Єдиний унікальний номер 725/7634/13-ц
Номер провадження 2/725/1642/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2014 року
м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.
Чернівці

в складі:

головуючого судді Галичанського О.І.

при секретарі Симик І.М.,

за участю сторін ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири
особистою приватною власністю

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з
вищевказаною позовною заявою. Згідно
свідоцтва про смерть позивачка померла
26.01.2014 року.

Від ОСОБА_1, яка є правонаступником
ОСОБА_3, до суду надійшла нова редакція
позовної заяви, із заявленням вимог від
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,в якій посилаються на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір.

Стверджує, що являється єдиним
спадкоємцем померлої ОСОБА_3

14 листопада 1980 року між ОСОБА_3 та
відповідачем було укладено шлюб, який в
подальшому 13 квітня 2006 року розірваний
на підставі рішення Шевченківського
районного суду м. Чернівці. Під час
шлюбу, її мати ОСОБА_3 з ОСОБА_4 23
лютого 2005 року уклали договір
довічного утримання (догляду),
відповідно до п.1 якого ОСОБА_4 передає,
а ОСОБА_3 отримує у власність квартиру
АДРЕСА_1 на умовах цього договору,
взамін чого вона зобов»язувалась
забезпечувати ОСОБА_4 утриманням та
доглядом довічно.

02.03.2005 року договір довічного утримання
був зареєстрований у Чернівецькому
ОБТІ під порядковим номером 9991265.

Свої зобов»язання за даним договором
її мати виконувала добросовісно та
своєчасно. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла.
Мати поховала її за власні кошти.
Підтвердженням цього є наявні в
матеріалах цивільної справи копії
свідоцтва про поховання від 07.05.2011 року,
оплачених квитанцій по
рахункам-замовленням №701488 та №003501 МКП
«Спецкомбінату».

Підтвердженням того, що спірна
квартира набута ОСОБА_3 на підставі
договору довічного утримання та була
її приватною власністю є також
обставини, які встановлені рішенням
Шевченківського районного суду
м.Чернівці від 13.04.2006 року, відповідно
до якого з лютого 1999 року ОСОБА_3з
відповідачем не підтримували
стосунків, не вели спільного
господарства.

Надалі, в період з 12.12.2003 року по 08.01.2013
року ОСОБА_3 працювала в ПП ВКФ
«Кераміка Буковини». Дане підприємство
розташоване по вул. Білоруській,10 в
м.Чернівці.

На підставі вищевикладеного, просить
суд визнати визнати квартиру АДРЕСА_1
житловою площею 15,7 кв.м., загальною
площею 29,70 кв.м. особистою приватною
власністю ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала, посилаючись
на обставини, викладені в позовній
заяві.

В судовому засіданні відповідач
позовні вимоги не визнав, посилаючись
на те, що також доглядав за ОСОБА_4 та
направляв колишній дружині ОСОБА_3
кошти , для догляду за ОСОБА_4

У судовому засіданні свідки ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підвердили факт,
що ОСОБА_3 самостійно здійснювала
догляд за ОСОБА_4, її колишній чоловік
(відповідач по справі) не проживав
разом з ОСОБА_3 і ніяким чином не брав
участь у догляді за ОСОБА_4

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Дане правило також закріплене у ст. 60
цього ж Кодексу

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд
вважає, що позов слід задовольнити,
виходячи з наступного:

Дані правовідносини у системному
зв'язку регулюються:

- за загальним правилом кожна особа має
право на захист свого цивільного права
лише уразі його порушення, невизнання
або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1
ст.3 ЦПК України);

-ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до якої
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні;

- 392 ЦК України, згідно якої власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності;

- ст. 1296 ЦК України встановлено, що
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Судом досліджено матеріали справи, а
саме :

- Рішення Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 13.04.2006
року про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, яке набрало законної сили
/а.с.9-10/;

- Свідоцтво про розірвання шлюбу
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а.с.11/;

- Договір довічного утримання від
23.02.2005 року, укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, відповідно до п.1 якого ОСОБА_4
передає, а ОСОБА_3 отримує у власність
квартиру АДРЕСА_1 на умовах цього
договору, взамін чого вона
зобов»язувалась забезпечувати ОСОБА_4
утриманням та доглядом довічно.
/а.с.12-13/;

- Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 та
про її поховання /а.с.14-15/;

- Рахунок замовлення МКП
«Спецкомбінат», згідно якого ОСОБА_3
оплатила вартість необхідних речей
для поховання ОСОБА_4 /а.с.16-17/;

- Договір- замовлення №287 на
організацію та проведення поховання
від ІНФОРМАЦІЯ_2. відповідно до якого
ОСОБА_3 оплатила організацію та
проведення поховання ОСОБА_4 /а.с.18/;

- Технічний паспорт на спірну
квартиру /а.с.19-21/;

- Витяг про реєстрацію права
власності на кв. АДРЕСА_1, згідно якого,
спірна квартира на підставі договору
довічного утримання належить
ОСОБА_3/а.с.41,74/;

- Відповідь нотаріуса ОСОБА_10 , про
те, що єдиним спадкоємцем після смерті
ОСОБА_3 являється ОСОБА_1./а.с.72/.

На підставі досліджених у
судовому засіданні матеріалів справи,
судом встановлено, що померла ОСОБА_3
здійснювала догляд за ОСОБА_4 у
відповідності до умов договору
довічного утримання. Згідно витягу
про реєстрацію права власності на кв.
АДРЕСА_1 спірна квартира на підставі
договору довічного утримання належить
ОСОБА_3, що підтверджує належне
виконання зі сторони ОСОБА_3 умов
договору.

Твердження відповідача, про те що він
також приймав участь у догляді за
ОСОБА_4 спростовуються його ж
свідченнями у судому засіданні, згідно
яких він з 1995 року по 2006 рік перебував
за кордоном . Факт надіслання 37 тисяч
євро відповідачем на рахунок ОСОБА_3
на наступний день після укладення
договору довічного утримання не є
належним доказом про участь його у
догляді за ОСОБА_4, оскільки доказів
отримання даних коштів суду не надано.
Із наданої копії про перерахунок
коштів /а.с.81/ не можливо встановити
достовірність перерахунку даних
коштів і суть документа взагалі.

С удом встановлено, що ОСОБА_3 за
попреедньою домовленістю уклала
договір довічного утримання з ОСОБА_4
При цьому умови договору з свого боку
виконувала самостійно.

Відповідач не брав участі в укладенні
цього договору, а також у виконанні
його умов.

ОСОБА_3 набула право власності на
спірну квартиру самостійно, в той
період часу ,коли її чоловік протягом
багатьох років перебував за кордоном і
їхній шлюб носив формальний характер.
що підтверджується фактом розірвання
шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у 2006 році.

Згідно ч.6 ст. 27 СК України - суд може
визнати особистою приватною власністю
дружини , чоловіка майно, набуте нею,
ним за час їхнього окремого проживання
у зв'язку з фактичним припиненням
шлюбних відносин.

Факт припинення шлюбних відносин між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судовому засіданні
було встановлено.

Враховуючи положення ст. 214 ЦПК
України, згідно якої під час ухвалення
рішення суд вирішує чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення та якими доказами
вони підтверджуються, на основі повно
та всебічно з'ясованих обставин справи,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин, та правові
норми, які підлягають застосуванню,
враховуючи доведення належного
догляду ОСОБА_3 за ОСОБА_4, суд вважає, що
позов обґрунтований і підлягає
задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись
ст..ст 27 СК України, ст.ст. 15,321,329, ЦК
України, ст.ст. 3,10,60,88,208, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити .

Визнати квартиру АДРЕСА_1 житловою
площею 15,7 кв.м., загальною площею 29,70
кв.м. особистою приватною власністю
ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Рішення може бути оскаржене у
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області через
Першотравневий районний суд м.
Чернівці протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
О. І. Галичанський