Провадження № 2/522/7357/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2014 року Приморський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта», ОСОБА_2 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до НАСК «Оранта», ОСОБА_2 та
просить стягнути солідарно з
відповідачів на його користь суму
матеріальної шкоди у розмірі 4 774, 57 грн.,
моральної шкоди у розмірі 5 000, 00 грн.,
витрати на правову допомогу у розмірі 4
000, 00 грн., а також суму судового збору у
розмірі 243, 60 грн.

При цьому позивач посилається те, що 27
вересня 2013 року о 15:00 год. ОСОБА_2,
керуючи автомобілем ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_4,
на перехресті вул. Єврейської -
Деволановський узвіз в м. Одесі, при
повороті ліворуч не вибав безпечну
дистанцію, внаслідок чого причепом
автомобіля скоїв зіткнення з
припаркованим автомобілем Nissan Primera, д/н
НОМЕР_5, що належить на праві власності
позивачу. В результаті ДТП автомобілю
позивача були заподіяні механічні
пошкодження.

Також ОСОБА_1 зазначає, що вина ОСОБА_2
підтверджується повідомленням про
дорожньо-транспортну пригоду зі схемою
ДТП від 27 вересня 2013 року
(європротоколом), в якому відповідач
поставив свій підпис.

Згідно ремонтної калькуляції №ВН2208СК
від 08 жовтня 2013 року складеної НАСК
«Оранта» вартість збитку завданого при
ДТП від 27 вересня 2013 року автомобілю
Nissan Primera, д/н НОМЕР_5 становить 4 774, 57 грн.
Оскільки автотранспортний засіб ВАЗ
21063 д/н НОМЕР_4, що належить ОСОБА_2, в
рамках дії Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» був застрахований НАСК
«Оранта», позивач просить стягнути
солідарно з відповідачів вищевказану
матеріальну шкоду.

Крім того, позивач зазначає, що
внаслідок пошкодження його автомобіля
він зазнав моральної шкоди, яку оцінює
в розмірі 5 000, 00 грн. За зверненням до
суду з дійсною позовною заявою позивач
поніс також витрати пов'язані з
наданням правової допомоги у розмірі 4
000, 00 грн., які також просить стягнути в
солідарному порядку з відповідачів.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, просив їх задовольнити, та
надав пояснення аналогічні обставинам
викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
визнав позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
відшкодування матеріальної шкоди у
вигляді франшизи за полісом № АС/5575628
від 17 липня 2013 року у розмірі 1 000, 00 грн.,
яка не відшкодовується страховиком
згідно умов договору страхування.

Представник відповідача НАСК «Оранта»
в судове засідання не з'явився, про час
та місце розгляду справи повідомлявся
належним чином. До суду надійшли
заперечення представника відповідача,
в яких зазначено, що компанія визнає
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 3 101, 98 грн., оскільки саме такий
розмір матеріальних збитків був
спричинений позивачу внаслідок ДТП від
27 вересня 2013 року з врахуванням
коефіцієнту фізичного зносу
автомобіля. В задоволенні позовних
вимог в частині відшкодування
моральної шкоди та витрат на правову
допомогу заперечує в повному обсязі,
оскільки такі витрати не підтверджені
жодними доказами. Представник
відповідача просить розглядати справу
за відсутності представника НАСК
«Оранта».

Дослідивши матеріали цивільної справи
у їх сукупності, прийнявши до уваги
докази, вислухавши думки сторін, повно
і всебічно з'ясувавши обставини справи,
суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1
такими, що підлягають задоволенню
частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27 вересня 2013 року
о 15:00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем
ВАЗ 21063 д/н НОМЕР_4, на перехресті вул.
Єврейської - Деволановський узвіз в м.
Одесі, при повороті ліворуч не вибрав
безпечну дистанцію, внаслідок чого
причепом автомобіля скоїв зіткнення з
припаркованим по вул. Єврейській
автомобілем Nissan Primera, д/н НОМЕР_5, що
належить на праві власності ОСОБА_1 В
результаті даного зіткнення
транспортний засіб позивача зазнав
механічних ушкоджень у вигляді
розбиття задньої правої фари,
деформації заднього лівого крила,
подряпин заднього бамперу та
деформації панелі фари, що
підтверджується відповідним
протоколом огляду транспортного
засобу від 01 жовтня 2013 року.

Сторони не викликали на місце ДТП
працівників ДАІ, однак склали
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду зі схемою ДТП від 27 вересня 2013
року (європротокол) згідно вимог ст. 17.5
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», в якому
відповідач визнав свою вину у вчиненні
правопорушення та поставив підпис.

Згідно примітки до ст. 124 КУпАП особа,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, звільняється від
адміністративної відповідальності за
порушення правил дорожнього руху, що
спричинило пошкодження транспортних
засобів, за умови, що учасники
дорожньо-транспортної пригоди
скористалися правом спільно скласти
повідомлення про цю пригоду відповідно
до Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Згідно дослідження ТОВ
«Гарант-Асістанс» № ВН2208СК-14.10/5 від 14
жовтня 2013 року розмір майнової шкоди,
завданої автомобілю Nissan Primera, д/н
НОМЕР_5, що належить на праві власності
позивачу, внаслідок ДТП від 27 вересня
2013 року складає 4 101, 98 грн., з
врахуванням коефіцієнту зносу
транспортного засобу.

Таким чином, у судовому засіданні
встановлений причинно-наслідковий
зв'язок між вищевказаною
дорожньо-транспортною пригодою та
механічними ушкодженнями,
спричиненими автомобілю позивача.

Також судом встановлено, що
автотранспортний засіб марки ВАЗ 21063
д/н НОМЕР_4, що належить ОСОБА_2, в рамках
дії Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» був
застрахований НАСК «Оранта», що
підтверджується страховим полісом №
АС/5575628 від 17 липня 2013 року.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
страхування» страховий випадок - подія,
передбачена договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ст. 20 Закону України «Про
страхування» страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

НАСК «Оранта» відповідні виплати щодо
відшкодування коштів за проведений
ремонт автомобіля у сумі 4 101, 98 грн. на
рахунок позивача так і не здійснило.

У відповідності з ч. 2, 5 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст.
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
зіткнення декількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується винною
особою, яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом,
якщо вона не доведе, що шкоду було
завдано внаслідок непереборної сили
або умислу потерпілого.

Вирішуючи питання про відшкодування
шкоди, завданої майну позивача в
результаті ДТП, та визначаючи розмір
такої шкоди, суд враховує положення ст.
1192 ЦК України, згідно з яким з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і тієї ж якості, полагодити
пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
таких збитків підлягає відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення втраченої речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України
збитками є витрати, яких особа зазнала
у зв 'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права.

Відповідно до п. 5 полісу № АС/5575628 від 17
липня 2013 року розмір франшизи, яка не
відшкодовується страховиком згідно
умов договору страхування, складає 1 000,
00 грн.

Тому суд вважає за можливе стягнути з
ОСОБА_2 на користь позивача суму
франшизи у вищевказаному розмірі. До
того ж, ОСОБА_2 у судовому засіданні
визнав позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
виплати вищевказаної суми франшизи.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за можливе стягнути з НАСК «Оранта» та
ОСОБА_2 в солідарному порядку на
користь позивача суму страхового
відшкодування у розмірі 3 101, 98 грн.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів в їх
сукупності.

Крім того, у судовому засіданні
доведено, що внаслідок звернення до
суду з позовом ОСОБА_1 поніс додаткові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 243, 60 грн., які відповідно до ч. 1
ст. 88 ЦПК України підлягають
солідарному стягненню з відповідачів.

Щодо стягнення моральної шкоди, то за п.
3 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р.
відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдані фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Всупереч вищевказаним нормам, у
позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди позивач не
зазначив, з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується. Тому, суд
вважає вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення на
його користь моральної шкоди
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не надав до суду договір про
надання юридичних послуг, що був
укладений з фахівцем у галузі права, а
також відповідні квитанції про сплату
коштів за юридичні послуги та
документи, що підтверджують наявність
у особи, з якою укладено договір,
відповідної освіти.

Таким чином, у судовому засіданні не
доведений факт понесення позивачем
витрат на правову допомогу розмірі 4 000,
00 грн. Тому в цій частині позовні вимоги
ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів.

Після всебічного, повного дослідження
й оцінки наявних матеріалів та
обставин цивільної справи суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню
частково.

Керуючись ст. ст. 8, 20 Закону України
«Про страхування», ст. 1 ЗУ «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах», п. 17
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ від 01
березня 2013 року «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31
березня 1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», ст. ст. 15, 16, 1167, 1187,
1188 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 61, 208-209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта», ОСОБА_2 про відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму франшизи за полісом № АС/5575628 від 17
липня 2013 року у розмірі 1 000 (одна тисяча)
грн.

Стягнути солідарно з Національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
страхове відшкодування у розмірі 3 101
(три тисячі сто одну) грн. 98 коп.

Стягнути солідарно з Національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму
судового збору у розмірі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги через Приморський
районний суд м. Одеси протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ю.Б. Свячена