УХВАЛА

іменем України

"07" листопада 2014 р.

223/1035/2012

6/145/78/2014

Тиврівський районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого Ратушняка І.
О.

за участю секретаря Тихої
О.Н.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Тиврів
подання ВДВС Тиврівського районного
управління юстиції про обмеження в
виїзді за кордон ОСОБА_1, -

встановив:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Тиврівського районного управління
юстиції ОСОБА_2 звернувся до суду із
поданням, в якому вказує, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Тиврівського
районного управління юстиції
перебуває виконавче провадження ЄДРВП
№41546449 відкрите на підставі
виконавчого листа № 223/1035/2012 виданого
Тиврівським районним судом про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
аліментів в розмірі 1200 грн. на трьох
дітей, а саме: на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з
28.04.2012 р. до повноліття дітей.

Державним виконавцем у відповідності
до вимог Закону України «Про виконавче
провадження» (далі-Закон) 17.01.2014
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, про що
повідомлено боржника у визначеному
законодавством порядку.

Відповідно до вимог ст. 74 Закону
державним виконавцем розпочато
примусове виконання
рішення.

Державним виконавцем було вжито
наступні заходи примусового виконання
рішення, що підтверджують повноту
вчинення виконавчих дій, а саме:
направлено запити до Немирівського
ВРЕР, інспекції Держтехнагляду
Тиврівської РДА, КП «ВООБТІ»,
Держкомзему у Тиврівському районі,
Державної податкової служби України та
Пенсійного фонду України. Коштів та
майна боржника, згідно відповідей
вищевказаних установ, на яке можна
звернути стягнення за боржником не
виявлено.

Боржнику неодноразово надсилалися
попередження - виклики та розрахунки
заборгованості зі сплати аліментів, на
які він не з»являвся до органу ДВС.

Заборгованість зі сплати аліментів
станом на 01.11.2014 року становить 32535,91грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України
«Про виконавче провадження», боржник
зобов'язаний:

-          утримуватися від вчинення
дій, які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення;

-          надавати у строк,
установлений державним виконавцем,
достовірні відомості про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах;

-          своєчасно з'являтися за
викликом державного виконавця;

-          письмово повідомляти
державному виконавцю про майно, що
перебуває в заставі або в інших осіб, а
також про кошти та майно, належні
боржникові від інших осіб.

Враховуючи викладене, протягом усього
періоду перебування на виконанні у
відділі виконавчого документу, рішення
суду не виконано, не дивлячись на те, що
державним виконавцем вжито усіх,
передбачених чинним законодавством
заходів примусового виконання рішень,
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, що підтверджується
матеріалами виконавчого
провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі
дії.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону передбачено,
що державний виконавець у процеси
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника, боржника - юридичної
особи за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України» встановлено,
що громадянинові України може бути
тимчасової відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадках якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, або він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 377-1 Цивільного
процесуального кодексу України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Просить тимчасово обмежити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, який
проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 у праві виїзду
за межі України без вилучення
паспортного документа шляхом заборони
перетинати державний кордон України до
виконання своїх зобов'язань,
покладених на нього рішенням
Тиврівського районного суду про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
аліментів в розмірі 1200 грн. на трьох
дітей, а саме: на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з
28.04.2012 р. до повноліття дітей, яка станом
на 01.11.2014 становить 32535,91 грн.

Виконання ухвали покласти на Державну
прикордонну службу України.

Представник ВДВС Тиврівського РУЮ в
судове засідання не з'явився, подав
заяву, в якій просить розглянути справу
у його відсутності, подання підтримує.

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в»їзду в Україну громадян України»
підставою для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон є ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань; ( із змінами, внесеними
згідно із Законом N 2677-VI ( 2677-17 ) від
04.11.2010 ).

Стаття 6 цього закону передбачає, що при
наявності зазначених у цій нормі
підстав для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон, громадянину може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
чи вилучено або затримано паспорт
.

До подання державним
виконавцем не додано даних про
наявність документів, перелік яких
зазначений в ст. 2 ЗУ «Про порядок
виїзду з України та в’їзду в Україну
громадян України».

Крім цього, державним виконавцем не
зазначено і не надано жодного доказу на
підтвердження того факту, що ОСОБА_1 має
намір виїхати за межі України.

В матеріалах справи не достатньо
відомостей щодо здійснення державним
виконавцем заходів, необхідних для
своєчасного і повного виконання
рішення.

Доказів на обґрунтування умисного
ухилення боржника від виконання
рішення суду не надано.

Наявність лише самого зобов»язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

На підставі наведеного та керуючись ст.
33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК
України , ст.2 , 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в»їзду в
Україну громадян України» , ст.5 ЗУ
„Про виконавче провадження", -

ухвалив:

В задоволенні подання відділу
державної виконавчої служби
Тиврівського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_1
відмовити .

Апеляційна скарга на ухвалу
може бути подана до апеляційного суду
Вінницької області через Тиврівський
районний суд протягом п'яти днів з дня
її проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення ухвали, можуть подати
апеляційну скаргу протягом п'яти днів з
дня отримання її копії.

Суддя:

ОСОБА_7