Справа № 128/3874/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем
України

06.11.2014 року
місто Вінниця

Вінницький районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді: Васильєвої
Т.Ю.

при секретарі: Гавріловій
Т.В.

з участю

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищевказаним позовом, посилаючись на
те, що вони з відповідачем перебували у
зареєстрованому шлюбі, який 24.06.2011 року
було розірвано. В шлюбі у позивача та
відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син
ОСОБА_3. Рішенням суду від 26.05.2011 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання
сина було стягнено аліменти у розмірі
1/4 частини всіх видів доходів
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Відповідно до
розрахунку, заборгованість
відповідача по аліментах складає 15 667,
34 грн., тому позивач звернулась до суду
з даним позовом, яким просить стягнути
з відповідача неустойку (пеню) за
прострочення сплати аліментів за
період з 01.05.2011 року по 01.06.2014 року у
розмірі 6 671, 21 грн.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала з підстав, вказаних у
позовній заяві, просила позов
задовольнити в повному обсязі,
оскільки вважає, що відповідач мав
змогу належним чином сплачувати
аліменти, але насправді за весь період
сплатив лише невелику суму та
сплачував їх дуже рідко.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав частково, згідно поданих
письмових заперечень на позовну заяву
(а.с. 22 - 24), та пояснив, що з наданим
позивачкою розрахунком неустойки
(пені) він погоджується, водночас
періодично він добровільно сплачував
аліменти на утримання сина позивачці,
однак з березня 2013 року він ніде не
працює, крім цього у нього на утриманні
знаходяться ще двоє малолітніх синів
та дружина, яка перебуває у відпустці
по догляду за дітьми до досягнення ними
трирічного віку, власного рухомого чи
нерухомого майна також не має, тому
просив суд зменшити розмір неустойки
до 1 500 грн. Водночас після звільнення з
роботи в березні 2013 року на обліку як
особа, яка потребує працевлаштування,
не перебував, отримував неофіційні
доходи, які витрачав на потреби нової
сім'ї.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає
за необхідне позов задовольнити
частково.

Так, дійсно, згідно матеріалів справи
24.06.2011 року шлюб між позивачем та
відповідачем було розірвано (а.с. 12), та
в шлюбі у позивача та відповідача
народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком якого є відповідач, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с. 5).

Рішенням Вінницького районного суду
Вінницької області від 26.05.2011 року з
відповідача на користь позивачки на
утримання сина було стягнено аліменти
у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 29.04.2011
року (а.с. 6), на виконання якого 01.06.2011
року Вінницьким районним судом
Вінницької області було видано
виконавчий лист (а.с. 7).

З довідки, виданої відділом ДВС ВРУЮ
від 26.05.2014 року № 8515/02-25/10 вбачається, що
загальна заборгованість боржника
ОСОБА_2 по аліментах, де стягувачем
являється ОСОБА_1 станом на 01.06.2014 року
складає 15 667, 34 грн. (а.с. 8 - 9).

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку пені (неустойки), який
відповідачем не оспорюється, загальна
сума пені за період з травня 2011 року по
травень 2014 року включно становить 6 671, 21
грн.

Згідно ст. 196 СК України, при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення. Розмір неустойки може
бути зменшений судом з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів.

Згідно наданих відповідачем
документів, ІНФОРМАЦІЯ_2 в нього
народився син ОСОБА_5, з матір'ю якого
він одружився 03.02.2013 року, та
ІНФОРМАЦІЯ_3 в нього народився ще один
син ОСОБА_6 (а.с. 25 - 27).

Крім цього, з наданих
відповідачем копій квитанцій про
поштовий переказ аліментів позивачці,
проти яких позивачка не заперечує, в
розрахунку не враховано сплачені
відповідачем аліменти в вересні 2011
року в сумі 290 грн., в листопаді 2011 року в
сумі 700 грн., в лютому 2012 року в сумі 200
грн., в травні 2012 року в сумі 300 грн., та в
червні 2012 року в сумі 300 грн. (а.с. 30 - 31).

Таким чином, враховуючи дійсний розмір
неустойки (пені) по сплаті
заборгованості по аліментах згідно
наявних відомостей про їх сплату
відповідачем, який знаючи про
необхідність сплати аліментів на
утримання їхнього з позивачкою сина,
жодних дій по належній сплаті
аліментів та погашення існуючої
заборгованості не вчиняв, та водночас
врахувавши матеріальний та сімейний
стан відповідача, який має утриманні ще
двох синів та дружину, суд вважає
необхідним зменшити розмір неустойки,
яка об'єктивно відповідатиме
встановленим обставинам справи, до
суми 3 000 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягають до стягнення на
користь держави судові витрати, а саме
судовий збір, від сплати якого
звільнено позивача.

Керуючись ст. 196 СК України, ст.ст.
10, 11, 60, 209, 212. 214. 367 Ц1ІК України, суд,

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 000
грн. неустойки (пені) за просторочення
сплати аліментів.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі
243, 60 грн. в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя:

Секретар: