пр. № 8/759/57/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Коваль О.А.

при секретарі Лазаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про
перегляд рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 05 грудня 2011
року за нововиявленими обставинами у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Головне управління
юстиції у м.Києві про визнання договору
дарування частини квартири недійсним,

В С Т А Н О В И В:

09.09.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із
заявою про перегляд рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 05 грудня 2011 року за нововиявленими
обставинами у вказаній справі,
обґрунтовуючи її тим, що зазначеним
рішенням суду, яке набрало законної
сили, у задоволенні її позовних вимог
про визнання договору дарування
частини квартири, зокрема 59/100 частини
квартири АДРЕСА_1 недійсним відмовлено.
Проте, нещодавно їй стало відомо, що
ОСОБА_2, користуючись її важким станом
здоров»я, її хворобою, ввів її в оману
та навмисно уклав договір дарування, а
не договір довічного утримання. Крім
того, зазначила, що договір дарування
укладений на всю площу квартири, хоча
їй належить лише її частина, яка була
розподілена та виділена їй на підставі
рішення суду від 15.06.1977 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву про
перегляд за нововиявленими
обставинами підтримала з підстав у ній
зазначених, просила скасувати рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 05 грудня 2011 року та прийняти нове,
яким її позов про визнання договору
дарування частини квартири, зокрема
59/100 частини квартири АДРЕСА_1 недійсним
задовольнити.

Представник ОСОБА_2 у судовому
засіданні проти задоволення заяви про
перегляд зазначеного рішення суду за
нововиявленими обставинами
заперечував, вказуючи, що зазначені
заявником обставни не є
нововиявленими, частки спірної
квартири, відповідні
правовстановлюючі документи на них
були предметом дослідження при
прийняття рішення суду від 05 грудня 2011
року та предметом перевірки судів
апеляційної та касаційної інстанції.

Представник третьої особи у судове
засідання не з»явився, письмово просив
розглядати вказану заяву без участі
представника Головного управління
юстиції у м.Києві.

Вислухавши пояснення з»явившихся у
судове засідання сторін, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення заяви про перегляд рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 05 грудня 2011 року у вказаній справі
за нововиявленими обставинами з огляду
на наступне.

В листопаді 2009 року ОСОБА_1 звернулася
до Святошинського районного суду м.
Києва з позовом про визнання недійсним
договору дарування частини квартири,
зокрема 59/100 частини квартири АДРЕСА_1,
який було посвідчено державним
нотаріусом Дванадцятої Київської
державної нотаріальної контори з
підстав тих, що в моментр укладання
вказаного правочину вона не розуміла
значення своїх дій за станом здоров»я.

Рішенням Святошинського районного
суду м.Києва від 05 грудня 2011 року року,
яке в подальшому було залишено без змін
ухвалою Апеляційного суду м.Києва від
15.02.2012 року та ухвалою Вище
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 04.07.2012 року, у задоволенні
вказаного позову відмовлено.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 361 ЦПК України
підставою для перегляду рішення суду у
зв»язку з нововиявленими обставинами,
зокрема, є істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 362 ЦПК України
заява про перегляд у зв»зку з
нововиявленими обставинами можуть
бути подані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі,
протягом одного місяця з дня
встановлення обставин, що є підставою
для перегляду.

Такою істотною обставиною за заявою
ОСОБА_1 є з»ясування, що відповідач
ОСОБА_2, користуючись її важким станом
здоров»я, її хворобою, ввів її в оману
та навмисно уклав договір дарування, а
не договір довічного утримання. Крім
того, що договір дарування укладений на
всю площу квартири, хоча їй належить
лише її частина, яка була розподілена
та виділена їй на підставі рішення суду
від 15.06.1977 року.

Тоді як, зазначена заявником обставина
не є нововиявленою, у розумінні статті
361 ЦПК України, яка визначає, що
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга вказаної
статті).

Отже, необхідними умовами
нововиявлених обставин, визначених
пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК, є
те, що вони існували на час розгляду
справи; ці обставини не могли бути
відомі заявникові на час розгляду
справи; вони входять до предмета
доказування у справі та можуть
вплинути на висновки суду про права та
обов'язки осіб, які беруть участь у
справі.

Згідно Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільний та кримінальних
справ від 30.03.2012 року за № 4
нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається. Також вказаний суд
звертає увагу на необхідність
розмежовувати нововиявлені обставини
та нові обставини, якими є серед інших,
можуть бути підставою для пред»явлення
нового позову.

Так, поданий в листопаді 2009 року ОСОБА_1
позов про недійсність договору
дарування частини квартири,
грунтовувався на тому, що в моментр
укладання вказаного правочину вона не
розуміла значення своїх дій за станом
здоров, тоді як зараз вказує на іншу
підставу недійсності правочину,
зокрема вчинення правочину під
впливом обману, що згідно вище
зазначених норм може бути підставою
для пред»явлення нового позову, а не
нововиявленою обставиною в тому, що
переглядається зараз.

Щодо недійсності договору дарування з
підстав його укладений на всю площу
квартири, то згідно наданих документів,
які вже були предметом дослідження
судами першої, апеляційнох та
касаційної інстанцій, такий договір
дарування укладався лише на 59/100
частини спірної квартири АДРЕСА_1, яка
належала ОСОБА_1. на підставі свідоцтва
про право власності на квартиру,
виданого Київським міським бюро
технічної інвентаризації 19.07.1996 року та
зареєстрованого в цьому ж бюро 19.07.1996
року за № 251/30266, чинність якого ніким
під сумнів не ставилось та не
оспорювалось, як і право останньої на
вказану квартиру в момент укладання
вже тепер спірного правочину.

Крім того, зазначені обставини могли та
повинні бути відомі ОСОБА_1 при
первинному розгляді цієї справи, а тому
також не можуть вважатися
нововиявленими.

Крім того, заявлена заявником, як
нововиявлена обставина не входять до
предмета доказування у спорі між
вказаними сторонами щодо недійсності
правочину з підстав заявлених при
подачі позову та розгляду справи по
суті.

Необхідно зазначити і те, що, як
зазначила ОСОБА_1 в своїй заяві поданої
в рахунок виконання ухвали
Святошинського районного суду від
11.09.2014 року про усунення недоліків
заяви про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами, про такі
нововиявлені обставини їй стало відомо
30.06.2009 року, тобто до подачі вказаного
позову до суду, коли такими
нововиявленими обставинами є істотні
для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Отже, з вище зазначеного можна зробити
висновок, що заявлені заявником у заві
про перегляд рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 05 грудня 2011
року за нововиявленими обставинами не
можуть вплинути на юридичну оцінку
обставин, здійснену судом у судовому
рішенні, що переглядається, у зв»язку з
чим відсутні підстави для її
задоволення.

Враховуючи викладене, суд вважає
заяву про перегляд рішення суду у
зв»язку з нововиявленими обставинами
такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.361- 365, 210 ЦПК України,
Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільний та кримінальних
справ від 30.03.2012 року за № 4 суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 05 грудня 2011
року за нововиявленими обставинами у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Головне управління
юстиції у м.Києві про визнання договору
дарування частини квартири недійсним
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається
до Апеляційного суду м. Києва через
Святошинський районний суд м. Києва
протягом 5 днів з дня її проголошення. У
разі, якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 5
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя