Справа № 195/1249/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2014 року смт.
Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд
Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Омеко М.В., при
секретарі Давидовій М.Ю., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання заповіту частково
недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання
заповіту частково недійсним.

Позов обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_3.

13 вересня 2010 року ОСОБА_3 склала заповіт
серія ВРА № 832849, посвідчений приватним
нотаріусом Томаківського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_4 за
реєстровим № 1655, яким заповіла ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 земельну ділянку (пай № 999),
розташовану на території Виводівської
сільської ради Томаківського району
Дніпропетровської області, загальною
площею 7.390 гектарів, наданої для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Разом з заповітом ОСОБА_3 передала
ОСОБА_1 правовстановлюючий документ на
вказану земельну ділянку - державний
акт на право власності на земельну
ділянку серія Р2 № 165793, виданого на
підставі рішення Томаківської
райдержадміністрації № 426-Р від 16
вересня 2002 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, в тому числі і на належну їй
на праві приватної власності земельну
ділянку площею 7.390 гектарів, яка
розташована на території Виводівської
сільської ради Томаківського району
Дніпропетровської області.

17 квітня 2014 року позивач звернулася до
приватного нотаріуса Томаківського
районного нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_4 з
заявою про прийняття спадщини як
спадкоємця за заповітом після смерті
ОСОБА_3 та отримала роз'яснення про те,
що на момент звернення шестимісячний
строк для прийняття спадщини мною
пропущений.

Рішенням Томаківського районного суду
Дніпропетровської області від 30 квітня
2014 року у справі № 195/685/14-ц для мене
визначено додатковий строк тривалістю
в три місяці для подання до
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини.

05 червня 2014 року ОСОБА_1звернулася до
в.о. державного нотаріуса Томаківської
державної нотаріальної контори Ковтюх
А.В. з заявою про прийняття спадщини,
однак отримала постанову про відмову у
вчиненні нотаріальних дій від 05.06.2014
року, мотивовану тим, що 01 серпня 2013
року за № 170 до нотаріальної контори
надійшла заява про прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_3 за заповітом від
04.11.2011 року, складеним на все майно, а
також за заповітом від 20.09.2012 року,
складеним на земельну ділянку розміром
5. 540 га, на підставі якої була заведена
спадкова справа № 53/2013.

Складений ОСОБА_3 04.11.2011 року заповіт на
все майно скасовує заповіт від 13.09.2010
року на земельну ділянку площею 7.390
гектарів.

04 листопада 2011 року ОСОБА_3 склала
заповіт, посвідчений виконкомом
Виводівської сільської ради
Томаківського району
Дніпропетровської області за
реєстровим № 48, відповідно до якого усе
належне їй майно, де б воно не
знаходилось та з чого б воно не
складалось, усі майнові права та
обов'язки, які їй належать на час
посвідчення заповіту, а також і майнові
права та обов'язки, які належатимуть їй
на день смерті і на що вона за законом
буде мати право заповіла ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Також, 20 вересня 2012 року
ОСОБА_3 склала ще один заповіт,
посвідчений державним нотаріусом
Марганецької державної нотаріальної
контори Дніпропетровської області
Ковтюх А.В. 20.09.2012 року за реєстровим №
2-991, яким заповіла на випадок своєї
смерті земельну ділянку розміром 5. 540
га, розташовану на території
Виводівської сільської ради
Томаківського району
Дніпропетровської області.

Відповідно до положень ст. ст. 1233, 1234, 1235
ЦК України заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті. Право на заповіт
має фізична особа з повною цивільною
дієздатністю. Право на заповіт
здійснюється особисто. Заповідач може
призначити своїми спадкоємцями одну
або кілька фізичних осіб, незалежно від
наявності у нього з цими особами
сімейних, родинних відносин, а також
інших учасників цивільних відносин.

Позивач вважає, що при складанні
заповіту 04 листопада 2011 року
заповідачка в силу віку (на час
складання заповіту - 91 рік) розрізняла
поняття "майно" та "земельна ділянка",
оскільки наявність у заповіті
формулювання "усе належне майно, де б
воно не знаходилось та з чого б воно не
складалось, усі майнові права та
обов'язки, які належать на час
посвідчення заповіту, а також і майнові
права та обов'язки, які належатимуть на
день смерті і на що вона за законом буде
мати право" виключало б необхідність
складання ще одного окремого заповіту
на іншу належну їй земельну ділянку
розміром 5. 540 га, який вона склала 20.09.2012
року, враховуючи, що за обома
заповітами спадкоємицею є одна й та ж
сама особа - ОСОБА_2.

До суду надійшла заява від позивача про
слухання справи за її відсутності та
підтримання позовних вимог в повному
обсязі.

Відповідачем надано суду заяву, в якій
зазначено, що проти позову ОСОБА_1 про
визнання заповіту частково недійсним
не заперечує, та прохає суд дану справу
слухати за її відсутності.

Розглянувши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з заповіту від 04 листопада 2011
року, який зареєстрований в реєстрі за
№ 48 ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, на випадок своєї смерті
усе своє майно, усі свої майнові права
та обов'язки, які належали їй.

Згідно з заповіту від 20 вересня 2012 року,
який зареєстрований в реєстрі за № 2-291
ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
на випадок своєї смерті земельну
ділянку розміром 5,54 га, розташований
на території Виводівської сільської
ради Томаківського району
Дніпропетровської області

Згідно заповіту від 13.09.2010, який
зареєстровано в реєстрі за № 1655, в
якому зазначено, що ОСОБА_3 заповідає
земельну ділянку ( пай № 999) яка
розташований на території
Виводівської сільської ради
Томаківського району
Дніпропетровської області загальною
площею 7.390 га ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Державним актом на право приватної
власності на землю, котре видано
ОСОБА_3,яка мешкає в АДРЕСА_1 , що на
підставі рішення Томаківської
райдержадміністрації Ради народних
депутатів № 426-р від 16 вересня 2002 року
їй передається у приватну власність
земельна ділянка площею 7.390 га., котра
розташована на території Виводівської
сільської ради.

Свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_1,згідно якого ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Враховуючи визнання позовних вимог
відповідачем, наявність двох заповітів
спадкодавиці на користь ОСОБА_11 на все
майно та окремо на земельну ділянку,
суд вважає, що волевиявлення
заповідача при складанні заповіту від
04.11.2011 року в частиш віднесення до
всього належного їй майна земельної
ділянки площею 7.390 гектарів,
розташованої на території
Виводівської сільської ради
Томаківського району
Дніпропетровської області, яку ОСОБА_3
заповіла ОСОБА_1 відповідно до
заповіту від 13.09.2010 року, не відповідало
її дійсній волі.

Виходячи з положень ч.2 ст. 1257 ЦК за
позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним при
встановленні що волевиявлення
заповідача не відповідало його волі.

На підставі викладеного і
керуючись ст.ст.15,60,174,212-215 ЦПК України,
ст. ст. 1216, 1257ЦК України суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати заповіт, складений ОСОБА_3 та
посвідчений виконкомом Виводівської
сільської ради Томаківського району
Дніпропетровської області 04
листопада 2011 року за реєстровим № 48
недійсним в частині заповіту земельної
ділянки (пай № 999), розташованої на
території Виводівської сільської ради
Томаківського району
Дніпропетровської області, загальною
площею 7.390 гектарів.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного суду
через Томаківський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: /підпис/М. В. Омеко

З оригіналом згідно

Суддя: М.В.
Омеко