У х в а л а

11 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Амеліна В.І.,
Мартинюка В.І.,

Ступак О.В.,
Умнової О.В.,

розглянувши заяву публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 квітня 2014 року в справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Київенерго» в особі
структурно відокремленого підрозділу
«Енергозбут Київенерго» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за спожиту
електричну енергію та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачем правил
користування електричною енергією,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року публічне
акціонерне товариство «Київенерго»
(далі - ПАТ «Київенерго») звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за спожиту електричну
енергію та вартості електричної
енергії, необлікованої внаслідок
порушення правил користування
електричною енергією. В обґрунтування
позову посилалось на те, що
представниками СВП «Енергозбут
Київенерго» було виявлено самовільне
підключення електроустановок до
електричної мережі після відключення,
на підставі чого було складено акт про
порушення правил користування
електричною енергією, який містить
приписи щодо сплати заборгованості.
Оскільки заборгованість в
добровільному порядку погашена не
була, позивач звернувся до суду.

Справа судами розглядалася
неодноразово.

Останнім рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 24 грудня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 17
березня 2014 року, у задоволені позову
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 квітня 2014 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою ПАТ
«Київенерго» на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 24 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 17 березня 2014 року.

У липні 2014 року до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ПАТ «Київенерго»
про перегляд ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 квітня 2014 року, здана
до поштового відділення 2 липня 2014 року,
про що свідчить відбиток поштового
штемпеля на конверті.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень подається
протягом трьох місяців з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подано
заяву про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав,
установлених пунктом 1
частини першої статті 355 цього Кодексу,
якщо воно ухвалено пізніше, але не
пізніше одного року з дня ухвалення
судового рішення, про перегляд якого
подається заява.

На підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, зокрема ст. 264 ЦК
України, заявником надано:

- копію ухвали колегії суддів
Верховного Суду України від 1 липня
2011 року у справі про стягнення
заборгованості за спожиту
електроенергію;

- копію ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 3 жовтня 2012 року у
справі про стягнення суми
заборгованості за газ;

- копію ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 листопада 2013
року у справі про стягнення
заборгованості.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11
«Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України», заява про перегляд
судових рішень у цивільних справах із
підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК,
може бути подана за сукупності таких
умов: судом (судами) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ неоднаково застосовано одні й ті
самі норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Розглянувши заяву ПАТ «Київенерго»,
колегія суддів не знаходить підстав
для допуску вказаної цивільної справи
до провадження Верховного Суду України
в порядку, встановленому главою 3
розділу 5 ЦПК України, оскільки з
наданих копій судових рішень,
вбачається, що наведені заявником
підстави стосуються інших позовних
вимог, інших фактичних обставин справи
у порівнянні з ухвалою, про перегляд
якої ставиться питання.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 354-356, 360 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
публічного акціонерного товариства
«Київенерго» в особі структурно
відокремленого підрозділу «Енергозбут
Київенерго» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за спожиту електричну
енергію та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачем правил
користування електричною енергією за
заявою публічного акціонерного
товариства «Київенерго» про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 квітня 2014
року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: В.І. Амелін

В.І. Мартинюк

О.В. Ступак

О.В. Умнова