Справа № 481/480/14-ц
Провадж.№ 2/481/325/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" квітня 2014 р. Новобузький районний
суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Васильченко
Н.О.,

за участю: секретаря - Юхименко
Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог: реєстраційна служба
Новобузького районного управління
юстиції у Миколаївській області, про
визнання права власності на земельну
ділянку,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2,
згідно з яким просив визнати право
власності на земельну ділянку площею
0,0759 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
розташовану по АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач вказав, що він придбав у
відповідачки ОСОБА_2, згідно договору
купівлі-продажу, укладеного між ними
30.01.1996 року, вищевказану земельну
ділянку. Однак, будучи власником цієї
землі, він не має можливості відчужити
її, оскільки не встиг до 01.01.2013 року
виготовити на своє ім'я державний акт
на землю, який наразі відповідними
державними органами у зв'язку з
набранням чинності окремих положень
Закону України «Про державну
реєстрацію речових правна нерухоме
майно та їх обтяжень» не видається,
тому посилаючись на викладене просив
ухвалити судове рішення про визнання
за ним права власності на вказану
земельну ділянку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явився, направив до суду письмову
заяву про можливість розгляду справи
за його відсутності, заявлені вимоги
підтримав і просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
на виклик суду не з'явилася, втім надала
суду письмову заяву про можливість
розгляду справи без її участі,
пред'явлений до неї позов визнала і не
заперечувала проти його задоволення

Представник третьої особи без
самостійних вимог - реєстраційної
служби Новобузького районного
управління юстиції у Миколаївській
області ОСОБА_3, в судове засідання
також не з'явилася, надала суду
письмову заяву про можливість розгляду
справи за її відсутності, заперечень
проти заявленого ОСОБА_1 позову не
надала.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до
договору купівлі-продажу земельної
ділянки, укладеного між продавцем
ОСОБА_1 та покупцем ОСОБА_2, що
посвідчений державним нотаріусом
Новобузької державної нотаріальної
контори Миколаївської області 30.01.1996
року за р./№ 1-103, позивач ОСОБА_1,
являється власником земельної ділянки
площею 0,0759 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку, що
розташована по АДРЕСА_1.

Положення пункту 5.2 вказаного договору
містять вказівку, що даний договір
підлягає реєстрації в Новобузькій
книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю.

Згідно вимог ч. 1 ст. 23 ЗК України, в
редакції 1990 року, право власності або
право постійного користування землею
посвідчується державними актами, які
видаються і реєструються сільськими,
селищними, міськими, районними Радами
народних депутатів.

Однак, позивач не встиг виготовити на
своє ім'я державний акт направо
власності на вказану земельну ділянку
до набрання чинності певних положень
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», згідно з якими з
01.01.2013 року право власності на землю
засвідчуються не державними актами, а
відповідними свідоцтвами про право
власності на нерухоме майно.

Відтак, наразі якщо набувач за
цивільно-правовим договором не отримав
державний акт про право власності на
земельну ділянку і не набув відповідно
до положень законодавства, чинного на
момент укладення такого договору,
права власності на неї, орган державної
реєстрації прав не може провести
державну реєстрацію права власності
цієї земельної ділянки.

Таким чином, земельна ділянка, площею
0,0759 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку, яка
приватизована попереднім її власником
- ОСОБА_2, і досі значиться за нею
відповідно до державного акту І-МК №
023901 на право приватної власності на
землю, виданого 10.03.1995 року Новобузькою
міською радою Миколаївської області на
підставі рішення виконкому цієї ради
від 02.02.1995 року за № 909.

Водночас, як вбачається з положень п.2
ч.1 ст. 28 ЗК України, в редакції 1990 року,
право власності на землю може бути
припинено також у разі її продажу
(відчуження).

З огляду на викладене, у зв'язку з
продажем відповідачкою ОСОБА_2
позивачу ОСОБА_4 земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, суб'єктивне право
громадянки ОСОБА_2, яка володіла цією
земельною ділянкою на праві власності,
в силу вимог вищевказаних положень
закону вважається припиненим.

Згідно вимог ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Таким чином, визнання відповідачкою
пред'явленого до неї позову не
суперечить вимогам закону та не
порушує прав та інтересів інших осіб,
оскільки дослідженні при судовому
розгляді справи обставини, свідчать
про наявність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за
ним права власності на земельну
ділянку площею 0,0759 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
розташовану по АДРЕСА_1.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України з відповідачки підлягають
стягненню на користь позивача
понесенні останнім та документально
підтверджені судові витрати (судовий
збір) у зв'язку з розглядом справи у
розмірі 607 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11 209, 174,
212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа без самостійних вимог:
реєстраційна служба Новобузького
районного управління юстиції у
Миколаївській області, про визнання
права власності на земельну ділянку, -
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на земельну ділянку
загальною площею 0,0759 га, з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку, що
розташована по АДРЕСА_1, в межах,
зазначених у державному акті на право
приватної власності на землю серії І-МК
№ 023901 від 10.03.1995 року, виданого на ім'я
ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати, понесені ним на оплату
судового збору у розмірі 607 грн.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Новобузький районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Новобузького районного
суду

Миколаївської області
Н.О. Васильченко