Справа № 486/1190/14-ц
Провадження № 2/486/560/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області

у складі: головуючого Франчук О.
Д.

при секретарі Філіпповій
Ю.І.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача -
ОСОБА_2

представників відповідача
- Гончарук І.М., Губа В.В., Рубінс А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Южноукраїнську Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства "Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом"", в особі ВП
"Южно-Українська АЕС" про порушення
законодавства про працю та законних
прав працівника, -

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Державного
підприємства "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"",
в особі ВП "Южно-Українська АЕС" (далі -
ДП «НАЕК "Енергоатом"», в особі ВП "ЮУ
АЕС") про порушення законодавства про
працю та законних прав працівника.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує наступним. З 13 березня 1995
року вона працює у загоні відомчої
воєнізованної охорони (далі - ЗВВО) на
ВП "УЮ АЕС". Причиною її звернення до
суду стало розпорядження від 14.11.2013
року № 0057/149 начальника ЗВВО
Мачарашвілі А.Р. про проведення занять
з професійної підготовки персоналу
загону «з розрахунку 50 годин на рік (4
години щомісячно)», які проводяться у
вихідні дні. Вказане розпорядження
вважає незаконним, оскільки вона вже
проходила атестацію в липні 2013 року.
Також, відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ "Про
професійний розвиток працівників",
вона будучи одинокою матір'ю, яка має
дітей віком до 14 років не підлягає
атестації. Звернула увагу суду на те, що
в порушення ст. 163 КЗпПУ їй та іншим
працівникам персоналу загону не
видаються безкоштовно спецодяг та
спецвзуття, робітники купують за
власні кошти формені нашивки, погони,
кокарди та головні убори. В порушення
ст.66 КЗпПУ, на постах не створені умови
для прийому їжі впродовж робочої зміни.
На основі вищевикладеного просила суд
визнати незаконним проведення занять з
професійної підготовки в обсязі 50
годин на рік (4 години щомісячно) у дні
відпочинку персоналу та заборонити
керівництву ЗВВО ВП "ЮУ АЕС" проводити
такі заняття. По-друге, просила визнати
незаконною періодичність та порядок
проведення щорічної перевірки знань
(атестації) персоналом ЗВВО та
зобов'язати керівництво ЗВВО проводити
дану перевірку не частіше, ніж 1 раз на 3
роки. По-третє, просила визнати
незаконними вимоги керівництва ЗВВО по
відношенню до неї про проходження нею
перевірки знань у 2014 році та
зобов'язати останніх звільнити її від
проходження щорічної атестації на
підставі ст.12 Закону №4312. По-четверте,
просила суд зобов'язати керівництво
ЗВВО безкоштовно видавати працівникам
спецодяг, спецвзуття, інші засоби
індивідуального захисту та формену
фурнітуру, а також обладнати пости
охорони електроплитами,
електрочайниками, туалетами та
аптечками, забезпечити постачання
питної води.

В судовому засіданні позивач
підтримала та збільшила позовні
вимоги. Просила суд, визнати дії
відповідача по наданню їй щорічної
відпустки за період з 2003 по 2013 роки
тривалістю 28 календарних днів
незаконними та зобов'язати відповідача
надати їй недодані дні відпустки у
кількості 39 календарних днів до кінця
2014 року, а також у подальшому, починаючи
з 2015 року нараховувати їй щомісячну
відпустку тривалістю 32 календарних
дні.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги своєї довірительки
підтримав та просив суд про їх
задоволення у повному обсязі. Також
наполягав на задоволенні вимог
позивача стовно незаконного
нарахування календарних днів щорічної
відпустки.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позову, посилаючись на
наступне. Перевірки знань персоналу
ЗВВО та атестація є поняттями не
тотожними. Крім того, рішенням КТС від
16.06.2014 року було виявлено
невідповідність строку проведення
перевірки персоналу ЗВВО з правил
пожежної безпеки та зобов'язано
начальника ЗВВО ВП "ЮУ АЕС" Мачарашвілі
А.Р. внести виправлення у свідоцтво
перевірки знань та призначити
перевірку знань з ППБ на 2015 рік. Тому, в
цій частині предмет спору на момент
подання позову до суду вже не існував. З
тих же підстав не підлягає й
задоволенню вимога позивача про
звільнення її від атестації. А вимоги
позивача щодо не видачі спецодягу та
спецвзуття представники вважають
необґрунтованими, оскільки працівники
забезпечені даними речами відповідно
до норм встановленими Положенням про
предмети, правила носіння та норми
належності форменого одягу персоналу
підрозділів ВВО Міністерства палива та
енергетики України. Відповідно до того
ж рішення КТС від 16.06.2014 року, позивачу
були видані напівчеревики шкіряні, що
підтверджується копією особової
картки ОСОБА_1 З приводу вимог позивача
про здійснення їй перерахунку
тривалості календарних днів щорічної
відпустки у період з 2003 по 2013 роки
просили суд застосувати строк позовної
давності. На основі вищевикладеного
просили суд відмовити позивачу в
задоволенні позову.

Вислухавши позивача, його
представника, представників
відповідача, дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази, суд вважає, що
у задоволенні позову необхідно
відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі представлених
сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

З посвідчення №187 вбачається, що ОСОБА_1
є робітником загону відомчої
воєнізованої охорони від 01 листопада
2007 року (а.с.15).

Розпорядженням за №0057/149 від 14.11.2013 року
начальником ЗВВО Мачарашвілі А.Р. було
винесено розпорядження з 2014 року
проводити з персоналом ЗВВО заняття з
професійної підготовки у
відповідності до затвердженого
Розкладу занять з розрахунку 50 годин на
рік (щомісячно 4 години) (а.с.22).

Як вбачається листа-відповіді за № 56/6232
від 15.05.2014 року процедура проведення
атестації для персоналу ЗВВО по
категорії «робітники», в тому числі й
для ОСОБА_1, не передбачена. У зв'язку з
чим персонал ЗВВО, в тому числі й
позивач зобов'язана періодично
проходити навчання, інструктажі,
тренування та перевірку знань з питань
охорони праці, пожежної безпеки, знань
посадових та виробничих інструкцій
(а.с.10).

В судовому засіданні встановлено, що на
засіданні комісії по трудових спорах
було виявлено, що у розпорядженні від
14.11.2013 року №0057/149 "Про результати
перевірки знань" дійсно не зазначено,
що заняття проводяться протягом
робочого часу, що виправляється шляхом
внесення змін, а не шляхом його
скасування. Також вияснено, що
попередня перевірка знань ОСОБА_1 була
в 2013 році, відповідно наступна
перевірка знань повинна бути зазначена
у 2015 році. За результатами засідання
комісії було прийнято рішення №23 від
13.06.2014 року, яким рекомендовано
начальнику ЗВВО Мачарашвілі А.Р. внести
зміни до розпорядження від 14.11.2013р.
№0057/149 з метою приведення його у
відповідності із законодавством,
внести зміни у свідоцтво перевірки
знань та призначити перевірку знань з
ППБ на 2015 рік, а також зобов'язано
останнього забезпечити ОСОБА_1
напівчеревиками шкіряними 1 пара
строком носіння 2 роки (а.с.11-13).

З особової картки обліку спецодягу,
спецвзуття та запобіжних заходів
вбачається, що позивач забезпечена
необхідними речами для роботи (а.с.33).

Розпорядженням начальника ЗВВО
Мачарашвілі А.Р. за 0057/116 від 14.07.2014 року
було вирішено проводити навчання з
пожежної безпеки з графіком роботи у
об'ємі затвердженого розкладом занять
з розрахунку 50 годин (щомісячно по 4
години) (а.с.35).

Пунктом 14.18 «Положения об обучении и
проверке знаний работников
предприятий электроэнергетики по
вопросам охраны руда, пожарной
безопастности и технической
эксплуатации, действующего с 10.10.2005 г.»
періодична перевірка знань
проводиться:

- з питань охорони праці для
працівників, які виконують роботи
підвищеної небезпеки, або такі, де є
потреба у професійному відборі, а також
спеціальні роботи - щорічно;

- з питань пожежної безпеки для
працівників, які виконують роботи з
підвищеною пожежною небезпекою -
щорічно;

- інший персонал періодичну перевірку
знань з питань охорони праці, технічної
експлуатації та пожежної безпеки
проходить один раз на три роки.

П.п.2.2.1 посадової інструкції охоронця
1-го розряду затвердженої від 27.03.2013
року охоронець проходить чергову
перевірку знань у об'ємі, визначеному
дійсною посадовою інструкцією
періодичністю: правила охорони праці -
один раз у рік; ППБ - один раз на два
роки; знання посадової та виробничої
інструкцій - один раз на два роки
(змінено №3). Підпунктом 2.2.5 позачергова
перевірка знань проводиться у
відповідності до розділу 4 документа
ПЛ-К.0.07.005-13 "Положення про організацію
роботи з персоналом державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"»
та не відміняє строки чергової
перевірки за графіком" (змінено №1)
(а.с.50).

Охоронець ЗВВО проходить професійну
підготовку з розрахунку 50 годин на рік
(змінено №3) (п.5.15) (а.с.52).

Атестація проводиться один раз на рік
(п.3.7.4.) та не звільняє працівника від
чергових та позачергових перевірок
знань (п.3.7.5.) (а.с.60).

Пунктом 4.7.9.3 визначено, що чергова
перевірка знань працівників, які не
належать до адміністративного
персоналу, проводиться:

- не рідше одного разу на рік - перевірка
знань з охорони праці та радіаційної
безпеки;

- не рідше одного разу на два роки -
перевірка знань з пожежної безпеки,
технічної експлуатації та, за
необхідності, правил і норм ядерної та
радіаційної безпеки (а.с.61).

Таким чином, вимоги позивача з приводу
незаконного проведення занять з
професійної підготовки та
періодичності проведення щорічної
перевірки знань персоналом ЗВВО є
безпідставними.

Відповідно до п.9.8 Правил внутрішнього
трудового розпорядку на тих роботах, де
за умовами праці перерву для
відпочинку та прийому їжі встановити
неможливо, працівнику надається
можливість прийому їжі впродовж
робочого часу.

Пунктом 5 посадової інструкції
охоронця 1-го розряду передбачено ряд
обов'язків, якими встановлені посадові
обмеження, зокрема забороняється
спати, читати, відволікатись, вести
приватні бесіди по оперативному
телефонному та мобільному зв'язку,
займатись іншими зайвими справами тощо
(а.с.52-54). З огляду на це суд не вбачає
вимоги позивача про необхідність
забезпечення відповідачем робочого
місця електроплитками, чайниками
обґрунтованими.

Спільним рішенням №153 від 10.09.2002 року
"Про порядок оплати праці персоналу
непромислової групи підрозділів
ЦВКХіТС, АТХ, ВОХР" вирішено зберегти за
даними підрозділами, що переводяться
до непромислової зони діючі рівні
посадових окладів, місячних тарифів,
місячної премії. Також визначено
тривалість щорічної основної
відпустки персоналу з 2003 року
здійснювати на підставі ЗУ "Про
відпустки" для непромислового
персоналу (а.с.83, 121).

Наказом №1845-Лс від 29.12.2002 року ОСОБА_1
було переведено з 01 січня 2013 року до
непромислового персоналу без змін
посади, окладу, умов праці (а.с.85).

З листа Територіальної державної
інспекції праці у Миколаївській
області Міністерства праці та
соціальної політики України за №В-104-25
від 17.06.2010 року вбачається, що позивачу
збережена тривалість щорічної
відпустки 28 календарних днів, з яких: 24
к.д. - основна відпустка, 4 к.д. -додаткова
відпустка за особливий характер праці
(а.с.73).

Як вбачається з листа прокуратури м.
Южноукраїнська за №660-08 від 06.04.2011 року
ЗУ "Про відпустки" не передбачено
збільшення тривалості відпустки
непромисловому персоналу
електроенергетичної промисловості за
вислугу років. За таких обставин,
підстав для надання позивачу відпусток
за вислугу років на ВП "ЮУ АЕС" не
вбачається (а.с.74-75).

З наказів №246/о від 09.01.2008 р. (а.с.88), №7294/о
від 10.06.2009 р. (а.с.89), №3740/о від 07.04.2010 р.
(а.с.90) вбачається, що ОСОБА_1 надавалась
відпустка у кількості 28 днів, з яких 24
дні основної відпусти та 4 дні
відпустки за особливий характер праці.

Статтею 6 ЗУ "Про відпустки"
передбачено, що промислово-виробничому
персоналу вугільної, сланцевої,
металургійної, електроенергетичної
промисловості, а також зайнятому на
відкритих гірничих роботах, на роботах
на поверхні шахт, розрізів, кар'єрів і
рудників, на будівельно-монтажних
роботах у шахтному будівництві, на
транспортуванні та збагаченні
корисних копалин надається щорічна
основна відпустка тривалістю 24
календарних дні із збільшенням за
кожних два відпрацьованих роки на 2
календарних дні, але не більше 28
календарних днів.

Стаття 8 ЗУ "Про відпустки" визначено, що
щорічна додаткова відпустка за
особливий характер праці надається:
окремим категоріям працівників,
робота яких пов'язана з підвищеним
нервово-емоційним та інтелектуальним
навантаженням або виконується в
особливих природних географічних і
геологічних умовах та умовах
підвищеного ризику для здоров'я, -
тривалістю до 35 календарних днів за
Списком виробництв, робіт, професій і
посад, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України; працівникам з
ненормованим робочим днем - тривалістю
до 7 календарних днів згідно із
списками посад, робіт та професій,
визначених колективним договором,
угодою.

Конкретна тривалість щорічної
додаткової відпустки за особливий
характер праці встановлюється
колективним чи трудовим договором
залежно від часу зайнятості працівника
в цих умовах.

Отже, змінилась лише тривалість
основної відпустки позивача яка у
відповідності до ст. 6 ЗУ "Про відпустки"
як для непромислового працівника
складає 28 днів, з яких 24 дні основної
відпустки та 4 дні за особливий
характер праці. Законодавством не
передбачено збільшення основної
відпустки для працівників
непромислового персоналу.

Статтею 233 КЗпП України встановлено, що
працівник може звернутися до суду з
заявою про вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
в місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права.

Отже, щодо вимог позивача про визнання
дій відповідача з надання їй щорічних
відпусток тривалістю 28 календарних
днів незаконними та зобов'язання
відповідача надати їй недодані дні
відпустки у кількості 39 календарних
днів до кінця 2014 року, а починаючи з 2015
року нараховувати їй щорічну відпустку
тривалістю 32 календарних дні, суд
вважає за необхідне застосувати
тримісячний строк давності.

На підставі вищезазначеного суд
приходить до висновку про те, що у
задоволенні позову необхідно
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державного підприємства "Національна
атомна енергогенеруюча компанія
"Енергоатом"", в особі ВП
"Южно-Українська АЕС" про порушення
законодавства про працю та законних
прав працівника - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Южноукраїнський міський
суд Миколаївської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Южноукраїнського

міського суду
О. Д. Франчук