Справа №1817/1774/12 Головуючий у суді у 1
інстанції - ДашутінНомер провадження
22-ц/788/1/14 Суддя-доповідач - Дубровна В. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
м.
Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Гагіна М. В. ,
Сибільової Л. О.

з участю секретаря судового засідання -
Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6

на рішення Сумського районного суду
Сумської області від 26 листопада 2012
року

у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті
особи: Комунальне підприємство
«Сумське міське бюро технічної
інвентаризації», управління
Держкомзему в Сумському районі,

про звернення стягнення на предмет
іпотеки,

за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»,

про визнання кредитного договору,
іпотечних договорів та договорів
поруки недійсними,

В С Т А Н
О В И Л А :

10 квітня 2012 року позивач за первісним
позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
звернулося до відповідачів з позовом
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, який остаточно уточнивши 10
липня 2012 року, просило в рахунок
погашення кредитної заборгованості по
кредитному договору № Мс-044-07-МФ від 04
липня 2007 року в розмірі 290 243,69 доларів
США та 2 000 000 грн. звернути стягнення на
предмет іпотеки шляхом надання ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» права від
свого імені продажу будь-якій особі
будинку АДРЕСА_1 та має загальну площу
372,5 кв. м., власниками якої є ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та на земельну ділянку площею
0,0326 га (кадастровий номер :05:005:0068)
за адресою: АДРЕСА_1, власниками якої є
ОСОБА_2, ОСОБА_3, з ціною реалізації не
нижче оцінки суб'єкта оціночної
діяльності дійсної на момент продажу
майна.

Визнати право ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит»:

- продати будинок АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,0326 га
(кадастровий номер :05:005:0068) за
адресою: 42342, АДРЕСА_1;

- підпису договору купівлі -
продажу будинку АДРЕСА_1 та земельної
ділянки площею 0,0326 га (кадастровий
номер :05:005:0068) за адресою: 42342,
Сумська область, Сумський район, с.
Косівщина, АДРЕСА_1;

- на отримання від комунального
підприємства «Сумське міське бюро
технічної інвентаризації» (м. Суми, вул.
Садова, 33) дублікату технічного
паспорту на будинок АДРЕСА_1;

- на отримання від комунального
підприємства «Сумське міське бюро
технічної інвентаризації» (м.Суми, вул.
Садова, 33) витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно на будинок
АДРЕСА_1

- на отримання від Управління
Держкомзему у місті Суми Головного
управління Держкомзему у місті Суми (м.
Суми, вул. Кірова, 21) витягу з
поземельної книги та витяг з технічної
документації про нормативно-грошову
оцінку земельної ділянки площею 0,0326 га
(кадастровий номер :05:005:0068) за
адресою: 42342, Сумська область, Сумський
район, с. Косівщина, АДРЕСА_1;

- здійснювати оплату будь-яких
послуг, що стосуються зняття заборон
відчуження, арештів та продажу майна -
будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку
площею 0,0326 га (кадастровий номер
:05:005:0068) за адресою: 42342, АДРЕСА_1;

- на отримання довідки про склад сім'ї
та зареєстрованих осіб у житловому
будинку АДРЕСА_1

- право замовлення оцінки будинку
АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею
0,0326 га кадастровий номер :05:005:0068)
за адресою: АДРЕСА_1 у суб'єкта
оціночної діяльності за власним
вибором для подальшого продажу майна
за такою оцінкою;

- за заявою зняти заборону
відчуження на будинок АДРЕСА_1 та на
земельну ділянку площею 0,0326 га
(кадастровий номер :05:005:0068) за
адресою: АДРЕСА_1 в органі нотаріату та
державної виконавчої служби, у тому
числі у Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
та Державному реєстрі іпотек.

Виселити та зняти з обліку мешканців
будинку АДРЕСА_1: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_5.

Зняти всі види арештів, які
зареєстровані органом державної
виконавчої служби та

доручити відділу Державної виконавчої
служби Сумського міського управління
юстиції

скасувати арешт та зняти заборону
відчуження будинку АДРЕСА_1 а також
скасувати арешт,

накладений на все нерухоме майно
ОСОБА_2, ОСОБА_3

Івановича.

Зобов'язати КП«Сумське міське бюро
технічної інвентаризації» виготовити
та передати до ПАТ«Банк «Фінанси та
Кредит» дублікати технічного паспорта
на будинок АДРЕСА_1.

А також відшкодувати з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» судові витрати в розмірі 3 282
грн. 00 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що
між відповідачем ОСОБА_2 та ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» був укладений
кредитний договір № Мс-044-07-МФ від 04
липня 2007 року, згідно умов якого
останній надав відповідачу грошові
кошти в сумі 100 000 доларів США, за
Додатковою угодою №2 від 02 серпня 2007
року йому було надано кредит в розмірі
70 000 доларів США, за Додатковою угодою
№3 від 29 листопада 2007 року - кредитні
кошти у сумі 87 900 доларів США, а всього
на загальну суму 257 900 доларів США з
кінцевим терміном погашення до 04 липня
2017 року зі сплатою відсотків за його
користування.

В забезпечення виконання відповідачем
зобов'язань за зазначеним договором
між сторонами були укладені іпотечні
договори, за якими ОСОБА_2 передала
позивачу в іпотеку належний їй та
відповідачу ОСОБА_3 житловий будинок та
земельну ділянку, розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 належним чином взятих на себе
зобов'язань не виконувала, тому позивач
змушений був звернутися до суду.

Не погоджуючись із заявленим позовом, 01
червня 2012 року відповідач за первісним
позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до відповідача із
зустрічним позовом про визнання
кредитного договору, іпотечних
договорів та договорів поруки
недійсними.

Просили визнати недійсним з моменту
його укладання Кредитний договір №
Мс-044-07-МФ від 04 липня 2007 року із
додатками, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит».

Визнати недійсним договір поруки №
Мс-044/4-07-П від 04 липня 2007 pоку, укладений
між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та
ОСОБА_4.

Визнати недійсним договір поруки №
Мс-044/3-07-П від 04 липня 2007 pоку, укладений
між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та
ОСОБА_3.

Визнати недійсним іпотечний договір №
Мс-044/1-07-З від 04 липня 2007 року, укладений
між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та
ОСОБА_2.

Визнати недійсним іпотечний договір №
Мс-044/2-07-З від 04 липня 2007 року, укладений
між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та
ОСОБА_2.

Заборонити ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» вчиняти будь-які дії щодо
позичальника ОСОБА_2 та щодо
поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Зобов'язати приватного нотаріуса
Сумського районного нотаріального
округу Сумської області ОСОБА_7
виключити з реєстру іпотек та заборон
відчуження запис про іпотеку та
заборону відчуження нерухомого майна,
яке було передано в іпотеку за
договором іпотеки № Мс-044-/1-07-З від 04
липня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а саме:
нерухоме майно - житловий будинок під
АДРЕСА_1, загальною площею 372,5 м кв. і
житловою площею 128,1 м кв. та належить
ОСОБА_2.

Зобов'язати приватного нотаріуса
Сумського районного нотаріального
округу Сумської області ОСОБА_7
виключити з реєстру іпотек та заборон
відчуження запис про іпотеку та
заборону відчуження нерухомого майна,
яке було передано в іпотеку за
договором іпотеки № Мс-044/2-07-З від 04
липня 2007 року, укладеного між ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2, а саме:
земельна ділянка площею 0,0326 га, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

А також всі судові витрати у справі
просили покласти на ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит».

Рішенням Сумського районного суду
Сумської області від 26 листопада 2012
року позовні вимоги позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» задоволено.

1. В рахунок погашення кредитної
заборгованості по кредитному договору
№ Мс-044-07-МФ від 04 липня 2007 року в
розмірі 290 243,69 доларів США (двісті
дев'яносто тисяч двісті сорок три
доларів США 69 центів) та 2 000 000,00 гривень
(два мільйони гривень), в тому числі:

- заборгованість за основним боргом 217
221,16 дол. США;

- заборгованість по нарахованим
процентам 73 022,53 дол. США;

- пеня 2 000 000,00 гривень.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки
шляхом надання Публічному
акціонерному товариству «Банк
«Фінанси та Кредит» права від свого
імені продажу будь-якій особі: будинку
АДРЕСА_1, має загальну площу 372,5 кв. м.,
власниками якого є ОСОБА_2, ОСОБА_3 та на
земельну ділянку площею 0,0326 га
(кадастровий номер :05:005:0068) за
адресою: АДРЕСА_1, власниками якої є
ОСОБА_2, ОСОБА_3, з ціною реалізації не
нижче оцінки суб'єкта оціночної
діяльності дійсної на момент продажу
майна.

2.Визнано право Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит»:

2.1. продати будинок АДРЕСА_2 та земельну
ділянку площею 0,0326 га (кадастровий
номер :05:005:0068) за адресою: 42342,
АДРЕСА_1;

2.2. підпису договору купівлі - продажу
будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки
площею 0,0326 га (кадастровий номер
924783800:05:005:0068) за адресою: АДРЕСА_1

2.3 на отримання від Комунального
підприємства «Сумське міське бюро
технічної інвентаризації» (м. Суми, вул.
Садова, 33) дублікату технічного
паспорту на будинок АДРЕСА_1;

2.4 на отримання від Комунального
підприємства «Сумське міське бюро
технічної

інвентаризації» (м. Суми, вул. Садова, 33)
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно на будинок АДРЕСА_1

2.5 на отримання від відділу
Держкомзему у Сумському районі
Сумської області (м. Суми, вул. Гамалія,
25) витягу з поземельної книги та витяг з
технічної документації про
нормативно-грошову оцінку земельної
ділянки площею 0,0326 га (кадастровий
номер :05:005:0068) за адресою: 42342,
АДРЕСА_1;

2.6. здійснювати оплату будь-яких послуг,
що стосуються зняття заборон
відчуження, арештів та продажу майна -
будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку
площею 0.0326 га (кадастровий номер
:05:005:0068) за адресою: 42342, АДРЕСА_1;

2.7. на отримання довідки про склад
сім'ї та зареєстрованих осіб у
житловому будинку АДРЕСА_1

2.8. право замовлення оцінки будинку
АДРЕСА_2 та земельної ділянки площею
0,0326 га (кадастровий номер :05:005:0068)
за адресою: Сумська область. Сумський
район, с.Косівщина, АДРЕСА_1 у суб'єкта
оціночної діяльності за власним
вибором для подальшого продажу майна
за такою оцінкою;

2.9. за заявою зняти заборону відчуження
на будинок АДРЕСА_1 та на земельну
ділянку площею 0,0326 га (кадастровий
номер :05:005:0068) за адресою: Сумська
область. Сумський район, с.Косівщина,
АДРЕСА_1 в органі нотаріату та
державної виконавчої служби, у тому
числі у Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
та Державному реєстрі іпотек.

3. Виселено та знято з обліку мешканців
будинку АДРЕСА_2 - ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5

4. Знято всі види арештів, які
зареєстровані органом державної
виконавчої служби та доручено відділу
Державної виконавчої служби Сумського
міського управління юстиції скасувати
арешт та зняти заборону відчуження
будинку АДРЕСА_1, а також скасований
арешт накладений на все нерухоме майно
ОСОБА_2, ОСОБА_3.

5. Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» судовий збір в з розмірі 3 282
грн. по 1 641 грн. з кожного.

Відмовлено в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» про визнання
кредитного договору, іпотечних
договорів та договорі поруки
недійсними в зв'язку зі спливом
позовної давності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, по суті
позовних вимог.

При цьому зазначають, що ухвалюючи
оскаржуване рішення, місцевий суд у
порушення ст.39 Закону України «Про
іпотеку» не зазначив у тексті рішення
початкової ціни предмета іпотеки.
Також вказують на те, що місцевим судом
вирішено виселити та зняти з обліку
мешканців будинку АДРЕСА_2, однак у
матеріалах справи відсутня письмова
вимога про добровільне звільнення
житлового будинку, а в ході судового
розгляду не обговорювалось питання
щодо дотримання процедури виселення
відповідачів за первісним позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5. Крім того,
зазначають, що у спірному будинку з
моменту народження проживає малолітня
дитина, а місцевим судом було
відхилене клопотання про залучення до
справи Служби у справах дітей Сумської
РДА. Також не погоджуються з рішенням
суду в частині відмови у задоволенні
зустрічного позову, зокрема у визнанні
кредитного договору недійсним з
моменту його укладання, оскільки
останній вчинено шляхом обману і
вважають цей факт доведеним у судовому
засіданні, а це означає, що судом
безпідставно застосовано загальний
строк позовної давності у три роки,
адже у даному випадку, відповідно до ч.3
ст.258 ЦК України підлягає застосуванню
спеціальна позовна давність строком у
п'ять років.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит», який проти скарги заперечує,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, рішення суду-
частковій зміні та частковому
скасуванню.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за
первісним позовом, місцевий суд дійшов
до висновку, що відповідачі належним
чином взятих на себе за договорами
зобов'язань не виконують, а тому
необхідно задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного
позову, місцевий суд дійшов до
висновку про пропуск позивачами строку
загальної позовної давності для
визнання правочину недійсним.

Але з такими висновками суду першої
інстанції погодитися в повному обсязі
неможливо з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначених вимог Закону суд першої
інстанції не дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
між відповідачем ОСОБА_2 та ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» укладений
кредитний договір Мс-044-07-МФ від 04 липня
2007 року, за умовами якого останнім був
наданий кредит ОСОБА_2 у розмірі 100 000
доларів США, за додатковою угодою № 2
від 02 серпня 2007 року надано кредит в
розмірі 700 00 доларів США, за додатковою
угодою № 3 від 09 листопада 2007 року -
кредит в розмірі 87 900 доларів США, а
всього на загальну суму 257 900 доларів
США з кінцевим терміном погашення до 04
липня 2017 року зі сплатою за його
використання 14 % річних (відповідно до
п. 3.1. Кредитного договору). Цим же
пунктом передбачено, що у випадку
порушення позичальником строків
погашення кредитних коштів, процентна
ставка за користування кредитом в
доларах США становитиме 24% (а.с. 37-39 т.1).

Згідно з п.3.4, 3.6 цього Договору
позичальник у складі щомісячного
платежу сплачує щомісяця проценти за
користування кредитними ресурсами в
розмірах та в строк, зазначених у
графіку погашення кредиту відповідно
до додаткової угоди до цього договору,
а у випадку порушення строків сплати
цих процентів банк має право вимагати
дострокового повернення отриманих
позичальником коштів у рамках
кредитної лінії, а позичальник
зобов'язаний повернути кредитні кошти
та сплатити усі проценти протягом
трьох днів з моменту одержання вимог
банку.

Пунктом 5 Договору передбачені умови
забезпечення виконання зобов'язань
позичальником, однією з яких є іпотека
земельно-майнового комплексу,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
загальну вартість якого визначено у 316
129 доларів США, а пунктом 7 -
відповідальність позичальника за
прострочення повернення кредитних
коштів та/або сплати процентів, у
вигляді пені з розрахунку 1% від
простроченої суми за кожен день
прострочення.

В силу підп.«б», «в» п.6 Договору банк
має право вимагати дострокового
повернення виданих коштів і сплати
процентів за весь період, якщо
позичальник: не сплатив або прострочив
проценти за користування кредитними
коштами; на вимогу банку не сплатив
передбачену неустойку (пеню).

В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника по Кредитному договору
між Банком та ОСОБА_2 було укладено:
іпотечний договір від 04 липня 2007 року №
Мс-044/1-07-З, який зареєстровано в реєстрі
за №3138 та іпотечний договір від 04 липня
2007 року № 044/2-07-З, який зареєстровано в
реєстрі за № 3140 (а.с. 40-43).

Згідно умов іпотечного іпотечного
договору від 04 липня 2007 року № 3138
позивачу в іпотеку передано житловий
будинок АДРЕСА_1, площею 372,5 кв. метрів.

