УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2014 року м.Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Долгової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду м.Харкова скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Київський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просить визнати порушеним порядок накладення арешту на майно шляхом винесення постанови №27965660 від 17.11.2011 року; визнати неправомірними бездіяльність Начальника Київського ВДВС ХМУЮ щодо зняття арешту з майна боржника в порядку ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження»; визнати неправомірною та скасувати постанову №27965660 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.11.2011 року, видану старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2; визнати неправомірною та скасувати поставу №27965660 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.12.2011 року, видану старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2; скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження підставою якого стала постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; зобовязати державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ сповістити органи, що ведуть Державний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна про скасування постанови №27965660 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.11.2011 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що Дзержинським районним судом м.Харкова 14.08.2011 року було видано виконавчий лист №2-8326, на підставі якого 26.07.2011 року старшим державним виконавцем Київського відділу ДВС ХМУЮ Харківської області ОСОБА_2 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_4 аліментів у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.05.2010 року до повноліття дитини. Також зазначила, що ОСОБА_1 сумлінно виконує свої обовязки зі сплати аліментів та проводить сплату систематично кожного місяця, не допускаючи пропуску строків у виконанні аліментних зобовязань. Однак, помилково з самого початку виконання рішення, нараховуючи заборгованість старшим державним виконавцем постановою від 13.12.2011 року було накладено арешт на майно ОСОБА_1 Відсутність боргу та помилкове нарахування аліментів було встановлено ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.03.2014 року, залишеною в силі ухвалою апеляційного суду Харківської області. Згідно зазначеної ухвали державний виконавець невірно розрахувала належну суму аліментів до сплати, а отже не було підстав для накладення арешту на майно боржника. Однак виконати у добровільному порядку зазначену вище ухвалу суду посадові особи Київського ВДВС ХМУЮ та зняти з майна ОСОБА_1 арешт відмовилися. Вважає, що зазначеною вище постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 17.11.2011 року та 13.12.2011 року старшим державним виконавцем були порушені норми чинного законодавства.

В судовому засіданні представник заявника підтримав скаргу. В своїх поясненнях посилалась на доводи, викладені у скарзі. Також додатково пояснила, що 29.10.2014 року заявник отримав відповідь з головного управління юстиції у Харківській області від 21.11.2014 року, згідно якого зазначалося, що підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні, оскільки до виконавчої служби не надходило відповідного рішення суду. 16.10.2014 року державним виконавцем був зроблений розрахунок заборгованості, який заявник отримав 27.10.2014 року. Згідно зазначеного розрахунку за ОСОБА_1 наявна переплата по аліментам.

В судовому засіданні представник Київського відділу ДВС ХМУЮ проти доводів скарги заперечував, пояснивши, що на час накладення арешту існувала заборгованість, тому порядок накладення арешту не порушений.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді скарги, вивчивши матеріали скарги, дослідивши матеріали виконавчого провадження, дійшов наступного.

З наданих матеріалів скарги вбачається, що 26.07.2011 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-8326, виданого 14.08.2011 року Дзержинським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.05.2010 року до повноліття дитини.

Судом встановлено та не заперечується особами, що беруть участь у розгляді скарги, що постановою від 17.11.2011 року старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 було накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. Цей факт також підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна №33818955 від 17.11.2011 року, наданого Харківською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Крім того, 13.12.2011 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої встановлено, що за боржником заборгованість по аліментам станом на 30.11.2011 року складає 12 163,61 грн., на підставі чого було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.03.2014 року скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_7 задоволено. Визнано дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_7 неправомірними. Визнано, що заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_1 за виконавчим листом №2-8326/10 від 11.03.2011 року станом на вересень 2013 року відсутня.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 09.10.2014 року ухвала Дзержинського районного суду м.Харкова від 17.03.2014 року залишена без змін.

Як вбачається з матеріалів скарги 15.10.2014 року боржник ОСОБА_1 звернувся до начальника Київського відділу ДВС ХМУЮ, в якій просив зняти арешт з майна, а саме 1/3 частини квартири, що належить останньому на праві спільної часткової власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Також, заявником надано до суду довідку про отримання аліментів та квитанції про перерахунок ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_6, з яких вбачається, що боржник ОСОБА_1 у повному обсязі виконує рішення Дзержинського районного суду м.Харкова про сплату аліментів.

Частиною 1 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення відповідних постанов. При цьому ч. 3 зазначеної статті передбачено, що може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копія даної постанови також надсилається не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. При цьому частиною 4 зазначеної статті передбачено, що постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Також згідно частини 3 статті, з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

Згідно з ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що постанова старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, була винесена з урахуванням існування за боржником ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим документом, розрахунок якої станом на 13.12.2011 року не було оскаржено, тому суд дійшов висновку, що вимоги заявника в частині визнання порушеним порядку накладення арешту на майно шляхом винесення постанови №27965660 від 17.11.2011 року не підлягають задоволенню. Також не підлягають задоволенню вимоги заявника щодо визнання неправомірними бездіяльності Начальника Київського ВДВС ХМУЮ щодо зняття арешту з майна боржника в порядку ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки частиною 3 зазначеної статті встановлено підстави для скасування постанови про накладення арешту за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, однак за умови, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

Разом із тим, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги заявника в іншій частині законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 383, 386, 387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Київський відділ ДВС Харківського міського управління юстиції Харківської області на дії державного виконавця задовольнити частково.

Скасувати постанову №27965660 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.11.2011 року, видану старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2.

Скасувати постанову №27965660 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.12.2011 року, видану старшим державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2

Скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна обтяження, підставою якого стала постанова старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 27965660 від 17.11.2011 року, обєкт обтяження: квартира, АДРЕСА_2.

Зобовязати державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ, сповістити органи, що ведуть Державний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна про скасування постанови №27965660 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.11.2011 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Д.В. Цвірюк