РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11138/14-ц

пр. № 2/759/4249/14

31 жовтня 2014 року
м. Київ

Святошинський районний суд м.
Києва у складі головуючого судді
Ключника А.С. за участю секретарів
судового засідання Борисенко А.М.,
Левко О.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань цивільну справу за позовом
ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 26.06.2014 року звернувся до
суду з позовом до відповідача про
стягнення заборгованості в сумі 24413,66
грн., що виникла за кредитним договором
№K3XRRX04960010 укладеним 17.04.2008 року.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтував тим, що 17.04.2008 року з
відповідачем було укладено кредитний
договір №K3XRRX04960010, відповідно до умов
якого Відповідач отримав кредит у
розмірі 2266,80 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Позичальник підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява разом з
умовами надання кредиту фізичним
особам «Розстрочка» складає між ним і
банком договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві.

Відповідно до умов договору,
погашення заборгованості здійснюється
щомісячно в період сплати, позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
для погашення заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші винагороди згідно умов.

В порушення умов договору,
позичальник не виконує взяті на себе
зобов'язання, у зв'язку з чим станом на
12.06.2014 року за відповідачем числиться
заборгованість у розмірі 24413,66 грн., яка
складається з: заборгованості за
кредитом - 1832,87 грн.; заборгованість по
процентам за користування кредитом -
93,39 грн.; заборгованість по комісії за
користування кредитом - 499,86 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором - 20348,79 грн., а
також штрафи відповідно до п. 5.3
договору та правил надання банківських
послуг - 500,00 грн. (фіксована частина),
1138,75 грн. (процентна складова).

Відповідач повідомлявся про
виникнення заборгованості по оплаті
передбачених договором платежів перед
позивачем, однак кошти позичальником
повернуті не були.

Таким чином, в порушення умов
кредитного договору та чинного
законодавства України відповідач не
виконує взяті на себе зобов'язання, що
змусило банк звернутися до суду за
захистом свого порушеного права.

У судовому засіданні 31.10.2014
представник позивача Петренко С.В.
позов підтримав у повному обсязі з
підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач до суду двічі не
з'явився, про день та час розгляду
справи був належним чином
повідомлений, про причини своєї неявки
суд не повідомив, а тому суд вважає за
можливе слухати справу у його
відсутності за наявними у справі
доказами, ухваливши по справі за згодою
представника позивача та відповідно до
ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне
рішення.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, письмові докази,
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно до статей 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Статтею 629 ЦК України визначено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 17.04.2008 року між
позивачем та відповідачем було
укладено кредитний договір №K3XRRX04960010,
відповідно до умов якого Відповідач
отримав кредит у розмірі 2266,80 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом
(а.с. 5-8).

Судом встановлено, що Банк виконав
повністю свої зобов'язання, у
відповідності до умов кредитного
договору та надав позичальнику кредит.

Позичальник підтвердив свою згоду на
те, що підписана заява разом з умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві.

Уклавши з позивачем зазначений
кредитний договір та отримавши грошові
кошти на умовах повернення,
строковості та платності відповідач
порушив свої договірні зобов'язання, що
призвело до виникнення заборгованості,
яка станом на 12.06.2014 року існує у
розмірі 24413,66 грн., яка складається з:
заборгованості за кредитом - 1832,87 грн.;
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 93,39 грн.;
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 499,86 грн., пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором - 20348,79 грн., а
також штрафи відповідно до п. 5.3
договору та правил надання банківських
послуг - 500,00 грн. (фіксована частина),
1138,75 грн. (процентна складова). (а.с. 4 -
розрахунок заборгованості).

Судом встановлено, що позивач
звертався до відповідача з вимогою про
оплату заборгованості та попереджав
про наслідки невиконання умов
зазначеного договору, однак
відповідачем кошти не були повернуті.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача є
законними та обґрунтованими, а отже
такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 88 ЦПК України
встановлено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Таким чином, на користь позивача з
відповідача підлягає стягненню сума
сплаченого судового збору у розмірі
244,14 грн. сплачена позивачем згідно
платіжного доручення від 13.06.2014 року
(а.с. 15).

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 525, 526, 611, 625, 1049, 1050, 1054
ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 209,
212-215, 218, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:
НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
(49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50, , рах. №
3111, МФО 305299) заборгованість за
кредитним договором №K3XRRX04960010 від
17.04.2008 року у сумі 24413,66 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:
НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
(49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50, , рах. №
0001, МФО 307770) судові витрати у
справі у вигляді судового збору: 244,14
грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А. Ключник