Справа № 126/1478/13-ц Провадження №
22-ц/772/825/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Хмель Р. В.Категорія:
27Доповідач: Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого судді: Зайцева А.Ю.,

суддів: Денишенко Т.О., Сало Т.Б.,

при
секретарі: Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на рішення Бершадського
районного суду Вінницької області від
26.12.2013 року по справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості. Позовні
вимоги мотивовані тим, що 29.08.2008 року
ТОВ "ПростоФінанс" та відповідач
уклали кредитний договір № 0, за
умовами якого ТОВ "ПростоФінанс"
зобов'язалось надати відповідачеві
кредит у сумі 463270 грн., а відповідач
зобов'язалась в порядку та на умовах
визначених кредитним договором
повернути кредит, сплачувати відсотки,
неустойку та інші встановлені платежі
згідно з Графіком. 18 травня 2012 року між
ТОВ "ПростоФінанс" та ТОВ "Кредитні
ініціативи" було укладено договір
купівлі - продажу кредитного портфелю,
відповідно до якого позивач
зобов'язався передати розпорядження
ТОВ "ПростоФінанс" грошові кошти, а
останні зобов'язалися відступити ТОВ
"Кредитні ініціативи" свої права
грошових вимог до боржників за
кредитними договорами, згідно з
переліком. У відповідності до
даного договору ТОВ "ПростоФінанс"
відступило право грошової вимоги за
кредитним договором № 0 від 29.08.2008
року позивачеві. В порушення умов
вищевказаного кредитного договору,
ОСОБА_2 свої зобов'язання належним
чином не виконала, в результаті чого
станом на 10.11.2012 року має прострочену
заборгованість за кредитом - 25896,09 грн.,
з яких заборгованість по відсотках -
7335,54 грн., заборгованість за комісією -
1318,79 грн. У зв'язку з систематичними
порушеннями ОСОБА_2 своїх обов'язків зі
сплати кредиту, відповідно до норм
чинного законодавства та діючого
кредитного договору їй було нараховано
неустойку (штраф), що станом на 10.11.2012
року становить 4740,66 грн. Враховуючи
вищенаведене, представник позивача
звернувся до суду з позовом, в якому
просить стягнути з ОСОБА_2 на користь
ТОВ "Кредитні ініціативи"
заборгованість в сумі 39291,08 грн., а саме:
25896,09 грн. - за кредитом, 7335,54 грн. - по
відсотках, 1318,79 грн. - за комісією, 4740,66
грн. - штраф.

Рішенням Бершадського районного суду
Вінницької області від 26.12.2013 року в
задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредитні
ініціативи" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - відмовлено.

На рішення суду позивач подав
апеляційну скаргу в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та постановити нове рішення,
яким позовну заяву ТОВ «Кредитні
Ініціативи» до ОСОБА_2 задовольнити у
повному обсязі, посилаючись на
незаконність рішення суду, порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає, що
вона не підлягає задоволенню виходячи
з наступного.

За змістом ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Частина 1 статті 303 ЦПК України
передбачає, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з положень
ст.ст. 10, 60 ЦПК України, щодо обов'язку
позивача довести ті обставини, на які
він посилається як на підставу своїх
вимог, та з того, що позивачем при
розгляді даної справи ці обов'язки не
виконані.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 29
серпня 2008 року ТОВ "ПростоФінанс" та
ОСОБА_2 уклали кредитний договір №
0, за умовами якого ТОВ
"ПростоФінанс" надало ОСОБА_2 кредит у
сумі 46270 гривень.

18 травня 2012 року між ТОВ "ПростоФінанс"
та ТОВ "Кредитні ініціативи" було
укладено договір купівлі - продажу
кредитного портфелю, відповідно до
якого позивач зобов'язався продати
(відступити) кредитний портфель
покупцю на умовах зазначених нижче.

В той же час копія договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 18.05.2012 року укладеного між ТОВ
"ПростоФінанс" та ТОВ «Кредитні
ініціативи» не містить жодної
інформації про передачу права вимоги
за договором укладеним 29.08.2008 року між
ОСОБА_2 та ТОВ "ПростоФінанс".

При подачі позовної заяви до суду
позивачем не додано до неї копії всіх
документів, що підтверджують факт
набуття позивачем прав вимоги за
кредитним договором укладеним між
ОСОБА_2 та ТОВ "ПростоФінанс".

Не надано таких документів ні суду
першої інстанції при розгляді справи,
ні суду апеляційної інстанції,
оскільки представник позивача не
зявився в жодне з призначених судами
засідань.

Витяг з додатку № 1 до договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 18.05.2012 року (а.с.18) підписаний
аналітиком ТОВ «Кредитні ініціативи»
не є належним доказом, що свідчить про
набуття позивачем прав за договором
укладеним з відповідачем, оскільки
таким доказом може бути лише
двосторонній правочин в якому чітко
визначено його предмет, зокрема в
даному випадку передача відповідних
прав за кредитним договором від 29.08.2008
року укладеним між ОСОБА_2 та ТОВ
"ПростоФінанс".

Також є вірним висновок суду першої
інстанції, що позивачем не надано
доказів повідомлення відповідача про
перехід до позивача прав нового
кредитора у зобов'язаннях, що виниклі
за кредитним договором від 29.08.2008 року,
що є підставою у відповідності до ч. 2
ст. 517 ЦПК України, не виконувати
обов'язок новому кредиторові.

Не є таким доказом і позовна заява з
додатками, на які хибно посилається
позивач в апеляційній скарзі, оскільки
вказані документи не містить жодної
інформації про набуття позивачем прав
нового кредитора за кредитним
договором укладеним 29.08.2008 року між
ОСОБА_2 та ТОВ "ПростоФінанс".

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 312-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» - відхилити.

Рішення Бершадського районного суду
Вінницької області від 26.12.2013 року по
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
А.Ю. Зайцев

Судді:
Т.О. Денишенко

Т.Б. Сало