інстанції Пінкевич Н.С.Провадження №
22-ц/780/2003/14 Доповідач у 2
інстанції ІгнатченкоКатегорія 56
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко
Н.В.,

суддів : Поліщука М.А.,
Малорода О.І.,

при секретарі : Фаренюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою комунального
підприємства «Новосілки» Чабанівської
селищної ради Києво-Святошинського
району Київської області на заочне
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 9
грудня 2013 року у справі за позовом
комунального підприємства «Новосілки»
Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області до ОСОБА_1 про зобов'язання
вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з зазначеним позовом та просив
зобов'язати ОСОБА_1 укласти з КП
«Новосілки» договір про надання послуг
з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій та договір про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення та
стягнути понесені витрати по сплаті
судового збору.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказав, що КП «Новосілки» є виконавцем
житлово-комунальних послуг в с.
Новосілки, Києво-Святошинського району
Київської області. Однак відповідач
навмисно ухиляється від підписання
договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій та договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення з метою
невиконання свого обов'язку по оплаті
житлово-комунальних послуг. На даний
час за відповідачем рахується
заборгованість в розмірі 4367,42 грн.
Чинним законодавством встановлений
обов'язок споживача укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору та сплачувати за
житлово-комунальні послуги. ТОВ
«Новосілки» надає послуги, перелічені
вище, незалежно від факту проживання у
квартирі власника, згідно тарифів, які
затверджуються рішенням виконавчого
комітету селищної ради та на підставі
договорів про надання
житлово-комунальних послуг, укладених
з іншими виконавцями.

Заочним рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 9
грудня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 4
лютого 2014 року відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати, з мотивів порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
начальник КП «Новосілки» Губенко В.І.
вказав, що суд помилково вважав про
відсутність доказів щодо надсилання
пропозицій відповідачу укласти
договори, а відповідач ухилявся від їх
укладення. Відмова ОСОБА_1 як споживача
послуг від укладення договору в даному
випадку суперечить вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права рішення суду без
змін. Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Так судом встановлено та
підтверджується довідкою № 683 від 30
жовтня 2013 року, що ОСОБА_1 разом із
дружиною ОСОБА_3 та сином ОСОБА_4
постійно проживає та зареєстрований у
АДРЕСА_1.

Згідно довідки КП «Новосілки»
Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області № 692 від 1 листопада 2013 року,
станом на 1 жовтня 2013 року відповідач
має заборгованість за
житлово-комунальні послуги в розмірі
4367,42 грн.

Згідно з рішенням Чабанівської
селищної ради № 261 від 7 вересня 2010 року,
позивач КП «Новосілки» є виконавцем
житлово-комунальних послуг, а саме
утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій,
централізоване опалення та
водопостачання гарячої води,
централізоване постачання холодної
води та водовідведення, вивезення
побутових відходів.

У п. 3.2.1-2 Статуту КП «Новосілки»
Чабанівської селищної ради
Києво-Святошинського району Київської
області передбачено, що предметом
діяльності підприємства зокрема є
здійснення функцій виконавця
житлово-комунальних послуг, послуг з
утримання будинків та прибудинкових
територій, згідно укладених договорів
з власниками житлових будинків і
квартир, власниками, орендарями
нежитлових приміщень у житловому
будинку; укладення договорів з
постачальниками (виробниками) про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води, водовідведення.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що вимоги
позивача щодо зобов'язання укласти
договір про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій та договір про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення суперечить принципу
свободи договору, закріпленого у ст. ст.
6, 627 ЦК України, яка полягає у тому, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору, не є
безмежною.

При цьому суд вважав, що позивачем не
доведено факт надсилання пропозиції
укласти такі договори відповідачу чи
повідомлення його про таку можливість
та ухиляння останнього від їх
укладення.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Статтями 20 і 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг, зокрема,
обов'язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення із
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового
договору затверджені постановою
Кабінету Міністрів України № 529 від 20
травня 2009 року «Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій».

Обов'язок власника квартири укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг та оплачувати надані послуги
передбачено також пунктом 7 Правил
користування приміщеннями житлових
будинків, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 572 від 8
жовтня 1992 року.

Таким чином, необхідність укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг
передбачена законом і його укладення
визначено як обов'язок, а не право
сторін.

Незважаючи на те, що укладання договору
про надання житлово-комунальних послуг
є обов'язком власника квартири, а не
правом, колегія суддів вважає, що у разі
якщо він відмовляється від
добровільного укладання такого
письмового договору, суд не може у
такий спосіб, як спонукання укласти
договір, захищати право позивача,
виходячи з наступного.

За положенням ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, особа
має право звернутись до суду за
захистом свого особистого немайнового
права або майнового права і інтересу у
визначені цією статтею способи. Суд
може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.
Серед способів захисту, передбачених
ст. 16 ЦК України, не зазначено такого
способу захисту, як установлення
правовідносин (в тому числі шляхом
зобов'язання особи до укладення
відповідних договорів).

Разом з тим, виходячи із загальних
засад цивільного законодавства та
судочинства, права особи на захист у
суді порушених або невизнаних прав, меж
здійснення особою цивільних прав і
виконання цивільних обов'язків можна
дійти висновку про те, що в разі
невизнання споживачем права виробника,
(виконавця) послуг на укладення
договору про надання
житлово-комунальних послуг, який
відповідає вимогам типового договору,
таке право підлягає захисту судом на
підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом
визнання договору укладеним на умовах,
передбачених нормативним актом
обов'язкової дії, а не шляхом
зобов'язання споживача укласти договір
на надання житлово-комунальних послуг.

Враховуючи, що позивач звернувся до
суду з позовом про зобов'язання ОСОБА_1
укласти договір про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій та договір про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення, що
розроблені на основі типового
договору, а не з позовом про визнання
договору укладеним на умовах,
передбачених нормативним актом
обов'язкової дії, суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку про
відмову в задоволенні позову.

Крім того, саме така правова позиція
була висловлена Верховним Судом
України в постанові від 10 жовтня 2012
року у цивільній справі № 6-110цс12, яка
переглядалася в порядку п.1 ст.355 ЦПК
України.

За таких обставин докази та обставини,
на які посилається апелянт в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального та
процесуального права.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Новосілки» Чабанівської
селищної ради Києво-Святошинського
району Київської області відхилити.

Заочне рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 9
грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий Судді