Провадження № 2-6345/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва

у складі суду: головуючого судді
- Букіної О.М.

при секретарі
- Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів за договором позики, -

У Х В А Л И В :

09.10.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з заявою про забезпечення позову.

З метою забезпечення позову позивач
просить накласти арешт на все рухоме та
нерухоме майно ОСОБА_2, яке належить
йому на праві приватної власності.

В обґрунтування заявленого клопотання
позивач зазначає, що ним було подано
позов до відповідача про стягнення
заборгованості за договором позики,
проте відповідач уникає зустрічей з
позивачем, заборгованості не визнає,
умови договору позики не виконує.

Позивач вважає, що відповідач може
зробити спроби позбутися майна, яке він
має у приватній власності і невжиття
заходів забезпечення позову може
ускладнити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Ознайомивши з поданими матеріалами,
суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 151 ЦПК України у заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для застосування позову.

Законом передбачено, що забезпечення
позову можливе лише у разі достатньо
обґрунтованого припущення про те, що
невжиття заходів забезпечення позову
може у майбутньому утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

При вирішенні питання про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

В Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 №9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
роз'яснено, що вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Позивач просить накласти арешт на все
рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2, проте
доказів в підтвердження та в
обґрунтування заявленого клопотання
про належність на праві власності
відповідного (конкретного) майна
відповідачу, не зазначає.

Крім того, позивачем не надано
обґрунтування та доказів в
підтвердження того, що у разі невжиття
заходів забезпечення позову, у спосіб
зазначений заявником, існує реальна
загроза утруднення чи неможливості
виконання рішення суду.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
поданого клопотання в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання позивача
ОСОБА_1 про забезпечення позову -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через суд
першої інстанції протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи яка її оскаржує
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: