АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4809/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бібік М. М. Доповідач - Тамакулова
В.О. Категорія 53
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року
м. Дніпропетровськ

14 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів:Чубукова О.П.,Каліновського А.Б.

при секретарі:Поляковій Н.О.,

яка розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Авіаційна
компанія "Дніпроавіа" на заочне рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 28 січня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного
акціонерного товариства "Авіаційна
компанія "Дніпроавіа", Товариства з
обмеженою відповідальністю "Авіаційна
компанія "Авіадніпро" про стягнення
компенсації за невикористану
відпустку, середнього заробітку та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л
А:

19 серпня 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідачів про
стягнення компенсації за
невикористану відпустку, середнього
заробітку за затримку розрахунку при
звільненні та моральної шкоди
відповідно до вимог ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП
України.

Позов обгрунтовував тим, що 15 серпня
2008року уклав трудовий договір з
відповідачем Публічним акціонерним
товариством "Авіаційна компанія
"Дніпроавіа" на зайняття посади другого
пілота. 04 лютого 2011 року він був
звільнений по переводу до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Авіаційна
компанія "Авіадніпро". 19 червня 2013 року
з ТОВ "Авіаційна компанія "Авіадніпро"
звільнився за власним бажанням.

При звільненні ТОВ "Авіаційна компанія
"Авіадніпро» мала виплатити всі
належні суми в тому числі 51592,88 грн.
компенсацію за невикористану
відпустку. Однак товариство було
позбавлено такої можливості, оскільки
Публічне акціонерне товариство
"Авіаційна компанія "Дніпроавіа» не
перерахувало Товариству з обмеженою
відповідальністю "Авіаційна компанія
"Авіадніпро" належну позивачу суму.
Позивач просив стягнути на його
користь з відповідача Публічного
акціонерного товариства "Авіаційна
компанія "Дніпроавіа» 51592,88 грн.-
компенсацію за невикористану
відпустку, 22167,11 грн. середній заробіток
за час затримки розрахунку при
звільненні з 05 лютого 2013 року по 19
серпня 2013 року, 10000 грн. моральної шкоди
та 3600 грн.- витрати на правову допомогу.

В уточнених вимогах позивач просив про
стягнення:- з Публічного акціонерного
товариства "Авіаційна компанія
"Дніпроавіа" середньої заробітної
плати за час затримки розрахунку у
розмірі 11166,89 грн., моральної шкоди 2000
грн; -з ТОВ "Авіаційна компанія
"Авіадніпро"- 51592,88 грн. компенсації за
невикористану відпустку, середнього
заробітк за затримку розрахунку при
звільненні- 9922, 66 грн., моральної шкоду
8000 грн; -пропорційно заявленим вимогам
з кожного з відповідачів - судові
витрати в сумі 3600 грн. за надану правову
допомогу.

Представник позивача в заяві суду
просив розглядати справу без його
участі. Представники відповідачів в
судове засідання не з'явилися.

Заочним рішенням суду І інстанції
позов задоволено частково. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Авіаційна компанія "Дніпроавіа"
середню заробітну плату за час
затримки розрахунку у розмірі 11166,89
грн., моральну шкоду 200 грн.; з ТОВ
"Авіаційна компанія "Авіадніпро"суд
стягнув -51592,88 грн. компенсацію за
невикористану позивачем відпустку,
середній заробіток за затримку
розрахунку при звільненні- 9922, 66 грн.,
моральну шкоду 800 грн. З кожного із
відповідачів стягнуто позивачу
витрати за надану адвокатом правову
допомогу по 1800 грн. та судові витрати на
користь держави.

Ухвалою районного суду від 26 березня 2014
року Публічному акціонерному
товариству "Авіаційна компанія
"Дніпроавіа" відмовлено в перегляді
заочного рішення.

В апеляційній скарзі апелянт- Публічне
акціонерне товариство "Авіаційна
компанія "Дніпроавіа» посилається на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення й постановити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог в частині, яка стосується
апелянта.

Колегія суддів перевірила законність,
обґрунтованість рішення суду, в межах
заяв-лених вимог та апеляційної скарги
і дійшла до висновку, що скарга
підлягає відхиленню, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 15 серпня 2008року
позивач уклав трудовий договір з
відповідачем Публічним акціонерним
товариством "Авіаційна компанія
"Дніпроавіа" на зайняття посади другого
пілота. 04 лютого 2011 року на підставі п.5
ст.36 КзоТ України він був звільнений по
переводу до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіаційна компанія
"Авіадніпро". 05 лютого 2013 року його
прийнято по переводу на посаду
командира повітряного судна, а 19 червня
2013 року з ТОВ "Авіаційна компанія
"Авіадніпро" звільнено на підставі ст.38
КзоТ України за власним бажанням.

Публічне акціонерне товариство
"Авіаційна компанія "Дніпроавіа»
перерахувало Товариству з обмеженою
відповідальністю "Авіаційна компанія
"Авіадніпро" належну позивачу суму
компенсації за невикористану
відпустку 51592,88 грн. 20 травня 2013 року.

Відповідно до пункту 5 статті 36 Кодексу
законів про працю України однією з
підстав припинення трудового договору
є переведення працівника, за його
згодою на інше підприємство, в
установу, організацію.

Переведення працівника за його згодою
на інше підприємство, в установу,
організацію є підставою для припинення
трудового договору. Таке переведення
можливо тільки за наявності слідуючих
умов: - згоди працівника на
переведення;- домовленість (згода) між
власниками або уповноваженими ними
особами зацікавлених підприємств;-
наявність наказу про переведення за
попереднім місцем роботи;- наказ про
прийняття на роботу за новим місцем
роботи.

При звільненні працівника за
переведенням на інше підприємство
трудове законодавство передбачає
особливий порядок виплати грошової
компенсації за невикористані
відпустки. Відповідно до статті 24
Закону України "Про відпустки" у
випадку звільнення працівникові
виплачується грошова компенсація за
всі невикористані ним дні щорічної
відпустки як основної, так і
додаткової.

Відповідно до ст 83КЗоТ України у разі
звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі не використані ним дні щорічної
відпустки а також додаткової відпустки
працівникам, які мають дітей.

У разі переведення працівника на
роботу на інше підприємство, в
установу, організацію грошова
компенсація за не використані ним дні
щорічних відпусток за його бажанням
повинна бути перерахована на рахунок
підприємства, установи, організації,
куди перейшов працівник.

При стягненні заявлених сум, суд
зазначив, що Публічне акціонерне
товариство "Авіаційна компанія
"Дніпроавіа" при переводі позивача 04
лютого 2013 року до ТОВ "Авіаційна
компанія "Авіадніпро" перерахувало
компенсацію за невикористану
відпустку лише 20 травня 2013 року.

Відповідно до ст.47 КЗпП України
роботодавець зобовязаний виплатити
працівникові при звільненні всі суми,
що належать йому від підприємства у
строки зазначені ст.116 Кодексу, а саме в
день звільнення або не пізніше
наступного дня після предьявлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Непроведення з вини
організації розрахунку з працівником в
зазначені строки є підставою для
відповідальності, передбаченою ст.117
Кодексу , тобто виплати працівникові
його середнього заробітку за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Ч.2 ст 233 Кодексу передбачає строки
звернення до суду за вирішенням
трудових спорів: працівник може
звернутися з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до суду
в 3 місячний строк з дня коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права; у разі порушення
законодавства про оплату праці
працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення належної йому
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком.

Рішенням Конституційного Суду України
щодо офіційного тлумачення положень
ст.233 КЗпП у взаємозвязку з положеннями
ст.ст.117, 237-1 цього кодексу від 22 лютого
2012 року (справа №1-5/2012) розьяснено, що
при вирішенні трудового спору стосовно
стягнення середнього заробітку за весь
час затримки по день фактичного
розрахунку при звільненні та про
відшкодування завданої при цьому
моральної шкоди встановлено
тримісячний строк перебіг якого
розпочинається з дня , коли звільнений
працівник дізнався або повинен був
дізнатися про те, що власник або
уповноважений ним орган,з вини якого
сталася затримка виплати всіх належних
при звільненні сум, фактично з ним
розрахувався.

Як слідує із справи, компенсація за
невикористану відпустку не була
виплачена позивачу в день звільнення, і
лише 20 травня 2013 року перерахована ТОВ
"Авіаційна компанія "Авіадніпро".

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці" № 13 від 24 грудня 1999 року,
не проведення розрахунку з працівником
у день звільнення або, якщо в цей день
він не був на роботі, наступного дня
після його звернення з вимогою про
розрахунок є підставою для
застосування відповідальності, яка
передбачена ст. 117 КЗпП України. У цьому
разі пере-біг тримісячного строку
звернення до суду починається з
наступного дня після проведен-ня
зазначених виплат незалежно від
тривалості затримки розрахунку.

Згідно вимог ст 117 КЗпП розрахунки на
день звільнення з позивачем проведені
не були, 20 травня 2013 року апелянтом
перерахована сума компенсації ТОВ
"Авіаційна компанія "Авіадніпро",
звернення з позовом до суду мало місце
19 серпня 2013 року, тому виходячи з
аналізу вказаних норм, строк позовної
давності позивач не пропустив.

Пунктами 2 та 8 Порядку "Обчислення
середньої заробітної плати", який
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995
року, передбачено, що середньомісячна
заробітна плата обчислюється виходячи
з виплат за останні два календарні
місяці роботи, що передують події, з
якою пов'язана відповідна виплата. Якщо
протягом останніх двох календарних
місяців працівник не працював, середня
заробітна плата обчислюється виходячи
з виплат за попередні два місяці
роботи. Нарахування вип-лат, що
обчислюється із середньої заробітної
плати за останні два місяці роботи,
прова-дяться шляхом множення
середньоденного заробітку на число
робочих днів, а у випадках, які
передбачені чинним законодавством,
календарних днів, що мають бути
оплачені за се-реднім заробітком.

При стягненні середнього заробітку за
затримку розрахунку по заробітній
платі суд розрахував його відповідно
до вимог вкакзаної постанови, він
складає 11166, 89 грн,( середній заробіток
позивача, розрахований відповідно до
вказаного Порядку, дорівнює 7000 грн.,
одноденна заробітна плата -166,47 грн, час
затримки виплати з 05 лютого 2013 року по 20
травня 2013 року становить 67 робочих
днів).

Стосовно стягнення на користь позивача
моральної шкоди, та витрат на правову
допомогу то вказані вимоги є похідними
від вимог по стягненню заробітної
плати.

Ст. 237-1 КЗпП України регулює
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди. Таке відшкодування проводиться
власником або уповноваженим ним
органом у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя

Колегія суддів вважає, що з урахуванням
обставин справи, суд І інстанції
стягнув з відповідача моральну шкоду в
розмірі 200 гривень, і підстав для
скасування судового рі-шення, в цій
частині також немає.

З відповідача, обгрунтовано,
відповідно до вимог ч 1.ст. 632 ЦК України,
п. 2 ч.3 ст 79, ст. 88 ЦПК України ЦПК
стягнуто судові витрати на правову
допомогу.

Посилання апелянта на відсутність в
законі строку перерахування
компенсації при переводі працівника
до іншого підприємтва, наявність
взаєморозрахунків юридичних осіб, які
знаходяться за межами предмету спору і
вирішуються в порядку господарського
провадження, не грунтуються на законі і
не спростовують правові підстави
заявлених вимог.

Як слідує із заяви позивача (а.с.) від 04
лютого 2011 року він просив про
звільнення за переводом з
перерахуванням належних до виплати
компенсаційних сум до ТОВ "Авіаційна
компанія "Авіадніпро». Такі вимоги
відповідач мав виконати відповідно до
ст. 117 КЗпП України- провести
перерахування компенсації в день
звільнення позивача, однак вимоги
Закону відповідач порушив, перерахував
компенсацію за невикористану
відпустку лише 20 травня 2013 року,
неправомірними діями спричинив
моральну шкоду. Суд обгрунтовано
задовольнив вимоги ,тому рішення в
оскаржуваній частині є законним та
обгрунтованим.

При розгляді спору, суд І інстанції в
повному обсязі з'ясував права та
обов'язки сторін, перевірив доводи,
обставини справи, надав їм належну
оцінку і постановив рішення, яке
відповідає вимогам Закону.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Авіаційна
компанія "Дніпроавіа"- відхилити.

Заочне рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
28 січня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_6 до Публічного акціонерного
товариства "Авіаційна компанія
"Дніпроавіа", Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіаційна компанія
"Авіадніпро" про стягнення компенсації
за невикористану відпустку, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
та моральної шкоди, в оскаржуваній
частині, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий:

Судді: