Провадження № 2/369/661/14
У Х В А Л А

іменем україни

14 січня 2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Рябець А.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні заяву
представника позивача Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» про
забезпечення позову,

В С Т А
Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться справа
за позовом Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Представник позивача ПАТ «ВТБ Банк»
подав до суду заяву про забезпечення
позову, посилаючись на те, що
відповідач ОСОБА_2 має заборгованість
перед ПАТ «ВТБ Банк» у розмірі 9 722 676,53
грн. і вказана сума заборгованості
виникла на підставі укладеного між
банком та ОСОБА_2 договором поруки.

Направлена 08 жовтня 2013 року вимога
банком ОСОБА_2 про погашення
заборгованості залишена відповідачем
без задоволення.

У зв'язку з цим бездіяльність ОСОБА_2
стосовно виконання взятих на себе
зобов'язань дає підстави вважати, що
невжиття заходів забезпечення позову
може призвести до відчуження ОСОБА_2
належного йому на праві власності
майна, що зробить неможливим виконання
рішення суду.

На даний час банку стало відомо, що
ОСОБА_2 належать частки у статутному
фонді юридичних осіб: Товариство з
обмеженою відповідальністю «Компанія
Укравтопром», розмір внеску до
статутного фонду - 2 776 200,35 грн.;
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Віді Термінал»,
розмір внеску до статутного фонду - 1 220
000,0 грн.; Товариство з обмеженою
відповідальністю «Українська
торгово-промислова компанія», розмір
внеску до статутного фонду - 9 000 000,00 грн.

За відсутності на даний час інформації
щодо іншого майна у власності
відповідача ОСОБА_2 банк для захисту
своїх інтересів просив забезпечити
позов шляхом накладення арешту на
частки ОСОБА_2, належних йому на праві
власності у статутних фондах
вищевказаних юридичних осіб.

Враховуючи викладене, представник
позивача ПАТ «ВТБ Банк» просив
накласти арешт та заборонити вносити
будь-які зміни до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців стосовно переходу
(перереєстрації) прав власності на
майно, що належить ОСОБА_2, а саме:
частку в статутному капіталі
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія
Укравтопром», розмір внеску до
статутного фонду складає 2 776 200,35 грн.;
частку в статутному капіталі
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Віді Термінал»,
розмір внеску до статутного фонду
становить 1 220 000 грн.; частку в
статутному капіталі Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська торгово-промислова
компанія», розмір внеску до статутного
фонду становить 9 000 000,00 грн..

В судовому засіданні представник
позивача ПАТ «ВТБ Банк» підтримав
заяву та просив її задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що заява про
забезпечення позову не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК
України у заяві про забезпечення
позову повинні бути зазначені причини,
у зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов, вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності, інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК
України, забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК
України види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Згідно роз'яснень п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Відповідно до вимог вищевказаної
постанови Пленуму Верховного Суду
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи після відкриття
провадження у ній (за винятком випадку,
передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України),
якщо невжиття заходів забезпечення
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Однак, зважаючи на зміст позовних вимог
і вимог заяви про забезпечення позову,
суд дійшов висновку, що заявлена
позивачем вимога про накладення арешту
на частки, які належать відповідачу
ОСОБА_2 в статутних капіталах
вищевказаних товариств, не є
співмірною із заявленими позовними
вимогами, оскільки частки в статутних
капіталах товариств перевищують
розмір заявлених банком позовних
вимог.

Крім того, позивачем не надано належних
доказів в обґрунтування заяви про
забезпечення позову. Так, до поданої
суду заяви про забезпечення позову
представником позивача ПАТ«ВТБ Банк»
були надані копії витягів з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців стосовно
вищевказаних товариств, які засвідчені
представником банку, однак в даному
випадку банк не є уповноваженою особою,
яка має право засвідчувати вказані
документи.

У зв'язку з вищевикладеним у
задоволенні заяви представника
позивача ПАТ«ВТБ Банк» про
забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України,
суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника
позивача Публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» про забезпечення
позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня винесення ухвали
апеляційної скарги.

Суддя Л. М. Ковальчук