Справа № 219/7868/2013-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 року
м. Артемівськ Донецької області

Артемiвский мiськрайонний суд
Донецької областi у складi:
головуючого судді - Решетняка І.В., при
секретарi - Дубаніній О.В., за участю:
представника позивача - ОСОБА_2,
відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у
вiдкритому судовому засiданнi в залi
суду в м. Артемiвсь ку Донецької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про захист честі та гідності,
стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі по тексту позивач)
звернулася до Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту
відповідач) про захист честі та
гідності, стягнення моральної шкоди, в
якому просила визнати поширення
відповідачем відомостей, що позивач
«повія, яку всі перетягали, яку перший
чоловік вигнав за проституцію», такими,
що не відповідають дійсності,
паплюжать честь та гідність позивача,
зобов`язати відповідача спростувати
дані висловлювання та принести ОСОБА_4
вибачення в присутності ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, стягнути з відповідача
10000 гривень моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначила, що
відповідачем були поширені
недостовірні відомості, що ображають
честь та гідність позивача, що призвело
до найсильнішого нервового стресу,
який негативно відбився на стані її
здоров`я, пов`язаного з виникненням
синусової тахікардії, що поставила під
загрозу зрив її вагітності.

В письмових запереченнях проти позову
відповідач вказала, що ніколи не бачила
позивача в очі, що її виховання не
дозволяє ображати людей у спосіб,
зазначений у позовній заяві, що вимоги
позивача обумовлені бажанням
зганьбити відповідача, яка є колишньою
тещею теперішнього чоловіка позивача.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
підтвердили факт поширення
відповідачем стосовно позивача
відомостей, за якими відповідач
характеризував позивача як «повію, яку
всі перетягали, яку перший чоловік
вигнав за проституцію», який мав місце
14.07.2013 року в АДРЕСА_1 приблизно в 16
годин 30 хвилин.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 підтвердили
факт перебування відповідача на вул.
Речній в м. Артемівську Донецької
області 14.07.2013 року та її спілкування зі
свідками ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
вказавши, що з боку відповідача
висловлювань негативного характеру на
адресу позивача не чули, оскільки
знаходились на певній відстані від них.

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_12 показав, що відповідач є його
колишньою тещею, що позивач є його
теперішньою дружиною, зі слів якої він
знає, що відповідач висловлювався на її
адресу образливо, що обумовило певний
нервовий стрес у позивача в період
вагітності.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_13 показала, що позивач дійсно
страждала синусовою тахікардією в
період вагітності, причиною виникнення
якої може бути різноманітні фактори, у
тому числі певні образи, висловлені на
її адресу.

Заслухавши представника позивача та
відповідача, допитавши свідків з
приводу предмету спору по даній справі,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

14 липня 2013 року відповідач з наміром
поспілкуватися зі своїм колишнім зятем
- ОСОБА_12 - пришла до місця його
проживання з теперішньою дружиною -
ОСОБА_4 (а.с.8) по вул. Речній у м.
Артемівську Донецької області, де не
зустрівшись з ОСОБА_12 приблизно в 16
годин 30 хвилин в присутності ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 поширила щодо
позивача відомості, за якими позивач
називалася відповідачем «повією, яку
всі перетягали, яку перший чоловік
вигнав за проституцію».

Поширення інформації про те, що позивач
є «повією, яку всі перетягали, яку
перший чоловік вигнав за проституцію»,
у присутності третіх осіб - ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - не спростовано
відповідачем в ході судового розгляду
справи. При цьому сам факт спілкування
відповідача з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 14.07.2013 року приблизно о 16 годині
30 хвилин визнається відповідачем,
підтверджується свідками ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11

У зв`язку з цим суд вважає доведеним
факт поширення відповідачем стосовно
позивача недостовірної інформації,
пов`язаною з тим, що позивач є «повією,
яку всі перетягали, яку перший чоловік
вигнав за проституцію».

Згідно з ст.297 Цивільного кодексу
України кожен має право на повагу до
його гідності та честі. Гідність та
честь фізичної особи є недоторканними.
Фізична особа має право звернутися до
суду з позовом про захист її гідності.

Відповідно до ч.7 ст.277 Цивільного
кодексу України спростування
недостовірної інформації здійснюється
у такий же спосіб, у який вона була
поширена.

За вимогою ст.280 Цивільного кодексу
України якщо фізичній особі внаслідок
порушення її особистого немайнового
права завдано моральної шкоди, ця шкода
підлягає відшкодуванню.

П.4 ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України
визначено, що моральна шкода полягає у
приниженні честі та гідності фізичної
особи. Відповідно до ч.3 ст.23 Цивільного
кодексу України моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Приймаючи до уваги встановлений в
судовому засіданні факт поширення
відповідачем недостовірної інформації
стосовно позивача, який принижує честь
і гідність заявника позову, суд
приходить до висновку про наявність
правових підстав для відшкодування
відповідачем моральної шкоди позивачу,
розмір якої визначається судом з
урахуванням характеру і способу
поширення недостовірної інформації,
часу поширення недостовірної
інформації, який потрапив на
вагітність позивача, яка страждала на
синусову тахікардію (а.с.112),
відсутності значних негативних
наслідків для позивача в результаті
поширення недостовірної інформації
щодо неї. Виходячи з цього суд вважає,
що розумним і справедливим буде
стягнення з відповідача на користь
позивача 2000 гривень спричиненої
моральної шкоди.

У зв`язку з викладеним, зважаючи на
встановлені судом обставини та
відповідні ним спірні правовідносини,
суд приходить до висновку про
необхідність часткового задоволення
позовних вимог про стягнення моральної
шкоди.

Керуючись ст.ст. 60, 179, 209, 212-215, 218, 222 ЦПК
України, ст.ст.277,280,297 Цивільного
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про захист честі
та гідності, стягнення моральної шкоди
- задовольнити частково.

Визнати поширення ОСОБА_3 відомостей,
що ОСОБА_4 «повія, яку всі перетягали,
яку перший чоловік вигнав за
проституцію», такими, що не
відповідають дійсності, паплюжать
честь та гідність ОСОБА_4

Зобов`язати ОСОБА_3 спростувати дані
висловлювання та принести ОСОБА_4
вибачення в присутності ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8

Стягнути з ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2) на
користь ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_3) 2000 (дві
тисячі) гривень моральної шкоди.

В інший частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 397
грн. 8 коп. (триста дев'яносто сім
гривень 8 копійок) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Донецької області через Артемівський
міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження.

Повний текст рішення складено та
підписано 19.03.2014 року.

Головуючий суддя
І.В.Решетняк