За іпотечним договором № 3140 від 04 липня
2007 року позивачу в іпотеку передана
земельна ділянка площею 0,0326 га за
адресою: АДРЕСА_1.

На забезпечення виконання зобов'язань
позичальника за вищевказаними
кредитним договором та додатковими
угодами до нього, між банком та ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 04 липня 2007 року були укладені
договори поруки № Мс-044/3-07-П, № Мс-044/4-07-П
, відповідно з кожним додаткові угоди
до цих договорів поруки, відповідно до
умов яких поручителі зобов'язалися
відповідати перед кредитором у повному
обсязі за своєчасне повне виконання
боржником зобов'язань за кредитним
договором і додаткових угод кредитного
договору.

Згідно п.6.1. Кредитного договору,
позивач має право вимагати
дострокового повернення кредиту, у
випадку утворення позичальником
заборгованості по сплаті процентів.

У порушення умов кредитного договору
позичальником станом на 27 січня 2010 року
допущено прострочену заборгованість
по сплаті процентів за користування
кредитними коштами, про що останньому
Банком було надіслано
претензію-вимогу.

Кредитна заборгованість по кредитному
договору №Мс-044-07-МФ від 04 липня 2007 року
складала 290 243,69 доларів США та 2 000 000
гривень, з яких:

- заборгованість за основним боргом - 217
221,16 доларів США;

- заборгованість по нарахованим
процентам - 73 022,53 доларів США;

- пеня 2 000 000 гривень.

Однак, суму заборгованості оспорювала
сторона позивача, у звязку з чим
ухвалою Апеляційного суду Сумської
області від 19 лютого 2013 року було
зупинено провадження у цивільній
справі до вирішення Сумським районним
судом Сумської області циільної справи
(набранням законної сили рішенням) за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Сумського районного суду
Сумської області від 17 червня 2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором позовні вимоги ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» задоволені
частково.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 4 368 585 грн. 10 коп.

Стягнуто в дольовому порядку з
відповідачів на користь позивача 1 700
грн. судового збору - по 566 грн. 67 коп. з
кожного та 120 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи - по 40 грн. з кожного.

Рішенням Апеляційного суду Сумської
області від 20 серпня 2014 року
апеляційна скарга ОСОБА_2 відхилена.

Апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» задоволена
частково.

Рішення Сумського районного суду
Сумської області від 17 червня 2014 року і
додаткове рішення цього суду від 15
липня 2014 року змінене.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» заборгованість за
кредитним договором № Мс-044-07-МФ,
укладеним 4 липня 2007 року, станом на 30
серпня 2013 року в сумі: тіло кредиту - 215
359,25 доларів США, що еквівалентно 2 789 457
грн., процентів за користування
кредитними коштами - 115 832,87 доларів
США, що еквівалентно 1 500 334 грн., пені -
1721366, 5 грн.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на користь публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» заборгованість за
кредитним договором № Мс-044-07-МФ,
укладеним 4 липня 2007 року, станом на 30
серпня 2013 року в сумі: тіло кредиту - 215
359,25 доларів США, що еквівалентно 2 789 457
грн., процентів за користування
кредитними коштами - 115 832,87 доларів США,
що еквівалентно 1500 334 грн., пені - 1721 366, 5
грн.

Стягнуто на користь ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» з ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4
судові витрати з кожного в сумі 1593, 2
грн. тіло кредиту - 215 359,25 доларів США, що
еквівалентно 2 789 457 грн., процентів за
користування кредитними коштами - 115
832,87 доларів США, що еквівалентно 1500 334
грн., пені - 1721 366, 5 грн.

Тобто, рішенням Апеляційного суду
Сумської області встановлений новий
розмір заборгованості за кредитним
договором у розмірі 331192,12 доларів США
(тіло кредиту - 215 359,25 доларів США, що
еквівалентно 2 789 457 грн., проценти за
користування кредитними коштами - 115
832,87 доларів США, що еквівалентно 1500 334
грн.) та пеня - 1721 366, 5 грн., на погашення
якої підлягає зверненню стягнення на
предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 526 ЦІК України
обов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу та інших актів
цивільного

законодавства.

Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання
особисто, якщо інше не встановлено
договором або законом, не випливає із
суті зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про іпотеку» у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Ст.38 Закону України «Про іпотеку»
передбачено право іпотекодержателя на
продаж предмета іпотеки будь-якій
особі-покупцеві, порядок та процедура
такого продажу. Ціна продажу предмета
іпотеки встановлюється за згодою між
іпотекодавцем і іпотекодержателем або
на підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;
пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

З огляду на викладене, підлягає зміні
рішення суду першої інстанції з
викладенням в цій частині в наступній
редакції:

У рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ Мс-044-07-МФ, укладеним 04 липня 2007 року
між Відкритим акціонерним товариством
«Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 у
розмірі 331 192,12 доларів США та 1 721 366,5
грн., яка складається із:
заборгованості по тілу кредиту - 215 359,25
доларів США, що еквівалентно 2 789 457 грн.,
заборгованості по процентах за
користування кредитними коштами - 115
832,87 доларів США, що еквівалентно 1500 334
грн., пені - 1721 366, 5 грн., звернути
стягнення на іпотечне майно:

- на будинок АДРЕСА_1, який має загальну
площу 372,5 кв. м., власниками якого є
ОСОБА_2, ОСОБА_3 за узгодженою сторонами
вартістю 303 089 доларів США на момент
укладення договору іпотеки,

- на земельну ділянку площею 0,0326 га
(кадастровий номер :05:005:0068) за
адресою: АДРЕСА_1, власниками якої є
ОСОБА_2, ОСОБА_3 за узгодженою сторонами
вартістю 13 040,00 доларів США на момент
укладення договору іпотеки шляхом
надання Публічному акціонерному
товариству «Банк «Фінанси та Кредит»
права від свого імені продажу
будь-якій особі зазначеного іпотечного
майна за ціною реалізації, визначеної
на підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на ці види
майна.

Колегія також не погоджується з
рішенням суду в частині вирішенні
зустрічних пзовних вимог.

Звертаючись до суду, позивачі за
зустрічними позовними вимогами
просили визнати недійсними укладені:
кредитний договір, договір іпотеки,
договори поруки від 04 липня 2007 pоку,
укладені між ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2.

Заборонити ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» вчиняти будь-які дії щодо
позичальника ОСОБА_2 та щодо
поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Зобов'язати приватного нотаріуса
Сумського районного нотаріального
округу Сумської області ОСОБА_7
виключити з реєстру іпотек та заборон
відчуження запис про іпотеку та
заборону відчуження нерухомого майна,
яке було передано в іпотеку за
договором іпотеки № Мс-044-/1-07-З від 04
липня 2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а саме:
нерухоме майно - житловий будинок під
АДРЕСА_1, загальною площею 372,5 м кв. і
житловою площею 128,1 м кв. та належить
ОСОБА_2.

Зобов'язати приватного нотаріуса
Сумського районного нотаріального
округу Сумської області ОСОБА_7
виключити з реєстру іпотек та заборон
відчуження запис про іпотеку та
заборону відчуження нерухомого майна,
яке було передано в іпотеку за
договором іпотеки № Мс-044/2-07-З від 04
липня 2007 року, укладеного між ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2, а саме:
земельна ділянка площею 0,0326 га, що
знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.136-152).

Позивачі зазначають про те, що при
укладенні кредитного договору
порушені істотні умови договору, що
стосуються його предмету, оскільки
кредит був виданий у іноземній валюті.
Крім того, у порушення положень Закону
України «Про захист прав споживачів»
кредитний договір включає
несправедливі умови, зокрема, щодо
встановлення вимоги про сплату
споживачем непропорційно великої суми
компенсації, наявний істотний
дисбаланс Договірних прав і обовязків
на шкоду споживача; в договорі
відсутній розділ, який би регулював
відповідальність з боку Банку, порядок
зміни та припинення кредитного
договору; положення Договору
суперечать чинному законодавству в
частині права Банку вимагати
дострокового повернення кредитних
коштів, відсотків, пені; Банк
скористався юридичною необізнаністю
позичальника; при укладені кредитного
договору споживач був введений в оману;
всі ризики знецінення національної
валюти України Банк покладає виключно
на позичальника; валютні операції
банками повинні здійснюватися на
підставі відповідної ліцензії. Позовна
заява не містить будь-яких
обгрунтувань недійсності оспорюваних
договорів поруки та іпотечного
договору.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних
позовних вимог, суд першої інстанції
вважав, що позивачами пропущений строк
звернення до суду, оскільки від дня
укладення кредитного договору та
іпотечних договорів (04.07.2007 р.) до дня
подачі зустрічного позову ( 01.06.2012 р.)
минуло 4 роки 9 місяців, з чим
погодитись не можливо.

На час укладення оспорюваних
договорів діяла ч.3 ст. 268 ЦК України у
старій редакції, яка передбачала
позовну давність у пять років до вимог
про визнання недійсними правочину,
вчиненого під впливом насильства або
обману. Тобто, строк позовної давності
по оспоренню укладених договорів
ОСОБА_2 та іншими мав би закінчитися
04.07.2012 року. Але згідно закону України
«Про внесення змін до деяких законів
України щодо вдосконалення порядку
здійснення правосуддя» від 20 грудня 2011
року, який набрав чинності з 15 січня 2012
року, частина третя ст. 268 ЦК України
виключена. Цим же Законом передбачено,
що протягом трьох років з дня
набрання чинності цим Законом особа
має право звернутися до суду з позовом
про визнання недійсним правочину,
вчиненого під впливом насильства або
обману; якщо строк їх пред'явлення,
встановлений положеннями Цивільного
кодексу України, що діяли до набрання
чинності цим Законом, не сплив на
момент набрання чинності цим Законом.
Тобто, з 15 січня 2012 року почав відлік
трирічний строк звернення до суду з
позовом про визнання недійсними
правочину, вчиненого під впливом
насильства або обману. А тому,
безпідставно вважати, що звертаючись у
червні 2012 року до суду із зазначеним
позовом, ОСОБА_2 та інші пропустили
строк позовної даності.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про скасування рішення
суду в цій частині та ухвалення нового
рішення про відмову у задовленні
позовних вимог за необгрунтованістю.

Згідно ст. 10,60 ЦК Укаїни кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог та заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Всупереч зазначеним положенням,
позивачі за зустрічними позовними
вимогами не довели обгрунтованості
своїх позовних вимог за жодною із
заявлених вимог, не надали належних та
допустимих доказів на підтвердження
заявлених позовних вимог.Їх докази
грунтуються на припущеннях та їх
субєктивній оцінці. Так, очевидним і
таким, що підтверджується матеріалами
справи є те, що ПАТ «Банк «Фінанси і
Кредит» має відповідні ліцензії на
здійснення своєї дільності; що Закон
не забороняв укладати кредитний
договір у валюті, що, в свою чергу
влаштовувало і ОСОБА_2, яка, уклавши
договір, отримала потрібну їй суму
коштів. Укладаючи кредитний договір,
сторона з'ясовує, на яких умовах він
укладається, а відтак з власної
ініціативи на момент отримання коштів
визначає для себе правила подальшої
поведінки, які в подальшому не мають
безпідставно змінюватися на вимогу
однієї зі сторін. Не зазначання у
договорі порядку зміни та припинення
кредитного договору не є підставою для
визнання його недійсним. Не доведені
несправедливі умови договору, зокрема,
щодо встановлення вимоги про сплату
споживачем непропорційно великої суми
компенсації, наявний істотний
дисбаланс Договірних прав і обовязків
на шкоду споживача. За умови воєчасного
щомісячного погашення кредитної
заборгованості можливо було б
уникнути великої суми компенсації, яка
нарахована у вигляді пені та інших
штрафних санкцій у звязку з порушенням
позичальниками умов кредитного
договору.

Заявляючи вимогу про визнання
недійсним кредитного договору
внаслідок обману, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 посилаються на ч.6 ст. 19, п.2 ч.2 ст.
19 Закону України «Про захист прав
споживачів», відповідно до яких
правочини, здійснені з використанням
нечесної підприємницької практики, є
недійсними. Підприємницька практика є
такою, що вводить в оману, якщо під час
пропонування продукції споживачу не
надається або надається у нечіткий,
незрозумілий або двозначний спосіб
інформація, необхідна для здійснення
свідомого вибору. Як вбачається з
кредитного договору, всі умови чітко і
прозоро виписані у відповідних пунктах
договору, з якими у свій час погодилась
ОСОБА_2 Останньою не зазначені, які
саме умови договору викладені у
незрозумілий, нечіткий чи двозначний
спосіб.

В іншій частині рішення суду не
спростовується доводами апеляційної
скарги.

Зокрема, колегія судів знаходить
такими, що грунтуються на законі
висновки суду про задоволення
позовних вимог про виселення
відповідачів з будинку, на який
звертається стянення як на іпотечне
майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 898-ІV у
редакції від 22 вересня 2011 р. після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.
Аналогічне положення містить змінена
згідно із Законом № 3795-VI (3795-17) від 22
вересня 2011 р. ч. 3 ст. 109 ЖК.

Зі змісту зазначених норм убачається,
що вимога письмового попередження про
добровільне звільнення житлового
приміщення стосується лише такого
способу звернення стягнення на предмет
іпотеки, як позасудове врегулювання на
підставі договору, і не застосовується
в порядку звернення стягнення за
рішенням суду. Задоволення позову про
виселення мешканців із переданого в
іпотеку житлового приміщення не
залежить від дотримання
іпотекодержателем ч. 2 ст. 40 Закону №
898-ІV. З урахуванням ч. 2 ст. 39 Закону №
898-ІV відповідне рішення може бути
прийняте судом (за заявою
іпотекодержателя) одночасно з
прийняттям рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Така правова позиція викладена в
Аналізі судової практики застосування
судами законодавства, яке регулює
іпотеку як заставу нерухомого майна,
проведеному Верховним Судом України.

.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право:

1) постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення
рішення без змін;

2) скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог;

3) змінити рішення;

4) постановити ухвалу про скасування
рішення суду першої інстанції і
закриття провадження у справі або
залишення заяви без розгляду;

5) постановити ухвалу про повне або
часткове скасування рішення суду
першої інстанції і направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1,2 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано
закон, який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307 ч.1 п.2,3, 309, 313, 314 ч.2, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І
Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Змінити рішення Сумського районного
суду Сумської області від 26 листопада
2012 року в частині позовних вимог про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, виклавши рішення в цій частині
в наступній редакції:

У рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ Мс-044-07-МФ, укладеним 04 липня 2007 року
між Відкритим акціонерним товариством
«Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 у
розмірі 331 192,12 доларів США та 1 721 366,5
грн., яка складається із:
заборгованості по тілу кредиту - 215 359,25
доларів США, що еквівалентно 2 789 457 грн.,
заборгованості по процентах за
користування кредитними коштами - 115
832,87 доларів США, що еквівалентно 1500 334
грн., пені - 1721 366, 5 грн., звернути
стягнення на іпотечне майно:

- на будинок АДРЕСА_1, який має загальну
площу 372,5 кв. м., власниками якого є
ОСОБА_2, ОСОБА_3 за узгодженою сторонами
вартістю 303 089 доларів США на момент
укладення договору іпотеки,

- на земельну ділянку площею 0,0326 га
(кадастровий номер :05:005:0068) за
адресою: АДРЕСА_1, власниками якої є
ОСОБА_2, ОСОБА_3 за узгодженою сторонами
вартістю 13 040,00 доларів США на момент
укладення договору іпотеки шляхом
надання Публічному акціонерному
товариству «Банк «Фінанси та Кредит»
права від свого імені продажу
будь-якій особі зазначеного іпотечного
майна за ціною реалізації, визначеної
на підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на ці види
майна.

Скасувати рішення в частині зустрічних
позовних вимог.

В цій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» відмовити за
необґрунтованістю.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -