У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Бондаренко О.
В. ,

при секретарі - Миронова Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Біла Церква заяву ОСОБА_1,
про скасування заходів забезпечення
позову -

В С Т А Н О В И В :

02.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
заявою про скасування заходів
забезпечення позову ОСОБА_2 до нього,
про встановлення факту, що має юридичне
значення та поділ майна, що є спільною
сумісною власністю подружжя
обґрунтовуючи тим, що в порядку
забезпечення позову вона подала заяву
про накладення арешту на житловий
будинок та 1/4 частину нежитлової
будівлі, ухвалою суду від 24.07.2012 року
було заборонено відчуження даного
майна, в задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено, рішення по справі набрало
законної сили, тому заявник просить в
порядку ч.6 ст.154 ЦПК України скасувати
арешт, накладений ухвалою
Білоцерківського міськрайонного суду
від 24.07.2012 року на належні йому на праві
власності будинок з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами
АДРЕСА_1, 1/4 частину нежитлової будівлі
літ. «А», що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2, нежитлове приміщення АДРЕСА_3.

Питання про скасування заходів
забезпечення позову вирішується в
судовому засіданні з повідомленням
осіб, які беруть участь у справі. Неявка
цих осіб не перешкоджає розгляду
питання про скасування заходів
забезпечення позову( ч. 5 ст. 154 ЦПК
України).

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про дату
та місце розгляду заяви повідомлені
належним чином.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України , якщо у
задоволенні позову було відмовлено,
провадження у справі закрито або заяву
залишено без розгляду, вжиті заходи
забезпечення позову застосовуються до
набрання судовим рішенням законної
сили. Проте суд може одночасно з
ухваленням судового рішення або після
цього постановити ухвалу про
скасування заходів забезпечення
позову.

26.07.2012 року було відкрито провадження
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
про встановлення факту, що має юридичне
значення, визнання права власності на
майно та про поділ майна, що є спільною
сумісною власністю.

24.07.2012 року в порядку забезпечення
позову, за заявою ОСОБА_2, ухвалою
Білоцерківського міськрайонного суду
було накладено арешт на будинок з
господарськими та побутовими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1, 1/4
частину нежитлової будівлі літ. «А», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
нежитлове приміщення АДРЕСА_3.

Рішенням Білоцерківського
міськорайонного суду Київської
області від 03.04.2013 року позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, про встановлення факту, що має
юридичне значення, визнання права
власності на майно та про поділ майна,
що є спільною сумісною власністю
задоволено частково. Встановлено факт
проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1, однією
сім'єю без реєстрації шлюбу в період з
01.01.2004 року по 04.12.2007 року та поділено
майно, що є спільною сумісною власністю
наступним чином: - визнано за ОСОБА_2
право власності на 1/2 частину житлового
будинку з господарськими та побутовими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1, який в
цілому має 26,5 кв.м. жилої площі і
розташований на земельній ділянці з
такими надвірними спорудами: гараж,
вбиральня, альтанка, душ, кладова,
огорожа, в задоволенні решти частини
позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 28.05.2013 року рішення
Білоцерківського міськорайонного суду
Київської області від 03.04.2013 року
скасовано та ухвалено нове, яким позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про встановлення
факту, що має юридичне значення,
визнання права власності на майно та
про поділ майна, що є спільною сумісною
власністю задоволено частково, а саме:
визнано за ОСОБА_2 право власності на
майно: 1/2 частину житлового будинку з
господарськими та побутовими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1, який в
цілому має 26,5 кв.м. жилої площі і
розташований на земельній ділянці з
такими надвірними спорудами: гараж,
вбиральня, альтанка, душ, кладова,
огорожа; 1/2 частину нежитлової будівлі
літ. «В», площею 269,0 кв.м, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_4; 1/8 частину
нежитлової будівлі літ. «А». площею 1225,98
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2; 1/2 частину нежитлового
приміщення АДРЕСА_3; за ОСОБА_1 визнано
право власності на майно: 1/2 частину
житлового будинку з господарськими та
побутовими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1, який в цілому має 26,5 кв.м. жилої
площі і розташований на земельній
ділянці з такими надвірними спорудами:
гараж, вбиральня, альтанка, душ,
кладова, огорожа; 1/2 частину нежитлової
будівлі літ. «В», площею 269,0 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_4; 1/8
частину нежитлової будівлі літ. «А».
площею 1225,98 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2; 1/2 частину
нежитлового приміщення АДРЕСА_3. В
іншій частині рішення залишено без
змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України від 23.10.2013 року рішення
апеляційного суду Київської області
від 28.05.2013 року та рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 03.04.2013 року в
частині позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, про встановлення факту, що має
юридичне значення, та визнання права
власності на майно, поділ майна, що є
спільною сумісною власністю, щодо
будинку АДРЕСА_1 придбаного 08.09.2006 року,
скасовано та направлено справу в цій
частині на новий розгляд до суду першої
інстанції. Рішення апеляційного суду
Київської області від 28.05.2013 року в
частині визнання права власності на
майно, поділ майна, що є спільною
сумісною власністю, щодо майна,
придбаного до січня 2004 року, скасовано
та залишено в силі в цій частині
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 03.04.2013 року.

02.12.2013 року дану справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про встановлення
факту, що має юридичне значення, та
визнання права власності на майно,
поділ майна, що є спільною сумісною
власністю, щодо будинку АДРЕСА_1
придбаного 08.09.2006 року, в порядку ст.11-1
ЦПК України, передано на новий розгляд.

17.02. 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області
відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1, про встановлення факту, що
має юридичне значення, та визнання
права власності на майно, поділ майна,
що є спільною сумісною власністю.

07.04.2014 року ухвалою Апеляційного суду
Київської області рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
від 17.02. 2014 року залишено без змін,
ухвала набрала законної сили з моменту
її проголошення.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає можливим скасувати заходи
забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
про встановлення факту, що має
юридичне значення, та визнання права
власності на майно, поділ майна, що є
спільною сумісною власністю.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, про скасування заходів
забезпечення позову задовольнити.

Скасувати захід забезпечення позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про встановлення
факту, що має юридичне значення, та
визнання права власності на майно,
поділ майна, що є спільною сумісною
власністю, обраний Ухвалою
Білоцерківського міськрайонного суду
від 24.07.2012 року та зняти арешт з будинку
з господарськими та побутовими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1, 1/4
частини нежитлової будівлі літ. «А», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
нежитлового приміщення АДРЕСА_3.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя О. В. Бондаренко