У Х В А Л А

Іменем України

04 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА
Р.Ю.

суддів ЛЕСКА В.В.,
ЧУЖІ Ю.Г.

при секретарі МАРЧИШАКУ Ю.М.

за участю апелянта ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Ужгороді апеляційну скаргу ОСОБА_1, від
імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2,
на ухвалу судді Мукачівського
міськрайонного суду від 28 квітня 2014 р.
про відмову в прийнятті заяви та її
повернення позивачу внаслідок
непідсудності даному суду позову
ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства
«Закарпатське спеціалізоване
управління «Стальконструкція» № 121»
Публічного акціонерного товариства
«Централстальконструкція» про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого
діє ОСОБА_2, оскаржив ухвалу судді
Мукачівського міськрайонного суду від
28.04.2014, якою було відмовлено у прийнятті
його позову до ДП ЗСУ
«Стальконструкція» № 121 ПАТ
«Централстальконструкція» про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії та було
повернуто заяву для подання її до
належного суду. На думку апелянта,
суддя необґрунтовано повернув заяву з
підстав, передбачених ст. 109 ч. 2, ст. 115
ЦПК України, для подачі її до суду за
місцезнаходженням відповідача,
оскільки спір випливає з трудових
правовідносин, у зв'язку з чим позивач
управі був на підставі ст. 110 ч. 1 ЦПК
України подати заяву до суду за своїм
місцем проживання. Апелянт просить
ухвалу скасувати та направити справу
на розгляд до Мукачівського
міськрайонного суду для вирішення її
по суті.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
апелянта ОСОБА_1 та його представника
ОСОБА_2, які скаргу підтримали,
розглянувши справу за правилами ст. 305
ч. 2 ЦПК України, обговоривши доводи
сторони, перевіривши матеріали справи,
суд приходить до такого.

Постановляючи ухвалу про повернення
заяви для подання її до належного суду,
суддя суду першої інстанції виходив з
непідсудності справи Мукачівському
міськрайонному суду. Однак, із таким
судовим рішенням погодитись не можна.

Відповідно до ст. 15 ч. 1 п. 1, ч. 2 ЦПК
України, суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із трудових відносин;
законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства.

Як убачається зі змісту позовної заяви,
ОСОБА_1, який мешкає в АДРЕСА_1 пред'явив
до ДП ЗСУ «Стальконструкція» № 121 ПАТ
«Централстальконструкція»,
зареєстрованого в м. Ужгороді, вимоги
про визнання дій щодо відмови у видачі
позивачу уточнюючої довідки про
підтвердження спеціального стажу
роботи для призначення пенсії на
пільгових умовах неправомірними та про
зобов'язання відповідача видати таку
уточнюючу довідку. Обґрунтовуючи
вимоги, позивач посилався, зокрема, на
те, що працював певний період часу на
підприємстві на посаді монтажника
стальних та залізобетонних
конструкцій, яка передбачена Списком №
2 виробництв, цехів, професій і посад із
тяжкими умовами праці, робота в яких
дає право на державну пенсію на
пільгових умовах і в пільгових
розмірах, затвердженого Постановою РМ
СРСР від 22.08.1956 № 1173, і для
підтвердження стажу роботи на цій
посаді звертався до підприємства по
уточнюючу довідку. Підприємство
довідку не видало.

Таким чином, має місце спір про захист
права на пільгову пенсію, що випливає з
трудових правовідносин, з факту, за
правовою позицією позивача, виконання
ним роботи у важких і шкідливих умовах
праці. Право на пенсію та період, який
підлягає зарахуванню до пільгового
стажу роботи, визначаються на підставі,
передусім, документальних даних про
період і характер роботи працівника, ці
дані встановлюються шляхом, зокрема,
видачі підприємством уточнюючої
довідки.

Положення ст. 110 ч. 1 ЦПК України
встановлює виняток із загального
правила про те, що позов до юридичної
особи пред'являється в суд за її
місцезнаходженням (ст. 109 ч. 2 ЦПК
України), оскільки надає позивачу право
пред'явити позов, що виник із трудових
правовідносин, також за зареєстрованим
місцем свого проживання чи за місцем
свого перебування.

Суддя суду першої інстанції
вищенаведеного не врахував та
необґрунтовано повернув позивачу на
підставі ст. 115, ст. 121 ч. 3 п. 4 ЦПК України
заяву для подачі її до суду за
місцезнаходженням відповідача.

Відтак, оскільки розгляд справи та
вирішення процесуальних питань, що
випливають із факту пред'явлення
позову, належать до компетенції суду
першої інстанції (ст.ст. 107, 118, 122 ЦПК
України), а розгляд справи, у якій
провадження не відкрито, не може мати
місця, апеляцію на підставі ст. 312 ч. 1 п. 3
ЦПК України слід задовольнити
частково, ухвалу скасувати, питання про
відкриття провадження в справі
передати на новий розгляд до того ж
суду.

Керуючись ст. 312 ч. 1 п. 3, ст. 315 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені та
в інтересах якого діє ОСОБА_2,
задовольнити частково, ухвалу судді
Мукачівського міськрайонного суду від
28 квітня 2014 р. скасувати, питання про
відкриття провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до ДП ЗСУ
«Стальконструкція» № 121 ПАТ
«Централстальконструкція» передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів може бути оскар жена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді