Справа № 2215/3538/2012
20 березня 2014 року
Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
в складі: головуючої -
судді Сагайдак І.М.
розглянувши у судовому засіданні в м.
Старокостянтинів подання заступника
начальника відділу державної
Старокостянтинівського районного
управління юстиції у Хмельницькій
області Кравчука С.О. про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
У березні 2014 року заступник
начальника відділу ДВС
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Кравчук С.О.
звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до погашення
зобов»язань за рішенням суду.
В обґрунтування подання вказує,
що на виконанні у відділі ДВС
Старокостянтинівського районного
управління юстиції перебуває
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2/683/101/2013
від 09 вересня 2013 року, виданого
Старокостянтинівським районним судом
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 аліментів на сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини із
всіх видів його заробітку щомісячно,
але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 25 жовтня 2012 року і до
повноліття дитини. Зазначає, що ОСОБА_2
не вчиняє дій спрямованих на виконання
рішення суду, ігнорує вимоги
державного виконавця, за викликами не
з»являється, про місце роботи не
повідомляє, заходів щодо повного або
часткового погашення боргу не вживає й
станом на 03 березня 2014 року
заборгованість по аліментах становить
3464 грн. Вказані факти свідчать про
злісне ухилення ОСОБА_2 від сплати
аліментів та від виконання рішення
суду. Оскільки ОСОБА_2 документований
паспортом громадянина України для
виїзду за кордон серії ЕН №521172 від 10
лютого 2010 року, систематично здійснює
поїздки за кордон для придбання
автомобілів та їх подальшої реалізації
на території України, просить обмежити
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до погашення зобов»язань за рішенням
суду.

Державний виконавець Кравчук С.О.
в судове засідання не з»явився, подавши
письмове клопотання про розгляд
подання у його відсутності.

Дослідивши надані докази, суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець в процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов»язань, покладених на
нього рішенням, звертатись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України до виконання
зобов»язань за рішенням.

Відповідно до положень ч.1 ст.377-1
ЦПК України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

В силу ч.1 ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в»їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ
регулює порядок здійснення права
громадян України на виїзд з України і
в»їзд в Україну, порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок,
визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв»язання спорів у цій сфері.

Пунктами 2 і 5 частини 1 статті 6 цього
Закону передбачено як підстави для
тимчасового обмеження громадянина
України у праві виїзду за кордон
наявність невиконаних зобов»язань, але
лише до моменту виконання зобов»язань,
або забезпечення зобов»язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, і ухилення від
виконання зобов»язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов»язань.

Таким чином, питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України вирішується, зокрема у разі
доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов»язання.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Із наданих суду матеріалів вбачається,
що з 08 жовтня 2013 року на виконанні у
відділі ДВС Старокостянтинівського
районного управління юстиції
перебуває виконавче провадження
№40106147 про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини із всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 25 жовтня
2012 року і до повноліття дитини. Станом
на 01 березня 2014 року заборгованість
ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить
3464 грн. 85 коп.

Звертаючись до суду із даним
поданням, заступник начальника відділу
ДВС Кравчук С.О. вказує, що ОСОБА_2
ухиляється від виконання рішення суду,
оскільки не вчиняє дій спрямованих на
виконання рішення суду, ігнорує вимоги
державного виконавця, за викликами не
з»являється, про місце роботи не
повідомляє, заходів щодо повного або
часткового погашення боргу не вживає.

Однак, такі твердження
спростовуються наступним.

Так, із наданих суду матеріалів не
вбачається, що ОСОБА_2 викликався до
державного виконавця, оскільки на його
адресу надсилались лише повідомлення
про винесення процесуальних
документів у даному виконавчому
провадженні. Крім того, вбачається, що 26
грудня 2013 року на погашення
заборгованості по аліментах боржником
було внесено 4334 грн. 50 коп., що
підтверджується платіжним дорученням
№2990 від 26 грудня 2013 року. В ході
проведення виконавчих дій державним
виконавцем з»ясовано, що за боржником
ОСОБА_2 зареєстровано 27 транспортних
засобів, що підтверджується довідкою
ЦНППЗВАТЗ з обслуговування
Старокостянтинівського району УДАІ
УМВС України в Хмельницькій області
від 05 листопада 2013 року, на які
постановою державного виконавця від 05
лютого 2014 року накладено арешт. Тому,
заборгованість по аліментах, яка
утворилась станом на 01 березня 2014 року
може бути погашена за рахунок
будь-якого із належних боржнику
транспортних засобів.

Із доданих до подання документів
також не вбачається обставин, які б
вказували на доведеність факту
ухилення ОСОБА_2 від виконання
зобов»язань, хоча законом передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду за кордон не
за сам факт невиконання зобов»язань, а
саме за ухилення від виконання
зобов»язань.

Зміст подання державного
виконавця не містить посилань та
доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання
рішення суду, а наявність у нього
невиконаних аліментних зобов»язань на
суму 3464 грн. 85 коп., які можуть бути
погашені за рахунок належного боржнику
рухомого майна (транспортних засобів),
не є підставою для обмеження його у
праві виїзду за межі України, що є
крайньою мірою, спрямованою на
забезпечення виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що дане подання є
передчасним, а тому в у його
задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволені подання заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Кравчука С.О. про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України відмовити.

На ухвалу через суд першої інстанції,
який її ухвалив, може бути подана
апеляційна скарга протягом п»яти днів
з дня проголошення ухвали. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п»яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: