АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/814/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 27 Степаненко О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
Нерушак Л. В. УХВАЛА
18 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Нерушак Л. В. суддів
Пальонного В.С., Карпенко
О.В.при секретарі Анкудінову О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 09 грудня 2013 року у справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кей-Колект» до
ОСОБА_6 про стягнення суми
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту, процентів,
нарахованих за користування кредитом
в с т а н о в и л а :
02 жовтня 2013 року представник ТОВ
«Кей-Колект» - Григор’єв Олексій
Вікторович звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_6 про стягнення суми
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту, процентів,
нарахованих за користування кредитом
та пені. В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що 11 червня 2007 року
між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк» (що з
21 грудня 2009 року змінило назву на
Публічне акціонерне товариство
«УкрСиббанк» або AT «УкрСиббанк») та
ОСОБА_6 укладено договір про надання
11 червня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк»
та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір
факторингу № 4 та, як наслідок до нового
кредитора - ТОВ «Кей-Колект», перейшли
права вимоги за зобов'язаннями, які
виникли у відповідача ОСОБА_6 на
підставі вищезазначеного договору.
Відповідно до умов кредитного
договору, позивач надав відповідачу
США, а відповідач зобов'язався
повернути наданий кредит у повному
обсязі не пізніше 11 червня 2014 року.
Згідно кредитного договору, за
порушення відповідачем термінів
погашення будь-яких своїх грошових
зобов'язань, передбачених договором
або «кредитним договором», зокрема,
термінів повернення кредиту (всієї
суми або його частини) або термінів
сплати процентів або комісій, позивач
має право вимагати від відповідача
додатково сплатити позивачу до
встановленої процентної ставки за
кредит пеню в розмір подвійної
облікової ставки НБУ від гривневого
еквіваленту суми простроченого
платежу, сума якого (еквіваленту)
розраховується за офіційним обмінним
курсом НБУ гривні до валюти
заборгованості станом на дату
нарахування такої пені.
Представник позивача вказує, що станом
на 27 серпня 2013 року заборгованість
відповідача ОСОБА_6 по поверненню
кредитних коштів, сплаті процентів за
користування кредитом та пені за
що за курсом НБУ станом на 27 серпня 2013
року (7,99 грн. за 1 дол. США) складає 312 527,18
Представник позивача зазначає у
позові, що відповідач ОСОБА_6 свої
зобов'язання, щодо погашення
заборгованості по наданому кредиту та
сплаті процентів за користування ним
не виконує, тому він звернувся до суду
з даним позовом та просив стягнути з
ОСОБА_6 на користь ТОВ «Кей-Колект»
заборгованість за кредитним договором
27 серпня 2013 року (7,99 грн. за 1 дол. США)
становить 312527,18 грн. та сплачений
судовий збір у розмірі 3125,28 грн.
Заочним рішенням Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 09 грудня
2013 року позовну заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кей-Колект» до ОСОБА_6 про стягнення
Стягнуто на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кей-Колект» з ОСОБА_6 заборгованість
за курсом НБУ станом на 27 серпня 2013 року
(7,99 грн. за 1 дол. США) складає 312527,18 грн.
Стягнуто на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кей-Колект» з ОСОБА_6 3125,28 грн. судового
Ухвалою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 10 лютого 2014 року
заяву ОСОБА_6 про перегляд заочного
рішення від 09 грудня 2013 року у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кей-Колект» до
ОСОБА_6 про стягнення суми
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту, процентів,
нарахованих за користування кредитом
та пені залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_6 подала на рішення
апеляційну скаргу. В апеляційній
скарзі апелянт посилається на те, що
рішення незаконне, оскільки ухвалено з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, а також з
неправильним застосуванням норм
матеріального права. Просить скасувати
рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 09 грудня 2013 року та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, яка з'явилася в
судове засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість заочного
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги, та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а заочне рішення суду першої інстанції
залишенню без змін, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що наслідками порушення
боржником зобов'язання щодо повернення
чергової частини суми кредиту є право
заявника достроково вимагати
повернення всієї суми кредиту,
пославшись на ч. 2 ст. 1050 ЦК України та ч.2
ст. 1054 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції є обґрунтованими і
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи, що
11 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк»
та ОСОБА_6 було укладено договір про
надання споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0, згідно
якого остання отримала кредит в сумі
26930,00 дол. США, зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 11,38 % річних.

Відповідно до п.1.2.2. вказаного договору
позичальник зобов'язався повернути
кредит у повному обсязі в терміни та
розмірах, що встановлені графіком
погашення кредиту згідно додатку № 1 до
договору, але в будь-якому випадку не
пізніше 11 червня 2014 року.

Оскільки позичальник ОСОБА_6 не
виконувала свої зобов'язання з
погашення кредиту, станом на 27 серпня
2013 року має заборгованість у розмірі
39100,11 дол. США, що за курсом НБУ станом на
27 серпня 2013 року становить 312527,18 грн.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
цього Кодексу.

Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та у
строк, встановлений у зобов'язанні.

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст.599 ЦК
України).

Частиною ч.2 ст.1050 ЦК України
передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Право банку вимагати від позичальника
дострокового повернення всієї наданої
йому суми кредиту та сплати процентів,
зокрема у разі невиконання або
прострочення виконання грошових
зобов'язань позичальника, передбачених
договором про надання споживчого
кредиту або будь-якими іншими угодами,
що укладені або будуть укладені в
майбутньому між банком та
позичальником, та в інших випадках,
передбачено і п.3.1.2 договору про
надання споживчого кредиту.

Як вбачається із матеріалів справи, 11
червня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та
ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір
факторингу № 4 та договір відступлення
прав вимоги за договором, за яким право
вимоги за зобов'язаннями, які виникли у
відповідача на підставі договору про
надання споживчого кредиту №0,
укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» і
ОСОБА_6 11 червня 2007 року, перейшло до
нового кредитора - позивача ТОВ
«Кей-Колект» (а.с.28-32).

Згідно ст.514 ЦК України встановлено, що
до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника). Клієнт може відступити
факторові свою грошову вимогу до
боржника з метою забезпечення
виконання зобов'язання клієнта перед
фактором.

Доводи апелянта стосовно незаконності
укладеного 11 червня 2012 року між ПАТ
«УкрСиббанк» і ТОВ «Кей-Колект»
договору факторингу № 4 і договору
відступлення прав вимоги за договором
підлягають відхиленню, оскільки
наданий позивачем ТОВ «Кей-Колект»
договір факторингу є належним і
допустимим доказом на підтвердження
факту переходу прав первісного
кредитора до нового кредитора у
зобов'язанні за договором про надання
споживчого кредиту №0, укладеного
між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_6 11
червня 2007 року, а саме переходу до
позивача права грошової вимоги до
боржника ОСОБА_6

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин
є правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом, або якщо
він не визнаний судом недійсним.
Оскільки вказані правочини є
правомірними, тому діє презумпція
правомірності правочину.

Посилання апелянта, що рішення суду
першої інстанції є незаконним не
підтверджено доказами та не наведено
підстав, визначених у ст. 309 ЦПК
України, які б давали підстави для
скасування або зміни рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення у справі.

Виходячи з викладеного, доводи
апелянта носять суб'єктивний характер,
не знайшли свого підтвердження в
матеріалах справи та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про задоволення
позову, розглядаючи спір, районний суд
повно та всебічно дослідив та оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює, постановив правильне
по суті і справедливе рішення.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що доводи апеляційної
скарги не є суттєвими і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, тому підстави для скасування чи
зміни оскаржуваного рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Заочне рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 09 грудня
2013 року у справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кей-Колект» до ОСОБА_6 про стягнення
суми заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту, процентів,
нарахованих за користування кредитом
та пені - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :