Справа №173/2515/13-ц
Провадження №2/173/71/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання
Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ земельної ділянки, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмету спору: комунальне
підприємство «Верхньодніпровське
БТІ», Верхньодніпровська міська рада,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2 про поділ та встановлення меж
земельної ділянки. В обґрунтування
позовних вимог зазначено, що в 2008 році
на підставі договору купівлі-продаж
позивач придбав ? частину житлового
будинку по АДРЕСА_1 м.
Верхньодніпровськ Дніпропетровської
області. Власником другої половини
будинку є ОСОБА_2. З квітня 2011 року
позивач почав постійно мешкати в цьому
будинку та з'ясував, що відповідач за
його відсутності перенесла раніше
встановлену межу земельної ділянки. З
метою вирішення даного питання
запропонував відповідачу провести
розподіл домоволодіння, вивести свою
частку в окрему одиницю з присвоєнням
окремої адреси та розділити земельну
ділянку. Відповідач категорично не
бажає добровільно розділити земельну
ділянку. У зв'язку з чим позивач просиву
суд розділити земельну ділянку та
встановити її межі.

В судовому засіданні позивач
позов підтримав, просив суд
задовольнити заявлені позовні вимоги.
Також позивач зауважив, що
погоджується на те, щоб розподіл
земельної ділянки відбувся по
фактичному користуванню, проте
відповідач все одно не погоджується
розділити земельну ділянку.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнала, суду пояснила, що
проти розподілу земельної ділянки
заперечує. Вважає, що межа яка існує
зараз між земельними ділянками існує
більше 30 років, а тому не може бути
змінена.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, КП «Верхньодніпровське
БТІ», в судовому засіданні підтвердила,
що згідно з інвентарною справою
земельна ділянка, на якій розташовано
будинок по АДРЕСА_1 в
м.Верхньодніпровськ не приватизована
та знаходиться у співвласників будинку
в користуванні без розподілу та без
встановлення меж. Також представник
третьої особи пояснила, що КП
«Верхьодніпровське БТІ» було зроблено
висновок щодо технічної можливості
виділу в натурі частки з об'єкта
нерухомого майна та було зафіксовано
площі земельних ділянок ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, які знаходяться в їх фактичному
користуванні.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору, Верхньодніпровської
міської ради, в судовому засіданні
проти задоволення позовних вимог
позивача не заперечував, підтвердив
суду, що позивач та міська рада
намагалися в досудовому порядку
вирішити питання про розподіл
земельної ділянки, проте відповідач
категорично не бажає навіть розмовляти
на цю тему.

Суд, вислухавши пояснення осіб,
які брали участь у справі, дослідивши
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності, приходить до наступних
висновків.

Судом встановлені такі обставини
та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 4 червня 2008 року є
власником ? частки жилого будинку по
АДРЕСА_1, м. Верхньодніпровськ
Дніпропетровської області (а.с.6-8).
Власником другої половини будинку є
ОСОБА_2.

Відповідно до інвентарної справи
на жилий будинок по АДРЕСА_1 м.
Верхньодніпровськ на підставі
договору про право будівництва будинку
та безстрокового користування
земельною ділянкою від 14 вересня 1953
року було виділено земельну ділянку 800
кв.м. (а.с.48-49). Складено акт відводу
земельної ділянки (а.с.50). В подальшому
неодноразово змінювались власники
житлового будинку, проте земельна
ділянка не була розділена та не була
приватизована власниками будинку. Отже
на час розгляду справи судом
користувачами земельної ділянки по
АДРЕСА_1 в м. Верхньодніпровськ є ОСОБА_1
та ОСОБА_2.

ОСОБА_1, як власник житлового
будинку, до якого на підставі договору
купівлі-продажу перейшло право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовано будинок, вирішив
реалізувати своє право на виділення
його частини в окрему одиницю та
розподіл земельної ділянки.

З цією метою позивач звернувся до
Верхньодніпровської міської ради та КП
«Верхньодніпровське БТІ». 24 травня 2013
року було проведено засідання
постійної депутатської комісії по
земельним питанням, на якому
встановлено, що ОСОБА_2 відмовляє у
доступі працівнику БТІ на свою
територію з метою проведення вимірів
земельної ділянки, категорично
заперечує проводити поділ ділянки та
відмовляється від підпису
узгоджувальних документів. Також
комісією встановлено, що фактично
земельна ділянка була розділена між
колишніми власниками, проте офіційних
рішень про поділ ділянки
Верхньодніпровською міською радою не
приймалось (а.с.20). У зв'язку з
недосягненням згоди між
співвласниками будинку, позивачу було
роз'яснено право звернутися до суду для
вирішення цього питання (а.с.19).

Згідно з висновком
КП»Верхньодніпровське БТІ» від 5 липня
2013 року за технічним показниками ?
частина будинку по АДРЕСА_1 в м.
Верхньодніпровськ, яка належить
ОСОБА_1, є відокремленою, має окремий
вихід і може бути виділена в натурі
(а.с.17).

Згідно зі ст. 88 Земельного кодексу
України, положення якої
розповсюджуються також на
правовідносини, які виникають у
співвласників житлового будинку, який
розташований на земельній ділянці, яка
знаходилася в їх користуванні до її
приватизації або за договором оренди,
користування земельною ділянкою
здійснюється за згодою всіх
співвласників, а у разі недосягнення
згоди - у судовому порядку.

Відповідно до 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року № 7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» у справах
за позовом учасників спільної
власності на землю про встановлення
порядку володіння й користування
спільною земельною ділянкою, на якій
розташовані належні їм жилий будинок,
господарські будівлі та споруди, суд
з'ясовує і враховує можливість
нормального користування будинком і
здійснення догляду за ним,
розташування господарських будівель,
споруд, необхідність зведення
будівель, розташування
плодово-ягідних насаджень
співвласників, можливість проходу з
вулиці на подвір'я тощо. Враховуються
також вимоги санітарних правил і
правил протипожежної безпеки.

Оскільки ОСОБА_1 погоджується на
визначення порядку користування
земельної ділянки по фактичному
користуванню, а ОСОБА_2 не оспорює межі
земельних ділянок, які існують на час
розгляду справи, проте не дає на це
своєї згоди без будь-яких пояснень
такої відмови, суд вважає за можливе
встановити порядок користування
земельною ділянкою, яка знаходиться в
спільному користуванні ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 по фактичному користуванню, а
саме в розмірах та межах, які були
зафіксовано КП «Верхньодніпровське
БТІ» під час складання висновку щодо
технічної можливості виділу в натурі
частки з об'єкта нерухомого майна, а
саме: 484 кв.м. - ОСОБА_2 та 472 кв. м. - ОСОБА_1.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість вимог позивача, а
тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 88, 158 Земельного
кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
земельної ділянки - задовольнити.

Розділити земельну ділянку по АДРЕСА_1
м. Верхньодніпровськ
Дніпропетровської області, виділивши в
користування ОСОБА_1 земельну ділянку
площею 472 кв.м. та ОСОБА_2 - земельну
ділянку площею 484 кв.м., встановивши
межі земельних ділянок по фактичному
користуванню.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, проте не були присутні під час
проголошення рішення суду, мають право
оскаржити його протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко