Справа №2/489/68/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 р. Ленінський районний суд м.
Миколаєва в складі: головуючого - судді
Губницького Д.Г., при секретарі
Наумкіній І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог приватний нотаріус
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, про встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу, зміну черговості в
праві спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 р. ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, яким просила з
врахуванням подальших уточнень
(а.с.64-65), встановити факт проживання її
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з
ОСОБА_4 з 1987 р. і по день його смерті
ІНФОРМАЦІЯ_4 р., визнавши її спадкоємцем
4 черги за законом та змінити
черговість в праві спадкування за
законом, надавши їй право спадкування у
першу чергу.

Вимоги обґрунтувала тим, що з червня 1987
р. і до смерті ОСОБА_4 проживала із ним
однією сім'єю, маючи взаємні права та
обов'язки притаманні подружжю, а також
спільний бюджет. Проживали в квартирі,
що належала ОСОБА_4 - АДРЕСА_1. Вона
здійснювала догляд ОСОБА_4, утримання
його і лікування у зв'язку з тривалою
важкою хворою.

За життя ОСОБА_4 залишив заповіт, яким
заповів дану квартиру племінниці
ОСОБА_2, однак позивачка вважає, що вона
як непрацездатна вдова померлого має
право за законом на обов'язкову частку
в спадщині ОСОБА_4

В судовому засіданні позивачка з
представником позовні вимоги
підтримали.

Відповідачка допитана судом за місцем
свого проживання в Росії заперечувала
проти задоволення позову в повному
обсязі, а також надала письмові
заперечення проти позову.

Суд, заслухавши пояснення позивачки з
представником, показання свідків,
дослідивши письмові докази, встановив
наступні обставини.

Згідно копії спадкової справи №37/2013,
заведеною 08 травня 2013 р. приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, того ж
дня поштою надійшла заява ОСОБА_1 про
прийняття нею спадщини після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_4 р. ОСОБА_4, в якій вона
зазначила, що проживала зі
спадкодавцем однією сім'єю з червня 1987
р. (а.с. 49 зворот)

Відповідно до копі свідоцтва про
смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 р. в м.
Миколаєві (а.с.60 зворот).

Відповідно до довідки ЖЕК від 19 квітня
2013 р. ОСОБА_4, був зареєстрований і
проживав у АДРЕСА_1 з травня 1978 р. Окрім
нього інших осіб зареєстрованих у цій
квартирі на час відкриття спадщини не
було (а.с.52)..

Квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4
одноособово згідно свідоцтва про право
власності на житло від 05 січня 1995 р.
(а.с.56)

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є пенсіонером за
віком. Згідно відмітки у паспорті має
зареєстроване місце проживання у
АДРЕСА_2 (а.с. 50, 51, 53)

Нотаріус ОСОБА_3 08 травня 2013 р.
зареєструвала спадкову справу №37/2013,
про що внесені відомості до Спадкового
реєстру (а.с.44).

31 серпня 2013 р. тому ж нотаріусу надійшла
нотаріально посвідчена заява ОСОБА_2
про прийняття нею після смерті ОСОБА_4
спадщини за заповітом від 04 вересня 1997
р. - квартири АДРЕСА_1 та відсутність
інших спадкоємців за законом, що мають
право на обов'язкову частку у спадщині
ОСОБА_4.(а.с.60)

Відповідно до копії заповіту
посвідченого 04 вересня 1997 р. приватним
нотаріусом миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
реєстровий номер №3, ОСОБА_4 на випадок
своєї смерті розпорядився належною
йому квартирою АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_2 (а.с.61)

Із копії довідки зі Спадкового реєстру
(а.с.58 зворот) вбачається, що даний
заповіт є чинним і єдиним, що оформив
ОСОБА_4 за життя.

Згідно повідомлення приватного
нотаріуса ОСОБА_3 від 02 лютого 2013 р. на
ім'я ОСОБА_1, останню визнано
спадкоємцем 5 черги за законом, але
відмовлено у оформленні спадщини через
наявність спадкоємця за заповітом
(а.с.62 зворот).

Із довідки ПАТ «Державний ощадний банк
України» від 21 травня 2014 р. і копій
повідомлень форми №36 вбачається, що у
2003, 2006, 2009 р.р. ОСОБА_4 оформляв
довіреність про уповноваження ОСОБА_1
розпоряджатися його вкладом (а.с.107-108).

Із копій повідомлень про прибуття до
Росії іноземного громадянина,
вбачається що на запрошення ОСОБА_2 у 2009
р. приїжджали ОСОБА_4 із ОСОБА_1 (а.с.14).

Із копії амбулаторної книжки ОСОБА_1
вбачається, що адресою її місця
проживання зазначено як місце
реєстрації так і квартира ОСОБА_4.(а.с.27)

Згідно довідки Миколаївського
обласного онкологічного диспансеру
від 13 листопада 2013 р. ОСОБА_4 з 24 січня 2013
р. по 02 лютого 2013 р. перебував на
обстеженні з діагнозом рак лівої
легені, 02 лютого 2013 р. був виписаний у
задовільному стані під нагляд лікаря
за місцем проживання. В подальшому до
цієї лікувальної установи не звертався
(а.с.96).

Відповідно до довідки міської лікарні
№1 м. Миколаєва від 12 листопада 2013 р.,
ОСОБА_4 надійшов до лікарні 26 лютого 2013
р. у важкому стані з діагнозом
атеросклероз артерій головного мозку.
Ішемічний інфаркт мозку. Помер в
лікарні ІНФОРМАЦІЯ_4 р. (а.с.94).

Організацією поховання ОСОБА_4,
поминання (а.с.19,20, 23) займалася
виключно ОСОБА_1 Вона ж отримала й
допомогу на поховання (а.с.24 зворот).

Позивачка з 1987 р. по 2013 р. у шлюбі не
перебувала, припинення попереднього
зареєстроване у 1971 р. (а.с.36 зворот)

За визнанням позивачки з представником
статус інваліда ОСОБА_4 за життя не
отримував.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, суду показали, що
дійсно ОСОБА_4 проживав разом з ОСОБА_1 з
кінця 1980-х р.р. в квартирі АДРЕСА_1,
стосунки мали притаманні дружині та
чоловіку, мали спільний побут та
бюджет, спільних дітей не мали. ОСОБА_1
доглядала перед смертю онкологічно
хворого ОСОБА_4, організовувала його
поховання й поминання.

У статті 1264 ЦК України встановлено, що у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 1259 ЦК України
передбачено, що фізична особа, яка є
спадкоємцем за законом наступних черг,
може за рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Касаційною судовою інстанцією у листі
від 16 травня 2013 р. надані роз'яснення, що
для задоволення позову про зміну
черговості спадкування необхідна
наявність всіх п'яти вищезазначених
обставин перелічених у ч. 2 ст. 1259 ЦК
України, а саме 1) здійснення опіки над
спадкодавцем, тобто надання йому
нематеріальних послуг (спілкування,
поради та консультації, поздоровлення
зі святами); 2) матеріальне забезпечення
спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої
допомоги спадкодавцеві, тобто такої
допомоги, яка має матеріалізоване
вираження, - прибирання приміщення,
приготування їжі, ремонт квартири; 4)
тривалий час здійснення дій,
визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний
стан спадкодавця, тобто такий стан, під
час якого особа неспроможна самостійно
забезпечувати свої потреби, викликаний
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом.

Враховуючи сукупність досліджених
доказів, суд приймає як доведений той
факт, що ОСОБА_1 дійсно проживала з
ОСОБА_4 не менш ніж 5 років до дня його
смерті однією сім'єю без реєстрації
шлюбу.

Втім, позивачка не довела сукупність
підстав передбачених ч. 2 ст. 1259 ЦК
України в частині неспроможності
ОСОБА_4 самостійно забезпечувати свої
потреби, оскільки ОСОБА_4, не був
визнаний інвалідом, міг за твердженням
свідків самостійно пересуватися по
квартирі навіть під час хвороби. Також
не доведений факт матеріального
забезпечення позивачкою ОСОБА_4,
оскільки той отримував пенсію, якою
вона розпоряджалася за дорученням.

В силу вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31 березня 1995 року № 5
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» роз'яснено, що суд вправі
розглядати справи про встановлення
родинних відносин, коли цей факт
безпосередньо породжує юридичні
наслідки.

З огляду на викладене, виникнення
особистих і майнових прав громадян, їх
зміну і припинення закон завжди
пов'язує з настанням чи зміною певних
обставин, тобто з юридичними фактами
(ухвала ВССУ від 03 квітня 2013 р., справа
6-51102св12).

Отже, слід відмовити у задоволенні
позовної вимоги як про встановлення
факту проживання однією сім'єю
позивачки з ОСОБА_4, оскільки
встановлення цього факту не буде мати
для неї юридичних наслідків - отримання
права на встановлену спадкову масу
(квартиру) за наявності спадкоємця за
заповітом, так і у задоволенні позовної
вимоги про надання їй права на
спадкування за законом у першу чергу за
законом через недоведеність.

До того ж згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України
право на обов'язкову частку у спадщині
має вдова (вдівець), а через відсутність
реєстрації шлюбу між позивачкою та
ОСОБА_4 вона статусу вдови немає.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України
судові витрати позивачці не
відшкодовуються.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подання апеляційної
скарги через Ленінський районний суд м.
Миколаєва протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - в тому
ж порядку і в той самий строк, який
обраховується з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
Д.Г. Губницький