АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

09 жовтня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі -
Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
банк Аваль» про визнання недійсним та
визнання неукладеним договорів про
надання споживчих кредитів,

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 11 серпня 2014 року,

встановила:

у квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому з урахуванням
уточнень просив визнати недійсним
договір про надання споживчого
кредиту, укладеного між ним та
відповідачем 21 квітня 2008 року, а також
визнати неукладеним договір про
надання споживчого кредиту від 09
лютого 2012 року між ним та відповідачем
та стягнути на його користь 354 135 грн. 88
коп. шкоди, посилаючись на те, що
оспорювані договори не відповідають
вимогам Закону України «Про захист
прав споживачів» та зазначав, що його
було введено в оману.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 серпня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
представник позивача подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення та ухвалити нове, яким позов
задовольнити, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач ОСОБА_1, посилався на те, що він
21.04.2008 р. уклав з ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» (на той час ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль») кредитний договір, за умовами
якого він отримав 23 400 дол. США строком
до 21.04.2015 р. зі сплатою 12,95% річних.
Позивач вважав, що при укладенні
вказаного договору його було введено в
оману, оскільки не було надано
інформацію про розрахунки платежів,
умови кредитування, валютні ризик,
сукупну вартість кредиту, а тому
вказаний договір є нікчемним. В ході
розгляду справи позивач уточнив свої
вимоги та просив також визнати
неукладеним кредитний договір від
09.02.2012 р., за умовами якого він мав
отримати кошти в сумі 181 667 грн. 64 коп.,
однак коштів отримано не було, а
відповідач використав їх для
рефінансування попереднього
кредитного договору. Крім того, позивач
вважав, що діями відповідача йому було
заподіяно збитки в сумі 235 097 грн. 94 коп.,
які відповідач має відшкодувати йому в
подвійному розмірі відповідно до ст. 230
ЦК України за вирахуванням суми
отриманого кредиту - 116 060 грн.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 11 серпня 2014 року в
задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не наведено обставин, які є
підставою для визнання кредитного
договору від 21.04.2008 р. недійсним, а
кредитного договору від 09.02.2012 р.
неукладеним.

Такий висновок суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим та
відповідає встановленим по справі
обставинам.

Суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права
та послався на положення ст. 229, 230, 617, 627,
1054 ЦК України, Закону України «Про
захист прав споживачів».

Доводи, викладені представником
позивача в апеляційній скарзі, були
предметом перевірки суду першої
інстанції та отримали належну правову
оцінку.

В п. 1.4 Кредитного договору від 21.04.2008 р.
було зазначено сукупну вартість
кредиту за цим договором, куди належать
витрати позичальника, необхідні для
погашення суми кредиту, сплати
процентів, сплати комісій кредитору, а
також витрати позичальника на користь
третіх осіб, пов'язані з укладенням
договору забезпечення, укладенням
договору страхування та інші супутні
витрати, які були зазначені в Додатку
№1. Графік погашення кредиту та інших
платежів були викладені в Додатках до
договору №1 та 2, які є невід'ємними
частинами договору.

В п. 13.7 Кредитного договору від 21.04.2008 р.
вказано, що позичальник підтверджує, що
перед укладенням договору він
повідомлений в письмовій формі про всі
умови споживчого кредитування та
орієнтовну сукупну вартість кредиту
відповідно до ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» та Правил
надання банками інформації споживачу
про умови кредитування та сукупну
вартість кредиту, затверджених
Постановою НБУ №168 від 10.05.2007 р. Крім
того, зазначено, що позичальник не має
зауважень, претензій щодо надання
інформації, яка є повною, необхідною,
доступною, достовірною та своєчасною.

В Кредитному договорі від 09.02.2012 р.
зазначалось, що він видається на
рефінансування заборгованості в
безготівковій формі. Також в п. 13. 5
договору вказано, що позичальник
підтверджує, що перед укладенням
договору він в письмовій формі
повідомлений про всі умови споживчого
кредитування та орієнтовну сукупну
вартість кредиту відповідно до ст. 11
Закону України «Про захист прав
споживачів» та Правил надання банками
інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту, затверджених Постановою НБУ
№168 від 10.05.2007 р. Позивач визнає, що всі
кошти за цим договором були спрямовані
на рефінансування його заборгованості
за Кредитним договором від 21.04.2008 р.

За таких обставин, судом першої
інстанції було повно та всебічно
встановлено обставини справи,
перевірено їх доказами, правильно
застосовано норми матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, висновків суду не спростовують,
а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_3 відхилити, а рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
від 11 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 761/11552/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/12313/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Савицький О.А.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.