Головуючий у суді першої інстанції: Ластовка Н.Д.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Пікало К.В.

за участю: позивача - ОСОБА_3

третьої особи _ ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, треті особи:ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на транспортний засіб (автомобіль) марки «ВАЗ», моделі «21093», 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ТЗ-легковий хетчбек, колір-зелений, реєстраційний державний номер НОМЕР_1, зобов'язати ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Києві зняти арешт з вищевказаного автомобіля, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 5 серпня 2012 року він придбав у ОСОБА_5 автомобіль, за що останньому передав грошові кошти в сумі 36000 грн., але за недостатністю коштів з обліку його не зняв. 5 липня 2014 року спірний автомобіль було затримано працівниками органів ДАІ на підставі постанови державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Києві про розшук майна боржника від 22 січня 2014 року. Крім того, постановою державного виконавця від 20 вересня 2013 року на автомобіль накладено арешт, що порушує його права як власника даного автомобіля, оскільки він бажає зняти його з обліку та зареєструвати у визначеному Законом порядку.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Києві, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під арешту відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання ОСОБА_5, представник ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Києві, ОСОБА_6 не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів, зважаючи на вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення, осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21093», 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ТЗ-легковий хетчбек, колір-зелений, реєстраційний державний номер НОМЕР_1, зареєстрований за відповідачем ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого та зареєстрованого УДАІ ГУ МВС України в м.Києві 12 травня 2007 року.

15 серпня 2012 року відповідач ОСОБА_5 видав генеральну довіреність на позивача ОСОБА_3 та третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_6, якою доручив позивачу бути уповноваженим представником в усіх організаціях, підприємствах, установах, незалежно від підпорядкування та форм власності, в тому числі в органах Державтінспекції, органах нотаріату, магазинах комісійного продажу, страхових компаніях, судових та правоохоронних органах з усіх питань щодо володіння, користування, зняття з обліку, постановки на облік та розпорядження (продажу), а також в разі погашення кредиту та всіх платежів по ньому, належним власнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого та зареєстрованого УДАІ ГУ МВС України в м.Києві від 12 травня 2007 року.

Судом встановлено, що спірний автомобіль з обліку в органах ДАІ знятий не був.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що факт оформлення відповідачем ОСОБА_5, який є власником автомобіля, на ім'я позивача ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_6 генеральної довіреності не є підставою для визнання права власності на транспортний засіб за позивачем ОСОБА_3 Також, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем підстави щодо зняття арешту з спірного транспортного засобу суперечать положенням законодавства України.

Такий висновок суду ґрунтується на встановлених судом обставинах та відповідає нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом.

Згідно із ч.ч.1 та 4 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про автомобільний транспорт» транспортні засоби, в тому числі легкові автомобілі підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ст.34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних, реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Отже, оскільки чинним законодавством України передбачено обов'язкову реєстрацію права власності на транспортні засоби, право власності на автомобіль в повному обсязі виникає з моменту такої реєстрації.

За наявності інформації про власника спірного автомобіля, яким є ОСОБА_5, підстави для визнання на цей автомобіль права власності за позивачем відсутні.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє в силу закону чи договору майном, що не належить боржнику.

Оскільки автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21093», 2003 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2, тип ТЗ-легковий хетчбек, колір-зелений, реєстраційний державний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_5, який має заборгованість перед ПАТ КБ «Надра», яка стягнута на підставі рішення Деснянського районного суду м.Києва, підстави для зняття арешту з цього автомобіля відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність, а тому підлягають відхиленню.

З огляду на викладене, передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції по даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: