АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2619/2014
Головуючий в І інстанції -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 04 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Вербицької Л.І.

Суддів: Радченка С.В.,

Слюсаренко О.В.

при секретарі: Благовещенській
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 на рішення
Каланчацького районного суду
Херсонської області від 24 липня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про визнання нерухомого майна спільною
сумісною власністю подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2012 року позивачка звернулась до
суду з позовом зазначаючи, що вона з
квітня 2004 року проживала в
незареєстрованому шлюбі з
відповідачем, який вони зареєстрували
16 червня 2007 року. У період з 2004 по
2008 рік вони відбудовували належний
відповідачу будинок, який був ним
придбаний на підставі договору
купівлі-продажу від 14 червня 1996 року. В
ході відбудови будинку було проведено
газопостачання, водопостачання,
змінено електро - проводку, облаштовано
санвузли, змінено 10 листів шиферу на
покрівлі, замінено 6 вікон на
металопластикові, в кімнатах залита
підлога, поклеєні обої, пошпакльовані
стіни, підлогу вкрито лінолеумом. На
подвір'ї було прокладено доріжки, біля
магазину облаштовано автостоянку,
збудовано огорожу, загальною довжиною
12 м, поставлено металеву фіртку,
добудовано гараж, встановлені металеві
ворота, побудовано сарай, туалет.
Частину будинку було переобладнано в
магазин. В 2007 році приватизовано
земельну ділянку під будинком
загальною площею 0,1473 га, і в цьому ж
році після переобладнання будинку у
відповідача виникло право власності
на дві будови житловий будинок та
магазин, в той час коли вони
перебували вже в зареєстрованому
шлюбі. Позивач вказує, що всі
зазначені роботи було проведено за її
рахунок, оскільки відповідач був
безробітнім, а вона була підприємцем
та мала свій бізнес. Посилаючись на
вищенаведене просила, визнати магазин
загальною площею 32,9 м.кв., який
розташований по АДРЕСА_1 їх спільною
з відповідачем сумісною власністю,
визнати за нею право власності на 1/2
частину приміщення зазначеного
магазину. Визнати житловий будинок з
господарськими спорудами та
побудовами, який розташований по
АДРЕСА_1 їх спільною з відповідачем
сумісною власністю. Визнати за нею
право власності на 1/2 частину
зазначеного житлового будинку з
господарськими спорудами та
побудовами. Визнати за нею право
власності на 1/2 частину земельної
ділянки загальною площею 0,1473 га, яка
розташована по АДРЕСА_1, та надана
для обслуговування будинку,
господарських будівель та споруд.

Рішенням Каланчацького районного суду
Херсонської області від 24 липня 2014 року
позов задоволено. Визнано житловий
будинок з магазином промислових і
продовольчих товарів з відповідними
господарськими будівлями і спорудами,
який розташований за адресою:АДРЕСА_1
спільною сумісною власністю подружжя -
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Визнано право
власності на житловий будинок з
магазином промислових і продовольчих
товарів з відповідними
господарськими будівлями і
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, в розмірі 45/100 за ОСОБА_4
Визнано право власності на
житловий будинок з магазином
промислових і продовольчих товарів з
відповідними господарськими будівлями
і спорудами, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, в розмірі 55/100 за
ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4:
судовий збір в розмірі 1010,00 грн.,
витрати за проведення судової
будівельно - технічної експертизи в
розмірі 6250,00 грн. та 5130,00 грн., всього
12390,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2
в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

В письмових запереченнях, які надійшли
на адресу апеляційного суду, ОСОБА_4
просила апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду залишити без змін, як
законне та обгрунтоване.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу, які з'явились до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення у визначених
цивільно-процесуальним законом межах,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що у
період шлюбу подружжям здійснено
істотне переобладнання житлового
будинку, тому таке майно є спільною
сумісною власністю подружжя.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 16.06.2007 року по
19.01.2012 року. Відповідачу на підставі
договору купівлі-продажу від 14 червня
1996 року на праві приватної власності
належить житловий будинок літ. «А»,
житловою площею 50 кв. м. з відповідними
надвірними будівлями: сарай літ. «Б»,
туалет літ. «В», криниця, що знаходиться
в АДРЕСА_1. На підставі рішення
Каланчацької селищної ради
Каланчацького району Херсонської
області від 30.11.2006 року № 135 ОСОБА_5
видано державний акт на право
власності на земельну ділянку, згідно
якого ОСОБА_5 є власником земельної
ділянки площею 0,1473 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд. Згідно з рішенням
Каланчацької селищної ради
Каланчацького району Херсонської
області від 17 червня 2009 року «Про
встановлення права власності із
заміною правового документа»
встановлено право власності із заміною
правого документа за ОСОБА_3 на частину
житлового будинку загальною площею 64,7
кв. м та господарські будівлі і споруди,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1. На
підставі рішення Каланчацької
селищної ради Каланчацького району
Херсонської області від 19 серпня 2009
року встановлено право власності за
ОСОБА_3 на будівлю магазину
продовольчих та промислових товарів,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Рішенням Каланчацького районного суду
від 19.01.2012 року шлюб між сторонами
розірвано.

У період шлюбу подружжям здійснено
істотне переобладнання житлового
будинку. Даний факт підтверджено
судовою будівельно - технічною
експертизою від 28.02.2013 року, проведеної
на підставі ухвали Каланчацького
районного суду від 28.12.2012 та
додатковою судовою будівельно -
технічною експертизою від 06.05.2014 р.
проведеної на підставі ухвали
Каланчацького районного суду від
01.04.2014. Житловий будинок повністю
газифіковано. За період шлюбу
подружжям за спільні кошти було
проведено переобладнання будинку
під магазин, що підтверджено
рішенням № 208 Каланчацької селищної
ради., яким надано дозвіл ОСОБА_4 на
розміщення об'єкта торгівлі -
магазину, де проведено газифікацію,
електропостачання. Виконана
внутрішня та наружна система
каналізації. Проведено ремонт
системи водопостачання. На момент
придбання даного житлового будинку,
магазину взагалі не існувало. З
висновку експертизи вбачається, що
вартість садиби, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1 з урахуванням
виконаних робіт в період з 2004 по
2011 роки збільшилася в порівняльних
цінах на дату останньої інвентаризації
на 47,78 %. Загальна вартість
ремонтних робіт по реконструкції
частини вищевказаного житлового
будинку складає 440877 грн. станом на
травень 2014 року. Вартість ремонтних
робіт як в будинку, так і в магазині,
значно перевищує вартість будинку
станом на 2006 рік. Загальна вартість
ремонтних робіт по реконструкції
частини житлового будинку під магазин
по АДРЕСА_1 в період з 2006 року по 2012
рік складає 125590 грн. станом на
травень 2014 року.

Згідно ч. 1 ст. 62 СК України якщо майно
дружини, чоловіка за час шлюбу
збільшилося у своїй вартості внаслідок
спільних трудових чи грошових затрат
або затрат другого з подружжя, воно у
разі спору може бути визнане за
рішенням суду об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює та дійшов до правильного
висновку про те, що позивачкою
доведено, як це передбачено ст.60 ЦПК
України, що за час їх спільного
проживання з відповідачем було
здійснено істотне переобладнання
будинку, а тому обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
не підтверджені належними та
допустимими доказами, а тому колегією
суддів до уваги не приймаються.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з висновком суду в
частині розподілення судових витрат.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, належать: витрати на
правову допомогу; витрати сторін та їх
представників, що пов'язані з явкою до
суду; витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів
та проведенням судових
експертиз;витрати, пов'язані з
проведенням огляду доказів за місцем
їх знаходження та вчиненням інших дій,
необхідних для розгляду справи;
витрати, пов'язані з публікацією в
пресі оголошення про виклик
відповідача.

Відповідно до ч 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи при
зверненні до суду із позовом ОСОБА_4
сплатила судовий збір у розмірі 1010,00
грн (а.с.2), також, в процесі розгляду
справи, за проведення судової
будівельно технічної експертизи нею
було сплачено 6250,00 (Т.2 а.с.13) та 5130, 00
грн за проведення додаткової судової
будівельно технічної експертизи(т.3
а.с.118).

Рішенням суду було задоволено позовні
вимоги ОСОБА_4 та визнано право
власності на житловий будинок з
магазином промислових і продовольчих
товарів з відповідними
господарськими будівлями і
спорудами, що розташований за адресою:
який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, в розмірі 45/100 за ОСОБА_4,
разом з тим за ОСОБА_3 визнано право
власності на 55% вищезазначеного майна,
за таких обставин, судові витрати по
сплаті судового збору та висновку
експерта підлягають розподілу між
сторонами в відсоткових частинах. Отже,
стягнуті з відповідача на користь
позивача судові витрати підлягають
зменшенню, а рішення у зв'язку з цим
зміні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 79, 88, 303, 307, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Каланчацького районного суду
Херсонської області від 24 липня 2014 року
в частині розподілу судових витрат
змінити, зменшивши стягнутий на
користь ОСОБА_6 судовий збір з 1010,00 грн
до 555,50 грн; витрати за проведення
судових будівельно-технічних
експертиз з 6250,00 грн та 5130,00 грн до 6259,00
грн. Загальну суму зменшити з 12390,00 грн
до 6814,50 грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з дня
його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: