовні вимоги слід
задоволити та визнати недійсним
установчий договір кооперативу
«Електроніка» від 26.03.2001р. та статут
кооперативу «Електроніка»,
зареєстрований представником
Президента України в Дрогобицькому
районі Б.І. Петрущак, розпорядження №213
від 24.05.1993р.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК
України, ст. ст.41,47,48 ЦК Української РСР,
суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати недійсним установчий
договір кооперативу «Електроніка» від
26.03.2001року.

Визнати недійсним статут
кооперативу «Електроніка»,
зареєстрований представником
Президента України в Дрогобицькому
районі Б.І. Петрущак, розпорядження №213
від 24.05.1993р.

Рішення може бути оскаржено в
судову палату по цивільних справах
Львівського апеляційного суду через
Дрогобицький міськрайонний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя

Гарасимків Л.І.