Справа № 344/9357/14-ц
Провадження № 2/344/3512/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

24 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді:
Барашкова В.В.

за участю секретаря:
Струк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в інтересах
малолітнього сина ОСОБА_2 до ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції, ОСОБА_3 про зняття
арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у
своїх інтересах та інтересах
малолітнього сина ОСОБА_2 до ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції, ОСОБА_3 про зняття
арешту з майно, а саме 1/3 частки
власності на квартиру АДРЕСА_1,
накладеного постановою про арешт майна
боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони
його відчуження від 30.11.2010 №18826413 та
постановою про арешт майна боржника
ОСОБА_3 та оголошення заборони на його
відчуження від 02.11.2010 №22060822.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
16.04.2008 ОСОБА_3 відповідно до договору
дарування подарував належну йому 1/3
частку вказаної квартири позивачу, а
тому співвласниками вказаної квартири
є ОСОБА_1 Та ОСОБА_2 Таким чином,
вказаними постановами ДВС
безпідставно накладено арешт на майно,
що не належить боржнику ОСОБА_3

У судове засідання позивач не
з'явилася, проте звернулася до суду з
заявою про розгляд справи за її
відсутності, просила задовольнити
позов у повному обсязі та не заперечила
проти заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання не
зявились повторно, хоча повідомлялись
судом про час та місце судового
розгляду. З врахуванням вищенаведеного
суд ухвалив провести заочний розгляд
справи із застосуванням норм ст. 197 ЦПК
України.

Ознайомившись з позовною заявою,
дослідивши зібрані по справі докази у
їх сукупності, суд встановив, що ОСОБА_1
перебувала в шлюбі з відповідачем
ОСОБА_3 з 25.07.2003 до 22.08.2008 (а.с.9-10).
Відповідно до свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 від 24.05.2005, ОСОБА_5 є сином
позивача ОСОБА_1 Та відповідача ОСОБА_3
(а.с.8).

Відповідно до договору дарування
частини квартири від 16.04.2008 ВКК №561722
ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в
дар належну ОСОБА_3 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1 (а.с.5).

Таким чином, ОСОБА_1 є власником 2/3
частин вказаної квартири, а ОСОБА_2 є
власником 1/3 частини даної квартири, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію прав та їх обтяжень
(а.с.6-7).

Як вбачається з листа №В2-0219 від
05.06.2014 ВДВС Івано-Франківського МУЮ, у
відділі ДВС перебуває на виконанні
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3
на користь КС "Аккорд" 12154,94 грн.
заборгованості та виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ТзОВ
"ПростоФінанс" 14662,85 грн боргу. В ході
виконавчих дій державним виконавцем
02.12.2010 та 24.02.2011 накладено арешт на
належну боржнику 1/3 квартири за адресою
АДРЕСА_1 (а.с.4)

Таким чином, судом встановлено, що
державним виконавцем 02.12.2010 та 24.02.2011
безпідставно накладено арешт на 1/3
частину квартири за адресою АДРЕСА_1,
оскільки на час накладення арешту
боржник ОСОБА_3 не був власником даного
майна.

Накладення арешту на вказане
майна та оголошення заборони його
відчуження позбавляє власників
квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2
розпоряджатися даною квартирою на
власний розсуд.

Так, відповідно до ст.319 ЦК
україни, власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. Діяльність
власника може бути обмежена чи
припинена акбо власника може бути
зобов'язанодопустити до користування
його майномінших осіб лише у випадках і
в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсності.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону
України "Про виконавче провадження",
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Приймаючи до уваги, що
співвласниками вказаної квартири є
позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а не
відповідач - боржник ОСОБА_3, тому
накладений відповідачем ВДВС
Івано-Франківського МУЮ арешт на дане
майно слід скасувати.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.15,16, 319,321 Цивільного
кодексу України, ст.60 Закону України
"Про виконавче провадження", ст. ст. 208,
209, 212-215, 218, 224-232 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву - задоволити.

Скасувати арешт на майно, а саме 1/3
частки власності на квартиру АДРЕСА_1,
накладеного постановою про арешт майна
боржника ОСОБА_3 та оголошення
заборони на його відчуження від 30.11.2010
року № 18826413 ( державного виконавця
Богака Я.В.) та постановою про арешт
майна боржника ОСОБА_3 та оголошення
заборони на його відчуження від 02.11.2010
року № 22060822 ( головного державного
виконавця Дем"яніва П.Б.).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому
Цивільно-Процесуальним кодексом
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя :

В.В.Барашков