Справа № 333/394/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2014 р.
м.
Запоріжжя

Комунарський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Боровікової А.І., при секретарі Мікові
П.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Запоріжжі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Житлово-будівельного
кооперативу № 8 «Машинобудівельник»
про встановлення факту проживання
однією сім*єю, про визнання права на
спадщину за законом, -

В С Т А Н О В
И В:

В січні 2014 р. позивач звернулась до
суду з вищезазначеним позовом,
вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2,
з яким вона проживала однією сім'єю з
червня 2006 року. Після його смерті
відкрилась спадщина у вигляді квартири
за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена квартира
розташована в будинку ЖБК № 8
«Машинобудівник» та на підставі
довідки ЖБК про повну сплату вартості
квартири нерухоме майно було
зареєстровано на праві приватної
власності за ОСОБА_2 За період
спільного життя із спадкодавцем вони
мали спільний побут та бюджет,
опікувались один-одним, вели спільне
господарство та надавали необхідну
допомогу. За життя ОСОБА_2 неодноразово
звертався до голови ЖБК з проханням
зареєструвати позивача в належній йому
квартирі, але умовою реєстрації в
квартирі голова ЖБК зазначала
обов'язкову реєстрацію шлюбу між ними,
однак шлюб не зареєстрували з огляду
на похилий вік. Останнім часом ОСОБА_2
хворів, позивач доглядала його,
надавала необхідну допомогу, після
смерті здійснила всі необхідні дії з
поховання і до цього часу продовжує
проживати в квартирі, намагалась
прийняти спадщину шляхом звернення до
нотаріальної контори, але для
встановлення факту спільного
проживання разом із спадкодавцем
змушена звернутись до суду з
зазначеним позовом. Просить встановити
факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_2
з червня 2006 року до дня відкриття
спадщини та визнати за нею право
власності на квартиру в порядку
спадкування за законом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, надала суду пояснення,
аналогічні викладеним у позовній
заяві, додатково пояснила суду, що на
момент смерті ОСОБА_2 вона з червня 2006р.
постійно проживала у квартирі за
вищезазначеною адресою, яка на
теперішній час є спадковим майном, що
залишилося після смерті ОСОБА_2,
перебуваючи з померлим у фактичних
шлюбних відносинах, вела за життя
ОСОБА_2 спільне господарство з
останнім, мали єдиний сімейний бюджет,
опікувалися один одним, при цьому не
вважали за необхідне реєструвати шлюб
у органах РАЦСу. Після смерті ОСОБА_2
вона продовжує постійно проживати у
квартирі, регулярно здійснює оплату по
комунальним послугам та квартирній
платі. Просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача Дяченко Г.П. -
голова ЖБК № 8 "Машинобудівельник" у
судовому засіданні позовні вимоги
визнала в повному обсязі, пояснила, що
квартира у ЖБК № 8 в м. Запоріжжі
позивач дійсно постійно з червня 2006р.
постійно проживала разом з власником
квартири в ЖБК ОСОБА_2, перебуваючи у
фактичних шлюбних відносинах з
останнім, вела з ним спільне
господарство та опікувалась чоловіком,
після його смерті продовжує проживати
в квартирі, опікується спадковим
майном, здійснює виплати по квартплаті
та комунальним послугам.. Проти
задоволення позову не заперечує.

Вислухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть,
виданим Шевченківським відділом РАЦС
Запорізького міського управління
юстиції 08.02.2012 р., актовий запис № 60.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась
спадщина у вигляді квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою ЖБК № 8
"Моторобудівельник" про повну сплату
вартості квартири в 1982 році та
реєстраційним посвідченням ОП ЗМБТІ
від 15.02.1994 р., реєстровий № 35153 в
реєстровій книзі № 190.

Зазначена квартира розташована в
будинку ЖБК № 8 «Машинобудівник».

Як вбачається з пояснень позивача,
разом з ОСОБА_2 вони проживали однією
сім'єю, перебуваючи у фактичних шлюбних
відносинах, з червня 2006 року, мали
спільний побут, спільний бюджет,
опікувались один-одним. Шлюб між
позивачем і ОСОБА_2 не був
зареєстрований з огляду на похилий вік,
але при цьому вони вели спільне
господарство та надавали необхідну
допомогу. Останнім часом ОСОБА_2 хворів,
позивач доглядала його, надавала
необхідну допомогу, після його смерті
здійснила всі необхідні дії з
поховання і до цього часу продовжує
проживати в квартирі. Інших
спадкоємців за законом у ОСОБА_2 немає.

Представник відповідача Дяченко Г.П.
підтвердила ці обставини та не
заперечувала проти задоволення позову
в повному обсязі.

З пояснень свідка ОСОБА_4, яка є
сусідкою і подругою позивачки,
вбачається, що вона знає позивача і її
померлого чоловіка, з 2006 року вони
проживали разом в квартирі по АДРЕСА_1,
вели спільне господарство, опікувалися
один-одним. Зазначені обставини також
підтвердила свідок ОСОБА_5, пояснивши
суду, що вона має родичів, які
проживають в одному будинку з
позивачем та її чоловіком. Оскільки
вона є медичним працівником, за
рекомендацією родичів вона надавала
медичні послуги чоловікові позивача
ОСОБА_2, перебуваючі в квартирі
останнього, бачила, що стосунки
позивачки та ОСОБА_2 є подружніми, вони
вели спільне господарство.

Згідно з довідкою Шостої Запорізької
державної нотаріальної контори від
25.03.2014р., спадкова справа після смерті
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, не
відкривалася.

Згідно з витягом із спадкового реєстру,
виданого 31.03.2014 р. приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_6, відомості щодо
наявності спадкової справи ОСОБА_2 в
спадковому реєстрі відсутні.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкоємство здійснюється за
заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він
не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у
четвергу чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім"єю не менш як
п"ять років до часу відкриття спадщини.

Дослідивши вищезазначені докази, суд
приходить до висновку, що позивачка та
померлий ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 з червня
2006 року проживали однією сім"єю до дня
смерті останнього, вели спільне
господарство, опікувалися один одним,
тобто знаходились у фактичних шлюбних
відносинах, а тому позивач проживала
із спадкодавцем однією сім'єю не менш
як п'ять років до часу відкриття
спадщини, внаслідок чого відповідно до
ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 в
четверту чергу за законом, а тому за нею
необхідно визнати право власності на
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю
ОСОБА_2 на праві власності.

Керуючись ст. ст. 1217, 1264, 1268 ЦК України,
ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд -

В И Р
І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
А.І. Боровікова