Справа № 127/9603/14-ц
Провадження № 2/127/3801/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04.08.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Сичук М. М.,

при секретарі: Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Вінницької
міської ради про встановлення факту
володіння квартирою на праві спільної
власності, визначення частки померлого
у спільному майна подружжя,
встановлення факту володіння
квартирою на праві власності,
визначення права власності на спадкове
майно, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із
позовом про встановлення факту
володіння квартирою на праві спільної
власності, визначення частки померлого
у спільному майна подружжя,
встановлення факту володіння
квартирою на праві власності,
визначення права власності на спадкове
майно.

Згідно уточненої позовної заяви
просить суд встановити факт володіння
ОСОБА_2, яка була членом ЖБК № 3, та
ОСОБА_3 квартирою АДРЕСА_1 на праві
спільної сумісної власності подружжя;
визначити, що частка померлої ОСОБА_2 в
праві спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1 становила 1/2 частину;
встановити факт володіння ОСОБА_3 на
праві власності 1/2 часткою вказаної
квартири, як набутої під час
перебування у шлюбі; встановити факт
володіння ОСОБА_3 на праві власності в
порядку спадкування 1/4 часткою даної
квартири після смерті ОСОБА_2; визнати
за заявницею право власності в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року на 1/4 частку у
вказаній квартирі; визнати за ОСОБА_1
право власності в порядку спадкування
після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року, на 3/4 частки квартири.

Свою заяву вона обґрунтовує тим,
що вона є дочкою та єдиним спадкоємцем
ОСОБА_3.а, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Після його смерті
відкрилась спадщина на 3/4 частки
квартири АДРЕСА_1, з яких: 1/2 частки
квартири належала ОСОБА_3 у праві
спільної сумісної власності подружжя,
а 1/4 частка - як спадкоємцю після смерті
дружини - ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Інша 1/4 частка вказаної квартири
належить заявниці як спадкоємцю першої
черги після смерті моєї матері, ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 спадкоємці за
законом. Як слідує із заяви, майно, на
яке відкрилась спадщина, складається з
частки в статутному фонді ТОВ «Аптека
№ 3» м. Вінниці. ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
фактично успадкували ще й по 1/4 частці
квартири АДРЕСА_1.

Але, ні заявниці, ні ОСОБА_3,
спадщину на 1/4 частку квартири кожний,
не оформили і не зареєстрували, так як
ОСОБА_2, як член ЖБК № 3, за життя
свідоцтва про право власності на
квартиру не отримувала та не здійснила
її державної реєстрації.

Після смерті ОСОБА_3 заявниця
звернулась до нотаріальної контори за
оформленням спадщини, але у видачі
Свідоцтва про право на спадщину їй було
відмовлено через відсутність у неї
документів щодо належності вказаної
квартири спадкодавцеві - ОСОБА_3
(Постанова про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 30.04.2014 року №
986/02-32).

А отже, визнання за ОСОБА_1 права
власності на квартиру в порядку
спадкування залежить від доведеності
певних фактів. Тому заявниця змушена
звернутися до суду із даним позовом.

Представник позивача в судовому
засідання уточнену заяву підтримала в
повному обсязі та просила суд її
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні згідно заяви при вирішенні
спору поклався на думку суду.

Вислухавши думку сторін, дослідивши
матеріали справи та надані суду докази,
суд вважає позовну заяву обґрунтованою
та підлягаючою задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
дочкою та єдиним спадкоємцем після
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Вінниці (актовий
запис № 2854).

Після його смерті відкрилась
спадщина на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1,
з яких: 1/2 частки квартири належала
ОСОБА_3 у праві спільної сумісної
власності подружжя, а 1/4 частка - як
спадкоємцю після смерті дружини -
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Інша 1/4 частка вказаної квартири
належить заявниці як спадкоємцю першої
черги після смерті матері, ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - спадкоємці за
законом. Спадщину вони прийняли шляхом
подачі відповідної заяви до Третьої
Вінницької державної нотаріальної
контори 16 жовтня 2001 року. Як слідує із
заяви, майно, на яке відкрилась
спадщина, складається з частки в
статутному фонді ТОВ «Аптека № 3» м.
Вінниці. Воно було особистим майном
спадкодавиці.

16 жовтня 2001 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1
отримали Свідоцтво про право на
спадщину за законом, у якому зазначено,
що спадкоємцями майна ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року є в рівних частках
кожний: чоловік - ОСОБА_3 та дочка -
ОСОБА_1 Свідоцтво видане лише на
частину спадкового майна.

Відповідно до п. 111 Інструкції про
вчинення нотаріальних дій,
затвердженої наказом міністерства
юстиції № 18/5 від 14.06.1994 року, яка була
чинною на момент відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_2, спадкоємець не
вправі прийняти одну частину спадщини,
а від іншої відмовитись. Спалкоємець,
який прийняв частину спадщини,
вважається таким, що прийняв усю
спадщину.

Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
фактично успадкували по 1/4 частці
квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_4, та ОСОБА_3, спадщину на 1/4
частку квартири кожний, не оформили і
не зареєстрували, так як ОСОБА_2, як член
ЖБК № 3, за життя свідоцтва про право
власності на кв. АДРЕСА_1 не отримувала,
державної реєстрації не здійснила.

З матеріалів спадкової справи
ОСОБА_2 вбачається наступне. 03 січня 1966
року батьки заявниці - ОСОБА_3 та ОСОБА_2
зареєстрували шлюб у Пироговській
сільській раді Вінницького району
Вінницької області( актовий запис № 2).

04 лютого 1972 року рішенням № 72
виконкому Вінницької міської ради
депутатів трудящих «Про часткову зміну
складу житлово-будівельних
кооперативів» було вирішено
рекомендувати загальним зборам членів
ЖБК № 3 прийняти в члени кооперативу
ОСОБА_2

Рішенням № 474 Вінницького
міськвиконкому від 01 червня 1972 року
було затверджено рішення загальних
зборів ЖБК № 3 про прийняття в члени
кооперативу на підставі рішення
міськвиконкому від 04 лютого 1972 року
ОСОБА_2 та видачу їй ордеру на заселення
квартири.

13 червня 1972 року, перебуваючи в
шлюбі з ОСОБА_3, ОСОБА_2, як член ЖБК № 3,
на сім'ю із 3-х осіб (ОСОБА_2, її чоловік
-ОСОБА_3 та ОСОБА_1.) отримала ордер № 3241/3
серії А на вселення у кооперативну
квартиру АДРЕСА_1.

Зазначена квартира загальною
площею 45,8 кв.м., складається із двох
кімнат жилою площею 30,95 кв.м.; кухні,
коридору, кладової, ванної, туалету,
балкону пл. 0,8 кв.м та розташована в
кооперативному будинку, що належав
житлово-будівельному кооперативу № 3.

Відповідно до довідки № 3 від 29
квітня 2014 року, виданої МКП ЖЕК № 6,
ОСОБА_2 повністю внесла пайовий внесок
в сумі 3799 грн. 00 коп. Кінцевий
розрахунок проведено у 1978 році.

Згідно зі ст.15 Закону України «Про
власність» від 07.02.1991 року (що діяв на
той час), член житлово-будівельного
кооперативу після повної сплати
пайового внеску, набуває право
власності на квартиру.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.1995 року
№ 20 «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» при вирішенні спорів про
право власності на жилий будинок, на
квартиру в житлово-будівельному
кооперативі, на інші будівлі судам слід
виходити із роз'ясненя, які дані
Пленумом Верховного Суду України у
прийнятих ним постановах з цих питань.
Крім цього слід враховувати, що при
повному внесенні пайових внесків за
квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або
приміщення, надані члену житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, у особи, яка має право на
частку в пайових внесках, виникає право
власності на відповідну частку
квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Відносини щодо спільного майна
подружжя виникли під час дії КпШС
Української PCP.

Відповідно до ст. 22 КпШС України,
майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і
розпорядження цим майном.

За змістом ст. 28 КпШС України,
частки подружжя у спільній сумісній
власності є рівними.

Отже, враховуючи наведене,
вказаною кооперативною квартирою і 1978
року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 володіли на праві
спільної сумісної власності подружжя,
в якій частка кожного з них складала 1/2
частину.

Як зазначається в Інформаційному
листі № 24-753/0/4-13 Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 року «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування», у разі смерті члена
житлово-будівельного кооперативу, якщо
спадкодавець повністю вніс пайовий
внесок, але свідоцтво про право
власності не отримав, квартира в ЖСК
входить до складу спадщини.

Після смерті ОСОБА_3 заявниця
звернулась до нотаріальної контори за
оформленням спадщини, але у видачі
Свідоцтва про право на спадщину їй було
відмовлено через відсутність у неї
документів щодо належності вказаної
квартири спадкодавцеві - ОСОБА_3
(Постанова про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 30.04.2014 року №
986/02-32).

Відповідно до повідомлення КП
«Вінницьке міське бюро технічної
інвентаризації» від 24.04.2014 № 1863,
реєстрація права приватної власності
на вказану квартиру не проводилась.

Відповідно до п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутись до
суду за правилами позовного
провадження.

У п. 3.1 інформаційного листа
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»,
зазначено, якщо нотаріусом
обгрунтовано відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
виникає цивільно-правовий спір, що
підлягає розглядові у позовному
провадженні.

Відповідно до п. 1 вищезгаданого
Інформаційного листа, якщо спадщина
відкрилась у період чинності ЦК УРСР,
застосуванню підлягають норми ЦК УРСР
про належність спадщини спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини незалежно від
оформлення права па спадщину.

До набрання чинності ЦК України
та Закону України від 1 липня 2004 року
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
виникнення права власності на нерухоме
майно не залежало від державної
реєстрації, хоча нормативні акти таку
реєстрацію передбачали.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК
незалежно від часу відкриття спадщини
та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

Згідно з п. 3.1 вищевказаного
Інформаційного листа, право власності
спадкоємця на спадкове майно підлягає
захисту в судовому порядку шляхом його
визнання у разі, якщо таке право
оспорюється або не визнається іншою
особою (ст.392 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК
України, кожна особа мас право на
захист свою цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

В зв'язку з викладеним суд вважає
встановленим факт володіння ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 вказаною квартирою, та вважає за
можливе визнати за ОСОБА_1 право
власності в порядку спадкування
відповідних часток даної квартири.
Даний факт необхідно для оформлення
права власності на квартиру, а іншим
чином його встановити неможливо.

Суд вважає за можливе залишити
понесені позивачем судові витрати за
ним в звязку з тим, що він не наполягає
на їх стягненні.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 15 Закону України «Про
власність», ст.ст. 22, 28 КпШС УРСР, ст. 548
ЦК УРСР, ст.ст. 15, 16, 392, 1268, 1296, 1297, 1299 ЦК
України, ст.ст. 10, 57, 60, 213-215, 256-258 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт володіння ОСОБА_2,
яка була членом ЖБК № 3, та ОСОБА_3
квартирою АДРЕСА_1 на праві спільної
сумісної власності подружжя.

Встановити факт, що частка
померлої ОСОБА_2 в праві спільної
сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1
становила 1/2 частину.

Встановити факт володіння ОСОБА_3
на праві власності 1/2 часткою квартири
АДРЕСА_1, як набутої під час перебування
у шлюбі.

Встановити факт володіння ОСОБА_3
на праві власності в порядку
спадкування 1/4 часткою квартири
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
в порядку спадкування після смерті
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року на
1/4 частку в квартирі АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування після ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на 3/4 частки
квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Вінницької області
на протязі 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: