АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Багбая Є. Д. Доповідач - Ремез
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

Головуючого судді - Ремеза В.А.,

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової
О.В.,

за участю секретаря - Єремейчук
О.А.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2,

на рішення Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська від 1 березня
2013р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті
особи: ОСОБА_2, РЕВ м. Дніпродзержинська
УДАІ України в Дніпропетровській
області про переведення права
власності співвласника-боржника на
кредитора, визнання права власності на
частку майна у спільній частковій
власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2012р. ОСОБА_3 звернулась до суду
з позовом до ОСОБА_4 про переведення
права власності співвласника-боржника
на кредитора, визнання права власності
на частку майна у спільній частковій
власності, посилаючись на те, що
рішенням Петриківського районного
суду Дніпропетровської області від
17.03.2010р., яке набрало законної сили
28.03.2010р. з ОСОБА_4 на її користь було
стягнуто грошові кошти на загальну
суму 44 445,08грн. 15.02.2011р. ДВС
Дніпровського району м.
Дніпродзержинська було відкрито
виконавче провадження за виконавчим
листом суду по стягнення з відповідача
грошових коштів за рішенням суду, однак
вказане рішення не виконано, оскільки у
відповідача відсутнє майно, і
відповідач не працює. За чоловіком
відповідача ОСОБА_2 з яким відповідач
перебуває у зареєстрованому шлюбі з
04.06.1999р. зареєстровано автомобіль марки
«LVD CONVOY 400», 2004р.в. реєстраційний номер
НОМЕР_1. Оскільки автомобіль придбаний
в період шлюбу, відповідачу належить
відповідно до вимог закону ? частина
майна. Оскільки автомобіль поділу в
натурі не підлягає, позивач просила суд
визнати за нею право власності на ?
частину автомобіля у спільному
сумісному майні з проведенням
відповідного перерахунку суми залишку
боргу, а також стягнути з відповідача
судові витрати по справі.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська від 01.03.2013р. позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_2,
РЕВ м. Дніпродзержинська УДАІ України в
Дніпропетровській області про
переведення права власності
співвласника-боржника на кредитора,
визнання права власності на частку
майна у спільній частковій власності
задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ?
частку автомобіля марки «LVD CONVOY 400»,
2004р.в. реєстраційний номер НОМЕР_1,
право власності на який зареєстровано
на ОСОБА_2, провівши відповідний
перерахунок суми залишку боргу по
рішенню Петриківського районного суду
Дніпропетровської області від 17.03.2010р.,
яке набрало законної сили 28.03.2010р. по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення боргу та
моральної шкоди, виходячи з вартості ?
частки автомобіля яка становить 27
630,27грн.

Встановлено залишок суми боргу по
рішенню Петриківського районного суду
Дніпропетровської області від 17.03.2010р.,
яке набрало законної сили 28.03.2010р. по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення боргу та
моральної шкоди після переведення
права власності на частку автомобіля
на позивача в розмірі 16 814,81грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
понесені позивачем судові витрати на
сплату судового збору в розмірі
429,20грн., та витрати позивача на оплату
проведення авто-товарознавчої
експертизи в розмірі 236грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, посилаючись на
те, що рішення суду незаконне та
необґрунтоване.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені у
судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання права власності на
? частку автомобіля марки «LVD CONVOY 400»,
2004р.в. реєстраційний номер НОМЕР_1, та
провівши відповідний перерахунок суми
залишку боргу по рішенню
Петриківського районного суду
Дніпропетровської області від 17.03.2010р.
про стягнення боргу та моральної шкоди,
суд виходив з того, що майно яке
знаходиться у спільній сумісній
власності боржника та її чоловіка
поділу та виділу в натурі не підлягає,
інше майно, на яке можливо було б
звернути стягнення у боржника
відсутнє, згоди на реалізацію або викуп
частки боржник та її чоловік не дають,
будь яких заперечень проти позову суду
не надали.

Проте з такими висновками у повній мірі
погодитись неможливо з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
рішенням Петриківського районного
суду Дніпропетровської області від
17.03.2010р., з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
стягнуто грошові кошти на загальну
суму 44 445,08грн.

15.02.2011р. відділом державної виконавчої
служби Дніпровського району м.
Дніпродзержинська було відкрито
виконавче провадження за виконавчим
листом суду по стягнення на користь
позивача грошових коштів за рішенням
суду.

Вказане рішення суду не було виконано.

Матеріалами справи підтверджується, що
боржник ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з
ОСОБА_2 і згідно даних ДАІ за ОСОБА_2
зареєстрований автомобіль марки «LVD
CONVOY 400», 2004 року випуску реєстраційний
номер НОМЕР_1, вартість якого згідно
висновку судової автотоварознавчої
експертизи складає 55 260,54грн.

Відповідно до ст. 371 ЦК України кредитор
співвласника майна, що є у спільній
сумісній власності, у разі
недостатності у нього іншого майна, на
яке може бути звернене стягнення, може
пред'явити позов про виділ частки із
спільного майна в натурі для звернення
стягнення на неї. Виділ частки із майна,
що є у спільній сумісній власності, для
звернення стягнення на неї
здійснюється у порядку, встановленому
статтею 366 цього Кодексу.

Згідно ст. 366 ЦК України кредитор
співвласника майна, що є у спільній
частковій власності, у разі
недостатності у нього іншого майна, на
яке може бути звернене стягнення, може
пред'явити позов про виділ частки із
спільного майна в натурі для звернення
стягнення на неї. Якщо виділ в натурі
частки із спільного майна має
наслідком зміну його призначення або
проти цього заперечують інші
співвласники, спір вирішується судом. У
разі неможливості виділу в натурі
частки із спільного майна або
заперечення інших співвласників проти
такого виділу кредитор має право
вимагати продажу боржником своєї
частки у праві спільної часткової
власності з направленням суми виторгу
на погашення боргу. У разі відмови
боржника від продажу своєї частки у
праві спільної часткової власності або
відмови інших співвласників від
придбання частки боржника кредитор має
право вимагати продажу цієї частки з
публічних торгів або переведення на
нього прав та обов'язків
співвласника-боржника, з проведенням
відповідного перерахунку.

Відповідно до ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 65 СК України дружина, чоловік
розпоряджаються майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, за взаємною згодою. При
укладенні договорів одним із подружжя
вважається, що він діє за згодою
другого з подружжя. Дружина, чоловік
має право на звернення до суду з
позовом про визнання договору
недійсним як такого, що укладений
другим із подружжя без її, його згоди,
якщо цей договір виходить за межі
дрібного побутового. Договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

Статтею 70 СК України передбачено, що у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України
передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
заявлений ОСОБА_3 позов до ОСОБА_4 про
визнання за нею права власності на ?
частину автомобіля з проведенням
відповідного перерахунку суми залишку
боргу не підлягає задоволенню,
оскільки позивач звернулась до суду з
вимогами лише до відповідача ОСОБА_4,
зазначивши третьою особою по справі
чоловіка ОСОБА_4 - ОСОБА_2, тоді як
вирішенням питання про визнання за нею
права власності на ? частину автомобіля
що належить ОСОБА_2 порушуються права
останнього, і крім того ОСОБА_3 не
врахувала, що згідно даних ДАІ спірний
автомобіль зареєстровано за ОСОБА_2,
однак звернувшись з вимогами до ОСОБА_4
про визнання за нею права власності на ?
частину автомобіля в рахунок
повернення боргових зобов'язань не
поставила питання про визнання
вказаного автомобіля спільним майном
подружжя.

Оскільки суд першої інстанції не взяв
до уваги наведені обставини, а тому
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню на підставі ст.309 ЦПК
України, з ухваленням нового рішення
про відмову ОСОБА_3 у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 304,307,309,316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська від 1 березня 2013р.
скасувати.

ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до
ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_2, РЕВ м.
Дніпродзержинська УДАІ України в
Дніпропетровській області про
визнання права власності на частку
майна у спільній частковій власності
відмовити.

Рішення апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді