АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3203/2014
Головуючий в І інстанції:
Доповідач: Вербицька Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 05 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вербицької
Л.І.Суддів:Капітан І.А. Радченка С.В.При
секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Відділу державної виконавчої служби
Високопільського районного управління
юстиції Херсонської області на ухвалу
Високопільського районного суду
Херсонської області від 01 жовтня 2014
року по справі за поданням Відділу
державної виконавчої служби
Високопільського районного управління
юстиції Херсонської області про
вирішення питання про тимчасове
обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі
України без вилучення паспорту, шляхом
заборони перетинати державний кордон
України до виконання зобов'язань,
покладених рішенням суду,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року головний державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Високопільського
районного управління юстиції
Херсонської області (далі - ВДВС)
звернувся до суду із поданням про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_5 у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспорту шляхом заборони
перетинати державний кордон України до
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням Високопільського
районного суду Херсонської області про
стягнення з нього на користь ОСОБА_6
аліментів на утримання доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, у розмірі 40,00
грн. щомісячно і до її повноліття. При
цьому державний виконавець посилався
на те, що ОСОБА_5, як боржник у
виконавчому провадженні, ухиляється
від виконання зобов'язань щодо
погашення заборгованості по аліментах.

Ухвалою Високопільського районного
суду Херсонської області від 01жовтня
2014 року у задоволенні подання ВДВС про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_5 у
праві виїзду за межі України
відмовлено.

В апеляційній скарзі ВДВС, посилаючись
на незаконність даної ухвали та
вважаючи її такою, що постановлена з
порушенням норм процесуального права,
просить ухвалу суду скасувати та
постановити нову, якою подання
головного державного виконавця
задовольнити в повному обсязі.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ВДВС, перевіривши
законність та обгрунтованість ухвали,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд
першої інстанції виходив з того, що
державним виконавцем не доведено факт
ухилення особи від виконання
аліментних зобов'язань.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду і вважає його таким, що
відповідає вимогам ЦПК України та
нормам матеріального права.

Судом встановлено, що на примусовому
виконанні ВДВС знаходиться виконавчий
лист №2-422/04, виданий 26 липня 2004 року
Високопільським районним судом
Херсонської області про стягнення з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів на
утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 40,00 грн. щомісячно, починаючи з
07 червня 2004 року по день досягнення
повноліття (а.с.4).

06 листопада 2013 року за зазначеним
виконавчим листом державним
виконавцем відкрито виконавче
провадження (а.с.5).

Як вбачається з розрахунку
заборгованості по аліментах,
складеного головним державним
виконавцем, розмір такої
заборгованості боржника ОСОБА_5 станом
на 01 вересня 2014 року становить 640,00 грн.
(а.с.6).

У своїй заяві від 11 листопада 2013 року
боржник ОСОБА_5 повідомляє ВДВС, що
протягом 2013 року він не сплачував
аліментів на утримання доньки у зв'язку
з відсутністю коштів, оскільки він ніде
не працевлаштований і у нього відсутні
будь-які доходи. У разі свого
працевлаштування зобов'язався
повідомити державного виконавця та
сплатити всю суму боргу по аліментам
(а.с.8).

Державним виконавцем, з метою
з'ясування майнового стану боржника,
здійснено запити до відповідних
органів з відповідей на які вбачається,
що за ОСОБА_5 відсутня реєстрація
сільгосптехніки, у Високопільському
районному центрі зайнятості ОСОБА_5
станом на 09 грудня 2013 року на обліку як
безробітний не перебуває, земельна
ділянка у власності чи у користуванні
за ним не зареєстрована, на обліку в
Управлінні пенсійного фонду України не
перебуває та пенсійних виплат не
отримує (а.с.10,12-14). З листа
Високопільської селищної ради від 19
листопада 2013 року вбачається, що у
ОСОБА_5 в наявності знаходиться
земельна ділянка площею 0,227 га по
АДРЕСА_1 (а.с.11).

07 листопада 2013 року та 20 лютого 2014 року
державним виконавцем направлено
виклик боржнику з вимогою з'явитися до
ВДВС для вирішення питання щодо сплати
аліментів (а.с.15).

В матеріалах справи відсутні будь-які
відомості щодо працевлаштування
ОСОБА_5 та отримання ним доходів.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну» громадянин України може бути
обмежений у праві виїзду за кордон якщо
відносно нього діють неврегульовані
аліменти, договірні чи інші невиконані
зобов'язання до виконання зобов'язань
або розв'язання спору у передбачених
законом випадках.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Про ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зокрема, утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; ненадання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Тобто ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням є будь-які свідомі діяння (дії
або бездіяльність) боржника,
спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Таким чином, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань.

Із матеріалів справи вбачається, що
державний виконавець ВДВС звернувся до
суду із поданням про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_5 у праві
виїзду за межі України, посилаючись на
те, що проведені заходи із боржником не
дають позитивного результату щодо
виконання рішення суду, як у
добровільному так і в примусовому
порядку, на виклик державного
виконавця боржник не з'являється, з
розміром заборгованості зі сплати
аліментів боржник ознайомлений, однак
не вчинив жодних дій на його зменшення,
що свідчить про ухилення боржника від
виконання рішення суду.

Однак матеріали справи не містять
достовірних відомостей, які б давали
підстави вважати, що ОСОБА_5 ухиляється
від виконання свого зобов'язання за
рішенням суду. Наявні в матеріалах
справи результати перевірки державним
виконавцем майнового стану боржника та
повідомлення боржника про наявність у
нього заборгованості по сплаті
аліментів не може свідчити про факт
ухилення ОСОБА_5 від виконання рішення
суду. Наявність статусу боржника у
виконавчому провадженні та
непогашення боргу в добровільному
порядку не може безумовно свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням суду
обов'язків.

Доводи апеляційної скарги ВДВС
колегією суддів до уваги не
приймаються як такі, що не ґрунтуються
на вимогах цивільного процесуального
закону та не підтверджені належними
доказами.

Враховуючи, що державним виконавцем не
доведено, а матеріали справи не містять
будь-яких доказів на підтвердження
ухилення ОСОБА_5 від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду, колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала суду
відповідає вимогам цивільного
процесуального закону і підстави для
її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Високопільського
районного управління юстиції
Херсонської області відхилити.

Ухвалу Високопільського районного
суду Херсонської області від 01 жовтня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді