28 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
адвоката відповідача ОСОБА_1 - Гутаріна
Ярослава Миколайовича та апеляційну
скаргу Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 22 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах малолітньої
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія» про
відшкодування матеріальної та
У жовтні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє
в своїх інтересах та в інтересах
малолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися
до суду з позовом до ОСОБА_1, ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.
провадження: 22-ц/796/9263/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Великохацька
В.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Качан В.Я.Рішенням
Оболонського районного суду м. Києва
від 22 квітня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково.
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
довічно матеріальну шкоду у розмірі
1720,89 грн. щомісячно, а також витрати,
пов'язані з намаганням врятувати життя
потерпілому та похованням останнього у
розмірі 8301,58 грн. та завдану моральну
шкоду у розмірі 40 000,00 грн. Стягнуто зі
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати,
пов'язані з намаганням врятувати життя
потерпілому та похованням останнього у
розмірі 1993,70 грн. та завдану моральну
шкоду у розмірі 40 000,00 грн. Стягнуто зі
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 в інтересах
малолітньої ОСОБА_5 до досягнення нею
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2,
матеріальну шкоду у розмірі 1720,89 грн.
щомісячно, а також стягнути завдану
моральну шкоду у розмірі 40 000,00 грн.
Стягнуто з ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія» на
користь ОСОБА_3 страхове відшкодування
у зв'язку із смертю ОСОБА_9 у розмірі 13
224,00 грн., а також моральну шкоду
заподіяну смертю ОСОБА_9 у розмірі 4408,00
грн. Стягнуто з ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія» на
користь ОСОБА_4 страхове відшкодування
у зв'язку із смертю ОСОБА_9 у розмірі 13
224,00 грн., а також моральну шкоду
заподіяну смертю ОСОБА_9 у розмірі 4408,00
грн. Стягнуто з ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія» на
користь ОСОБА_4 в інтересах малолітньої
ОСОБА_5 страхове відшкодування у
зв'язку із смертю ОСОБА_9 у розмірі 13 224,00
грн., а також моральну шкоду заподіяну
смертю ОСОБА_9 у розмірі 4408,00 грн.
Не погодившись із даним рішенням
адвокат відповідача ОСОБА_1 - Гутарін
Я.М. звернувся до суду з апеляційною
скаргою на вказане рішення.
В апеляційній скарзі адвокат
відповідача ОСОБА_1 - Гутарін Я.М.
просить суд змінити рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 22 квітня 2014 року в частині
відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_1
та відмовити в цій частині позовних
В обґрунтування своїх вимог адвокат
відповідача ОСОБА_1 - Гутарін Я.М.
посилається на порушення норм
процесуального права, а саме на те, що
судом не з'ясовано повно та всебічно
всі обставини справи, не надано
можливості апелянту у встановленні
необхідних доказів, які мають значення
для встановлення об'єктивної істини по
справі.
Разом з тим, ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія» також
звернулося до суду з апеляційною
скаргою на вказане рішення.
В апеляційній скарзі ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія»
просить суд скасувати рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 22 квітня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким в позовних вимогах
ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах малолітньої
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія»
відмовити.

В обґрунтування своїх вимог ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» посилається на порушення
норм матеріального та процесуального
права, не повне дослідження матеріалів
справи, безпідставне застосування
судом першої інстанції у даному
випадку редакції ст. 27 Закону України
«Про обов'язкове страхування», яка
набрала чинності лише 05.02.2013.

Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційні скарги не
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
18.08.2012 о 19 год. 30 хв. сталася ДТП, під час
якої водій автомобіля «ГАЗ-31105», д.н.з.
НОМЕР_3, ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, рухаючись по
проїзній частині вул. Богатирської від
вул. Полярної в напрямку м. Вишгород у м.
Києві, здійснив наїзд на пішохода
ОСОБА_9, який переходив дорогу по
нерегульованому пішохідному переходу,
в результаті чого ОСОБА_9 отримав
тілесні ушкодження, які є несумісними
із життям та від яких він ІНФОРМАЦІЯ_1
помер в Київській міській клінічній
лікарні швидкої медичної допомоги.

20.08.2012 було видано свідоцтво про
смерть ОСОБА_9 НОМЕР_2.

Вироком Оболонського районного суду м.
Києва від 22.01.2013 ОСОБА_1 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
286 КК України, та засуджено до 3 років 6
місяців позбавлення волі з
позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на 3
роки.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
11.10.2013 вирок суду Оболонського
районного суду м. Києва від 22.01.2013 в
частині цивільного позову повернуто на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції, а в решті вирок залишено без
змін.

Як вбачається з матеріалів справи,
потерпілими по кримінальній справі
відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 286 КК України
було визнано ОСОБА_3, ОСОБА_4, малолітню
ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Із полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/2742442 вбачається, що
цивільно-правова відповідальність
водія автомобіля «ГАЗ-31105», д.н.з.
НОМЕР_3, ОСОБА_1 застрахована у ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» на період з 25.04.2012 до 24.04.2013.

Із квитанцій (а.с. 49-52) вбачається, що
ОСОБА_3 здійснено витрати на ліки та на
поховання ОСОБА_9 в загальній сумі 8 301,58
грн., ОСОБА_4 здійснено витрати на ліки
та на поховання ОСОБА_9 в загальній сумі
6 893,70 грн.

Із квитанції від 17.01.2013 вбачається, що
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 було
переказано 4 900,00 грн.

Вирішуючи питання про часткове
задоволення позовних вимог щодо
стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3,
ОСОБА_4, малолітньої ОСОБА_5
матеріальної та моральної шкоди, суд
першої інстанції виходив із того, що
підстав для звільнення ОСОБА_1 від
відшкодування шкоди суд не вбачає,
виходячи із обставин, встановлених
вироком Оболонського районного суду м.
Києва від 22.01.2013.

Колегія суддів частково не
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції в цій частині рішення
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1200 ЦК України у разі
смерті потерпілого право на
відшкодування шкоди мають
непрацездатні особи, які були на його
утриманні або мали на день його смерті
право на одержання від нього утримання.
Шкода відшкодовується: дитині - до
досягнення нею вісімнадцяти років
(учню, студенту - до закінчення
навчання, але не більш як до досягнення
ним двадцяти трьох років); чоловікові,
дружині, батькам (усиновлювачам), які
досягли пенсійного віку, встановленого
законом, - довічно. Шкода
відшкодовується у розмірі
середньомісячного заробітку (доходу)
потерпілого з вирахуванням частки, яка
припадала на нього самого та
працездатних осіб, які перебували на
його утриманні, але не мають права на
відшкодування шкоди. До складу доходів
потерпілого також включаються пенсія,
суми, що належали йому за договором
довічного утримання (догляду), та інші
аналогічні виплати, які він одержував.
Особам, які втратили годувальника,
шкода відшкодовується в повному обсязі
без урахування пенсії, призначеної їм
внаслідок втрати годувальника, та
інших доходів.

Як вбачається з п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6
«Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що відповідно до
статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі
і майну громадянина або заподіяна
майну юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини.

Із положень ст. ст. 1167, 1168 ЦК України
випливає, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті, а саме: моральна
шкода відшкодовується незалежно від
вини органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим,
органу місцевого самоврядування,
фізичної або юридичної особи, яка її
завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом,
іншим ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки. Моральна шкода,
завдана смертю фізичної особи,
відшкодовується її чоловікові
(дружині), батькам (усиновлювачам),
дітям (усиновленим), а також особам, які
проживали з нею однією сім'єю.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Враховуючи обставини справи та
зазначені норми законодавства, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо стягнення із
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 довічно
матеріальну шкоду у розмірі 1720,89 грн.
щомісячно та завдану моральну шкоду у
розмірі 40 000,00 грн.; на користь ОСОБА_4
завдану моральну шкоду у розмірі 40 000,00
грн.; ОСОБА_4 в інтересах малолітньої
ОСОБА_5 до досягнення нею повноліття,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, матеріальну
шкоду у розмірі 1720,89 грн. щомісячно та
завдану моральну шкоду у розмірі 40 000,00
грн., оскільки відшкодування довічно
матеріальної шкоди щомісячно на
користь ОСОБА_3 передбачено п. 2 ч. 1 ст.
1200 ЦК України, а відшкодування на
користь малолітньої ОСОБА_5 до
досягнення нею повноліття
матеріальної шкоди щомісячно
передбачено п. 1 ч. 1 ст. 1200 ЦК України,
при цьому судом враховано розмір
середньомісячного заробітку (доходу)
потерпілого з вирахуванням частки, яка
припадала на нього самого та
працездатних осіб. Крім того, судом
першої інстанції вірно стягнуто розмір
моральної шкоди, оскільки судом
враховано спричинення смерті ОСОБА_9
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

З огляду на обставини справи, колегія
суддів дійшла висновку про відмову в
задоволенні вимог позивачів до ОСОБА_1
в частині стягнення з останнього на їх
користь витрат, пов'язаних із
намаганням врятувати життя
потерпілому та його похованням,
оскільки з урахуванням законодавства
про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів та того, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1 була
застрахована, колегія суддів вважає за
доцільне відшкодування зазначених
витрат покласти на страховика.

Разом з тим, вирішуючи питання про
стягнення страхового відшкодування та
моральної шкоди із ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія» на
користь позивачів, суд першої
інстанції керувався положенням ст. 27
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» в редакції
Закону України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 05.07.2012, виходячи при цьому
із того, що правовідносини між
сторонами виникли з моменту звернення
позивачів із заявами до ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» про страховий випадок 23.01.2013
та 08.11.2013, оскільки ОСОБА_1 з відповідною
заявою не звернувся в момент вчинення
ДТП.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що ДТП мала місце 18.08.2012,
тому застосуванню підлягають норми
законодавства, які діяли на момент
вчинення ДТП.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 05.07.2012 було, між іншим,
внесено зміни до ст. 27 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Як вбачається із ч. 1 Прикінцевих
положень Закону України «Про внесення
змін до деяких законів України щодо
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 05.07.2012, цей Закон набирає
чинності через три місяці з дня його
опублікування, тобто 04.11.2012, а до того
часу діяла редакція закону від 08.01.2012.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що судом першої
інстанції хибно застосовано ст. 27
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» в редакції від
05.07.2012, оскільки чинності зазначена
стаття набрала після вчинення ДТП, а на
момент вчинення ДТП діяла редакція
закону від 08.01.2012.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (що діяла на момент вчинення
ДТП) в редакції від 08.01.2012 право на
отримання відшкодування за шкоду,
пов'язану із смертю потерпілого, мають
особи, які знаходилися на утриманні
потерпілого, та особи, які взяли на себе
витрати з поховання. У зв'язку із
смертю годувальника в результаті
дорожньо-транспортної пригоди право
на страхове відшкодування мають: діти
(в тому числі усиновлені) - до
досягнення ними повноліття;
непрацездатна вдова (вдовець),
непрацездатні батьки - до відновлення
ними працездатності, а також
працездатна вдова (вдовець), якщо у
сім'ї є діти віком до восьми років; інші
члени сім'ї, які знаходилися на
утриманні потерпілого. Витрати на
поховання мають бути обґрунтовані та
відшкодовуються при наданні
страховику оригіналу свідоцтва про
смерть та документів, які
підтверджують такі витрати.

Згідно п. 1 Постанови Кабінету
Міністрів України № 1776 від 31.12.2004«Про
затвердження Порядку проведення
розрахунку розміру страхового
відшкодування утриманцям у зв'язку із
смертю годувальника внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди»
розрахунок розміру страхового
відшкодування, що виплачується
утриманцям у зв'язку із смертю
годувальника внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди (далі -
страхове відшкодування), проводиться
у межах визначеного
законодавством ліміту
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю потерпілих,
який діяв на дату укладення
договору страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Як вбачається із полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/2742442, ліміт
відповідальності на одного
потерпілого за шкоду, заподіяну життю і
здоров'ю становить 100 000,00 грн.

Тому, враховуючи вимоги законодавства
у сфері обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що діяли на момент вчинення
ДТП та обставини справи, колегія суддів
дійшла висновку про те, що з ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» на користь ОСОБА_3 та на
ОСОБА_4 витрати, пов'язані із намаганням
врятувати життя потерпілому та
похованням останнього, оскільки між
ПрАТ «Українська транспортна страхова
компанія» та ОСОБА_1 було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, за умовами якого
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю і
здоров'ю третіх осіб застрахована з
лімітом відповідальності у розмірі 100
000,00 грн.

З огляду на зазначене, вказані витрати
підлягають стягненню з ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» на підставі ст. 27 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (що діяла на момент вчинення
ДТП) в редакції від 08.01.2012, оскільки в
силу цієї ж статті закону вони є
обґрунтованими, про що свідчать
відповідні квитанції, які містяться в
матеріалах справи.

Таким чином, з ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія» на
користь ОСОБА_3 підлягають стягненню
витрати, пов'язані із намаганням
врятувати життя потерпілому та
похованням останнього в сумі 8 301,58 грн.,
що підтверджується відповідними
квитанціями. А також, з ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» на користь ОСОБА_4 підлягають
стягненню витрати, пов'язані із
намаганням врятувати життя
потерпілому та похованням останнього в
сумі 1 993,70 грн., оскільки загальна сума
витрат, понесених ОСОБА_4, становить 6
893,70 грн., з яких 4 900,00 грн. уже
відшкодовано ОСОБА_1, тому залишок
становить сума в розмірі 1 993,70 грн.

Відповідно до ч. 22.3 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (що діяла на момент вчинення
ДТП) в редакції від 08.01.2012 потерпілому
відшкодовується також моральна
шкода, передбачена пунктами 1, 2
частини другої статті 23 Цивільного
кодексу України. Така шкода
відшкодовується у встановленому
судом розмірі відповідно до вимог
статті 23 Цивільного кодексу. При
цьому страховик відшкодовує не більше
ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у
пункті 9.3 статті 9 цього Закону.

Із п. 9.3 ст. 9 цього Закону вбачається,
що обов'язковий ліміт відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну життю та
здоров'ю потерпілих, становить 51000
гривень на одного потерпілого.

Таким чином, враховуючи зазначені
положення Закону, колегія суддів
дійшла висновку про те, що з ПрАТ
«Українська транспортна страхова
компанія» на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, а
також, на користь ОСОБА_4 в інтересах
малолітньої ОСОБА_5 підлягає стягненню
моральна шкода у розмірі по 2 550,00 грн. на
кожного потерпілого.

Отже, колегією суддів встановлено, що у
зв'язку із неправильним застосуванням
редакції Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», судом першої інстанції було
стягнуто з ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія»
невірні суми страхового відшкодування
та моральної шкоди.

Разом з тим, судом першої інстанції
вірно відмовлено в задоволенні
позовних вимог про відшкодування
витрат на поховання та моральної шкоди
на користь ОСОБА_6, оскільки такі вимоги
є необґрунтованими та безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції слід змінити шляхом
стягнення сум витрат, пов'язаних із
намаганням врятувати життя
потерпілому та похованням останнього
не із ОСОБА_1, а із ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія», а
також, шляхом зменшення суми
відшкодування моральної шкоди, яка
підлягає стягненню із ПрАТ «Українська
транспортна страхова компанія».

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу адвоката
відповідача ОСОБА_1 - Гутаріна
ЯрославаМиколайовича та апеляційну
скаргу Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» задовольнити
частково.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 22 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах малолітньої
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди змінити, виклавши
резолютивну частину рішення у
наступній редакції.

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах малолітньої
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
довічно матеріальну шкоду у розмірі
1720,89 грн. (одна тисяча сімсот двадцять
гривень 89 копійок) щомісячно, а також
моральну шкоду у розмірі 40 000,00 грн.
(сорок тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
завдану моральну шкоду у розмірі 40 000,00
грн. (сорок тисяч гривень 00 копійок)

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 в
інтересах малолітньої ОСОБА_5 до
досягнення нею повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2, матеріальну шкоду у
розмірі 1720,89 грн. (одна тисяча сімсот
двадцять гривень 89 копійок) щомісячно,
а також стягнути завдану моральну
шкоду у розмірі 40 000,00 грн. (сорок тисяч
гривень 00 копійок).

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» на користь ОСОБА_3
витрати, пов'язані із намаганням
врятувати життя потерпілому та
похованням останнього в розмірі 8 301,58
грн. (вісім тисяч триста одну гривню 58
копійок), а також моральну шкоду,
заподіяну смертю ОСОБА_9, в розмірі 2 550,00
грн. (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят
гривень 00 копійок). (сорок тисяч гривень
00 копійок).

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» на користь ОСОБА_4
витрати, пов'язані із намаганням
врятувати життя потерпілому та
похованням останнього в розмірі 1 993,70
грн. (одна тисяча дев'ятсот дев'яносто
три гривні 70 копійок) а також моральну
шкоду, заподіяну смертю ОСОБА_9, в
розмірі 2 550,00 грн. (дві тисячі п'ятсот
п'ятдесят гривень 00 копійок).

Стягнути з приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» на користь ОСОБА_4 в
інтересах малолітньої ОСОБА_5 моральну
шкоду, заподіяну смертю ОСОБА_9, в
розмірі 2 550,00 грн. (дві тисячі п'ятсот
п'ятдесят гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: