Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1023/14
Головуючий у 1-й інстанції: Калабухова
Суддя-доповідач: Кочеткової І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.,

При секретарі: Свинаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Газ Інвест» про
розірвання договору оренди землі,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Веселівського районного суду
Запорізької області від 11 грудня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю «Газ
інвест» (далі - ТОВ «Газ інвест») про
розірвання договору оренди землі.

Позивач зазначав, що 29 червня 2010 року
між ним та ТОВ «Газ інвест» було
укладено договір оренди земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення площею 10,6849 га, яка
розташована на території Білоріцької
сільської ради Веселівського району
Запорізької області, строком на 10 років
зі сплатою орендної плати в розмірі 4
705,00 грн. за кожен рік. За письмовою
згодою Орендодавця орендна плата може
вноситися у натуральній та
відробітковій формі. В такому разі до
видачі підлягає сільгосппродукція, або
інша продукція, або надаються послуги
на загальну суму, що дорівнює розміру
орендної плати.

Відповідно до умов договору орендна
плата за користування землею
відповідачем повинна виплачуватися до
31 грудня поточного року.

Всупереч умовам договору орендну плату
за 2012 рік відповідач сплатив
несвоєчасно і не в повному розмірі, а
письмове звернення орендодавця про
проведення повного розрахунку залишив
без відповіді.

Посилаючись на зазначене, просив
розірвати договір оренди земельної
ділянки та зобов'язати ТОВ «Газ інвест»
повернути йому земельну ділянку на
умовах, визначених договором оренди.

Рішенням Веселівського районного суду
Запорізької області від 11 грудня 2013
року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі про скасування
судового рішення і ухвалення нового
про задоволення позову ОСОБА_3
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що згідно з
договором оренди, укладеним 29 червня 2010
року ОСОБА_3 з ТОВ «Газ інвест»,
орендодавець передав у володіння і
користування орендареві належну йому
на праві власності земельну ділянку
площею 10, 6849 га строком на 10 років, а
орендар зобов'язувався
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та
сплачувати орендну плату до 31 грудня
кожного року в розмірі 4 705,88 грн. (а.с.5-8)

Орендар протягом 2010-2011 років належним
чином виконував умови договору,
своєчасно та в установленому розмірі
виплачував орендну плату, оскільки
спору між сторонами з цього приводу не
було.

Відповідно до видаткових накладних від
26 липня 2012 року №3, видаткового
касового ордеру №179 від 20 серпня 2013
року, фіскального чеку №0364 від 20.08.2013
року розрахунок за орендну за 2012 рік
здійснений як в натуральній формі, так
і грошима. Згідно довідки ТОВ «Газ
інвест» ОСОБА_3 за 20ё12 рік була
нарахована та виплачена орендна плата
у розмірі 5 360 грн., із яких був
нарахований та сплачений податок з
доходів фізичних осіб у сумі 804 грн.
(а.с.28-31, 47, 48 ).

Виходячи із набутих доказів, суд першої
інстанції правильно відмовив у
задоволенні позову, посилаючись на те,
що орендар виконував свої обов'язки,
передбачені ст.25 Закону України «Про
оренду землі» і спірним договором,
суттєвих порушень умов договору, які б
могли стати підставою для його
розірвання у відповідності зі ст. 31
цього Закону не встановлено.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про
оренду землі» розмір та умови орендної
плати, що зазначені в договорі оренди,
не можуть суперечити чинному на час
укладення договору оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України
«Про оренду землі» на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, а
також на підставах, визначених ЗК
України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України
підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати.

Верховний Суд України у своїй
постанові № 6-146цс12 від 12 грудня 2012 року,
зазначав, що аналіз вищезазначених
норм Закону дає підстави для висновку
про те, що розірвання договору оренди
вимагає систематичної несплати
орендної плати.

Оскільки позивачем не надано належних
і допустимих доказів систематичної
несплати орендарем орендної плати
протягом строку дії договору, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
безпідставність позову.

Затримка у виплаті орендної плати за
спірний період часу є підставою для
застосування наслідків, передбачених
п.14 договору оренди, а саме: нарахування
і сплати пені у розмірі 0,1% несплаченої
суми за кожний день прострочення, але
не більше 5%. Проте з такими вимогами
позивач до суду не звертався.

Судом повно і всебічно з'ясовані
обставини справи, висновки
відповідають цим обставинам і набутим
доказам, характер правовідносин між
сторонами визначений правильно, норми
матеріального і процесуального права
не порушені і застосовані вірно,
постановлене законне і обґрунтоване
рішення.

Згідно до вимог ст.308 ч.1 ЦПК апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, судова колегія не
вбачає підстав для скасування або
зміни судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права
являються безпідставними і такими, що
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст. ст.307, 308,313, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Веселівського районного суду
Запорізької області від 11 грудня 2013
року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: