Номер провадження: 22-ц/785/8683/14
Головуючий у першій інстанції Дяченко
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Троїцької Л.Л., Кварталової А.М.,

при секретарі: Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою юрисконсульта
юридичного департаменту АТ „Піреус
Банк МКБ" - Вергелеса Юрія
Олександровича на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 29 серпня 2014 року по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства „Піреус Банк
МКБ" до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості та за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ПАТ „Піреус Банк
МКБ", третя особа - ОСОБА_4 про визнання
договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У грудні 2013 року юрисконсульт
юридичного департаменту Вергелес Ю.О.
звернувся до Суворовського районного
суду м.Одеси з позовом, який в
подальшому уточнив (а. с. 86-88) до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, про стягнення заборгованості,
мотивуючи це тим, що 23.08.2007 року між ВАТ
„Міжнародний комерційний банк",
правонаступником якого є ВАТ „ПІРЕУС
БАНК МКБ" та ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № ОК/07-26, згідно
якого Банк надав ОСОБА_4 12 000 доларів
США, а останній зобов`язався повернути
кредит не пізніше 23.08.2012 року та
сплачувати щомісячно за користування
кредитом 12,5% річних та інші платежі у
розмірі, строк та в порядку,
передбаченому кредитним договором. В
забезпечення виконання зобов"язань за
кредитним договором між Банком та
ОСОБА_5 23.08.2007 року укладено договір
поруки №ОП/07-21. Банк свої зобов"язання
за кредитним договором виконав,
надавши ОСОБА_4 грошові кошти. Однак,
позичальник порушив умови кредитного
договору, у зв"язку з чим станом на
27.11.2013 року виникла заборгованість в
розмірі 19 184, 73 доларів США.

22.11.2010 року Київським районним судом
м.Одеси ухвалено заочне рішення, яким
звернуто стягнення на предмет застави,
автомобіль, який належить позичальнику
з метою погашення заборгованості за
кредитним договором на загальну суму
13065,38 доларів США. Рішення суду набрало
законної сили 03.12.2010 року.

Постановою ВДВС від 25.02.2011 року
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання, яке досі триває.

Станом на 27.11.2013 року заборгованість за
кредитним договором складає 19184,73
доларів США, яка складається із:

- заборгованості по кредиту - 12000
доларів США;

- заборгованість по сплаті
нарахованих і несплачених процентів
6962,50 доларів США;

- пеня за несвоєчасну сплату
процентів - 64,09 доларів США;

- пеня за несвоєчасну сплату
основного боргу - 158,14 доларів США;

Враховуючи, що Банком звернено
стягнення за кредитним договором на
автомобіль позичальника в сумі 13065,38
доларів США, Банк просить стягнути з
ОСОБА_4 на свою користь заборгованість
за кредитним договором в сумі 6234
доларів США 72 центи, яка складається з
наступного:

- заборгованості по сплаті
нарахованих і несплачених процентів -
6012,49 дол.США;

- пеня за несвоєчасну сплату
кредиту - 158,14 доларів США;

- пеня за несвоєчасну сплату
процентів - 64,09 доларів США.

та стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ
„ПІРЕУС БАНК МКБ" заборгованість за
кредитним договором № ОК/07-26 від 23.08.2007
року, яка станом на 27.11.2013 року складає
19184,73 доларів США яка складається із:

- заборгованості по кредиту - 12000
доларів США;

- заборгованість по сплаті
нарахованих і несплачених процентів
6962,50 доларів США;

- пеня за несвоєчасну сплату
процентів - 64,09 доларів США;

- пеня за несвоєчасну сплату
основного боргу - 158,14 доларів США;

та стягнути у рівних частинах на
користь ПАТ „ПІРЕУС БАНК МКБ" судовий
збір в розмірі 1533,44 грн.

У червні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до
Суворовського районного суду м.Одеси з
позовом до ПАТ „ПІРЕУС БАНК МКБ" , третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на боці позивача за
зустрічним позовом про визнання
припиненим договору поруки № ОП/07-21 від
23.08.2007 року, укладеним між ВАТ „МКБ"
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з підстав пропущення
позивачем строку позовної давності.

Рішенням Суворовського районного суду
м.Одеси від 29.08.2014 року позов ПАТ
„ПІРЕУС БАНК МКБ" задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ
„ПІРЕУС БАНК МКБ" 6243,72 доларів США та
судові витрати в розмірі 200 гривень. В
інших позовних вимогах відмовлено.
Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.
Визнано договір поруки № ОП/07-21 від
23.08.2007 року, укладений між ВАТ
„Міжнародний комерційний банк" та
ОСОБА_5 припиненим.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
юрисконсульт юридичного департаменту
ПАТ „ПІРЕУС БАНК МКБ" - Ю.О. Вергелес
звернувся до апеляційного суду
Одеської області з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Суворовського районного суду
м.Одеси від 29.08.2014 року в частині
відмови у задоволенні вимоги про
солідарне стягнення з ОСОБА_5
заборгованості за кредитним договором,
а також в частині задоволення
зустрічного позову ОСОБА_5 до ПАТ
„ПІРЕУС БАНК МКБ" про визнання
припиненим договору поруки та
ухвалити нове, яким вимоги Банку до
відповідачів задовольнити повністю та
відмовити у зустрічному позові,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції при ухваленні рішення норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовної заяви та доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із Законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з`ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог або
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено,
матеріалами справи підтверджується,
що:

- 23.08.2007 року між ВАТ «Міжнародний
комерційний банк» та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір № ОК/07-26, відповідно
до якого ОСОБА_4 отримав від банку 12000,00
доларів США під 12,5 % річних, строк
повернення кредиту 23.08.2012 року (а. с. 5);

- в забезпечення кредитного договору №
ОК/07-26, між ОСОБА_5 та ВАТ «Міжнародний
комерційний банк» укладено договір
поруки № ОП/07-21 від 23.08.2007 року, яким
визначено солідарну відповідальність
боржника та поручителя (п.1.2) та
встановлено, що договір набуває
чинності з дати його укладення та діє
до остаточного виконання сторонами
прийнятих на себе зобов'язань (п.3.1) (а. с.
12);

- заочним рішенням Київського
районного суду м. Одеси від 22.11.2010 року,
за позовом ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення
на предмет застави - позовні вимоги
задоволені. Звернуто стягнення на
предмет застави - автомобіль Чері
Амулет кузов НОМЕР_1 за договором
застави №ОЗ/07-41 від 17.09.2007 року, який
належить ОСОБА_4 на підставі технічного
паспорту НОМЕР_2 виданого РЕВ-2 УДАІ
ГУМВС України в Одеській області, з
метою погашення заборгованості за
кредитним договором № ОК/07-26 від 23.08.2007
року, на загальну суму 13065,38 доларів США.
Рішення набрало законної сили 03.12.2010
року (а. с. 89).

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову Публічного
акціонерного товариства „Піреус Банк
МКБ", стягуючи заборгованість з
позичальника ОСОБА_4, відмовляючи у
стягненні заборгованості по кредиту з
ОСОБА_5, задовольняючи зустрічний позов
ОСОБА_5 про визнання договору поруки
припиненим, суд першої інстанції
виходив з того, що договором поруки
№ОП/07-21 від 23.08.2007 року строк виконання
не встановлено. Заочним рішенням
Київського районного суду м. Одеси від
22.11.2010 року встановлено настання строку
виконання основного зобов'язання,
після чого, протягом шести місяців
кредитор не пред'явив вимоги до
поручителя, тому зазначений договір
поруки є припиненим.

Погоджуючись з остаточним висновком
суду першої інстанції, судова колегія
разом з тим не може прийняти всіх
наведених у рішенні мотивів з яких
виходив районний суд.

Відповідно до п. 3.1. Договору поруки це
договір набуває чинності з дати його
підписання і діє до остаточного
виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до ст. 252 ЦК України строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

У договорі поруки строк виконання не
встановлений, оскільки вказівка на
остаточне виконання зобов`язання не є
строком розумінні ст. 252 ЦК України.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Відповідно до п. 2.1. кредитного договору
на позичальника покладено обов`язок
повернути кредит не пізніше 23 серпня
2012 року включно. Пунктом 2.3. кредитного
договору передбачено, що у разі
своєчасного і повного виконання
позичальником своїх зобов`язань згідно
п. п. 5.1. договору строк погашення
кредиту може бути продовжений за
згодою сторін на наступний термін
шляхом підписання сторонами
Додаткової угоди до цього договору з
можливістю перегляду розміру
відсоткової ставки за користування
кредитом.

Відповідно до ст. ст. 626, 638 сторони
погодили умови договору, а тому в силу
ст. 629 ЦК України цей договір є
обов`язковим до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи до
суду ПАТ „Піреус Банк МКБ" звернулося
16.12.2013 року, тобто через 15 місяців і 25
днів після спливу кінцевого строку
виконання основного зобов'язання,
встановленого кредитним договором.

Набрання законної сили заочним
рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 22.11.2010 року, яким було
звернуто стягнення на предмет застави -
автомобіль, де заставодавцем виступав
сам позичальник, безвідносно до того чи
є дане рішення виконаним, не впливає на
перебіг строку встановленого ч.4 ст. 559
ЦК України, який за своєю правовою
природою є преклюзивним, не
відноситься до позовної давності і не
може продовжуватися.

За таких обставин районний суд набув
правильного висновку про припинення
договору поруки № ОП/07-21 від 23.08.2007 року,
укладеного між ОСОБА_5 та ВАТ
«Міжнародний комерційний банк».

Доводи апеляційної скарги про те, що
рішенням суду не встановлено настання
строку виконання основного
зобов`язання, не відповідають
матеріалам справи і не спростовують
остаточного висновку районного суду
про припинення договору поруки.

Доводи апеляційної скарги про те, що
поручитель отримував у жовтні 2009 року
вимогу про дострокове повернення
кредиту, сплати процентів та інших
передбачених платежів, не можуть бути
взятими до уваги, виходячи з
наступного.

Як роз`яснено у п. 24 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні справи, що виникають із
кредитним правовідносин» відповідно
до частини четвертої статті 559 ЦК
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову.

При цьому в разі пред'явлення вимоги до
поручителя кредитор може звернутися до
суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Враховуючи, що Банком було встановлено
неналежне виконання зобов`язань за
кредитним договором, строк
пред`явлення вимоги до поручителя
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Приймаючи до уваги, що Банк пред`явив до
поручителя вимогу про дострокове
повернення кредиту, яку отримано 06
жовтня 2009 року, він, як кредитор, не
звернувся до суду протягом 6 місяців
після настання строку виконання
основного зобов`язання - 23.08.2012 року, а
пред`явив до поручителя позов до суду
лише 16.12.2013 року - через 15 місяців та 22
дні після настання строку виконання
основного зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги про те, що
договір поруки діє до остаточного
виконання зобов`язання за кредитним
договором, про переривання строку
позовної давності не засновані на
законодавстві і не відповідають
матеріалам справи з підстав наведених
у рішенні апеляційного суду.

Доводи апеляційної скарги, що Банк
звертався до суду з позовом про
звернення стягнення на предмет застави
і зазначав поручителя відповідачем не
можуть бути прийнятими до уваги,
оскільки застадовавцем є позичальник,
який і є належним відповідачем за
вимогами про звернення стягнення на
предмет застави в рахунок погашення
заборгованості, оскілки поручитель
немає ніякого відношення до предмету
застави і не брав на себе заобов`язання
перед заставодержателем, як
заставодавець. Тривання виконавчого
провадження не випливає на початок
обчислення строку на звернення
кредитора до суду з вимогами до
поручителя протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання

Інших доводів в апеляційній скарзі не
наведено.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, внаслідок чого
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України, судова
колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу юрисконсульта
юридичного департаменту АТ „Піреус
Банк МКБ" - Вергелеса Юрія
Олександровича - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 29 серпня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили ухвалою суду.

Головуючий
О.М. Таварткіладзе

Судді:
Л.Л. Троїцька

А.М. Кварталова