Справа № 442/5113/13
Головуючий у 1 інстанції: Гайдук А.М.
Провадження № 22-ц/783/2119/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г.,
Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Азенко М.В.

з участю: ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 25 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до
Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційного об`єднання"
про визнання протиправними дій та
компенсацію втрат, -

встановила:

Рішенням Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 25 грудня 2013 року позов
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задоволено
частково.

Визнано протиправними надання дозволу
з власної ініціативи відповідача на
встановлення металевої брами «МАФ» на
виході із будинку АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог
відмовлено.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд
відмовив в частині компенсації втрат,
що є не законним, оскільки через
встановлену відповідачем металеву
браму «МАФ» заблокував позивача, через
що вона не могла регулярно працювати і
отримувати заробітну плату.

Крім того, зазначає, що при частковому
задоволенню позовних вимог, судові
витрати розприділяються між сторонами,
а тому йому повинна бути повернута
частина сплачено судового збору.

Просить рішення суду в частині відмови
компенсації втрат скасувати та
прийняти нове рішення, яким позов
задоволити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2 на підтримання апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши в
межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених позовних вимог законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Встановлено, що ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 звернувся до суду до КП «ЖЕО»
Дрогобицької міської ради, як
правонаступника КП «БУ №3» про
визнання протиправними дій
відповідача та компенсації втрат.
Позов мотивував тим, що стороною
відповідача встановлено перед виходом
з будинку АДРЕСА_1, де мешкає ОСОБА_3,
металеву браму, чим було позбавлено
останню в незручне становище, яким було
обмежено її вихід з будинку, в
результаті чого вона втратила зв»язок
із зовнішнім світом, не могла стабільно
працювати. Тому за весь той час, а саме з
09.10.2009 року по 09.10.2012 року, позивачка
втратила вигоду в розмірі 36 зарплат та
сплату 33,2 % у пенсійний фонд, а всього
32400 грн. через відсутність зв»язку із
зовнішнім світом.

Судом першої інстанції встановлено, що
КП «ЖЕО» Дрогобицької міської ради
було дозволено мешканцям будинків
АДРЕСА_1 встановити металеву браму між
цими будинками. Мешканці встановили цю
браму за власні кошти.

Відповідно до рішення Дрогобицького
міськрайонного суду від 10.12.2012 року, яке
залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 25.04.2013 року, КП «ЖЕО» зобов»язано
демонтувати металеву браму (МАФ),
облаштовану у проході до буд. АДРЕСА_1
(а.с.69).

Таким чином з врахуванням наведеного
суд прийшов до вірного висновку про те,
що слід задовольнити позовні вимоги
щодо визнання протиправними надання
дозволу з власної ініціативи
відповідача на встановлення металевої
брами «МАФ» на виході із будинку.

Рішення суду в цій частині сторони не
оскаржують та відповідно цій частині
рішення суду не є предметом
апеляційного розгляду.

Судом також правильно встановлено, що
слід відмовити ОСОБА_3 стосовно
стягнення з відповідача в її користь
32400 грн. втраченої вигоди, оскільки ця
позовна вимога нічим не доведена, немає
жодного доказу про те, що позивач
взагалі десь працювала протягом
вказаного строку.

Колегія судів з такими висновками суду
погоджується.

Посилання апелянта на те, що через
встановлену відповідачем металеву
браму «МАФ», яка заблокувала позивача,
вона не могла регулярно працювати і
отримувати заробітну плату, а тому слід
стягнути втрачену вигоду, судова
колегія не приймає до уваги з таких
підстав.

За змістом п.2 ст. 22 ЦК України для
застосування такого засобу
відповідальності, як стягнення збитків
у вигляді упущеної вигоди, необхідною є
наявність усіх елементів складу
цивільного правопорушення:
протиправна поведінка, збитки,
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою боржника та завданими
збитками, вина та встановлення заходів,
вжитих стороною для одержання такої
вигоди.

Отже ОСОБА_3 мала б представити
докази про доходи, які вона могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене.

Встановлено, що таких доказів нею не
представлено.

В засіданні судової колегії ОСОБА_2
пояснив, що в кінці вересня 2009 року
ОСОБА_3 звільнилась за власним бажанням
з посади медреєстратора та після цього
на роботу не влаштовувалась. Вона не
зверталась до будь-яких роботодавців
щодо можливого працевлаштування,
оскільки вважала, що з жовтня 2009 року
мала перешкоди для працевлаштування
через встановлення металевої брами в
її будинку.

В той же час він визнає, що на протязі
2009 -2012 років вона через цю металеву
браму відвідувала магазини.

Судова колегія вважає, що він не зміг
пояснити чому з вини відповідача
позивачка не могла стабільно
працювати.

Таким чином судова колегія приходить
до висновку, що позивач не представила
доказів щодо причинного зв'язку між
діями КП «ЖЕО» та її не
працевлаштуванням.

Інші доводи апелянта, не спростовують
висновків суду, такі не грунтуються на
законі спростовуються вищенаведеним.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1ч.1ст.
314, ст.315, ст.317 ЦПК України, колегія
суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 25 грудня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішення законної сили.

Головуючий:
Бермес І.В.

Судді:
Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.