22-ц/775/1162/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Кір'якова
Доповідач Ігнатоля Т.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого Ігнатоля Т.Г.,

суддів Кочегарової Л.М.,
Баркова В.М.,

при секретарі Одінцові Е.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, стягнення
заборгованості з орендної плати

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 24
червня 2014 року,-

в с т а
н о в и л а:

У червні 2013 року позивач звернувся
до суду з зазначеним позовом. Посилався
на те, що 09 червня 2012 року між ним та
ОСОБА_2 був укладений договір найму
квартири АДРЕСА_1, яка належить йому на
праві власності. 27 травня 2013 року у
зазначеній квартирі з вини
відповідачки сталася пожежа. В
добровільному порядку відшкодувати
матеріальну та моральну шкоду, яка була
йому завдана внаслідок пожежі,
відповідачка ухиляється. Уточнивши
позовні вимоги, просив суд стягнути з
ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної
шкоди 71 073 грн., у відшкодування
моральної шкоди - 30 000 грн.,
заборгованість по орендній платі в
сумі 7 200 грн., вартість проведення
експертизи в сумі 2 000 грн., а всього 110 273
грн.

Рішенням Жовтневого районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 24
червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь позивача у відшкодування
матеріальної шкоди 32 124 грн., моральної
шкоди - 1000 грн., витрати пов'язані з
оплатою будівельно-технічної
експертизи - 1 125 грн., у відшкодування
витрат на оплату судового збору - 548
грн., а всього 34 797 грн.

В апеляційній скарзі відповідачка,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
неповне з"ясування судом обставин
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, просила рішення
суду скасувати, в частині задоволення
позову про відшкодування матеріальної,
моральної шкоди та судових витрат, і
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову в повному обсязі.
Зокрема, посилалася на те, що суд не
прийняв до уваги ті обставини, що на час
пожежі дія договору оренди була
припинена і її у приміщенні квартири
не було, оскільки фактично вона мешкала
за іншою адресою. Суд не дав належної
оцінки акту про пожежу, в якому
зазначено, що виклик до пожежної
частині здійснив власник квартири, що
свідчить про відсутність відповідачки
на момент пожежі у квартирі; в акті
немає відмітки, що саме з вини
відповідачки сталася пожежа; не
з'ясував чи було застраховане майно
позивача, не перевірив факт отримання
позивачем страхового відшкодування та
не зменшив суму матеріальної шкоди на
суму страхового відшкодування; крім
того, позивач не надав суду доказ про
сплату експерту гонорару за проведення
будівельно - технічної експертизи,
тому, суд безпідставно задовольнив
вимогу про стягнення цих виплат.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника відповідачки
ОСОБА_3, яка підтримала доводи скарги та
просила її задовольнити, заперечення
проти скарги представників позивача -
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які просили скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
зміни, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК У країни
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає , що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність
рішення в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
квартира АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
26 вересня 2008 року ( а.с. 165).

09 червня 2012 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 був укладений договір найму
вищевказаного житлового приміщення
(а.с.8).

27 травня 2013 року в квартирі
позивача сталася пожежа, про що
свідчить акт, в якому зазначено, що
ймовірною причиною пожежі є порушення
правил безпеки при експлуатації
електропобутових приладів (а.с.9).

Згідно з висновком
будівельно-технічної експертизи від 05
травня 2014 року вартість
ремонтно-відновлювальних робіт та
матеріалів, необхідних для проведення
ремонту, з метою усунення пошкоджень
квартири АДРЕСА_1, становить 41 056
грн. (а.с.143 - 150).

Частково задовольняючи позов
ОСОБА_1, суд виходив з того, що вина
відповідачки у спричиненні шкоди
внаслідок пожежі, яка відбулася в
квартирі позивача, доведена. Розмір
матеріальної і моральної шкоди судом
зменшений і позивачем рішення в цій
частині не оскаржується, як не
оскаржується і рішення в частині
відмови у задоволенні вимог позивача
про стягнення заборгованості з
орендної плати.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають обставинам
справи та вимогам закону.

Відповідно до ст.1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи відшкодовується в
повному обсязі особою,яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст.1167 цього Кодексу
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями відшкодовується
особою,яка її завдала, за наявності її
вини.

За змістом вказаних норм
матеріального права у правовідносинах
з відшкодування шкоди діє презумпція
вини заподіювача шкоди. Обов'язок
доказування наявності шкоди та її
розміру покладається на позивача, а
відсутність вини у заподіянні шкоди
повинен довести відповідач.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Колегія суддів вважає, що
вирішуючи спір, суд першої інстанції
всебічно та об»єктивно
перевірив доводи сторін та надані ними
докази, правильно встановив фактичні
обставини справи і, застосувавши норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, дійшов
обгрунтованого висновку про часткове
задоволення позову.

В рішенні суду повно
відображені обставини, що мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи,
факт заподіяння шкоди та її розмір
доведено актом про пожежу від 30 травня
2013 року, згідно з яким причиною пожежі
вказане порушення правил безпеки при
експлуатації електропобутових
приладів, та висновком будівельно -
технічної експертизи, якою визначений
розмір матеріальної шкоди та яка
містить фотознімки пошкодженої
квартири.

Той факт, що пожежа сталася з
вини відповідачки, в суді підтвердили
свідки - голова кооперативу та сусідка
позивача - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які
мешкають у будинку АДРЕСА_1. З пояснень
вказаних свідків вбачається, що на
наступний день після пожежі вони
бачили відповідачку біля будинку і у
бесіді з нею про причину пожежі в
квартирі позивача остання повідомила
їм, що забула вимкнути праску.

Посилання представника відповідачки
на те, що причина пожежі та винна
особа в акті про пожежу не зазначені і
суд причину не встановив, є
неспроможними і спростовуються
матеріалами справи. Клопотань про
призначення технічної експертизи
сторонами не заявлялося.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2
посилається на те, що на момент пожежі
вона в квартирі не проживала, оскільки
договір найму квартири, укладений з
позивачем 9 червня 20132 року, було
припинено 9 грудня 2012 року і вона з 25
грудня 2012 року проживала за іншою
адресою, на підтвердження чого надано
акт ЖКП «Східна» від 5 березня 2013 року
та копію договору оренди від 25 грудня
2012 року, укладеного між ОСОБА_2 та
ОСОБА_8

Між тим, відповідно до вимог ст.212
ЦПК України, суд оцінив представлені
сторонами докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об»єктивному і
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів; оцінив належність,
допустимість та достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність та
взаємний зв»язок доказів у їх
сукупності і не погодився з доводами
відповідачки.

Апеляційному суду ОСОБА_2 та її
представник не надали будь - яких
належних та достовірних доказів які
не були предметом дослідження суду
першої інстанції та спростовували б
висновок суду щодо причини пожежі та
вини відповідачки у її виникненні.

З пояснень представника позивача в
судовому засіданні апеляційного суду
вбачається, що договір оренди,
незважаючи на припинення дії у часі, не
припинився, ключі від квартири та
майно відповідачкою, відповідно до
п.4.2.11 договору оренди від 9 червня 2012
року, позивачеві не передавалися і
ОСОБА_2 продовжувала користуватися
квартирою ОСОБА_1, сплачуючи до квітня
2013 року орендну плату.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду, оскільки вважає, що
укладення договору оренди іншої
квартири не свідчить про те, що
відповідачка не могла користуватися
спірною квартирою у травні 2013 року, тим
паче, що акту передачі квартири та
ключів від неї наймодателю немає.

Посилання в скарзі на те, що
квартира позивача застрахована, а тому,
розмір відшкодування повинен бути
зменшений на суму страхового
відшкодування, є безпідставними,
оскільки представник позивача в
апеляційному суді факт отримання
ОСОБА_1 страхового відшкодування
заперечував, а будь - яких доказів на
підтвердження цих доводів
відповідачкою апеляційному суду не
надано.

Доводи про безпідставне стягнення
на користь позивача вартості
експертизи у зв»язку з відсутністю
підтверджуючих документів, є
необґрунтованими, оскільки на
підтвердження понесених витрат
позивачем надано товарний чек бн від 15
січня 2014 року, виданий експертом
Новиковим В.С. на суму 2500 грв.,
отриманих від ОСОБА_1 за проведення
експертизи ( а. с. 190).

Таким чином, доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку,
що при розгляді справи судом допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.309 ЦПК України як підстави для
скасування рішення, тому, колегія
суддів вважає необхідним відхилити
скаргу.

З урахуванням викладеного,
оскільки рішення суду постановлено з
дотриманням норм процесуального
права, у відповідності з нормами
матеріального права, підстав для
скасування рішення суду в частині
відшкодування матеріальної, моральної
шкоди та понесених витрат на оплату
експертизи та судового збору, колегія
суддів не вбачає.

В решті частини рішення суду не
оскаржується.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Маріуполя від 24 червня 2014 року в
частині відшкодування матеріальної,
моральної шкоди та судових витрат
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
суду касаційної інстанції.

Судді