Справа №464/7915/14-ц
пр.№ 2/464/1745/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2014 року суддя Сихівського
районного суду м. Львова Борачок М.В.,
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Фінансова Ініціатива» про визнання
відповідачем порушення строкового
банківського вкладу, стягнення
банківського вкладу, нарахованих
відсотків, стягнення відсотків за
банківським вкладом та 3% річних за
порушення виконання грошового
зобов'язання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом, в якому просить визнати дії
відповідача протиправними щодо
порушення договору №209603 строкового
банківського вкладу від 09 липня 2013
року; стягнути з відповідача суму
депозиту та нарахованих відсотків в
розмірі 17291,53 доларів США, суму
нарахованих відсотків після
закінчення депозиту по день винесення
рішення суду в розмірі 102,33 доларів США,
а також 3% річних за порушення виконання
грошового зобов'язання в розмірі 25,58
доларів США.

Як вбачається з позовної заяви, позивач
вважає, що спірні правовідносини щодо
стягнення банківського вкладу
підпадають під дію Закону України «Про
захист прав споживачів», що
відповідачем порушено його законні
права як споживача послуг, а тому даний
позов може пред'являтися також за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування споживача, тобто його
місцем проживання.

Згідно з ч.1 ст.1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

З матеріалів позовної заяви
вбачається, що підстава та предмет
позову стосуються повернення коштів
згідно договорів банківського вкладу
(депозиту) укладених між сторонами, а
відтак позов не підсудний Сихівському
районному суду м.Львова виходячи з
наступного. Регулювання депозитних
зобов'язань не здійснюється
законодавством України про захист прав
споживачів, так як відповідно до
положень Закону України «Про захист
прав споживачів», сфера дії цього
Закону розповсюджується на
правовідносини, які виникають між
споживачами товарів, робіт і послуг та
виробниками і продавцями товарів,
виконавцями робіт і надавачами послуг
різних форм власності, встановлює
права споживачів, а також визначає
механізм їх захисту та основи
реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів, а кредитний
договір, не є договором надання послуг,
у визначенні Закону, так як надання
послуг за цим Законом є: діяльність
виконавця з надання (передачі)
споживачеві певного, визначеного
договором матеріального чи
нематеріального блага, що здійснюється
за індивідуальним замовленням
споживача для задоволення його
особистих потреб. Банк при позичанні
коштів у вкладника, для їх розміщення у
якості банківського вкладу, не отримує
жодної винагороди за користування
такими коштами, а навпаки, сплачує
проценти (дохід вкладника) за період їх
використання. Кошти вкладу (депозиту)
не можуть розглядатися як «вартість
робіт (послуг)» та/або «загальна
вартість замовлення», а договір про
банківський вклад (депозит) не містить
понять «вартість робіт (послуг)» та/або
«загальна вартість замовлення» у сенсі
положень ст.10 Закону України «Про
захист прав споживачів». Депозитний
договір в свою чергу є публічним, а
після його укладення між сторонами
виникають цивільні правовідносини до
врегулювання яких застосуванню
підлягає спеціальне законодавство (§ 3
«Банківський вклад» глави 71 ЦК України
та Закон України «Про банки та
банківську діяльність»). Таким чином,
між позивачем та відповідачем виникли
договірні відносини, які перш за все
регулюються нормами ЦК України, а не
Законом України «Про захист прав
споживачів», що виключає можливість
застосування альтернативної
підсудності передбаченої ч.5 ст.110 ЦПК
України.

Як вбачається з матеріалів позовної
заяви, відповідач знаходиться за
адресою м.Київ, вул.Щорса, 7/9, тобто поза
межами територіальної підсудності
Сихівського районного суду м.Львова.

Враховуючи наведене, оскільки позов
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Фінансова Ініціатива» про визнання
відповідачем порушення строкового
банківського вкладу, стягнення
банківського вкладу, нарахованих
відсотків, стягнення відсотків за
банківським вкладом та 3% річних за
порушення виконання грошового
зобов'язання не підсудний Сихівському
районному суду м.Львова, то такий слід
повернути позивачу для подачі до
належного суду.

На підставі викладеного та керуючись
ч.2 ст.109, ст.ст.110, 115 ЦПК України, -

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Фінансова Ініціатива» про
визнання відповідачем порушення
строкового банківського вкладу,
стягнення банківського вкладу,
нарахованих відсотків, стягнення
відсотків за банківським вкладом та 3%
річних за порушення виконання
грошового зобов'язання повернути
позивачу, роз'яснивши йому, що для
вирішення даного спору потрібно
звернутися до суду за
місцезнаходженням відповідача.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Борачок М.В.