справа № 2-1071/11
УХВАЛА

01 грудня 2014 року Залізничний районний
суд м.Львова в складі:

головуючого - судді
Колодяжного С.Ю.

при секретарі
Обертас Н.М.

з участю заявника
ОСОБА_1

представника заявника
ОСОБА_2

відповідача у справі
ОСОБА_3

представника відповідача у справі
ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м.Львові
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового
рішення,

встановив:

21 січня 2011 року Залізничним районним
судом м.Львова у справі № 2-1071/2011 за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя
особа - Рудненська селищна рада про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою постановлено
ухвалу, згідно якої було визнано мирову
угоду, за якою сторони визнали
встановлення порядку користування
земельною ділянкою будинковолодіння
АДРЕСА_1 відповідно до висновку
будівельно-технічної експертизи №857
від 29.04.2009 року, провадження у справі
закрито.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1, який є сином
позивача у вказаній справі - ОСОБА_6,
котрий помер, звернувся до суду із
заявою про ухвалення додаткового
рішення у вказаній справі, посилаючись
на неможливість виконання умов мирової
угоди в примусовому порядку, оскільки в
рішенні не прописані висновки експерта
по конкретному виконанню дій сторін,
які відповідачі взяли на себе при
ухваленні мирової угоди. Зазначає, що
скориставшись смертю позивача
відповідачі відмовилися добровільно
виконувати взяті на себе зобов'язання
за мировою угодою та рішенням суду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та
його представник підтримали заяву,
покликаючись на мотиви такої, яку
просять задовольнити.

Відповідач у справі ОСОБА_9 проти заяви
не заперечила, вважає, що заява є
підставною і просить таку
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 проти задоволення заяви
заперечив, посилаючись на
безпідставність такої.

Рудненська селищна рада і Залізничний
ВДВС Львівського МУЮ, будучи належним
чином повідомленими про час та місце
розгляду заяви про ухвалення
додаткового рішення, не направили в суд
своїх представників, що, відповідно до
ч.3 ст.220 ЦПК України, не є перешкодою для
вирішення питання винесення
додаткового рішення.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали заяви та
матеріали цивільної справи, суд
приходить до висновку, що заява
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно з вимогами ст.220 ЦПК України суд,
що ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення; 2) суд, вирішивши питання про
право, не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати; 3) суд не допустив
негайного виконання рішення у
випадках, встановлених статтею 367 цього
Кодексу; 4) судом не вирішено питання
про судові витрати. Заяву про ухвалення
додаткового рішення може бути подано
до закінчення строку на виконання
рішення.

Як вбачається зі змісту п.20 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 14
від 18.12.2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі» додаткове рішення
може бути ухвалено лише у випадках і за
умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно
не може змінити суті основного рішення
або містити в собі висновки про права
та обов'язки осіб, які не брали участі у
справі, чи вирішувати вимоги, не
досліджені в судовому засіданні.
Додаткове рішення може ухвалити лише
той склад суду, що ухвалив рішення в
даній справі. В іншому разі особа має
право звернутися до суду з тими ж
вимогами на загальних підставах. При
порушенні питання про ухвалення
додаткового рішення з інших підстав
суд ухвалою відмовляє в задоволенні
заяви.

Судом встановлено, що в судовому
засіданні сторонами було надано суду
мирову угоду від 21.01.2011 року, текст якої
було підписано обома сторонами та
селищним головою, як представником
третьої особи, сторони просили визнати
мирову угоду і закрити провадження у
справі (а.с.104-105). Мирова угода була
визнана судом в точній відповідності з
редакцією, наданою сторонами, а саме,
згідно резолютивної частини
зазначеної ухвали суду від 21.01.2011 року,
судом було визнано мирову угоду сторін,
за якою сторони визнали встановлення
порядку користування земельною
ділянкою будинковолодіння АДРЕСА_1
відповідно до висновку
будівельно-технічної експертизи №857
від 29.04.2009 року, провадження у справі
закрито (а.с.107).

За змістом ст.175 ЦПК України мирова
угода є результатом домовленості
сторін. З огляду на викладені вимоги
процесуального закону, можливості
вносити зміни до підписаного сторонами
тексту мирової угоди та до чинної
ухвали суду від 21.01.2011 року щодо
зазначення процесу виконання угоди
сторонами, згідно висновку експерта,
шляхом постановлення додаткового
судового рішення процесуальним
законом не передбачено.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
законодавством встановлено чіткий та
вичерпний перелік обставин, за яких
можливо ухвалення додаткового рішення,
яких ОСОБА_1 не наведено, тому у суду
відсутні підстави для ухвалення
додаткового рішення по визнанню
мирової угоди.

Керуючись ст.ст. 175, 208-210, 220 ЦПК України,
суд -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
ухвалення додаткового рішення у справі
№ 2-1071/2011 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, третя особа - Рудненська
селищна рада про встановлення порядку
користування земельною ділянкою -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м.Львова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя:
Колодяжний С.Ю.