Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2014 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючої судді Виниченко Л.М.

при секретарі Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивачка просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем 22.10.1978 року, вказуючи, що на протязі останніх п»яти років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю, з ініціативи відповідача постійно виникають сварки, що негативно впливає на її психічний стан та спричиняє душевні страждання. Вважає, що збереження сім»ї бути не може. Від шлюбу мають повнолітню доньку.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов та обставини, викладені у заяві, просила задовольнити вимоги.

Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав, проти надання судом строку на примирення заперечував, пояснив, що взаєморозуміння з позивачкою відсутнє, через що виникають конфлікти.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів, справи сторони зареєстрували шлюб 22 жовтня 1978 року, про що Центральним палацом одружень м. Києва зроблений відповідний актовий запис за № 4989. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, намагання суду примирити сторони успіху не мали, а тому зберегти сім"ю не надається можливим, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, відповідач підтримує позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім»ї носить формальний характер протягом тривалого часу.

Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки сплачений останньою судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 24, 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 58, 60, 174, 213, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 22 жовтня 1978 року Центральним палацом одружень м. Києва (актовий запис № 4989) - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Виниченко Л.М.