Справа № 529/795/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року Диканський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Ропотило М. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Диканька цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Ленінської районної у м. Полтаві ради
про визнання права власності на
спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті батька
ОСОБА_2 він прийнв спадщину, яка, крім
іншого, складається з земельної
ділянки площею 0,1 га для
індивідуального дачного будівництва,
що розташована в с. Петренки
Диканського району Полтавської
області, однак нотаріусом йому було
відмовлено в оформленні права
власності на це майно через
відсутність реєстрації за померлим
права власності на нього у Державному
земельному кадастрі, позивач звернувся
з позовом до суду про визнання за ним
права власності на вказане спадкове
майно.

Представник позивача подав суду заяву
про підтримання позову та розгляд
справи у його відсутність.

Від відповідача - Ленінської районної
у м. Полтава ради - надійшов лист про
визнання позову та розгляд справи у
відсутність його представника.

Третя особа - Приватний нотаріус
Полтавського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 /далі приватний нотаріус
ОСОБА_3/ - заперечень проти позову не
подав, подав клопотання про розгляд
справи у його відсутність.

Третя особа - Байрацька сільська рада
Диканського району Полтавської
області /далі - Байрацька сільська рада/
- заперечень проти позову не подала,
подала клопотання про розгляд справи у
відсутність. її представника.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст.174 ЦПК
України відповідач має право визнати
позов протягом усього часу судового
розгляду справи, зробивши усну заяву.
Якщо визнання позову відповідачем
викладене в адресованій суду письмовій
заяві, ця заява приєднується до справи.
У разі визнання позову відповідачем
суд, за наявності для того законних
підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову. Якщо визнання
відповідачем позову суперечить закону
або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у прийнятті визнання
відповідачем позову і продовжує
судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та
оцінивши їх у сукупності, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим 05 листопада 2013
року Виконавчим комітетом Чутівської
сільської ради Оржицького району
Полтавської області. За життя ОСОБА_2 на
підставі Державного акта на право
приватної власності на землю І-ПЛ №
034112, виданого Байрацькою сільською
радою народних депутатів 28 грудня 1995
року /далі - Державний акт/, належала
земельна ділянка площею 0,1 га для
індивідуального дачного будівництва,
розташована у с. Петренки Байрацької
сільської ради. Державний акт був
виданий у визначеному на той час
порядку. Належність цієї землі
померлому ОСОБА_2 підтверджується і
витягом про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки, виданим відділом
Держземагенства у Диканському районі
Полтавської області 17.06.2014 року.

Відповідно до положень ст. 23 ЗК України
право власності або право постійного
користування землею посвідчується
державними актами. Положенням ст. 125 ЗК
України визначено, що право власності
на земельну ділянку, а також право
постійного користування виникають з
моменту реєстрації цих прав. Однак
зміст ст. 125 ЗК України та порядок
реєстрації земельних ділянок був
змінений у 2009 році, а Закон України "Про
Державний земельний кадастр" почав
діяти з 01 січня 2013 року, тобто після
видачі ОСОБА_2 Державного акта.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що вказана земельна ділянка
належала померлому ОСОБА_2 на законних
підставах, хоча в подальшому після
зміни земельного законодавства і не
була внесена до Державного земельного
кадастру, тому є спадковим майном.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268
ЦК України до складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися після його
смерті. Часом відкриття спадщини є день
смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою. У першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, той з подружжя який
його пережив. Спадкоємець за заповітом
чи за законом має право прийняти
спадщину чи не прийняти її.

З довідки приватного нотаріуса ОСОБА_4
вбачається, що 16.01.2014 року після смерті
ОСОБА_2, який до дня смерті був
зареєстрований у АДРЕСА_1, заведена
спадкова справа за заявою позивача,
який є сином померлого. Інших заяв про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2
до нотаріуса не надходило. Однак
позивачу нотаріусом було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на спірну земельну ділянку через
відсутність в даний час реєстрації
відповідних даних про неї у Державному
земельному кадастрі.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка
є спадковим майном, належала померлому
ОСОБА_2 на законних підставах, позивач,
як спадкоємець за законом, прийняв
спадщину після смерті батька, інші
особи з заявами про прийняття спадщини
до нотаріуса не звертались, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для задоволення позову та
визнання за позивачем права власності
на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК
України, ст.ст. 78-81 ЗК України, ст. ст. 10,
11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
порядку спадкування за законом право
власності на земельну ділянку
загальною площею 0,1 га для
індивідуального дачного будівництва,
яка розташована на території с.
Петренки Байрацької сільської ради
Диканського району Полтавської
області та належала померлому
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 на підставі
Державного акта на право приватної
власності на землю І-ПЛ № 034112, виданого
Байрацькою сільською радою народних
депутатів Диканського району
Полтавської області 28 грудня 1995 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
шляхом подачі через Диканський
районний суд апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: