Справа № 127/2-374/2009
Провадження № 4-с/127/216/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

представника заявника ОСОБА_1,

державного виконавця Куйдана О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці скаргу
Вінницької міської ради на дії
головного державного виконавця
Замостянського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції ОСОБА_2 за
участю заінтересованої особи – ОСОБА_3,
-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького
міського суду Вінницької області
звернулась Вінницька міська рада із
скаргою на дії головного державного
виконавця Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_2.

Скарга мотивована тим, що рішенням
Замостянського районного суду м.
Вінниці від 09.10.2009 року по справі №
2-374-2009 задоволено позов Вінницької
міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
власністю шляхом приведення
приміщення до попереднього стану та
виселення з гуртожитку. 09.08.2010 року
судом було видано виконавчий лист, який
перебував на виконанні в
Замостянському відділі ДВС ВМУЮ і в
подальшому був повернутий стягувачу в
зв’язку з тим, що ним не було здійснено
авансування витрат на проведення
виконавчих дій. 04.06.2014 року ВМР
виконавчий лист повторно було
пред’явлено до виконання. 06.06.2014 року
головним державним виконавцем
Замостянського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції ОСОБА_2
було відкрите виконавче провадження.
Оскільки тривалий час ВМР не
отримувала інформацію щодо ходу
виконавчого провадження, 29.09.2014 року
стягувачем було подано скаргу на
бездіяльність державного виконавця.
20.10.2014 року до ВМР надійшла відповідь
від управління ДВС Головного
управління юстиції у Вінницькій
області з якої стягувачу сало відомо
про винесення державним виконавцем
21.08.2014 року постанови про закінчення
виконавчого провадження. ВМР вважає
дану постанову неправомірною.

Вище викладене й стало підставою для
звернення до суду заявника із скаргою
на дії головного державного виконавця
Замостянського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції ОСОБА_2 з
вимогами про визнання постанови про
закінчення виконавчого провадження
від 21.08.2014 року неправомірною та її
скасування.

Ухвалою суду від 28.10.2014 року до участі у
справі в якості заінтересованої особи
залучено ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник
заявника підтримав вимоги,
аргументуючи їх мотивами, викладеними
в скарзі, та просив їх задовольнити.

Державний виконавець Куйдан О. І.
просив відмовити в задоволенні вимог
заявника.

Заінтересована особа – ОСОБА_3 в судове
засідання не з’явився, хоча про час і
місце розгляду справи повідомлявся
завчасно та належним чином. Причини
неявки суду не повідомлено.

Враховуючи думку представника
заявника та державного виконавця,
положення ст. 386 ЦПК України, зокрема
щодо строків розгляду скарги, і
відсутність поважних причин неявки в
судове засідання, суд ухвалив провести
розгляд справи у відсутність
заінтересованої особи.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження», рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця можуть бути оскаржені в
порядку, встановленому цим Законом.

Гарантією прав фізичних і юридичних
осіб у виконавчому провадженні є
можливість оскарження дій або
бездіяльності державних виконавців.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

09.10.2009 року Замостянським районним
судом м. Вінниці ухвалено рішення у
цивільній справі № 2-374-2009 за позовом
Вінницької міської ради до ОСОБА_4,
ОСОБА_3, яким вирішено усунути
перешкоди Вінницькій міській раді в
користуванні гуртожитком по вул.
Баженова, 22 в м. Вінниці, зобов’язавши
ОСОБА_4, ОСОБА_3 привести переплановані
приміщення, які знаходяться на 5
поверсі гуртожитку та позначені в
технічному паспорті від 24.04.2008 року за
№№ V, VII, IX, X, XI, а також приміщення без
номеру, що прилягає до кімнати № 2, до
попереднього стану у відповідності до
плану, відображеному у технічному
паспорті. Рішення суду набрало
законної сили 20.10.2009 року.

За вище вказаним судовим рішенням
Замостянським районним судом м.
Вінниці 09.08.2010 року було видано
виконавчий лист № 2-374/2009, на виконання
якого 06.06.2014 року головним державним
виконавцем Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_2 було відкрите виконавче
провадження № 43622772, про що винесено
відповідну постанову.

21.08.2014 року головним державним
виконавцем Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-374/2009, виданого 09.08.2010 року
Замостянським районним судом м.
Вінниці про усунення перешкод в
користуванні власністю на підставі п. 11
ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки
державним виконавцем вжито всіх
заходів щодо примусового виконання
рішення суду, визначених Законом
України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні було оглянуто і
досліджено матеріали виконавчого
провадження № 43622772.

На момент вирішення питання про
прийняття до розгляду скарги судом
було звернуто увагу на те, що в законі
встановлено спеціальний порядок
обчислення строків звернення заявника
зі скаргою до суду (в даному випадку, ст.
49 Закону України «Про виконавче
провадження» - закінчення виконавчого
провадження), а тому його перебіг має
визначатися за цими нормами (протягом
десяти днів з дня отримання постанови),
а не за нормами ст. 385 ЦПК України. Однак,
зі скарги чітко не вбачалось, чи
пропущений заявником строк звернення
до суду, в той час як строк оскарження
дій державного виконавця, в даному
випадку, чітко визначений. Тому, при
вирішенні питання про прийняття скарги
до розгляду, судом звернуто увагу на те,
що пропуск строків звернення до суду із
скаргою, які визначаються як
процесуальні строки, не є підставою для
відмови у прийнятті скарги, оскільки
вони можуть бути поновлені судом за
наявності поважних причин і на них
поширюються правила ст. 72 ЦПК України.

Дослідивши матеріали виконавчого
провадження № 43622772 та заслухавши
пояснення заявника та державного
виконавця, судом встановлено, що
заявником не пропущено процесуальний
строк, визначений законом, для
звернення до суду із скаргою, оскільки
про наявність оскаржуваної постанови
стягувач дізнався лише 20.10.2014 року,
отримавши відповідь управління ДВС
Головного управління юстиції у
Вінницькій області № 343/2.2/23 від 16.10.2014
року. Належних доказів, які б
підтверджували отримання оскаржуваної
постанови стягувачем раніше, суду не
надано. Зокрема, такі докази відсутні й
в матеріалах виконавчого провадження.

Відповідно до ст.ст. 1, 5 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження – це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» та ст. 7 Закону
України «Про державну виконавчу
службу» державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності
порушення прав та законних інтересів
фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України
«Про виконавче провадження» після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення.

Згідно ч. 3 ст. 75 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі, якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо, державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до
суду чи іншого органу (посадової особи),
що його видав.

Згідно з положеннями ст. 14 ЦПК України
та ч. 5 ст. 124 Конституції України судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Судом встановлено, що станом на день
розгляду скарги судове рішення не
виконано.

Згідно з положеннями ст. 373 ЦПК України
та ст. 36 Закону України «Про виконавче
провадження» за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, державний
виконавець за власною ініціативою чи
за заявою сторін, має право звернутися
до суду, який видав виконавчий
документ, із заявою про відстрочку або
розстрочку виконання, а також про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Можливість державного виконавця при
здійсненні виконавчого провадження
звернутися до органу, який видав
виконавчий документ, за роз’ясненням
рішення, порушувати клопотання про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання рішення, відстрочку
та розстрочку виконання рішення суду,
також передбачена ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження».

У разі звернення державного виконавця
до суду, який видав виконавчий
документ, із заявою про роз'яснення
рішення, що підлягає виконанню, про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення чи зміну
способу і порядку виконання виконавче
провадження може бути зупинено (п. 1 ч. 1
ст. 38 Закону України «Про виконавче
провадження»).

Виконання судових рішень – це заключна
стадія цивільного процесу, а саме
заключний етап у процесі реалізації
захисту цивільних прав, у цьому разі
порушених прав Вінницької міської
ради, а для визначення розумного строку
розгляду справи включається період з
надходження до суду позовної заяви й
закінчується виконанням рішення суду.
Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом, тому
перевірка вчинених таких дій державним
виконавцем є фактично перевіркою
дотримання положень щодо
справедливого судового розгляду й
належного виконання рішення суду.

Згідно чинного законодавства України,
кожен має право на справедливий
судовий розгляд і належне виконання
рішення суду.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка
входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що закінчення виконавчого провадження
є передчасним, оскільки належне
виконання судового рішення не
відбулося.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов’язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
державну виконавчу службу» працівник
органу державної виконавчої служби
зобов'язаний сумлінно виконувати
службові обов'язки, не допускати в
своїй діяльності порушення прав
громадян та юридичних осіб,
гарантованих Конституцією України та
законами України.

З урахуванням наведеного суд вважає, що
державний виконавець не здійснив усіх
необхідних заходів щодо примусового
виконання рішення суду та передчасно і
без достатніх підстав закінчив
виконавче провадження та повернув
виконавчий документ. Цими діями
порушено право стягувача, оскільки з
огляду на положення ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження»
завершене відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 49
цього Закону, з підстав, визначених ч. 3
ст. 75 цього Закону виконавче
провадження не може бути розпочате
знову.

З огляду на вищенаведене, закінчення
виконавчого провадження є фактично
відмовою у виконанні судового рішення.

Суд оцінює докази наявні в справі,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і
всебічно з’ясовує обставини, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні,
відповідно до ч. 3 ст. 213 ЦПК України.

Враховуючи вище викладене суд прийшов
до переконання, що скарга Вінницької
міської ради на дії головного
державного виконавця Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_2 є обґрунтованою.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії
чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Тому, суд визнає дії головного
державного виконавця Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_2 неправомірними та
скасовує постанову ВП № 43622772 від 21.08.2014
року «Про закінчення виконавчого
провадження», винесену головним
державним виконавцем Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_2, як незаконну.

Однак, суд приймає до уваги позицію
Верховного Суду України, висвітлену в
п. 7 Постанови Пленуму «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» № 14 від 26.12.2003 року,
відповідно до якої у разі визнання
неправомірним рішення, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби суд зобов’язує їх
усунути допущені порушення або іншим
шляхом поновлює порушені права чи
свободи заявника. При цьому суд не
вправі зобов’язувати зазначених осіб
до вчинення тих дій, які згідно із
Законом України можуть здійснюватися
тільки державним виконавцем або
відповідною посадовою особою
державної виконавчої служби.

Тому, суд вважає за необхідне поновити
порушені права заявника, шляхом
зобов’язання саме Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції, враховуючи обставини справи і
те, що у розумінні ст. 4 Закону України
«Про державну виконавчу службу»
державний виконавець не є окремим
суб'єктом, а є представником влади, який
здійснює свої повноваження від імені
держави в системі органів державної
влади – ДВС, усунути порушення шляхом
вчинення дій, спрямованих на виконання
судового рішення, визначених Законом
України «Про виконавче провадження».

Суд звертає увагу на те, що згідно ч. 1
ст. 51 Закону України «Про виконавче
провадження» у разі якщо постанова
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження визнана судом
незаконною, виконавче провадження
підлягає відновленню протягом трьох
робочих днів з дня надходження рішення
суду.

Про виконання даної ухвали суду
Замостянський відділ державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції має
повідомити Вінницький міський суд
Вінницької області та заявника –
Вінницьку міську раду не пізніше ніж
у місячний строк з дня одержання
ухвали суду, відповідно до ч. 1 ст. 389 ЦПК
України.

На підставі викладеного та керуючись
Конституцією України, ст.ст. 1, 2, 5, ч. 1 та
ч. 3 ст. 6, ч. 1 та ч. 3 ст. 11, ст. 25, ст. 36, п. 1 ч.
1 ст. 49, ст. 50, ч. 1 ст. 51, ч. 1 - ч. 3 ст. 75
Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 4, 7 Закону України
«Про державну виконавчу службу», ст.ст.
11, 14, 58-60, 209, 210, 212, 213, 383-389 ЦПК України, суд
-

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії головного державного
виконавця Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_2 щодо винесення
постанови про закінчення виконавчого
провадження № 43622772 від 21.08.2014 року -
неправомірними.

Скасувати постанову ВП № 43622772 від
21.08.2014 року «Про закінчення виконавчого
провадження», винесену головним
державним виконавцем Замостянського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції ОСОБА_2, як незаконну.

Зобов’язати Замостянський відділ
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції усунути порушення шляхом
вчинення дій, визначених Законом
України «Про виконавче провадження».

Про виконання даної ухвали
Замостянському відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції
повідомити Вінницький міський суд
Вінницької області та заявника не
пізніше ніж у місячний строк з дня
одержання ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: