Справа № 373/1907/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року Переяслав -
Хмельницький міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючої - судді Залеської
А.О.,

при секретарі Руденко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Переяслав - Хмельницький
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Країна» до ОСОБА_1,
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «ВУСО» про
відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до
суду із позовом та просить, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
стягнути з відповідача ПАТ «СК «ВУСО»
матеріальні збитки в розмірі 7311 грн. 80
коп. та з відповідача ОСОБА_1 -
матеріальні збитки в розмірі 1000 грн..

Посилається на те, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
трапилася 11.10.2011 на перехресті вул.
Будівельників та п-ту Гагаріна в м.
Києві внаслідок порушення
відповідачем ОСОБА_1 правил дорожнього
руху, автомобіль НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2, зазнав механічних
ушкоджень. Оскільки автомобіль НОМЕР_1,
був застрахований позивачем, ОСОБА_2
звернулася із заявою про виплату
страхового відшкодування. Сума
матеріальних збитків, спричинених
пошкодженням автомобіля, встановлено
згідно Звіту про незалежну оцінку № 781
від 18.01.2012. Згідно умов договору
добровільного страхування наземного
транспорту ОСОБА_2 страховою компанією
(позивачем) було відшкодовано 8311,80 грн.
матеріального збитку. Оскільки на
момент даної дорожньо-транспортної
пригоди відповідальність відповідача
ОСОБА_1 за заподіяну шкоду майну третіх
осіб була застрахована у відповідача
ПАТ «СК «ВУСО», то на підставі ст. 27 ЗУ
«Про страхування» та наявного
укладеного між відповідачами договору
страхування, позивач просить стягнути
вищезазначені суми з відповідачів, з
яких 1000 гривень є розміром франшизи за
страховим Полісом № АА/7072011
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, направив заяву
про розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримав, просить
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов не визнав. Посилається на те, що
на момент вчинення ДТП його
цивільно-правова відповідальність
перед третіми особами була
застрахована у ПАТ «СК «ВУСО», він
надав усі необхідні дані про
дорожньо-транспортну пригоду до цієї
компанії. А тому тільки ця страхова
компанія має право стягувати з нього
франшизу, після того як повністю
виплатить матеріальні збитки
страховій компанії «Країна», яка є
страховиком потерпілої сторони.

Представник відповідача ПАТ «СК «ВУСО»
в судове засідання не з'явився,
направив заяву про розгляд справи у
його відсутність, позовні вимоги не
визнав, просить відмовити в їх
задоволенні. Посилається на те, що
позивач не звертався до них із заявою
про виплату страхового відшкодування,
тим самим порушивши законодавчо
встановлений порядок виплати такого
відшкодування. Тому строк виконання
відповідачем (СК «ВУСО») своїх
зобов'язань не настав, а відтак не
порушувалися і права позивача. Крім
того, відповідно до договору
страхування, укладеного із ОСОБА_1, сума
франшизи складає 1000 гривень і
страховиком не відшкодовується.

Судом встановлено наступне.

11 жовтня 2011 року близько 14 години 50
хвилин ОСОБА_1, керуючи автомобілем
НОМЕР_2, на перехресті вул.
Будівельників та п-ту Гагаріна в м.
Києві при зміні напрямку руху не
впевнився, що це буде безпечним,
внаслідок чого допустив зіткнення з
автомобілем НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_2 Внаслідок даної
дорожньо-транспортної пригоди
транспортні засоби отримали механічні
ушкодження.

Згідно постанови Дніпровського
районного суду м. Києва від 16.11.2011
ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні
даного правопорушення.

Як вбачається з договору № 36/106/2.1.5.1
добровільного страхування наземного
транспорту (автомобільного),
пошкоджений автомобіль НОМЕР_1, був
застрахований у позивача.

ОСОБА_2 звернулася до ПАТ «СК «Країна»
із заявою про виплату страхового
відшкодування, що підтверджується
повідомленням про страховий випадок.

Відповідно до Звіту про незалежну
оцінку, матеріальний збиток, завданий
власнику автомобіля НОМЕР_1, становить
8311, 80 грн.

Зазначена сума була сплачена ОСОБА_2
позивачем, що підтверджується
страховим актом № 36/21469/2.1.5.1,
розпорядженням та платіжним
дорученням № 280 від 23.04.2012.

Відповідно до Полісу № АА/0772011
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів від 12.04.2011, автомобіль НОМЕР_3,
яким керував ОСОБА_1 під час вчинення
ДТП, був застрахований ПАТ «СК «ВУСО».
Розмір франшизи відповідно до даного
договору страхування складає 1000
гривень.

Як вбачається із листів-вимог, ПАТ «СК
«Країна» зверталося до відповідача
ОСОБА_1 із вимогами надати інформацію
про наявність в останнього на момент
ДТП Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Дані вимоги ОСОБА_1 були
отримані, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпекм, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір оренди, підряду тощо) володіє,
зокрема, транспортним засобом.

Положеннями п. 1 ч. 1 статті 1188
наведеного Кодексу визначено, що шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки одній
особі, з вини іншої особи
відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 вказаного Кодексу
передбачено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом. Відповідно до
статті 993 Кодексу до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» передбачено, що
при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Страховим випадком згідно ст. 6
вказаного Закону є подія, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під
час дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Пунктом 37.4 статті 37 даного Закону
передбачено право страховика за
договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Таким чином, особою, відповідальною за
завдані потерпілій ОСОБА_2 збитки, у
даному випадку є ПАТ «СК «ВУСО»
відповідно до положень Закону України
«Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів» в межах,
передбачених договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності.

З огляду на викладене, до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
страхування потерпілій ОСОБА_2,
перейшло право вимоги, яке остання мала
до ПАТ «СК «ВУСО» як особи,
відповідальної за завдані збитки.

Як вже було зазначено, позивач, який є
страховиком потерпілої ОСОБА_2,
дізнавшись про наявність страхового
полісу у ОСОБА_1, уточнив позовні вимоги
та звернувся з вимогою до відповідача
ПАТ «СК «ВУСО» , який є страховиком
особи винної у скоєнні ДТП (ОСОБА_1.).

Згідно ст. 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Таким чином, як випливає із приписів
вищенаведених правових норм, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування, переходить право
вимоги, яке страхувальник має до особи,
яка відповідальна за завдані збитки.

Правила щодо відшкодування шкоди,
заподіяної третій особі встановлені,
зокрема, ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», згідно п. 22.1 якої при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. Таким
чином, відшкодування шкоди, що
заподіяна третій особі здійснюється у
порядку, що встановлений зазначеним
Законом.

Позивачем було виплачено потерпілій
особі (ОСОБА_2.) 8311 грн. 80 коп. Отже, і
право вимоги до відповідача ПАТ «СК
«ВУСО» виникло у позивача на таку ж
суму.

Однак, відповідно до ст. 12 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту. Розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від страхової
суми, в межах якого відшкодовується
збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як вже зазначалося, розмір франшизи
відповідно до договору страхування,
укладеного між ПАТ «СК «ВУСО» та
ОСОБА_1, складає 1000 гривень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з
відповідача ПАТ «СК «ВУСО» на користь
позивача слід стягнути 7311 грн. 80 коп.
виплаченої матеріальної шкоди, а з
відповідача ОСОБА_1 - 1000 гривень.

Суд не бере до уваги позицію
відповідача ПАТ «СК «ВУСО» щодо
безпідставності позову через
недотримання позивачем досудового
врегулювання питання по виплаті
страхового відшкодування в порядку
встановленому законом, оскільки в силу
Конституції України, кожній людині
гарантовано право на оскарження в суді
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади, місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб. Правосуддя в Україні
здійснюється виключно судами,
юрисдикція яких поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі,
судам підвідомчі всі спори про захист
прав і свобод громадян. Суд не вправі
відмовити особі в прийнятті позовної
заяви чи скарги лише з тієї підстави, що
її вимоги можуть бути розглянуті в
передбаченому законом досудовому
порядку. Відмова від права на звернення
до суду за захистом є недійсною.

Крім цього, факт наявності Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності у
ОСОБА_1 позивачу став відомий після
звернення до суду з цим позовом, а тому
підстав вважати, що позивач зловживає
своїм правом у суду не має. В будь-якому
разі «СК «ВУСО» має обов'язок
відшкодувати матеріальні збитки
спричинені особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована.

За правилами ст. 88 ЦПК України судові
витрати слід стягнути з відповідачів
пропорційно до задоволених позовних
вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 57-60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Країна» до ОСОБА_1, Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» про відшкодування
матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ВУСО»
на користь Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Країна» 7311 (сім тисяч триста
одинадцять) гривень 80 коп. матеріальної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Країна» 1000 (одну
тисячу) гривень матеріальної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «ВУСО»
на користь Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Країна» 214 (двісті чотирнадцять)
гривень 29 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Країна» 29
(двадцять дев'ять) гривень 31 коп.
судових витрат.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: підпис