Справа № 204/902/14-ц
Провадження № 2/204/1051/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Садівниче товариство «Дніпрове» про стягнення грошової компенсації, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якому просив солідарно сягнути з відповідачів грошову компенсацію у розмірі 10 986 грн. 50 коп. на його користь як спадкоємця померлого члена товариства ОСОБА_4 за його долю в майні. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що протягом тридцяти років його батько - ОСОБА_4, був членом садівничого товариства «Дніпрове». Відповідно до цього йому була надана земельна ділянка площею 0.400 га, якою він користувався та володів протягом тридцяти років, та яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після смерті батька відкрилася спадщина, яку він своєчасно прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до 3-ї Дніпропетровської державної нотаріальної контори. Однак у зв'язку з наявністю спору про розподіл спадкового майна між ним та жінкою його батька, розподіл спадщини відбувся за рішенням суду. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2009 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1, та право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_3. На питання, чому земельна ділянка, якою користувався батько позивача будучи членом садівничого товариства не увійшла до спадкової маси нотаріус відповідала, що земля не приватизована, атому право власності на неї у батька не було. Тому, у січні 2007 року позивач звернувся до голови правління садівничого товариства «Дніпрове» ОСОБА_5 із заявою про прийняття його до членів товариства в порядку спадкування за законом, після смерті батька. Проте, йому було відмовлено, мотивуючи тим, що участок землі, яким користувався батько, не приватизований, а тому не може передаватися у спадщину. 13 вересня 2012 року, на виконання рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2011 року, яким позивачеві було надано додатковий строк для подачі заяви до садівничого товариства «Дніпрове» про вступ до членів садівничого товариства «Дніпрове» в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, ОСОБА_1 звернувся до садівничого товариства «Дніпрове», з заявою про вступ до членів садівничого товариства «Дніпрове» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 10 жовтня 2012 року ОСОБА_1 отримав відповідь, згідно якої садівниче товариство «Дніпрове» відмовляє йому у прийнятті до членів садівничого товариства, оскільки після смерті його батька до членів садівничого товариства була прийнята дружина померлого - ОСОБА_2, яка в 2010 році вийшла із членів садівничого товариства і до членів садівничого товариства був прийнятий ОСОБА_3 - її внук. Головою правління ОСОБА_6 підтвердив той факт, що його померлим батьком ОСОБА_4 повністю були сплачені пайові внески, а також те, що на земельній ділянці знаходиться садовий будинок, який позивач та його померлий батько будували разом. Відповідно до висновку ПП «ПриватПослуга» вартість садового будиночку, який знаходиться на земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_2 складає 21 973 грн. Отже, так як він являється спадкоємцем померлого члена садівницького товариства, то має право на ? частину вартості садового будинку. Тому, позивач вимушений звернутися до суду.

09 грудня 2014 року до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшло заперечення на позов, в якому він зазначає, що земельна ділянка, на якій розташований спірний садовий будинок, є неприватизованим об'єктом нерухомості, а тому не являється спадковим майном. Даний садовий будинок був побудований без будь-якої участі позивача, а лише за кошти та безпосередньо силами померлого ОСОБА_4 і його дружини - ОСОБА_2, яка являється його рідною бабусею. До того ж, згідно книжки члена СТ « Дніпрове» видно, що ОСОБА_4 з дня його прийняття до членів садового товариства сплачував цільові і членські внески відповідно розміру займаної земельної ділянки. Таким чином, факт сплати спадкодавцем пайових внесків спростовується книжкою члена СТ «Дніпрове». Тому, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судове засідання позивач не з'явився, але від його представника надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити їх у повному обсязі та розглядати справу без його участі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, але надали суду заяву в якій просили відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справу без їх участі.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п. 3.18 Статуту Садівничого товариства «Дніпрове», цивільно-правові суперечки між Товариством і його членами, між спадкоємцями про захист порушеного або оспорюванного переважного права володіння земельною ділянкою та дачним будинком, розведеного подружжя та іншого майнового та не майнового характеру вирішуються у відповідності зі ст. 58-161 Земельного кодексу України.

Як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, який є батьком позивача та чоловіком відповідачки ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2009 року за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1, та право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Цим же рішенням, за ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - ОСОБА_4 на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1, та право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_3. Також, за ОСОБА_7 визнано право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_1, та право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з вищезазначеного рішення судом встановлено, що земельна ділянка АДРЕСА_2 у садовому товаристві «Дніпрове» площею 480 кв.м. і садовий будинок, розташований на ній, не увійшли до спадкового майна.

З матеріалів справи вбачається, що Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області розглядалася справа № 175/388/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства «Дніпрове», ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про визнання незаконним рішень садівничого товариства. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2013 року встановлено, що земельна ділянка АДРЕСА_2 площею 480 кв.м. в межах садового товариства «Дніпрове» була виділена ОСОБА_4 в 1998 році в порядку користування для розвитку садівництва. В приватну власність його користувачі не переходили.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2013 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2013 року залишено без змін. Також, у вищезазначеній ухвалі, зазначено, що на день смерті ОСОБА_4 спірна земельна ділянка в його приватній власності не знаходилася, а тому вона не могла бути об'єктом спадкування. Доказів отримання свідоцтва про спадкування за законом спірної земельної ділянки позивачем суду не надано, а тому твердження про порушення відповідачем його переважного права, як спадкоємця, на вступ до членів садівничого товариства, суд визнав безпідставними.

Зазначена цивільна справа розглядалася колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ухвалою якої від 05 рудня 2013 року, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2013 року та ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду дніпропетровської області від 03 жовтня 2013 року залишено без змін.

До того ж, у своїй позовній заяві позивач посилається на ст. 1218 ЦК України, як на правову підставу стягнення з відповідачів грошової компенсації за садовий будинок, який знаходиться на неприватизованій земельній ділянці АДРЕСА_2 Дніпропетровського району Дніпропетровської області в межах земель СТ «Дніпрове».

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки, на день смерті ОСОБА_4 як спірний садовий будинок, так і земельна ділянка, на якій він розташований, не перебували у його приватній власності, то й до складу спадщини вони не увійшли.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Часка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Відповідно до п. 4.9 Статуту Садівничого товариства «Дніпрове», розмір членських внесків формується згідно кошторису пропорційно до розмірі земельної ділянки, яка знаходиться у володінні (користуванні) члена товариства та визначається правлінням товариства раз на рік, з наступним затвердженням на чергових загальних зборах (зборах уповноважених) Товариства. Члени товариства, які самовільно збільшили свої земельні ділянки за рахунок прилеглих до їх ділянок територій, членські внески повинні сплачувати пропорційно до фактичного розмірі земельних ділянок. Членські внески сплачуються членами товариства один раз у квартал. При бажанні члена товариства можлива дострокова оплата членських внесків за півріччя або за рік. В окремих випадках, за рішенням правління товариства, можлива часткова або повна заміна сплати членських внесків роботами по благоустрою Товариства або виконання разових послуг.

Відповідно до п. 4.11 Статуту Садівничого товариства «Дніпрове», оплата вступних, членських та цільових внесків є обов'язковою для всіх членів товариства.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що померлим ОСОБА_4 були сплачені пайові внески за земельну ділянку, на якій знаходиться спірний садовий будинок. Але, як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_4 з дня його прийняття до членів Садового товариства «Дніпрове», сплачував цільові внески та членські внески, що підтверджується книжками члена СТ «Дніпрове». Сплата пайових внесків відсутня. Отже, сплата пайових внесків спростовується як Статутом садового товариства «Дніпрове», так і книжками члена садового товариства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки на день смерті ОСОБА_4 спірний садовий будинок в його приватній власності не знаходився, а тому він, як і земельна ділянка, на якій він розташований, не можу бути об'єктом спадкування, а значить на його правовий статус не розповсюджуються вимоги ст. 1218 ЦК України, якими обґрунтовує позивач свої позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено, суд вважає що не має підстав в повернені позивачу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 1218 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Садівниче товариство «Дніпрове» про стягнення грошової компенсації - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. О. Дубіжанська