Справа № 154/79/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Каліщук А.А. Провадження №
22-ц/773/486/14 Категорія: 30 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_2, представника
відповідача Чишій Б.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Володимир-Волинському та
Володимир-Волинському районі (далі -
управління Фонду) про стягнення
судових витрат та відшкодування
моральної шкоди за апеляційною скаргою
позивача ОСОБА_1 на ухвалу
Володимир-Волинського міського суду
від 29 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

13 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що 03 липня 1979 року
вона закінчила Житомирське
фармацевтичне училище і отримала
кваліфікацію фармацевта (помічника
провізора). З 01 серпня 1979 року по 23
березня 2011 року вона працювала за фахом
у різних аптеках. 30 березня 2011 року
управлінням Фонду їй була нарахована
пенсія за вислугою років відповідно до
п. «е» ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», яку вона
отримувала до 01 лютого 2012 року, після
чого рішенням комісії з розгляду
питань, пов'язаних з призначенням та
виплатою пенсій, виплата пенсії була
припинена.

Рішенням Володимир-Волинського
міського суду від 22 березня 2012 року
задоволено її позов до управління
Фонду і зобов'язано відповідача
поновити з 01 лютого 2012 року виплату їй
пенсії за вислугою років. Ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року дане рішення залишено без змін.

Своїми незаконними діями відповідач
спричинив їй матеріальні збитки в сумі
301 грн. 60 коп. на оплату судового збору,
3500 грн. на оплату адвокатів, 65 грн. на
виготовлення ксерокопій документів та
280 грн. витрат, пов'язаних з явкою в
судове засідання Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Крім того, їй завдано моральну шкоду в
розмірі 10 000 грн., яка виразилася в тому,
що їй було боляче відчувати зверхнє
ставлення до неї працівників
відповідача та два роки вона
перебувала без засобів для існування.

Тому просила стягнути з відповідача на
її користь 4146 грн. 60 коп. матеріальної
шкоди і 10 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Володимир-Волинського
міського суду від 29 січня 2014 року
провадження в частині стягнення з
відповідача на користь позивача 4146 грн.
60 коп. судових витрат закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати цю ухвалу, покликаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою Володимир-Волинського
міського суду від 22 березня 2012 року
задоволено адміністративний позов
ОСОБА_1 до управління Фонду про
визнання незаконним рішення про
припинення виплати пенсії за вислугою
років та зобов'язання поновити пенсію,
яка ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року залишена без змін. Згідно з
даною постановою визнано протиправним
рішення відповідача № 1 від 24 січня 2012
року щодо припинення виплати пенсії
ОСОБА_1 і зобов'язано відповідача
поновити з 01 лютого 2012 року виплату
пенсії за вислугою років на підставі п.
«е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Стягнуто з управління
Фонду України на користь ОСОБА_1 32 грн. 19
коп. судового збору (а. с. 21-23, 32-35).

Вимоги позивача полягають у стягненні
з відповідача на її користь витрат, що
пов'язані з розглядом вищевказаної
адміністративної справи.

Оскільки заява позивача розглядалася у
порядку адміністративного
судочинства, то згідно зі ст. 161 Кодексу
адміністративного судочинства (далі -
КАС) України розподіл між сторонами
судових витрат у згаданій справі суд
вирішує під час прийняття постанови
саме в порядку адміністративного
судочинства.

У випадку не вирішення питання про
судові витрати адміністративний суд у
відповідності зі ст. 168 КАС України може
за заявою особи, яка брала участь у
справі, чи з власної ініціативи
прийняти додаткову постанову чи
постановити додаткову ухвалу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу (далі - ЦПК)
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових та інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Враховуючи те, що позивач просить
стягнути судові витрати, які пов'язані
з розглядом адміністративної справи,
дана вимога не може бути вирішена в
порядку цивільного судочинства, а має
вирішуватися в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Виходячи з викладеного, давши вірну
правову оцінку обставинам справи, суд
обґрунтовано закрив провадження у
даній справі в частині стягнення з
відповідача судових витрат, понесених
позивачем у справі, що розглядалася
адміністративним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Той факт, що на час прийняття судового
рішення у справі, що розглядалася в
порядку адміністративного
судочинства, позивачу не було відомо
про повний обсяг понесених ним судових
витрат, не є підставою для розгляду
вимог про їх стягнення в порядку
цивільного судочинства.

Крім того, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 206 та
п. 4 ч. 1 ст. 207 КАС України питання про
розподіл судових витрат, понесених
сторонами на стадії апеляційного
провадження адміністративної справи,
вирішується апеляційним
адміністративним судом при винесенні
ухвали чи постанови по суті справи.

Інших доводів на заперечення висновків
суду першої інстанції в апеляційній
скарзі не зазначено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовуються вищенаведеними
обставинами справи і не містять
встановлених законом підстав для
скасування оскаржуваної ухвали, яка
постановлена з додержанням норм
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
відхилити, а ухвалу
Володимир-Волинського міського суду
від 29 січня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: