Справа № 244/650/14-ц
Номер провадження 4-с/244/8/2014
У Х В А Л А

Іменем України

"20" березня 2014 р. Сніжнянський міський
суд Донецької області

в складі :

головуючої - судді Варнавської Л.О.,

при секретарі - Сухоненко О.О..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сніжне цивільну
справу за скаргою ОСОБА_1 на дії
державного виконавця відділу ДВС
Сніжнянського міського управління
юстиції Гурова Максима Олеговича про
скасування постанови державного
виконавця про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До суду із скаргою на постанову
державного виконавця про накладення
арешту звернувся ОСОБА_1. Посилаючись
на таке. Державний виконавець Гуров
М.О. безпідставно наклав арешт на три
автомобілі, які належать заявнику.

В судовому засіданні представник
заявника за довіреністю ОСОБА_3
підтримала скаргу, надала пояснення
аналогічні викладеним.

Державний виконавець відділу ДВС
Сніжнянського міського управління
юстиції Гуров Максим Олегович
заперечував проти скарги, пояснивши, що
арешт убув накледний законно, оскільки
ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої
обов'язки по сплаті аліментів.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, матеріали
виконавчого провадження, суд
встановив, що маються підстави для
задоволення скарги.

Судом встановлено, що 31.12.2013 року
прийнята державним виконавцем відділу
ДВС Сніжнянського міського управління
юстиції Гуровим Максимом Олеговичем
постанова про арешт майна боржника,
згідно якої на підставі виконавчого
листа №2-4367 виданого 02.11.2001 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
аліментів, встановлено, що боржником
рішення в наданий для самостійного
виконання строк виконано не було. Для
забезпечення збереження майна
боржника та подальшої реалізації або
передачі його стягувачеві накладено
арешт на все майно, що належить
боржнику ОСОБА_1

11.02.2014 року державним виконавцем
відділу ДВС Сніжнянського міського
управління юстиції Гуровим Максимом
Олеговичем прийнята постанова про
повернення виконавчого документу
стягувачеві. Згідно цієї постанови до
відділу надійшла заява стягувача про
повернення виконавчого документу без
виконання у зв'язку з примиренням
сторін.

З пояснень державного виконавця
вбачається, що ним при перевірці
виконавчого провадження було
встановлено, що рішення суду про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
аліментів не виконується, у зв'язку з
чим, ним був викликаний боржник ОСОБА_1,
який приніс квитанції про поштові
переводи, але сума була недостатньою,
малася заборгованість близько 2000 грн.,
яку ОСОБА_1 сплатив, але арешт скасовано
не було, оскільки не було для цього
законних підстав.

Згідно ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження. Постановами,
передбаченими частиною другою цієї
статті, може бути накладений арешт у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі
предмети. Копії постанови, якою
накладено арешт на майно боржника та
оголошено заборону на його
відчуження, державний виконавець
надсилає органам, що здійснюють
реєстрацію майна або ведуть реєстр
заборони на його відчуження.

Як вбачається з пояснень державного
виконавця заборгованість по аліментам
у ОСОБА_1 складала близько 2000 грн., яку
він після повідомлення державного
виконавця сплатив добровільно. З
матеріалів виконавчого провадження
вбачається, що скарг від стягувача
ОСОБА_4 до державної виконавчої служби
на неповну сплату аліментів не
надходило. Отже, суд вважає, що
накладення арешту на одразу три
автомобілі, які належать ОСОБА_1 є
неспівмірними із сумою боргу в 2000 грн. В
постанові про арешт майна боржника від
31.12.2013 р. зазначено, що боржником
рішення в наданий для самостійного
виконання строк виконано не було, хоча
в судовому засідання встановлено, що
офіційного попередження про наявність
заборгованості по аліментам та
встановлення строку для добровільної
сплати державним виконавцем Гуровим
М.О. боржнику ОСОБА_1 надано не було.
Більше того, ОСОБА_1 в січня 2014 року
заборгованість виплатив, у стягувача
ОСОБА_5 претензій до нього не було, про
що мається особиста заява ОСОБА_5. Тому
суд вважає, що арешт майна боржника
ОСОБА_1 31.12.2013 р. державним виконавцем
відділу ДВС Сніжнянського міського
управління юстиції Гуровим Максимом
Олеговичем накладений безпідставно та
постанова державного виконавця
відділу ДВС Сніжнянського міського
управління юстиції Гурова Максима
Олеговича про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 31.12.2013 року підлягає скасуванню.

Враховуючи, що постанова, якою
накладено арешт на майно боржника
ОСОБА_1 йому, згідно вимог ст.. 57 Закону
України «Про виконавче провадження»
направлена не була, то суд вважає, що є
необхідність поновити строк на
оскарження постанови державного
виконавця відділу ДВС Сніжнянського
міського управління юстиції Гурова
Максима Олеговича про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 31.12.2013 року.

Керуючись ст.ст. 383-388 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця відділу ДВС Сніжнянського
міського управління юстиції Гурова
Максима Олеговича про скасування
постанови державного виконавця про
накладення арешту задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови
державного виконавця відділу ДВС
Сніжнянського міського управління
юстиції Гурова Максима Олеговича про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 31.12.2013
року.

Скасувати постанову державного
виконавця відділу ДВС Сніжнянського
міського управління юстиції Гурова
Максима Олеговича про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 31.12.2013 року.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Донецької області
через Сніжнянський міський суд
протягом пяти днів з дня проголошення
ухвали.

Суддя: Л. О. Варнавська