АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/3208/14
інстанції Іванищук А.А.
Доповідач: Ігнатенко П.Я.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 06 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.Суддів:Воронцової Л.П. Ігнатенко
П.Я.При секретарі:Калюжному
О.О.розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні на рішення
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 07 жовтня 2014 року в
цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до
відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні, третя особа:
ОСОБА_6, про зняття арешту та виключення
з Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що 26.08.2011 року
постановою головного державного
виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Херсоні Василенко Л.В., у зв'язку з
простроченням ним виконання судового
рішення про стягнення аліментів,
стягнутих на користь ОСОБА_6 на
утримання дитини, в зв'язку із
заборгованістю в сумі 10291,80 грн.,
накладено арешт на все належне йому
нерухоме майно, в тому числі і на
квартиру за адресою АДРЕСА_1. В липні 2013
року він повністю погасив
заборгованість по аліментам і борг
відсутній. Отже, відсутні і підстави
утримувати належне йому майно під
арештом. Посилаючись на ч.5 ст. 60 Закону
України "Про виконавче провадження"
просив скасувати зазначену вище
постанову від 26.08.2011 року про
накладення арешту та зняти арешт і
заборону відчуження, накладені
постановою державного виконавця
Дніпровського РУЮ у м. Херсоні. Просив
виключити належну йому АДРЕСА_1 з
Єдиного реєстру заборон відчужень
об'єктів нерухомого майна.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 07 жовтня 2014 року позов
задоволено частково. Знято арешт з 12
частини квартири АДРЕСА_1 та належить
на праві власності ОСОБА_5, накладений
на підставі постанови головного
державного виконавця ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Херсоні
Василенко Л.В. від 26.08.2011 року. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відділ державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Херсоні, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить рішення суду скасувати,
закрити провадження по справі,
оскільки позов заявлено до неналежного
відповідача. При цьому просить взяти до
уваги, що виконавчий лист переданий на
виконання до ВДВС Комсомольського РУЮ
у м. Херсоні, а отже виконання рішення
по даній справі стосується обов'язків
останнього, оскільки державна
виконавча служба може вчиняти дії
тільки в межах виконавчого
провадження, яке знаходиться у неї на
виконанні.

Заперечень на апеляційну скаргу на
адресу апеляційного суду не надходило.

Під час розгляду справи представник
відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні апеляційну скаргу
підтримала за обставинами викладеними
у скарзі, зазначивши, що на їх думку
рішення суду в частині задоволених
вимог постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні на
теперішній час не є учасником спірних
правовідносин і є неналежним
відповідачем, оскільки ним закрито
виконавче провадження та виконавчий
лист передано на виконання до іншого
відділу виконавчої служби.

Заперечуючи проти апеляційної скарги
ОСОБА_5 зазначив, що на його думку
рішення суду є законним та
обґрунтованим. Просив апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб які
приймають участь у розгляді справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
апеляційного оскарження визначених ст.
303 ЦПК України, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи в провадженні ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Херсоні
знаходилось виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-255, виданого 05.02.2003 року
Дніпровським районним судом м. Херсона
про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на
користь ОСОБА_6 на утримання сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 14 частини
заробітку щомісячно, починаючи з 15.01.2003
року до його повноліття.

Постановою головного державного
виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Херсоні Василенко Л.В. від 26.08.2011 року, у
зв'язку наявністю заборгованості із
сплати аліментів накладений арешт на
все нерухоме майно, що належить
боржнику ОСОБА_5, та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке йому належить боржнику.
Вказані обставини сторонами не
оспорюються.

03 липня 2013 року ОСОБА_5 погасив в
повному обсязі заборгованість по
аліментам та продовжує сплачувати
щомісячно аліменти в розмірі
визначеному судом.

Згідно постанови про закінчення
виконавчого провадження від 15.01.2014 року
, на підставі заяви боржника про те, що
він отримує пенсію в Пенсійному фонді,
який знаходиться на території
Комсомольського ВДВС у м. Херсоні,
виконавче провадження з примусового
виконання зазначеного вище
виконавчого листа про стягнення
аліментів з ОСОБА_5 на підставі п.10 ч.1
ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження»,- закінчено. Оригінал
виконавчого документу із додатками
направлено до ВДВС Комсомольського РУЮ
у м. Херсоні (а.с.24-25).

Згідно довідки ВДВС Комсомольського
РУЮ у м. Херсоні станом на 01.09.2014 року
заборгованість по сплаті аліментів у
ОСОБА_5 - відсутня (а.с.12).

Порядок стягнення аліментів
визначений ст. 77 Закону України "Про
виконавче провадження".

Зі змісту частини 2 цієї статті
вбачається, що стягнення може бути
звернено на майно боржника у разі
наявності заборгованості із сплати
аліментів понад три місяці.

Зважаючи на те, що на час розгляду
справи відпали підстави для звернення
стягнення на майно боржника, оскільки
заборгованість зі сплати аліментів
боржником погашена повністю, аліменти
сплачуються щомісячно у визначеному
судом розмірі, також відпали і підстави
для арешту майна боржника, який,
відповідно до ч.1 ст. 57 Закону України
"Про виконавче провадження",
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення при
зверненні стягнення на майно боржника.

Порядок зняття арешту визначений ст. 60
Закону України "Про виконавче
провадження", зі змісту якої
вбачається, що з майна боржника може
бути знято арешт за постановою
начальника відповідного відділу
державної виконавчої служби, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, якщо виявлено
порушення порядку накладення арешту,
встановленого цим Законом, або у разі
наявності письмового висновку
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
щодо неможливості чи недоцільності
реалізації арештованого майна
боржника у зв'язку із значним ступенем
його зносу, пошкодженням або в разі
якщо витрати, пов'язані із зверненням
на таке майно стягнення, перевищують
грошову суму, за яку воно може бути
реалізовано, арешт з майна боржника
може бути знято за постановою
державного виконавця, що
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований(ч.ч.3,4). У всіх інших
випадках незавершеного виконавчого
провадження арешт з майна чи коштів
може бути знятий за рішенням суду(ч.5).

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
позовні вимоги про зняття арешту є
обґрунтованими, оскільки підстави,
визначені законом, для звернення
стягнення на майно боржника та
накладення арешту на все майно
боржника на теперішній час відсутні.

Разом з тим, задовольняючи позовні
вимоги, пред'явлені до ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Херсоні, суд
першої інстанції не звернув уваги, що
виконавчий лист про стягнення
аліментів з ОСОБА_5 переданий на
виконання до іншого відділу державної
виконавчої служби, а відповідачем
виконавче провадження закінчено і
підстав для відновлення ним
провадження, передбачені ст. 51 Закону
України «Про виконавче провадження»,
не вбачаються. Відповідно до обсягу
наданих повноважень вчиняти
процесуальні дії тільки в межах
виконавчого провадження, яке перебуває
на виконанні, відповідач позбавлений
можливості виконати рішення суду, а
отже рішення суду не відновлює права
позивача.

Таким чином, суд дійшов помилкового
висновку про задоволенням позовних
вимог до ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Херсоні.

У зв'язку із викладеним колегія суддів
вважає, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК
України, рішення суду слід скасувати в
оскарженій частині, тобто в частині
задоволення позовних вимог до Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Херсоні.

Керуючись ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції у м.
Херсоні задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 07 жовтня 2014 року
скасувати в частині задоволення вимог
про зняття арешту з 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_5 на праві
власності, накладений на підставі
постанови головного державного
виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м.
Херсоні Василенко Л.В. від 26.08.2011 року
та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог про
зняття арешту з нерухомого майна,
належного ОСОБА_5, а саме: АДРЕСА_1,-
відмовити.

В решті це ж рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: