Справа № 541/2307/14-ц
Провадження №2/541/1024/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 листопада 2014 року
місто Миргород

Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області
у складі:

головуючого судді -
Городівського О.А.

при секретарі
- Непокупній Л.М. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Миргород
справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 та Управління
Держкомземагенства у Миргородському
районі Полтавської області

про визнання недійсними державних
актів на право власності на земельні
ділянки за адресою АДРЕСА_1, які
належать відповідачці та скасувати їх
державну реєстрацію

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
Великосорочинська сільська рада
Миргородського району та Відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Миргородського міськрайонного
управління юстиції Полтавської
області,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась з вищевказаною
позовною заявою до ОСОБА_2. У позовній
заяві виклала позовні вимоги про
визнання недійсними державні акти на
право власності на земельні ділянки за
адресою АДРЕСА_1 серії ЯК № 995422 від 28
жовтня 2010 року площею 0,2 га кадастровий
номер :01:006:0208 для ведення
особистого селянського господарства,
серії ЯК № 995423 від 28 жовтня 2010 року
площею 0,15 га. кадастровий номер
:01:006:0209 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
видані на ім'я ОСОБА_2 та скасування
державної реєстрації права власності
відповідачки на дані земельні ділянки.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим,
що вона є власником сусіднього
будинковолодіння, що розташоване за
адресою Полтавська область, АДРЕСА_2.
Позивачка вказує на те, що у власність
відповідачки було передано частину
земельної ділянки, яка перебувала у її
користуванні та попередніх власників
будинковолодіння по АДРЕСА_2

Також позивачка вказує, що частково
межі земельних ділянок ОСОБА_2
розташовані в охоронюваній зоні
водойми, озера.

В судовому засіданні позивача, ОСОБА_1
та її представник по дорученню (а.с. 26)
ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали та
просили суд задовольнити позов. Суду
пояснили, що позивачка успадкувала
будинковолодіння в АДРЕСА_2 після
смерті чоловіка ОСОБА_4 у 2005 році.
Земельна ділянка ОСОБА_4 була надана в
користування рішенням загальних
зборів колгоспу ім. Гоголя від 15
березня 1974 року.

На підставі заяви позивачки
Великосорочинською сільською радою
проведено перевірку та складено акт
від 14 березня 2014 року. Актом
зафіксовано факт того, що межі
земельної ділянки, яка перебуває у
власності ОСОБА_2 фактично розташовані
на земельній ділянці, яка була надано у
користування ОСОБА_1 та на земельній
ділянці, якою користувався ОСОБА_5 до
дня смерті.

Також позивачка вказала на те, що
Держсільгоспінспекцією в Полтавській
області встановлено, що відповідачка
здійснила приватизацію спірних
земельних ділянок в порушення ст. ст. 60,
61 Земельного кодексу України, а саме
було приватизовано частину
прибережної смуги ставка.

20 червня 2014 року Великосорочинська
сільська рада враховуючи наявні
порушення при приватизації прийняла
рішення про скасування рішення від
29.07.1998 року яким передано безоплатно у
власність ОСОБА_2 земельні ділянки.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник
адвокат ОСОБА_6 заперечили позовні
вимоги та просили суд відмовити у
задоволенні позову за його
безпідставністю. Відповідачка суду
пояснила, що приватизувала земельні
ділянки в межах користування та
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Представник відповідачки суду пояснив,
що Великосорочинська сільська рада не
мала права скасовувати рішення яке вже
було реалізоване та на підставі нього
видані правовстановлюючі документи.

Представники Управління
Держземагенства у Миргородському
районі Полтавської області та Відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Миргородського міськрайонного
управління юстиції Полтавської
області в судове засідання не
з'явились. Про час та місце судового
розгляду справи їх представники
повідомлені судом належним чином.

Суд заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши докази
які наявні в матеріалах справи,
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Великосорочинської ради
народних депутатів Миргородського
району Полтавської області від 29 липня
1998 року та рішення Великосорочинської
сільської ради від 2 квітня 2010 року (а.с.
7-9) ОСОБА_2 набула право власності на
земельні ділянки розміром 0,2 га для
ведення особистого селянського
господарства та 0,15 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд за
адресою АДРЕСА_1 отримавши державні
акти та провівши їх державну
реєстрацію.

Доводи ОСОБА_1, що частина земельної
ділянки, яка перебувала у її
користуванні без її згоди була
вилучена у неї та передана у власність
позивачки, в порушення вимог ч. 5 ст. 116
Земельного кодексу України є
припущенням та не ґрунтується на
доказах, що містяться в матеріалах
справи.

Доказів, про фактичні розміри та межі
земельної ділянки по АДРЕСА_2 яка
перебувала та перебуває у користуванні
чи власності позивачки не надано.

Довідка № 1575/04-14 від 20.03.2014 року
Великосорочинської сільської ради,
якою визначено, що земельна ділянка
площею 0.25 га надана в користування
рішенням загальних зборів колгоспу ім.
Гоголя від 15.03.1974 року ОСОБА_4, померлому
чоловікові позивачки, не підтверджує
право користування певною земельною
ділянкою ОСОБА_1. Окрім того, право
користування ОСОБА_4 земельною
ділянкою припинилось з моменту його
смерті та не входило до складу його
спадщини.

Не являється підставою для скасування
державних актів на право власності
ОСОБА_2 на земельні ділянки рішення
Великосорочинської сільської ради від
20 червня 2014 року про скасування
рішення третьої сесії
Великосорочинської сільської ради
народних депутатів двадцять третього
скликання від 29.07.1998 року «Про передачу
безоплатно у власність земельних
ділянок громадянам» в частині, що
стосується безоплатної передачі
земельних ділянок у власність ОСОБА_2.

В пункті 5 рішення № 7-рп/2009 за
конституційним поданням Харківської
міської ради щодо офіційного
тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144
Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46,
частин 1, 10 ст. 59 Закону «Про місцеве
самоврядування в Україні»
Конституційний Суд України зазначив,
що органи місцевого самоврядування не
можуть скасовувати свої попередні
рішення, вносити до них зміни, якщо
відповідно до приписів цих рішень
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.
Ненормативні правові акти місцевого
самоврядування є актами одноразового
застосування, вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, а тому вони
не можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що рішення третьої сесії
Великосорочинської сільської ради
народних депутатів двадцять третього
скликання від 29.07.1998 року «Про передачу
безоплатно у власність земельних
ділянок громадянам» зі змінами,
внесеними рішенням сесії
Великосорочинської сільської ради
п'ятого скликання від 02.04.2010 року в
частині, що стосується безоплатної
передачі земельних ділянок у власність
ОСОБА_2, яке є ненормативним правовим
актом одноразового застосування і
вичерпало свою дію фактом його
використання, не може бути в подальшому
скасоване сільською радою.

Позивачкою суду не доведено належними
доказами, що до скалу обох спірних
земельних ділянок, які перебувають у
власності ОСОБА_2 входить частина
прибережної захисної смуги ставка.
Окрім того статтями 60 та 61 Земельного
кодексу України не передбачають
заборони на приватизацію частин
прибережних захисних смуг.

Відповідно до принципу
диспозитивності розгляду цивільної
справи, суд має вирішувати справу в
межах заявлених вимог та наданих
сторонами доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень та
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

З огляду на зазначене суд відмовляє у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про
визнання недійсними державних актів на
право власності на земельні ділянки за
адресою АДРЕСА_1, які належать
відповідачці, так як в позовній заяві
не обґрунтовано та не доведено суду
порушення чинного законодавства при
набутті ОСОБА_2 права власності на
спірні земельні ділянки.

Керуючись ст.ст.10, 11,81, 88, 213-215, 294 ЦПК
України,

П О С Т
А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення через
Миргородський міськрайонний суд до
Апеляційного суду Полтавської області.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: О.А.
Городівський