Єдиний унікальний номер № 243/1747/14
Номер провадження № 6/243/275/2014
У Х В А Л А

Іменем України

05 березня 2014 року
м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого - судді Геєнко М.Г.,

при секретарі - Горічевій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Слов'янська
Донецької області подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

04 березня 2014 року до Слов'янського
міськрайонного суду надійшло подання
старшого державного виконавця ВДВС
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції, погоджене з
начальником виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції, про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
ОСОБА_1 за межі України. В обґрунтування
подання заявником зазначено, що у
відділі державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції перебуває на
виконанні виконавче провадження щодо
примусового виконання виконавчого
листа № 2-4316 від 12 серпня 2009 року,
виданого на підставі рішення
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі ? частини заробітку, щомісячно.
02 вересня 2009 року винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
щодо примусового виконання
виконавчого листа. У ході примусового
виконання було зроблено запити до
реєструючих установ з метою виявлення
майна боржника. На запит до Державної
податкової служби України про джерела
отримання доходів боржників - фізичних
осіб та про номери рахунків, відкритих
у банках та інших фінансових установах.
Такі види заходів примусового
виконання результатів не дали. 28 лютого
2014 року державним виконавцем винесено
постанову про арешт всього нерухомого
майна боржниката оголошення заборони
на його відчуження, 28 лютого 2014 року про
арешт всього рухомого майна. Згідно
витягів з Державних реєстрів дані
арешти були зареєстровані. Державним
виконавцем неодноразово направлялися
боржнику вимоги та попередження, однак,
боржник на них належним чином не
реагує. Невиконання покладених на
боржника обов'язків має систематичний
характер. Станом на 01 березня 2014 року
рішення суду не виконується, аліменти
боржником не сплачуються,
заборгованість складає суму 27044 грн. 00
коп. Посилаючись на наведене просить
суд тимчасово обмежити право ОСОБА_1 на
виїзд з території України до виконання
зобов'язання, встановленого судовим
рішенням.

У судове засідання старший державний
виконавець ВДВС Слов'янського
міськрайонного управління юстиції не
з'явився, суду надано заяву в якій
державний виконавець просить розгляд
подання проводити без участі
представника ВДВС.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до наступного.

Як встановлено судом, на примусовому
виконанні у ВДВС Слов'янського
міськрайонного управління юстиції
перебуває виконавчий лист № 2-4316 від 12
серпня 2009 року, виданий Слов'янським
міськрайонним судом про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
до повноліття дитини.

02 вересня 2009 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження (ЄДРВП №14544532)
з виконання зазначеного виконавчого
документа, яку було направлено
сторонам.

Відповідно даним Державної податкової
служби України ОСОБА_1 як платник
податків на обліку в органах ДПС не
перебуває (а.с. 20).

Постановою старшого державного
виконавця ВДВС Слов'янського
міськрайонного управління юстиції від
28 лютого 2014 року накладено арешт на все
нерухоме майно ОСОБА_1(а.с. 22).

До подання додано копію вироку
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 22 червня 2010 року,
яким ОСОБА_1 визнано винним та піддано
покаранню за ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст.
311 КК Украйни із застосуванням ст. 70 КК
України у виді штрафу в сумі 2000 грн.

Відповідно до розрахунку розміру
заборгованості по аліментах, борг
ОСОБА_1 станом на 01 березня 2014 року
складає суму 27044 грн. 00 коп.(а.с. 19).

Правилами частини 1 ст. 377-1 ЦПК України
встановлено, що питання про тимчасове
обмеження боржника фізичної особи або
керівника боржника юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону "Про
виконавче провадження" державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Статтею 90 зазначеного Закону
передбачена відповідальність за
невиконання законних вимог державного
виконавця та порушення вимог Закону.

Разом з тим, чинне законодавство не
містить визначення поняття "ухилення",
практика Конституційного Суду України
щодо його офіційного тлумачення
відсутня.

У сучасній українській мові слово
"ухилення" тлумачиться так: 1)
відступати, відхилятися, вивертатися; 2)
намагатися не робити чого-небудь, не
брати участі у чомусь; уникати; 3)
навмисно не давати відповіді на
запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення
словосполучення "ухилення від
виконання зобов'язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1
ст.6 Закону "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" та у п.18 ч.3 ст.11 Закону "Про
виконавче провадження", позначає з
об'єктивної сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків. У зв'язку з цим і
здійснюється примусове виконання. Це
також є підставою для звернення з
поданням до суду щодо вирішення
питання про застосування до такої
особи тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК
України зазначене подання
розглядається судом негайно, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. Тим паче, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України, порядок вирішення
спорів у цій сфері регулюється Законом
від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України".

Відповідно до п.2 ч.1 ст.6 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України"
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадках, якщо, зокрема, діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України.

Громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон зокрема у
випадку, передбаченому пунктом два
частини першої вищевказаної статті.

Відповідно до ч.4 ст.6 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" паспорт може
бути тимчасово затримано чи вилучено у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, або в разі
використання паспорта для вчинення
злочину, або виявлення у ньому
підробки, а також у випадках припинення
громадянства України. Тимчасове
затримання або вилучення паспорта у
таких випадках здійснюється судом,
органами прокуратури, внутрішніх
справ, служби безпеки, Державної
прикордонної служби України,
військовими комісаріатами,
уповноваженими на те посадовими
особами центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері громадянства, та
консульською службою України.

Відповідно до вимог п. 22.2 "Правил
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання чи вилучення",
затверджених Постановою КМУ від 31
березня 1995 року № 231 громадянину може
бути тимчасово відмовлено у видачі
паспорта/проїзного документа у разі,
коли діють неврегульовані аліментні,
договірні чи інші невиконані
зобов'язання, - до виконання зобов'язань
або розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, чи забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Відповідно до п.24 зазначених правил
разі виявлення підстав, зазначених у
пункті 22 цих Правил, раніше виданий
паспорт / проїзний документ може бути
тимчасово затримано або вилучено.

Пунктом 8 ст. 19 Закону України "Про
державну прикордонну службу України"
визначено, що на Державну прикордонну
службу України відповідно до
визначених законом завдань
покладається запобігання та
недопущення в'їзду в Україну або виїзду
з України осіб, яким згідно із
законодавством не дозволяється в'їзд в
Україну або яких тимчасово обмежено у
праві виїзду з України.

Враховуючи наведене, суд вважає
встановленим, що боржник ОСОБА_1
ухиляється від виконання зобов'язання
за рішенням Слов'янського
міськрайонного суду по сплаті
аліментів, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість в сумі 27044 грн. 00 коп.,
державним виконавцем вжиті усі
встановлені законодавством України
заходи для виконання боржником
зобов'язання, тому слід подання
задовольнити та тимчасово обмежити у
праві виїзду з України ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтею 5, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження", ст. 6 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України", ст.
ст. 217, 209, 210, 377-1 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Подання старшого державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Слов'янського міськрайонного
управління юстиції про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника за межі України ОСОБА_1 -
задовольнити.

Обмежити громадянина України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, у праві виїзду за
межі України до моменту фактичного
виконання рішення Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 12 серпня 2009 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у розмірі ? частини усіх видів його
заробітку, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи стягнення з 30 липня 2009 року
до досягнення повноліття дитини.

Копію ухвали направити для виконання
до Адміністрації Державної
прикордонної служби України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається в Апеляційний суд Донецької
області через Слов'янський
міськрайонний суд протягом п'яти днів
з дня її проголошення. Особи, які брали
участь у справі але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення ухвали, можуть подати
апеляційну скаргу протягом п'яти днів з
дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
М.Г. Геєнко