АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5880/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3429/14
Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж. В.
Доповідач Гальонкін С. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року м. Полтава
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Гальонкіна
С.А.

Суддів: Петренка В.М.,
Акопян В.І.

При секретарі: Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду м.
Полтави від 25 вересня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про збільшення розміру аліментів на
утримання неповнолітньої доньки, -

ВСТАНОВИЛА:

15 вересня 2014 року позивачка звернулася
до місцевого суду з позовом до
відповідача про збільшення розміру
аліментів на утримання неповнолітньої
доньки.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
відповідач добровільно донці не
допомагає, інших неповнолітніх дітей
чи непрацездатних утриманців немає,
отримує пенсію та працює, проблем зі
здоров'ям не має. Дитина має ряд
хронічних захворювань, потребує
постійного лікування, і значних
фінансових витрат, які позивачка не
взмозі самостійно оплатити.

Просила збільшити розмір аліментів, що
стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/6 частини до ?
частини всіх видів доходів відповідача
щомісяця, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку з дня пред'явлення
позову до повноліття дитини, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 25 вересня 2014 року у
задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1
просить рішення місцевого суду
скасувати, та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі. Посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Колегія суддів перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, та
встановлено судом першої інстанції
згідно рішення Київського районного
суду м. Полтави від 19.10.2004 року з
відповідача ОСОБА_2 на користь
позивачки ОСОБА_1 утримуються аліменти
в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу
на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За змістом ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що суд безпідставно
відмовив у задоволенні позовних вимог
щодо збільшення розміру аліментів.
Зокрема вказує на погіршення свого
стану здоров'я, та хронічні
захворювання дитини, як доказ надає
довідки та виписки з лікувальних
закладів.

Вказані доводи колегія суддів не
приймає до уваги з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень наданих у
Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" розмір аліментів,
визначений судовим рішенням або за
домовленістю між батьками, суд може
змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про
права дитини» від 20.11.1989 року, яка
ратифікована Постановою Верховної
ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року
держава визначає право кожної дитини
на рівень життя, необхідний для
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку
дитини. Батьки та інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

З огляду на ст.ст. 10,60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи слідує, що
позивачкою не надано жодного належного
та допустимого доказу наявності
підстав, визначених ст. 192 СК України
для збільшення розміру аліментів, що
стягуються на її користь, зокрема зміни
сімейного стану, поліпшення
матеріального стану або здоров'я
відповідача.

При цьому, свої позовні вимоги
позивачка обгрунтовує тим, що донька
має деякі хронічні захворювання та
потребує постійного лікування.
Зазначені обставини, як вірно
зазначено місцевим судом, можуть бути
підставою для звернення до суду з
позовом про стягнення з відповідача
додаткових витрат, у відповідності до
положень ст. 185 СК України.

До доводів апеляційної скарги про
часткове визнання відповідачем
позовних вимог та згоду сплачувати
аліменти у розмірі 18% від своїх доходів
на утримання неповнолітньої доньки
колегія суддів відноситься критично,
оскільки сторонами не було вчинено
жодних дій, визначених
цивільно-процесуальним законодавством
щодо укладення мирової угоди, або
укладення договору про сплату
аліментів, згідно ст. 189 СК України.

Отже, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку,
що місцевий суд вірно відмовив у
задоволенні позовних вимог щодо
збільшення розміру аліментів.

Інші доводи апеляційної скарги не
містять нових фактів чи засобів
доказування, які б спростували
висновки суду першої інстанції.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів вважає, що місцевим
судом вірно застосовані норми
матеріального і процесуального права,
правильно встановлені фактичні
обставини справи та їм надана належна
правова оцінка.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 25 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя підпис
Гальонкін С.А.

Судді: підпис
Акопян В.І.

підпис
Петренко В.М.

З оригіналом згідно: