АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2427/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 27 Нестерук Т. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
Качан О. В. УХВАЛА
03 листопада 2014 року Колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
головуючогоКачана О. В.суддівОхріменко
Н. І. , Скіця М. І. при секретаріЯремич
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" на рішення
Звенигородського районного суду
Черкаської області від 25 липня 2014 року
по справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк"
до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,
в с т а н о в и л а :
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до
суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
мотивуючи тим, що відповідно до
укладеного договору № К3ХRRX03910013 від 02
серпня 2007 року ОСОБА_6 отримав кредит у
розмірі 1414 грн 77 коп зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і Банком
(позивачем) Договір, про що свідчить
його підпис в заяві.
Відповідач належним чином умов
договору не виконав, у зв'язку з чим
станом на 17 квітня 2014 року має
заборгованість в розмірі 27 337 грн. 64
коп., яка складається з : 1413 грн. 70 коп. -
заборгованість за кредитом, 10 443 грн. 16
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 69 грн. 32 коп. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 13 633 грн. 48 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг: 500
грн. - штраф (фіксована частина) та 1 277
грн. 98 коп. - штраф (процентна складова).
Просив суд стягнути зазначену суму
заборгованості з відповідача.
Рішенням Звенигородського районного
суду Черкаської області від 25 липня 2014
року в задоволенні позову відмовлено
за пропуском трирічного строку
звернення до суду.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
КБ "ПриватБанк" просить скасувати
рішення суду першої інстанції як таке,
що постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що
судом першої інстанції було невірно
застосовано строки позовної давності:
відповідно до п. 5.5 Умов та правил
надання банківських послуг, з якими при
укладанні договору було ознайомлено
відповідача, терміни позовної давності
по вимогах про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки, пені, штрафів за
даним договором встановлюється
сторонами тривалістю в п`ять років,
відтак застосування до спірних
правовідносин судом першої інстанції
термінів позовної давності тривалістю
в три роки, на думку апелянта є хибними.
Не враховано судом, що в 2010 році
відповідач зробив дві проплати за
кредитом, чим перервав строк позовної
давності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника банку, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія вважає, що скарга ПАТ КБ
"ПриватБанк" не підлягає задоволенню
по наступним мотивам.

Судом першої інстанції встановлено:
відповідно до укладеного договору №
К3ХRRX03910013 від 02 серпня 2007 року ОСОБА_6
отримав кредит у розмірі 1414 грн 77 коп зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Строк договору встановлено в три
місяці - до 2.11.2007 року - а.с. 7. Відповідач
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і Банком
(позивачем) Договір, про що свідчить
його підпис в заяві. Відповідач
належним чином умов договору не
виконав, у зв'язку з чим станом на 17
квітня 2014 року має заборгованість в
розмірі 27 337 грн. 64 коп., яка складається
з : 1413 грн. 70 коп. - заборгованість за
кредитом, 10 443 грн. 16 коп. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 69 грн. 32 коп. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 13 633 грн. 48 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, а також
штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг: 500
грн. - штраф (фіксована частина) та 1 277
грн. 98 коп. - штраф (процентна складова).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що право банку на повернення
кредиту порушено, однак позовні вимоги
не підлягають задоволенню по причині
пропуску позивачем трирічного строку
позовної давності, встановленої ст. 257
ЦК України.

До висновків про відмову в позові з
мотивів пропуску трирічного строку
позовної давності суд прийшов
передчасно.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначені умов договору
з урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені між ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

На підставі ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідні для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнута згода.

Як вбачається з наявних у справі
доказів, 2.08.2007 року між ПАТ "КБ
"ПриватБанк" та ОСОБА_6 було укладено
кредитний договір із терміном дії три
місяці - до 2.11.2007 року. Із заяви
позичальника вбачається, що він
погодився з тим, що ця заява разом із
запропонованими "ПриватБанком" умовами
надання кредиту фізичним особам
("Розстрочка"), тарифами складає між ним
та банком кредитний договір.

Відповідно до п. 5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
("Розстрочка") (Стандарт), які разом із
заявою позичальника складають
кредитний договір, передбачено, що
терміни позовної давності по вимогам
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за укладеним
кредитним договором встановлюється
сторонами тривалістю у п`ять років.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ПАТ КБ "Приватбанк" суд першої
інстанції на погодження сторонами 5-ти
річного строку позовної давності уваги
не звернув.

Однак вказана помилка суду не призвела
до неправильного вирішення спору
виходячи із наступного.

Термін дії договору закінчився 2.11.2007
року, і саме з цієї дати почався відлік
строку звернення банку до суду за
захистом свого порушеного права - ст. 261
ЦК України, про що обґрунтовано вказав
суд першої інстанції.

Закінчення строку на звернення до суду
припадає на 2.11.2012 року, зі спливом 5
років.

Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
чи іншого обов'язку - ч. 1 ст. 264 ЦК
України.

Позивач вказує, що такою дією є
проплата боржником боргу по кредиту
9.04.2010 року в сумі 1 грн, 10.09.2010 року 0,1 грн
та в засіданні апеляційної інстанції
надав докази такої сплати.

Однак як вбачається із змісту наданих
апеляційному суду доказів та
підтверджено представником позивача у
засіданні колегії, суми в 1 грн та 10
копійок відповідач ОСОБА_6 не вносив до
каси банку. Працівниками банку в ці дні
було проведено списання вказаних сум
із іншого карткового рахунку боржника
на погашення заборгованості за
кредитом на підставі умов укладеного в
серпні 2007 року договору, де боржник дав
згоду на списання банком з будь-яких
його рахунків коштів на погашення
кредиту без повідомлення боржника.
Відсутні також дані про те, що і 1 грн і 10
копійок до банку вносив сам ОСОБА_6

Таким чином дача згоди в 2007 році на
списання коштів у майбутньому в
рахунок погашення боргу який також міг
виникнути в майбутньому, не є вчиненням
боржником дії, що свідчить про визнання
свого боргу в 2010 році, не перериває
перебігу строку позовної давності на
підставах ч. 1 ст. 264 ЦК України. На час
підписання договору кредиту, в якому
передбачено списання коштів банком в
односторонньому порядку для погашення
кредиту, ОСОБА_6 навіть ще не отримав
грошей, і не вчиняв дії, які свідчать
про визнання боргу, якого не існувало
2.08.2007 року і який мав виникнути в
майбутньому.

До суду банк звернувся поза межами
встановленого договором строку
позовної давності для захисту свого
порушеного права в 5 років.

Оскільки статтею 308 ЦПК України
встановлено, що не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань, апеляційна скарга підлягає
відхиленню, рішення суду залишенню без
змін.

Керуючись ст. 261, 264 ЦК України, ст.ст. 307,
308, 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк"
на рішення Звенигородського районного
суду Черкаської області від 25 липня 2014
року по справі за позовом ПАТ КБ
"ПриватБанк" до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відхилити, рішення суду залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду та рішення
районного суду набирають законної сили
з моменту проголошення ухвали і можуть
бути оскаржені в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :