У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А, Писаної Т.О.,-
розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
захист честі, гідності, ділової
репутації, спростування інформації та
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
апеляційного суду Хмельницької
області від 27 грудня 2013 року,

в с т а н о в и
л а:

У липні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом, який у подальшому
уточнила і просила визнати
недостовірною, негативною та такою, що
порушує її особисті немайнові права на
недоторканість честі, гідності та
ділової репутації, поширену фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у
журналі ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1
ІНФОРМАЦІЯ_1; НОМЕР_2 «ІНФОРМАЦІЯ_2», про
те, що з боку ОСОБА_6 мають місце ознаки
злочину, передбаченого КК України, а
саме ст. 357 «Викрадення, привласнення,
вимагання документів, печаток, штампів,
заволодіння ними шляхом шахрайства чи
зловживання службовим становищем або
їх пошкодження», ст. 358 «Підроблення
документів, печаток, штампів та
бланків, їх збут, використання
підроблених документів». Зобов'язати
відповідачів протягом трьох робочих
днів після набрання рішенням законної
сили здійснити спростування
недостовірної негативної та такої, що
порушує особисті немайнові права на
недоторканість честі, гідності та
ділової репутації інформації в журналі
ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
статті «ІНФОРМАЦІЯ_2», розмістивши в
журналі ІНФОРМАЦІЯ_3 попередньо
узгоджений з нею текст спростування,
яке повинно бути розміщено під
заголовком «Спростування» та набрано
тим же шрифтом, що і повідомлення, яке
спростовується, і в обсязі друкованих
знаків, що удвічі перевищує обсяг
спростованого фрагменту
опублікованого матеріалу у
вищезазначеній статті.

Крім того, позивач просила стягнути з
відповідачів 50 тис. грн. завданої їй
моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 13
листопада 2013 року позов задоволено
частково. Визнано такою, що порушує
немайнові права на недоторканість
честі, гідності та ділової репутації
ОСОБА_6, інформацію поширену фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_7 у журналі
ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1; НОМЕР_2
«ІНФОРМАЦІЯ_2», про те що з боку ОСОБА_6
мають місце ознаки злочину,
передбаченого ст.ст. 357, 358
Кримінального кодексу України.
Зобов'язано фізичну особу - підприємця
ОСОБА_7 протягом трьох робочих днів
після набрання рішенням законної сили
здійснити спростування інформації в
журналі ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1
ІНФОРМАЦІЯ_1; статті «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
розмістивши в журналі ІНФОРМАЦІЯ_3
попередньо узгоджений з ОСОБА_6 текст
спростування, яке повинно бути
розміщено під заголовком
«Спростування» та набрано тим же
шрифтом, що і повідомлення, яке
спростовується, і в обсязі друкованих
знаків, що удвічі перевищує обсяг
спростованого фрагменту
опублікованого матеріалу у статті.
Стягнуто з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 3 тис. грн.
на відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання про судові витрати. У
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 27 грудня 2013
року рішення міськрайонного суду
скасовано й ухвалено нове рішення у
справі про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_6

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції, мотивуючи свої
доводи порушенням судом норм
процесуального та матеріального права,
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Рішення суду першої інстанції
відповідає цим вимогам.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_6 є
керівником громадської організації
«Організаційний Комітет ХХХХІІІ
Міжнародного Конгресу Апімондії», а
також з травня 2007 року працює у
Всеукраїнській громадській
організації «Братство бджолярів
України» головою правління, а з травня
2008 року додатково виконує повноваження
голови Всеукраїнської громадської
організації «Братство бджолярів
України».

Фізична особа - підприємець ОСОБА_7
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, засновник
журналу ІНФОРМАЦІЯ_3 та видавець.

У журналі ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 на НОМЕР_2 надрукована
стаття правника ОСОБА_8 «ІНФОРМАЦІЯ_2».
У цій статті на сторінці НОМЕР_3
вказано:.. «Щодо привласнення ОСОБА_6
повноважень керівника ВГО «Братство
бджолярів України». З боку ОСОБА_6 мають
місце ознаки злочину, передбаченого КК
України, а саме ст. 357 «Викрадення,
привласнення, вимагання документів,
печаток, штампів, заволодіння ними
шляхом шахрайства чи зловживання
службовим становищем або їх
пошкодження», ст. 358 «Підроблення
документів, печаток, штампів та
бланків, їх збут, використання
підроблених документів». При цьому,
була допущена механічна помилка при
здійсненні друку статті, а саме замість
ОСОБА_6 - вказано ОСОБА_6

Суд першої інстанції встановив
відсутність вироків щодо
ОСОБА_6 за ст. ст. 357, 358 КК України, або
інших актів реагування правоохоронних
органів, підтверджуючих вину останньої
у вчиненні дій, що містять ознаки
злочинів, які інкримінуються
відповідачем.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 лютого 2009
року № 1 «Про судову практику у справах
про захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи» при
розгляді справ зазначеної категорії
суди повинні мати на увазі, що
юридичним складом правопорушення,
наявність якого може бути підставою
для задоволення позову, є сукупність
таких обставин: а) поширення
інформації, тобто доведення її до
відома хоча б одній особі у будь-який
спосіб; б) поширена інформація
стосується певної фізичної чи
юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

Під поширенням інформації слід
розуміти: опублікування її у пресі,
передання по радіо, телебаченню чи з
використанням інших засобів масової
інформації; поширення в мережі
Інтернет чи з використанням інших
засобів телекомунікаційного зв'язку;
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам;
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є
вивішування (демонстрація) в
громадських місцях плакатів, гасел,
інших творів, а також розповсюдження
серед людей листівок, що за своїм
змістом або формою порочать гідність,
честь фізичної особи або ділової
репутації фізичної та юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація,
яка не відповідає дійсності або
викладена неправдиво, тобто містить
відомості про події та явища, яких не
існувало взагалі або які існували, але
відомості про них не відповідають
дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиною 3 статті 277 ЦК України
негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного (презумпція
добропорядності). Негативною слід
вважати інформацію, в якій
стверджується про порушення особою,
зокрема, норм чинного законодавства,
вчинення будь-яких інших дій
(наприклад, порушення принципів моралі,
загальновизнаних правил співжиття,
неетична поведінка в особистому,
суспільному чи політичному житті тощо)
і яка, на думку позивача, порушує його
право на повагу до гідності, честі чи
ділової репутації.

Спростування поширеної недостовірної
інформації повинно здійснюватись
незалежно від вини особи, яка її
поширила.

У цій же Постанові Пленуму Верховного
Суду України було роз'яснено, що під
діловою репутацією юридичної особи, у
тому числі підприємницьких товариств,
фізичних осіб-підприємців, адвокатів,
нотаріусів та інших осіб, розуміється
оцінка їх підприємницької,
громадської, професійної чи іншої
діяльності, яку здійснює така особа як
учасник суспільних відносин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідач не довів суду оціночний
характер суджень, що містяться у
вищезазначеній статті. Інформація
викладена у журналі ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 на НОМЕР_2 у статті
«ІНФОРМАЦІЯ_2» є фактичним твердженням,
а не оціночним судженням; має
підсумовуючий характер; викладена в
імперативній, стверджувальній формі,
містить конкретне посилання на статті
Кримінального кодексу, а отже з
урахуванням вищезазначених положень
Закону така інформація підлягає
спростуванню.

Разом з цим, посилаючись на положення
ст.ст. 23, 280 ЦК України місцевий суд
дійшов правильного висновку про
наявність підстав для часткового
задоволення позовних вимог в частині
відшкодування моральної шкоди.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції, вдався до
переоцінки доказів, які були
досліджені місцевим судом й не
досліджуючи нових доказів дійшов до
помилкового висновку про відсутність
підстав для задоволення позову ОСОБА_6

Такий висновок апеляційного суду не
відповідає фактичним обставинам
справи та наявним у справі доказам.

З огляду на наведене рішення
апеляційного суду не можна визнати
законним та обґрунтованим, оскільки
воно ухвалено з порушенням норм
процесуального права і неправильним
застосуванням норм матеріального
права, а тому воно підлягає скасуванню,
а рішення місцевого суду - залишенню в
силі.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 27 грудня 2013
року скасувати, рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 13 листопада 2013 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А.
Макарчук Судді:
А.О.
Леванчук А.В.
Маляренко

В.А.
Нагорняк Т.О. Писана