Справа № 2-5365/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 грудня 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лозинської М.І.,

за участю секретаря - Цісельської А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ""Комерційний банк ""Даніель"" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ПАТ ""Комерційний банк ""Даніель"" 08.08.2014 року звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1745-04-КЗЖ-Т від 14.11.2012 року, в розмірі 1 338 160,62 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 68 загальною площею 31,40 кв. м., житловою площею 16,90 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом визнання за ПАТ ""Комерційний банк ""Даніель"" права власності на квартиру.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 14.11.2012 р. між ТОВ ""Комерційний банк""Даніель"" (правонаступником якого є ПАТ ""Комерційний банк ""Даніель"") та ОСОБА_1 укладено договір про кредитний договір №1745-04-КЗЖ-Т. Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 550000,00 грн. терміном до 13.11.2015 р. включно зі сплатою за користування кредитом 28% річних, а також неустойку (пені, штрафи) у розмірах та у випадках, передбачених цим Договором.

Позивач вказує, що для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 03.12.2012 р. було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 3232. За іпотечним договором ОСОБА_1 передав банку в іпотеку майно: однокімнатну квартиру загальною площею 31,4 м2, житловою площею 16,9 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

На порушення умов кредитного договору позичальник не виконав зобов'язання по своєчасній сплаті платежів по кредиту, процентів за користування коштами, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Пунктом 3.3.3 кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником вимог Банку щодо дострокового погашення кредиту, у строки визначені у вимозі банку - Банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити за рахунок заставного майна свої вимоги в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, відсотків за користування кредитом, неустойку, збитки, іншу заборгованість, платежі і санкції, що передбачені та/або випливавають із цього Договору, а також витрати, пов'язані зі зверненням стягнення на заставне майно.

Загальна сума заборгованості за договором про іпотечний кредит станом на 05.08.2014 р. складає 1338160,62 грн., з яких: сума заборгованості по кредиту - 550000,00 грн., заборгованість по відсоткам - 215426,59 грн., неустойка - 572734,03 грн.

Відповідно до ст.33 Закону України ""Про іпотеку"" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 37 Закону України ""Про іпотеку"" встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

За змістом ч. 3 ст. 37 Закону України ""Про іпотеку"" іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до звіту про оцінку майна, складеного 21.03.2014 р. суб'єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю ""Е.Р.С.Т.Е."" (сертифікат № 13758/12, виданий Фондом державного майна України 31.08.2012), ринкова вартість предмету іпотеки переданої Банку за Іпотечним договором (однокімнатна квартира номер 68 в будинку під номером 15/41 по вул. Донця Михайла в м. Києві, загальною площею 31,4 кв. м) станом на 06.02.2014 р. становить 336200,00 грн., що не перевищує заборгованості Позичальника перед Банком за кредитним договором.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав через канцелярію суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність, проти заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, а тому відповідності до статті 224 ЦПК Українисудом ухвалено проведення заочного розгляду справи.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Встановлено, що 14.11.2012 р. між ТОВ ""Комерційний банк ""Даніель"" (правонаступником якого є ПАТ ""Комерційний банк ""Даніель"" ) та ОСОБА_1 укладено договір про кредитний договір №1745-04-КЗЖ-Т. Відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 550000,00 грн. терміном до 13.11.2015 р. Включно зі сплатою за користування кредитом 28% річних, а також неустойку (пені, штрафи) у розмірах та у випадках, передбачених цим Договором.

Пунктом 1.2 договору визначено, що кредит надається на поточні потреби.

Пунктом 5.1 договору визначено, що погашення кредиту здійснюється позичальником щомісячно шляхом внеску готівкових коштів в касу банку не пізніше 14 числа поточного місяця, починаючи з червня 2013 року, рівними частками в сумі 1834,00 грн. Остаточне погашення залишку кредиту в сумі 18314,00 грн. здійснити не пізніше 13 листопада 2015 року.

Відповідно до п.7.1 договору при порушенні позичальником якого-небудь із зобов'язань по сплаті кредиту та/або відсотків за користування кредитом, передбачених п.1.1, 5.1, 5.2, 5.3 договору позичальник сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 03.12.2012 р. було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 3232.

За іпотечним договором ОСОБА_1 передав банку в іпотеку майно: однокімнатну квартиру загальною площею 31,4 м2, житловою площею 16,9 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки, дорівнює 603615,00грн.

Відповідно до наданого розрахунку позивачем, станом на 05.08.2014 р. складає 1338160,62 грн., з яких: сума заборгованості по кредиту - 550000,00 грн., заборгованість по відсоткам - 215426,59 грн., неустойка - 572734,03 грн.

Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За п. п. 6.1., 6.2. - 6.4. Іпотечного договору, банк набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки за Іпотечним договором у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником та/або Іпотекодавцем умов Іпотечного договору та умов Кредитного договору і задовольнити за рахунок Предмету іпотеки свої вимоги по Кредитному договору в повному обсязі.

Положеннями ст. 1 Закону України ""Про іпотеку"", іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до ст.12 Закону України ""Про іпотеку"" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 33 Закону України ""Про іпотеку"" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України ""Про іпотеку"", іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Укладаючи іпотечний договір сторони домовились про те, що у випадку набуття права звернення на предмет іпотеки іпотекодавець передає у власність іпотекодержателю предмет іпотеки. При цьому ціною придбання у власність предмета іпотеки є вартість предмета іпотеки, визначена на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності (п.6.2.1. договору).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові №5 від 30.03.2012 р. ""Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин"" роз'яснив, що з урахуванням положень частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України ""Про іпотеку"" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до звіту про оцінку майна, складеного 21.03.2014 р. суб'єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю ""Е.Р.С.Т.Е."" (сертифікат № 13758/12, виданий Фондом державного майна України 31.08.2012), ринкова вартість предмету іпотеки переданої Банку за Іпотечним договором (однокімнатна квартира номер 68 в будинку під номером 15/41 по вул. Донця Михайла в м. Києві, загальною площею 31,4 кв. м) станом на 06.02.2014 р. становить 336200,00 грн., що не перевищує заборгованості Позичальника перед Банком за кредитним договором.

За наведених підстав та обставин, встановлених в судовому засіданні, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, з метою задоволення вимог позивача за кредитним договором на суму 1 338 160,62 грн., шляхом визнання права власності на нерухоме майно - предмет іпотеки.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 3654 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.4,5 ,15, 16, 526, 575, 590, 626, 1046-1050, 1052, 1054 ЦК України, Законом України "" Про іпотеку"", ст.ст.3, 10, 60, 209, 212-215, 224-226, 228, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства ""Комерційний банк ""Даніель"" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) перед Публічним акціонерним товариством ""Комерційний банк ""Даніель"" за договором про іпотечний кредит № 1745-04-КЗЖ-Т від 14.11.2012 р. станом на 05.08.2014 р. складає 1338160,62 грн., з яких: сума заборгованості по кредиту - 550000,00 грн., заборгованість по відсоткам - 215426,59 грн., неустойка - 572734,03 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 03.12.2012 р. а саме: однокімнатну квартиру загальною площею 31,4 м2, житловою площею 16,9 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1., шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством ""Комерційний банк ""Даніель"" (ідентифікаційний код 26475516) права власності на однокімнатну квартиру загальною площею 31,4 м2, житловою площею 16,9 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1., вартістю 336200,00 грн. без ПДВ.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 3654,00 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

СУДДЯ: