СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2-н/759/729/14
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви

07 серпня 2014 року суддя
Святошинського районного суду м. Києва
Заєць Т.О., розглянувши матеріали
справи за заявою Комунального
підприємства «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м. Києва» про
видачу судового наказу про примусове
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

17.07.2014 року КП «ДУОЖФ в Святошинському
районі м. Києва» звернулося з заявою
про видачу судового наказу про
примусове стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 в
розмірі 2 572,35 грн. та витрати по сплаті
судового збору в розмірі 121,80 грн. В
обґрунтування вимог заяви посилається
на те, що ОСОБА_2 є власником квартири
АДРЕСА_1. В даному приміщенні
зареєстровані, проживають та
користуються житлово - комунальними
послугами ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 Між заявником та боржником
встановились фактичні договірні
відносини з приводу надання
житлово-комунальних послуг на підставі
відкритого особового рахунку. Протягом
тривалого часу боржник не оплачує
житлово-комунальних послуг, у зв'язку з
чим за період з 01.11.2013 по 31.05.2014 року
утворилась заборгованість в розмірі 2
572,35 грн. Справу передано судді 21.07.2014
року.

Розглянувши матеріали заяви, у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу необхідно відмовити на підставі
наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 98 ЦПК України,
у заяві повинно бути зазначено вимоги
заявника і обставини, на яких вони
ґрунтуються.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011 р. № 14 «Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження» постановлено,
що наявність спору про право, яке є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед
заявником (кредитором); із доданих
документів вбачається пропуск
позовної давності. Така вимога може
бути вирішена тільки в позовному
провадженні.

Заявник просить стягнути
заборгованість за житлово - комунальні
послуги з ОСОБА_1, посилаючись на те, що
вона зареєстрована, проживає та
користується житлово- комунальними
послугами. Проте, як вбачається з
довідки з місця проживання сім'ї та
реєстрації, форми №3, у житловому
приміщенні зареєстровані також і інші
особи. Відповідно до договору
дарування квартири, власником
житлового приміщення є ОСОБА_6 При
цьому доказів того, що боржник є
власником квартири, матеріали справи
не містять. Також в матеріалах заяви
відсутній договір про надання
житлово-комунальних послуг, на
підставі якого повинні проводитися
нарахування та оплати послуг, тобто
відсутній документ, який підтверджує
право вимоги заявника.

На підставі вищевикладеного,
суд приходить до висновку про
відсутність права вимоги заявника щодо
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, а тому
заявлені вимоги можуть бути предметом
розгляду в порядку позовного
провадження, у зв'язку з чим у прийнятті
заяви про видачу судового наказу
необхідно відмовити.

Суддя відмовляє у прийнятті заяви
про видачу судового наказу, у разі якщо:
із заяви і поданих документів
вбачається спір про право (п. 2 с. 3 ст. 100
ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 96, 100, 101 ЦПК
України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті Комунального
підприємства «Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду в
Святошинському районі м. Києва» про
видачу судового наказу про примусове
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на ухвалу суду першої інстанції
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

СУДДЯ
Т.О. ЗАЄЦЬ