Справа № 487/4216/14-ц
Провадження № 2-о/487/109/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2014 року.

Заводський райсуд м.Миколаєва у складі
головуючого судді Павлової Ж.П., при
секретарі Сочивко І.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту прийняття спадщини
та про встановлення факту проживання і
вступу в управління житловим будинком,

В С Т А Н О В И В:

24.04.2014 року, ОСОБА_1 звернувся до суду
із заявою про встановлення факту
прийняття спадщини та про встановлення
факту проживання і вступу в управління
житловим будинком.

У заяві заявник ОСОБА_1 зазначив, що
Державний нотаріус Третьої
миколаївської державної нотаріальної
контори відмовив йому у видачі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, мотивуючи свою відмову тим, що ним
не було надано даних про його
реєстрацію разом з померлим на день
смерті, а також не надано відомостей
про його фактичний вступ в управління
або володіння спадковим майном, яке
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
Посилаючись на вищенаведене просив
позов задовольнити.

У судове засідання представник
заявника не з'явилася, надала до суду
заяву про розгляд справи за її
відсутності, заявлені вимоги підтримує
у повному обсязі.

Заінтересовані особи, Виконавчий
комітет Миколаївської міської ради та
Третя Миколаївська державна
нотаріальна контора у судове засідання
не з'явилися, надали до суду заяву про
розгляд справи за їх відсутності, проти
задоволення заявлених вимог не
заперечують.

Дослідивши матеріали справи,
матеріали спадкової справи №127/94 суд
приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про право на
спадщину від 15.06.1973 року, 65/100 частин
житлового будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2.

Згідно заповіту від 31.05.1993 року,
ОСОБА_2 заповіла належну їй частку
вищезазначеного житлового будинку з
відповідними частинами службових і
господарських будівель та споруджень
своєму онуку ОСОБА_3, із зобов'язанням
надати право довічного користування
господарськими будівлями, що
знаходяться на земельній ділянці, її
синові ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть.

У встановлений законом строк
батько позивача та онук ОСОБА_2, ОСОБА_3,
звернувся із заявою до Третьої
Миколаївської державної нотаріальної
контори про видачу на його ім'я
свідоцтва на право спадщини за
заповітом, але таке свідоцтво останнім
отримано не було.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_5, що
підтверджується витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
після смерті свого батька ОСОБА_3
звернувся до Третьої Миколаївської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, але йому
було відмовлено в цьому, з відповідними
роз'ясненнями постановою від 25.02.2014
року.

Так, відповідно до постанови від 25.02.2014
року виданої Третьою Миколаївською
державною нотаріальною конторою про
відмову у вчиненні нотаріальної дії,
заявнику ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_2, було відмовлено
оскільки після смерті ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, подав заяву
про прийняття спадщини ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після смерті
ОСОБА_3 є спадкоємець, його син ОСОБА_1,
який до нотаріальної контори на
протязі шести місяців з дня смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року не
звертався, данні про його реєстрацію
разом з померлим на день смерті
відсутні, а також відсутні данні, що він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном.

Відповідно до акту ТОВ
«Николаевдомсервис» від 01.10.2014 року,
ОСОБА_1 проживав разом зі своїм батьком
ОСОБА_3 з вересня 1993 року по березень 1998
року за адресою АДРЕСА_3. Після смерті
батька, ОСОБА_1 продовжує проживати за
даною адресою та утримувати будинок та
домашнє господарство.

Крім того, факт постійного проживання
ОСОБА_1 разом з померлим ОСОБА_3, за
адресою АДРЕСА_4 підтверджується
показанням свідка ОСОБА_6, яка у
судовому засіданні підтвердили той
факт, що вони проживали однією родиною,
як син та батько, вели спільне
господарство, а також наявністю у
заявника особистих документів
померлого.

Відповідно до ст.ст.1269,1270 ЦК України,
спадкоємець який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини

Відповідно до ст.549 Цивільного
кодексу УРСР( в редакції 1963 року)
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном або якщо він подав до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд приходить до висновку про те, що
викладені в заяві обставини знайшли
своє повне підтвердження під час
судового розгляду справи, а тому вимоги
ОСОБА_1 обґрунтовані, законні і
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,60,212,213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт фактичного
проживання ОСОБА_1 зі своїм батьком
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Встановити факт вступу в
управління 65/100 частиною житлового
будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2
ОСОБА_1, після смерті його батька
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Встановити факт прийняття
спадщини ОСОБА_1, після смерті батька
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, 65/100
частини житлового будинку, що
знаходиться в АДРЕСА_2.

Рішення вступає в законну силу через
10 днів після його оголошення. Рішення
може бути оскаржене в апеляційний суд
Миколаївської області через
Заводський районний суд м.Миколаєва у
порядку ст.294 ЦПК України.

Суддя:
Ж.П.Павлова