АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2275/2014
інстанції: Никифоров Є.О.
Доповідач: Капітан І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року липня місяця 30 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Колісниченка А.Г.
Вадзінського П.О.При секретарі:Грицак
А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на рішення
Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 19 червня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини у
зв'язку з продовженням нею навчання,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення
аліментів на утримання доньки ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з вересня 2013 року є
студенткою І курсу факультету культури
і мистецтв Херсонського державного
університету, посилаючись на те, що
дитина навчається на денному
стаціонарі контрактної форми
фінансування, проживає у гуртожитку,
потребує матеріальної допомоги, проте
відповідач такої допомоги не надає. З
урахуванням змінених позовних вимог
просила стягувати з відповідача на її
користь аліменти у твердій грошовій
сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно до
закінчення навчання дитини.

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 19 червня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в
інтересах ОСОБА_6, посилаючись на
неповне з'ясування обставин, що мають
суттєве значення для вирішення справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, істотне порушення
норм процесуального права, просить
рішення скасувати і постановити нове
рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6
задовольнити.

В письмових запереченнях ОСОБА_7,
посилаючись на безпідставність
доводів апеляційної скарги та
законність рішення, просить скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, що з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
можливості надавати матеріальну
допомогу дитині відповідач не має, сам
він не працевлаштований, має на
утриманні неповнолітню дитину, а
доказів наявності у нього доходів,
достатніх для надання такої допомоги,
позивач суду не надала.

Проте колегія суддів вважає, що такого
висновку суд дійшов з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України
є підставою для скасування рішення
суду і ухвалення по справі нового
рішення.

Так, судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який було розірвано 28 листопада 2001 року
/а.с. 6/. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з
матір'ю та знаходиться на повному
утриманні ОСОБА_6 /а.с. 3,5/. ОСОБА_8 є
студенткою І курсу факультету культури
і мистецтв Херсонського державного
університету, денної форми навчання
контрактної форми фінансування з
орієнтовним терміном навчання з 01
вересня 2013 року по червень 2017 року
включно /а.с. 4/. Вартість навчання за
договором становить 27 800 грн. по 695 грн.
щомісячно /а.с. 41-42/. Плата за проживання
у гуртожитку становить 293,65 грн.
щомісячно, відповідно до діючого
наказу ректора університету /а.с. 43-44/.
Будучи допитаною в якості свідка
ОСОБА_8 не заперечувала проти стягнення
аліментів з відповідача на користь її
матері, яка повністю її утримує і несе
всі витрати на її навчання, проживання
у гуртожитку, одяг тощо. Позивачка
працює на полях, наймаючись до людей на
обробку сільгосппродукції, про що
зазначав сам відповідач /а.с.75/. ОСОБА_7
ніде не працює, має на утриманні сина
ОСОБА_9, 2004 року народження /а.с. 23-25/, має
доходи від вирощування
сільгосппродукції на земельній
ділянці 0,06га, а також на орендованих
ним земельних ділянках, про що пояснив
сам відповідач. Під час розгляду справи
ОСОБА_7 частково визнав позов і згоден
був сплачувати аліменти на утримання
доньки в розмірі 250-300 грн. /а.с. 56-57/.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 20
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

У разі заявлення позову одним із
батьків суд може залучити до участі у
справі (якщо залежно від її обставин
визнає необхідним) повнолітніх дочку,
сина, які продовжують навчатися і на
користь яких у зв'язку з цим стягуються
аліменти.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає
розмір аліментів на повнолітніх дочку,
сина у твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку ( доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

За змістом ст.199 СК України обов'язок
утримувати повнолітню дочку, яка
продовжує навчання, покладено на обох
батьків.

Враховуючи, що донька сторін потребує
матеріальної допомоги у зв'язку з
навчанням, а відповідач зобов'язаний
утримувати дочку до досягнення нею
двадцяти трьох років незалежно від
працевлаштування, наявності
постійного заробітку чи розміру
доходів, але такої допомоги не надає, а
сам він не може бути визнаний
неспроможним сплачувати аліменти,
оскільки за станом здоров'я та віком є
працездатним, колегія суддів приходить
до висновку, що ОСОБА_7 може надавати
матеріальну допомогу своїй
повнолітній дитині.

При визначенні розміру аліментів, які
підлягають стягненню з відповідача,
колегія суддів враховує матеріальне
становище дитини, витрати, які несе
позивачка на оплату навчання по
контракту, на проживання у гуртожитку,
придбання одягу, продуктів харчування,
доходи, які отримують сторони,
матеріальне становище відповідача,
його можливість працевлаштування,
наявність у нього іншої дитини, і
вважає, що стягненню підлягають
аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно.

Керуючись ст.ст. 182,199,200 СК України,
ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 19 червня 2014
року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_7, 1974 року народження,
уродженця смт. Брилівка Цюрупинського
району Херсонської області на користь
ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн.
щомісячно, починаючи з 28 березня 2014
року, на період навчання, але не більш
ніж до досягнення дитиною 23-річного
віку.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_7 судовий збір в доход
держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді