Справа № 145/2579/13-ц
Провадження №2/145/83/2014
Рішення

іменем України

11.03.2014 р. Тиврівський районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Сутисківської селищної ради
та Тиврівської районної державної
адміністрації Вінницької області про
визнання права на земельну частку (пай)
в порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в
якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
дружина позивача ОСОБА_5, яка до дня
смерті була зареєстрована та проживала
АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилася спадщина, до
складу якої входить право на земельну
частку (пай) розміром 4, 25 в умовних
кадастрових гектарах у землях, які
перебували в колективній власності КСП
ім. Леніна, смт. Сутиски Тиврівського
району Вінницької області.

За життя ОСОБА_5 належним їй майном не
розпорядився. Позивач є спадкоємцем
першої черги спадкування за законом
після смерті дружини. Крім нього інших
спадкоємців першої черги спадкування
за законом немає.

Позивач прийняв спадщину після смерті
своєї дружини ОСОБА_5 в силу положень
ст. 549 ЦК України 1963 року, так як на час
відкриття спадщини постійно проживав
разом із нею однією сім'єю, про що
свідчать відповідні записи у домовій
книзі для прописки громадян (п. 113
«Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 року).

З метою оформлення прийнятої спадщини
позивач звертався до Тиврівської
держнотконтори, однак у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну частку (пай)
розміром 4,25 в умовних кадастрових
гектарах на території Сутисківської
селищної ради, йому було відмовлено в
зв'язку з відсутністю сертифікату на
право на земельну частку (пай).

ОСОБА_5 за життя була членом КСП ім.
Леніна, смт. Сутиски Тиврівського
району Вінницької області, що
стверджується пенсійним посвідченням
члена колгоспу, однак сертифікат про
право на земельну частку (пай) на її ім'я
не виготовлявся і не видавався (довідка
відділу Держземагенства у
Тиврівському районі Вінницької
області додається), а також вона
помилково не була включена до списку,
доданого до державного акта про
колективну власність на землю,
виданого КСП ім. Леніна, смт. Сутиски.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у
п. 11 Постанови від 30.05.2008 р. - № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», при вирішенні спору про
спадкування права на земельну частку
(пай) основним документом, що посвідчує
таке право, є сертифікат про право на
земельну частку (пай). Якщо
спадкодавець мав право на земельну
частку (пай), але за життя не одержав
сертифіката на право власності на
земельну частку (пай) або помилково не
був включений (безпідставно
виключений) до списку, доданого до
державного акта про колективну
власність на землю відповідного
сільськогосподарського підприємства,
товариства тощо, при вирішенні спору
про право спадкування на земельну
частку (пай) суд застосовує положення
чинного на час існування відповідних
правовідносин Земельного кодексу
України 1990 року, Указу Президента
України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про
порядок паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" та відповідні норми ЦК
УРСР.

Відповідно до абз. З п.1 Указу
Президента України від 8.08.1995 року №720/95
«Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям», паювання земель
передбачає визначення розміру
земельної частки (паю) у колективній
власності на землю кожного члена
колективного сільськогосподарського
підприємства, сільськогосподарського
кооперативу, сільськогосподарського
акціонерного товариства без виділення
земельних ділянок в натурі (на
місцевості).

Право на земельну частку (пай) мають
члени колективного
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського кооперативу,
сільськогосподарського акціонерного
товариства, в тому числі пенсіонери,
які раніше працювали в ньому і
залишаються членами зазначеного
підприємства, кооперативу, товариства,
відповідно до списку, що додається до
державного акта на право колективної
власності на землю (п.2 Указу Президента
України «Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям»).

Державний акт на право колективної
власності на землю було видано КСП ім.
Леніна смт. Сутиски Тиврівського
району Вінницької області 26 грудня 1995
р., відтак з цього часу ОСОБА_5 набула
право на земельну частку (пай) в землях
даного КСП.

Розмір земельної частки (паю) на
території Сутисківської селищної ради
становить 4,25 в умовних кадастрових
гектарах без визначення її меж в натурі
(на місцевості), нормативно-грошова
оцінка земельної ділянки, згідно
довідки від 12.09.2013 року № 01-13/1842
становить 71 948, 24 грн.

Таким чином, відсутність оригіналу
сертифіката на право на земельну
частку (пай) на ім'я ОСОБА_5 позбавляє
позивача можливості оформити свої
спадкові права в Тиврівській державній
нотаріальній конторі, тому він
вимушений звернутись до суду з даним
позовом.

Просить визнати за ОСОБА_2 право на
земельну частку (пай) розміром 4,25 в
умовних кадастрових гектарах, вартістю
71 948, 24 грн. на території Сутисківської
селищної ради Тиврівського району
Вінницької області в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт.
Сутиски Тиврівського району
Вінницької області.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав, просить їх задоволити з
підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача
Сутисківської селищної ради Тимофієва
Т.В. позов не визнала, мотивуючи тим, що
на території Сутисківської селищної
ради немає земель, які б можна було
надати позивачці.

Представник відповідача
Тиврівської районної державної
адміністрації Вінницької області
Голюк В.В. в судове засідання не
з'явився, просить справу розглянути у
його відсутності, позов визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши сторони, вважає, що позов
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України,
прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з часу її відкриття.

Відповідно до положень ст.5 ЗК
України (1990 року), земля могла належати
громадянам на праві колективної
власності.

Відповідно до ст.17 ЗК України,
передача земельних ділянок у
колективну та приватну власність
проводилась Радами народних депутатів,
на території яких розташовані земельні
ділянки.

Згідно з Указом Президента
України «Про порядок паювання земель,
переданих в колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» від 8.08.1995 р. № 720/95 право
на земельну частку (пай) мали усі члени
КСП, внесені до списку, що додається до
Державного акта на право колективної
власності.

Відповідно до п.24 Постанови
Пленуму ВСУ «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р.
№7 (із змінам, внесеними згідно з
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 19.03.2010р. № 2), член
колективного сільськогосподарського
підприємства (КСП), включений до списку,
що додається до державного акта на
право колективної власності на землю,
набуває права на земельну частку (пай) з
дня видачі цього акта, і в разі його
смерті успадкування права на земельний
пай здійснюється за нормами ЦК.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у
п. 11 Постанови від 30.05.2008 р. - № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», при вирішенні спору про
спадкування права на земельну частку
(пай) основним документом, що посвідчує
таке право, є сертифікат про право на
земельну частку (пай). Якщо
спадкодавець має право на земельну
частку (пай), але за життя не одержав
сертифіката на право власності на
земельну частку (пай) або помилково не
був включений (безпідставно
виключений) до списку, доданого до
державного акта про колективну
власність на землю відповідного
сільськогосподарського підприємства,
товариства тощо, при вирішенні спору
про право спадкування на земельну
частку (пай) суд застосовує положення
чинного на час існування відповідних
правовідносин Земельного кодексу
України 1990 року, Указу Президента
Україні від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про
порядок паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" та відповідні норми ЦК
УРСР.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_5, яка до дня смерті була
зареєстрована та проживала АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилася
спадщина, до складу якої входить право
на земельну частку (пай) розміром 4, 25 в
умовних кадастрових гектарах у землях,
які перебували в колективній власності
КСП ім. Леніна, смт. Сутиски
Тиврівського району Вінницької
області.

Померла ОСОБА_5 мала право на земельну
частку (пай), що стверджується
пенсійним посвідченням члена колгоспу
(а.с.11-12), однак за життя не одержала
сертифіката на право власності на
земельну частку (пай), помилково не була
включена (безпідставно виключений) до
списку, доданого до державного акта про
колективну власність на землю
відповідного сільськогосподарського
підприємства.

Державний акт на право колективної
власності на землю було видано КСП ім.
Леніна смт. Сутиски Тиврівського
району Вінницької області 26 грудня 1995
р., відтак з цього часу ОСОБА_5 набула
право на земельну частку (пай) в землях
даного КСП.

Розмір земельної частки (паю) на
території Сутисківської селищної ради
становить 4,25 в умовних кадастрових
гектарах без визначення її меж в натурі
(на місцевості), нормативно-грошова
оцінка земельної ділянки становить 71
948, 24 грн. (а.с.5).

Позивач - спадкоємець першої
черги в порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_5, спадщину прийняв
відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року,
так як фактично вступив до шести
місяців з часу відкриття спадщини у
володіння та управління спадковим
майном. Інших спадкоємців, які б
претендували на спадщину, немає, що
стверджується довідками Тиврівської
державної нотаріальної контори №1937/01-16
від 28.12.2013 р., Державного нотаріального
архіву Вінницької області №97/01-18 від
03.02.2014.

Заперечення представника
відповідача Тимофієвої Т.В. про
відсутність земель для надання
позивачу не є підставою для відмови в
задоволенні позову, оскільки позивач
ОСОБА_2 просить визнати за ним право на
земельну частку, в порядку спадкування
за законом після смерті дружини ОСОБА_5,
яка була членом КСП ім. Леніна, смт.
Сутиски і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт.
Сутиски Тиврівського району
Вінницької області. Крім того,
виділення земель за межами населеного
пункту належить до компетенції
Тиврівської РДА.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, ст.ст. 1218, 1261, 1268 ЦК України,
ст.ст.5, 17 ЗК України (1990 р.), ст.549 ЦК
України (1963 р.), Постановою Пленуму
Верховного Суду України №7 "Про судову
практику у справах про спадкування" від
30.05.2008 р., -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну
частку (пай) розміром 4,25 в умовних
кадастрових гектарах, вартістю 71 948, 24
грн., на території Сутисківської
селищної ради Тиврівського району
Вінницької області, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт.
Сутиски Тиврівського району
Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Вінницької
області через Тиврівський районний
суд протягом десяти діб з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засідання під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Ратушняк І. О.