Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/3864/2014
інстанції - Гайдук С.В.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Іванченка М.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Онищенко О.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
Публічного акціонерного товариства
«МЕГАБАНК» - Патрах Таїсії Павлівни на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 22 січня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «МЕГАБАНК»
про визнання припиненим
правовідношення поруки.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 22 січня 2014 року
задоволено позов ОСОБА_3 до ПАТ
«МЕГАБАНК» про визнання припиненим
правовідношення поруки.

Визнано Договір поруки № 112в-п/2007-п від 2
серпня 2007 року, укладений між ОСОБА_3 та
ПАТ «Мегабанк» припиненим з 24 вересня
2008 року та припинено правовідношення
поруки.

Стягнуто з ПАТ «Мегабанк» на користь
ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«МЕГАБАНК» - Патрах Т.П. просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити позивачу в
повному обсязі. Вважає, що рішення суду
першої інстанції є незаконним,
необґрунтованим та таким, що не
відповідає нормам матеріального та
процесуального права. В апеляційній
скарзі зазначає те, що обсяг
відповідальності у поручителя не
збільшився, оскільки умови кредитного
договору № 112в-п/2007 від 2 серпня 2007 року
були відомі йому під час підписання
договору поруки, зокрема, поручителю
були відомі умови п.3.3.4, п.3.2.7 та п.3.2.12
вказаного кредитного договору.
Посилається на те, що суд першої
інстанції не врахував той факт, що 13
травня 2010 року на адресу ОСОБА_3 за
вихідним номером 05-729 була направлена
вимога щодо погашення заборгованості
за кредитним договором, в якій
зазначено про збільшення відсоткової
ставки до 13,5 %, що підтверджується
зворотним повідомлення про вручення
вимоги ОСОБА_3 Посилається на те, що
відповідно до умов кредитного
договору№ 112в-п/2007 від 2 серпня 2007 року
передбачене право банку змінювати
процентну ставку за користування
кредитом, а також умови кредитного
договору в залежності від зміни
облікової ставки НБУ, наявності
кредитних коштів та їх вартості, зміни
кредитної політики та кон'юнктури
грошового ринку, збільшення витрат
кредитодавця з інших незалежних від
Кредитодавця причин, отже згода
поручителя та підписання додаткової
угоди з ним про зміну процентної ставки
не потрібна, так як ці умови
передбачені в самому кредитному
договорі № 112в-п/2007 від 2 серпня 2007 року,
за виконання якого поручився
поручитель, та на які згідно пункту 2.1.1
договору поруки погодився.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що2 серпня 2007 року
між ОСОБА_3 та ВАТ «Мегабанк»,
правонаступником прав таобов'язків,
якого є ПАТ «Мегабанк», було укладено
кредитний договір № 112в-п/2007, за умовами
якого, банк надав позичальнику грошові
кошти у розмірі 111 997,00 доларів США,
строком з 2 серпня 2007 року до 1 серпня 2014
року, а позичальник зобов'язувався на
передбачених договором умовах
повернути кредит та сплатити проценти
у розмірі 12,60 % річних (а.с.6-7).

В якості забезпечення зобов'язань за
кредитним договором 2 серпня 2007 року
між позивачем та відповідачем був
укладений договір поруки № 112в-п/2007-п
від 2 серпня 2007 року, відповідно до п. 1.1.
якого позивач поручається перед
відповідачем за виконання
позичальником усіх його обов'язків, що
виникли з Кредитного договору.

Відповідно до п.2.4.1. Договору поруки
кредитор має право змінити умови
Кредитного договору без згоди
поручителя, якщо внаслідок цього не
збільшиться обсяг відповідальності
поручителя.

24 вересня 2008 року між ПАТ «Мегабанк» та
ОСОБА_3 було укладено Додаткову угоду №
1 до кредитного договору № 112в-п/2007 від 2
серпня 2007 року, за умовами якої було
збільшено відсотки за користування
кредитом до 13.5 % річних, тобто
збільшились зобов'язання позичальника
ОСОБА_3, що в свою чергу збільшило обсяг
відповідальності поручителя ОСОБА_3

Згода на збільшення відсотків за
користування кредитом, внаслідок чого
збільшився обсяг його
відповідальності поручителя ним,
позивачем не давалась.

В жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду з даним позовом до ПАТ «МЕГАБАНК»
про визнання припиненим
правовідношення поруки, в
обґрунтування позовних вимог
посилавсь на те, що відповідачем в
порушення умов договору поруки без
згоди поручителя був збільшений розмір
процентної ставки за договором
кредиту, що є підставою для припинення
договору поруки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з їх
доведеності.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи та умовам
договору поруки, а саме п. 5.2 договору,
положенням ч.1 ст. 559 ЦК України,
відповідно до яких порука
припиняється, з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Доводи апеляційної скарги, про те, що
позивач був ознайомлений з можливим
підвищенням відсоткової ставки з 12,6 %
річних до 13,5% річних, судова колегія
відхиляє, зважаючи на те, що згідно
основного договору сторони погодили,
що за використання кредитних коштів
процентна ставка встановлюється у
розмірі 12,6 % річних, і за договором
поруки саме виходячи з цього розміру,
поручитель несе відповідальність
перед кредитором.

Пунктом 5.2. Договору поруки визначено,
що порука припиняється у разі зміни
зобов'язання за Кредитним договором
без згоди поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг відповідальності
поручителя.

Як встановлено судом, про укладення
Додаткової угоди до кредитного
договору, в наслідок чого збільшився
обсяг відповідальності позичальника -
підвищення відсоткової ставки
поручитель взагалі не повідомлявся,
отже згоди, на це не давав.

Таким чином, в даному випадку судом
першої інстанції вірно встановлено, що
правовідносини ОСОБА_3 за договором
поруки припинилась у зв'язку з тим, що
згода на зміну умов кредитного
договору, внаслідок чого збільшився
обсяг його відповідальності, позивач
не давав.

Доводи апеляційної скарги щодо
пропуску строку позовної давності,
судова колегія відхиляє, зважаючи на
те, що, як встановлено судом, позивач
звернувся до суду з даним позовом 25
жовтня 20132 року, про порушене право
дізнався в лютому 2012 року, оскільки
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 1 лютого 2012 року
в справі за позовом ВАТ «Мегабанк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
скасовано рішення Апеляційного суду
Черкаської області від 6 травня 2011 року
і залишено в силі рішення
Христинівського районного суду
Черкаської області від 14 січня 2011 року,
яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ВАТ
«Мегабанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 776 726 грн.
30 коп.

Таким чином, позивач звернувся до суду
в межах встановленого ст. 257 ЦК України
строку позовної давності.

З огляду на наведене, судова колегія не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«МЕГАБАНК» - ПатрахТаїсії Павлівни
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 22 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня проголошення шляхом подання
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: