Справа № 226/1236/14-ц
Справа № 2/226/569/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 серпня 2014 року Димитровський міський
суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Рибкіна О.А.,

при секретарі Пікало К.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного нотаріуса Димитровського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_5 про визнання
дій нотаріуса неправомірними та
скасування державної реєстрації
нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача приватного
нотаріуса Димитровського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_5 про визнання дій
нотаріуса неправомірними та
скасування державної реєстрації
нерухомого майна.

В обґрунтування позову вказав, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_6.
Він є єдиним спадкоємцем за законом
першої черги. 06.04.2013 року він звернувся
до Димитровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті
матері. 21.10.2013 року він отримав
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальних дій, видану держаним
нотаріусом Димитровської державної
нотаріальної контори ОСОБА_7 Цією
постановою йому відмовлено у видачі
свідоцтва про спадщину за законом на
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, яка належала його матері на
підставі свідоцтва про право власності
на житло. Причиною відмови є те, що
16.08.2005 року приватним нотаріусом
Димитровського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_5 була
накладена заборона на об'єкт
нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1
на підставі спадкового договору,
посвідченого 16.08.2005 року приватним
нотаріусом ОСОБА_5 за реєстром № 5914.
Згідно укладеного договору набувачем є
ОСОБА_4 При цьому за згодою сторін на
набувача покладені такі обов'язки:
забезпечувати відчужувача довічним і
повним утриманням, харчуванням, одягом,
доглядом та необхідною допомогою,
вартість матеріального забезпечення
встановлюється за згодою сторін в
розмірі 100,00 грн.; забезпечувати
відчужувача згідно з рецептами лікарів
належними лікувальними засобами
належно від їх вартості; в разі смерті
відчужувача поховати його на кладовищі
міста Димитров Донецької області.
Відповідно до п.7 договору право
власності на вказану квартиру
переходить до набувача в разі
виконання ним умов договору та після
смерті відчужувача. ОСОБА_4 своїх
зобов'язань за договором не виконав,
він не піклувався про відчужувача
останні три роки перед її смертю.
Замість нього піклувався про
відчужувача він. 10 жовтня 2010 року його
мати зломала ліву стегнову кістку зі
зміщенням і з цього моменту була
прикута до ліжка і потребувала
постійного стороннього догляду. Він
самостійно доглядав за матір'ю до її
смерті. Після смерті матері він поховав
її на кладовищі в м. Димитров Донецької
області. ОСОБА_4 за весь цей період
жодного разу не надавав ніякої
допомоги, як на лікування і догляд, так
і на поховання. 29.01.2014 року приватний
нотаріус ОСОБА_5 зареєстрував за ОСОБА_4
право власності на квартиру АДРЕСА_1, як
за набувачем за спадковим договором.
Вважає, що приватний нотаріус ОСОБА_5
при вчиненні реєстрації права
власності на спірну квартиру порушив
діюче законодавство, зокрема ч.3 ст.1307
ЦК України, відповідно до якої він
повинен був здійснити контроль за
виконанням спадкового договору. Але
такого контролю відповідач не
здійснив. Не перевіривши факт
виконання всіх умов договору,
зареєстрував право власності на
нерухоме майно. Просить суд визнати
неправомірними дії приватного
нотаріуса Димитровського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_5 про реєстрацію
нерухомого майна, а саме квартири
АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, як за набувачем за
спадковим договором та скасувати
державну реєстрацію вказаного
нерухомого майна за ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач підтримав
свої позовні вимоги, обґрунтовуючи їх
викладеними в позовній заяві
обставинами. Також пояснив, що ОСОБА_4 є
його племінником та онуком його матері.
Будь-якої участі у похованні своєї
бабусі ОСОБА_4 не приймав. Він сам
займався похованням своєї матері,
поховав мати за власні кошти, отримував
усі необхідні документи. До смерті
матері він сам доглядав за неї,
оскільки в жовтні 2010 року мати зламала
стегно і більше не ходила. З цього
моменту він мешкав з матір'ю і
здійснював догляд.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
обґрунтовуючи їх викладеними в
позовній заяві обставинами. Також
пояснив, що приватний нотаріус ОСОБА_5
порушив ч.3 ст.1307 ЦК України, він не
запропонував набувачеві майна ОСОБА_4
надати докази виконання спадкового
договору, зокрема щодо пункту договору
про обов'язок поховати ОСОБА_6

Відповідач ОСОБА_5 до судового
засідання не з'явився, про час та місце
слухання справи повідомлений належним
чином, надав заяву про розгляд справи
за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3
позов не визнала. Пояснила, що
приватний нотаріус ОСОБА_5 позовні
вимоги також не визнає. Фактично в
позові ставиться приховане питання
щодо визнання спадкового договору
недійсним у зв'язку з його неналежним
виконанням. Нотаріус не мав права не
зареєструвати права власності на
підставі спадкового договору, оскільки
на час реєстрації цей договір не був
розірваний, не був визнаний нечинним чи
недійсним. Сама ОСОБА_6 за життя не
зверталася до суду щодо розірвання
спадкового договору. Реєстрація
спадкового майна за третьою особою
було здійснено на підставі спадкового
договору та свідоцтва про смерть,
нотаріус не повинен згідно з
законодавством перевіряти виконання
чи не виконання умов спадкового
договору набувачем. У законодавстві
відсутні норми щодо можливого порядку
контролю нотаріусом виконання умов
спадкового договору, відсутні норми
яким саме чином він має це роботи.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому
засіданні пояснив, що він вважає позов
задоволенню не підлягає. Померла
ОСОБА_6 є його бабусею. В серпні 2005 року
між ним і бабусею був укладений
спадковий договір, за яким після смерті
бабусі йому переходить право власності
на квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, а він повинен був надавати по
100,00 грн. на місяць на утримання бабусі,
здійснювати за нею догляд, поховати її
після смерті. Він тривалий час мешкав з
бабусею. Він отримував пенсію, також і
бабуся отримувала пенсію, на ці кошти
вони жили. В жовтні 2010 року бабуся
пошкодила ногу і не могла рухатися. За
нею доглядали спочатку разом він і
позивач. В червні 2011 року він переїхав
жити з квартири бабусі в іншу квартиру.
З цього часу за бабусею доглядав
позивач, який є її сином. В лютому 2013
року бабуся померла. Похованням бабусі
займався позивач, який здійснював усі
витрати. Потім, для того, щоб оформити
своє право власності на квартиру, він
не міг тривалий час отримати він
позивача документи на квартиру. В січні
2014 року позивач надав нотаріусу
документи на квартиру і він
зареєстрував за собою право власності
на спірну квартиру у приватного
нотаріуса ОСОБА_5 Вважає, що позов не
підлягає задоволенню, оскільки
приватний нотаріус ОСОБА_5 зробив все
законно - оформив на нього квартиру
згідно спадкового договору. До смерті
бабусі приблизно 2 роки він не надавав
бабусі гроші по 100,00 грн. на місяць з її
згоди. Він мешкав з бабусею з січня 2005
року, а переїхав від неї в червні 2011
року, однак відвідував її. В
організації поховання бабусі він
участі не приймав, цим займався його
дядя ОСОБА_1 (її син), який є позивачем по
справі, а він тільки був присутнім на
похованні. Розписки, долучені до
справи, він писав самостійно на вимогу
дяді. Крім документів на квартиру,
спадкового договору і свідоцтва про
смерть бабусі інших документів
нотаріус у нього не вимагав.

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_6, що підтверджується
свідоцтвом про смерть (а.с. 8).

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с. 6).

16 серпня 2005 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 був
укладений спадковий договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Димитровського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_5 за
реєстром № 5914, згідно якого ОСОБА_6
передає після її смерті у власність
ОСОБА_4 належну їй на праві власності
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1. При цьому за згодою сторін на
набувача майна (ОСОБА_4.) покладаються
такі обов'язки: забезпечувати
відчужувача довічним і повним
утриманням, харчуванням, одягом,
доглядом, необхідною допомогою,
вартість матеріального забезпечення
встановлюється за згодою сторін в
розмірі 100,00 грн. щомісячно;
забезпечувати відчужувача згідно з
рецептами лікарів належними
лікувальними засобами належно від їх
вартості; в разі смерті відчужувача
поховати його на кладовищі міста
Димитров Донецької області. Відповідно
до п.7 договору право власності на
вказану в договорі квартиру переходить
до набувача в разі виконання ним умов
договору та після смерті відчужувача
(а.с.16).

Згідно витягів з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, 16.08.2005
року приватним нотаріусом
Димитровського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_5 на
підставі вищевказаного спадкового
договору була накладена заборона на
об'єкт нерухомого майна - квартиру
АДРЕСА_1, а 29.01.2014 року приватним
нотаріусом ОСОБА_5 було зареєстровано
за ОСОБА_4 право власності на вказану
квартиру як за набувачем за спадковим
договором (а.с. 9, 10).

Згідно витягу про реєстрацію в
Спадковому реєстрі та постанови про
відмову у вчиненні нотаріальних дій,
06.04.2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Димитровської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після смерті матері ОСОБА_6
21.10.2013 року постановою держаного
нотаріуса Димитровської державної
нотаріальної контори ОСОБА_7 позивачу
було відмовлено у вчиненні
нотаріальних дій - у видачі свідоцтва
про спадщину за законом на квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка
належала ОСОБА_6, через те, що 16.08.2005 року
приватним нотаріусом Димитровського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_5 була
накладена заборона на об'єкт
нерухомого майна - вказану квартиру на
підставі спадкового договору,
посвідченого 16.08.2005 року приватним
нотаріусом ОСОБА_5 за реєстром № 5914 (а.с.
11, 13).

Згідно довідки Комунального
закладу «Димитровський центр
первинної медико-санітарної допомоги»
від 23.10.2013 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
знаходилася на диспансерному обліку у
терапевта, ендокринолога з діагнозами:
ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз,
артеріальна гіпертензія, серцева
недостатність 2 ступеню, сахарний
діабет 2 тип середньої тяжкості,
діабетична ангіопатія судин ніг,
хронічна артеріальна недостатність 2-3
ступеню. В 2011-2013 роках з приводу
вказаних хвороб оглядалася терапевтом,
хірургом на дому. 10.10.2010 року
встановлений діагноз: закритий
косовідламковий перелом лівої
стегнової кістки в міжвертельному
відділі зі зміщенням відламків. З цього
часу за станом здоров'я потребувала
постійного стороннього догляду (а.с. 17).

Згідно акта Приватного підприємства
«ПЖФ Гарант-Сервіс» від 21.10.2013 року,
позивач ОСОБА_1 проживав разом з матір'ю
ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 з червня 2010
року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.
19).

Згідно довідки ритуальної служби
Димитровського БОКХ від 15.04.2014 року,
ОСОБА_1, який є сином померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6, поховав свою матір
за власні кошти на кладовищі «Степне» у
м. Димитров (дозвід на захоронення № 748
від 25.02.2013 року) - а.с. 12.

Згідно накладної фізичної особи -
підприємця ОСОБА_8 від 24.02.2013 року,
ОСОБА_1 придбав ритуальні товари на
суму 1778 грн. (а.с. 20).

Згідно довідки Управління Пенсійного
фонду України в м. Димитров від 21.10.2013
року, управлінням виплачена ОСОБА_1
допомога на поховання за померлу
ОСОБА_6 в розмірі 2339,86 грн. (а.с. 18).

Відповідно до ст.1302 ЦК України, за
спадковим договором одна сторона
(набувач) зобов'язується виконувати
розпорядження другої сторони
(відчужувача) і в разі його смерті
набуває право власності на майно
відчужувача.

Відповідно до 1305 ЦК України, набувач у
спадковому договорі може бути
зобов'язаний вчинити певну дію
майнового або немайнового характеру до
відкриття спадщини або після її
відкриття.

Відповідно до ч.3 ст.1307 ЦК України,
відчужувач має право призначити особу,
яка буде здійснювати контроль за
виконанням спадкового договору після
його смерті. У разі відсутності такої
особи контроль за виконанням
спадкового договору здійснює нотаріус
за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що
умови спадкового договору від 16.08.2005
року, укладеного між ОСОБА_6 і ОСОБА_4, не
були виконані ОСОБА_4 належним чином,
зокрема він не здійснив свій обов'язок,
передбачений договором, поховати
відчужувача на кладовищі міста
Димитров. Враховуючи, що відповідно до
п.7 спадкового договору право власності
на вказану в договорі квартиру
переходить до набувача в разі
виконання ним умов договору та після
смерті відчужувача і відповідно до ч.3
ст.1307 ЦК України контроль за виконанням
спадкового договору зобов'язаний
здійснити нотаріус за місцем відкриття
спадщини, тому суд вважає, що
відповідач при вирішенні питання щодо
реєстрації права власності за
спадковим договором за набувачем мав
перевірити чи виконані умови договору
набувачем, зокрема умови, які
передбачають поховання відчужувача,
оскільки після смерті відчужувача
виключно нотаріус, на якого ч.3 ст.1307 ЦК
України покладено контроль за
виконанням спадкового договору, мав
можливість і обов'язок проконтролювати
виконання спадкового договору
набувачем. І, оскільки набувач ОСОБА_4
не виконав в повному обсязі умови
спадкового договору, то відповідно до
п.7 цього договору підстави для
переходу права власності на вказану в
договорі квартиру відсутні і
відповідач не мав підстав, визначених
відповідним спадковим договором, для
реєстрації права власності за
набувачем.

Також суд зауважує, що в даному випадку
відповідно до ст.1221 ЦК України місцем
відкриття спадщини є місто Димитров
Донецької області та відповідно до
пункту 8.5 глави 2 Розділу ІІ Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22.02.2012
року № 296/5, після смерті відчужувача
реєстрацію права власності за
спадковим договором у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
здійснює саме нотаріус, який посвідчив
спадковий договір. Тому суд вважає, що
саме відповідач - приватний нотаріус
Димитровського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_5 мав
виконати вимоги ч.3 ст.1307 ЦК України
щодо контролю за виконанням спадкового
договору.

Тому дії відповідача - приватного
нотаріуса ОСОБА_5 щодо реєстрації права
власності на нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 як за набувачем за
спадковим договором мають бути визнані
неправомірними і, відповідно, має бути
скасована державна реєстрація права
власності на нерухоме майно за ОСОБА_4

На підставі ст.ст. 1302, 1305, 1307 ЦК України,
керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 294
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса
Димитровського міського нотаріального
округу Донецької області ОСОБА_5 про
визнання дій нотаріуса неправомірними
та скасування державної реєстрації
нерухомого майна задовольнити.

Визнати неправомірними дії приватного
нотаріуса Димитровського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_5 про реєстрацію права
власності на нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 як за набувачем за
спадковим договором.

Скасувати державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги. Рішення суду може
бути оскаржено в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Димитровський
міський суд Донецької області протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено
11.08.2014 року.

Суддя