Справа № 127/4308/14-ц Провадження №
22-ц/772/3122/2014Головуючий в суді першої
інстанції Романчук Р. В.Категорія 50
Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука
В.В.

суддів:
Медвецького С.К., Чуприни В.О.,

при секретарі:
Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 на заочне рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 08.04.2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

в с т а н о в и л а :

В березні 2014 року позивач звернулася в
суд із зазначеним позовом, посилаючись
на те, що вона із відповідачем
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який було розірвано і від спільного
життя мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка на даний час навчається у
Державному професійно-технічному
навчальному закладі «Вінницьке
міжрегіональне вище професійне
училище» на денній формі навчання,
терміном до 30.06.2014 року. Для підтримання
нормальної життєдіяльності, дочка
потребує матеріальної допомоги, яку
відповідач не надає, хоча має
можливість її надавати, а тому, з
урахуванням того, що відповідач
офіційно не працює, просила стягувати з
останнього аліменти на утримання дочки
в твердій грошовій сумі в розмірі 700
грн. на період її навчання до 30.06.2014
року.

Заочним рішенням Вінницького міського
суду Вінницької області від 08.04.2014 року
позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 щомісячно аліменти
на утримання повнолітньої дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій
сумі 700 грн., починаючи з 05.03.2014 року і до
припинення навчання, але не довше, ніж
до досягнення нею двадцяти трьох років.

Виконання рішення в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць допущено до негайного
виконання.

Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 02.10.2014 року
заяву представника ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення суду від 08.04.2014 року
залишено без задоволення.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, представник ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду змінити та визначити
аліменти у розмірі 300 грн., при цьому
зроблено посилання на неповноту
з`ясування судом обставин, що мають
значення для справи.

В судовому засіданні представники
ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали з
посиланням на викладені в ній
обставини.

ОСОБА_3 та її представник в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечували,
вказавши на її безпідставність та
законність і обґрунтованість рішення
суду.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
зміні з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Задовольняючи позов, районний суд
виходив з того, що батьки зобов'язані
утримувати своїх повнолітніх дочку,
сина, якщо вони продовжують навчання і
у зв'язку з цим потребують матеріальної
допомоги і що в даному випадку
стягнення з відповідача аліментів в
розмірі 700 грн. буде відповідати
інтересам дитини та не буде порушувати
інтересів сторін, при цьому аліменти
стягнуто на період до припинення
навчання, але не довше, ніж до
досягнення нею двадцяти трьох років.

Проте повністю погодитись з таким
висновком районного суду не можна,
оскільки висновки суду не в повній мірі
відповідають обставинам справи і у
зв'язку з цим рішення суду підлягає
зміні з ухваленням нового рішення.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі, який розірвано
і від спільного життя мають дочку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Звернувшись в суд з позовом, ОСОБА_3
заявлено вимогу про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
повнолітньої дочки, яка на даний час
навчається на денній формі навчання в
Державному професійно-технічному
навчальному закладі «Вінницьке
міжрегіональне вище професійне
училище», що підтверджується довідкою
№054 від 19.02.2014 року, при цьому вимога
обґрунтовується потребою доньки в
матеріальній допомозі для придбання
продуктів харчування, одягу,
підручників, тощо.

Крім того, із повідомлення Центру
первинної медико-санітарної допомоги
№3 від 11.03.2014 рому №198 вбачається, що
ОСОБА_4 у період з 1998 року по 2013 рік
неодноразово зверталась за медичною
допомогою і їй було встановлено
відповідні діагнози.

Статтею 182 Сімейного Кодексу України
передбачено, що при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 Сімейного
Кодексу України якщо повнолітні дочка,
син продовжують навчання і у зв'язку з
цим потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного Кодексу
України суд визначає розмір аліментів
на повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у ст.
182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїм дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

З матеріалів справи видно, що
відповідач офіційно не працює і має
нерегулярний, мінливий дохід,
аліментів на утримання інших дітей не
сплачує, при цьому відсутні докази, які
б свідчили, що ОСОБА_2 не може надавати
матеріальну допомогу повнолітній
дочці, яка продовжує навчання.

Визначаючи розмір аліментів, судом
першої інстанції враховано положення
ст. 200 Сімейного Кодексу України щодо
можливості та обсягу надання утримання
другим з батьків, а також обсяг потреб
повнолітньої дитини.

Посилання відповідача на те, що на його
утриманні перебувають непрацездатні
батьки, є безпідставним, оскільки
надані довідки свідчать про те, що
відповідач з батьками не проживає,
останні перебувають на обліку у
пенсійному фонді та отримують пенсію
за віком, а також перебувають на
диспансерному обліку у лікаря.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно визначивши
правові взаємовідносини сторін та
правильно визначивши розмір аліментів
у твердій грошовій сумі в розмірі 700
грн., не конкретизував період стягнення
аліментів, зазначивши його до
припинення навчання, але не довше, ніж
до досягнення дитиною двадцяти трьох
років, тоді як в позові було чітко
зазначено вимогу про стягнення
аліментів до 30.06.2014 року та
обґрунтовано дану вимогу навчанням
дитини у Державному
професійно-технічному навчальному
закладі «Вінницьке міжрегіональне
вище професійне училище».

Внаслідок того, що період стягнення
аліментів не був конкретизований,
заборгованість по ним продовжує
нараховуватись і після припинення
навчання ОСОБА_4 у вищевказаному
навчальному закладі і крім того, згідно
довідки (а.с.104), остання з 01.09.2014 року
навчається у ВП «Вінницький факультет
менеджменту і бізнесу Київського
університету культури», тоді як
навчанням повнолітньої дитини у даному
закладі, позовні вимоги не
обґрунтовувались.

Таким чином, судова колегія вважає за
необхідне визначити період стягнення
аліментів в межах заявлених вимог, а
саме з 05.03.2014 року до 30.06.2014 року, тобто
на період навчання ОСОБА_4 у Державному
професійно-технічному навчальному
закладі «Вінницьке міжрегіональне
вище професійне училище», при цьому
розмір аліментів визначено з
урахуванням, передбачених ст. 182
Сімейного Кодексу України обставин.

Щодо стягнення з
відповідача судових витрат, які
понесені позивачем, то останні є
документально підтвердженими і
відповідно в цій частині рішення суду
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314,
316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- задовольнити частково.

Заочне рішення Вінницького міського
суду Вінницької області від 08.04.2014 року
- змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання повнолітньої
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі 700 грн., щомісячно, на
період навчання у Державному
професійно-технічному навчальному
закладі «Вінницьке міжрегіональне
вище професійне училище», починаючи з
05.03.2014 року до 30.06.2014 року.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
/підпис/ В.В.
Оніщук

Судді:
/підпис/ С.К.
Медвецький

/підпис/ В.О.
Чуприна

З оригіналом вірно: