Справа № 190/344/14-ц
Провадження 2-о/190/17/14
УХВАЛА

19 березня 2014 року
м. П'ятихатки

Суддя П'ятихатського районного
суду Дніпропетровської області
Резніченко М.С., розглянувши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту постійного
проживання,

встановив:

04.03.2014 р. ОСОБА_1 пред'явила до
П'ятихатського районного суду позов до
ОСОБА_2 про встановлення факту її
постійного проживання з померлою
ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Пред'явлена позовна заява ухвалою суду
від 05.03.2014 р. залишена без руху, оскільки
подана з порушенням ст.ст. 119, 120 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 234, 256 ч. 2 ЦПК України
суд розглядає в порядку окремого
провадження, що є видом непозовного
цивільного судочинства, справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

За зазначеною нормою категорія цієї
справи має певні особливості, а саме, у
порядку окремого провадження може
вирішуватися спір про факт, про стан,
але не спір про право цивільне; мета
судового розгляду - встановлення
наявності або відсутності факту: факт
повинен мати юридичне значення і
безспірний характер. Справи окремого
провадження розглядаються судом за
участю заявника, заінтересованих осіб
або організацій (справи порушуються
заявою, а тому - немає позовної заяви,
немає і позову, немає сторін, тому що не
вирішується спір про право, а є
заявники, заінтересовані особи).

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30.05.2008 р. визначено,
що справи про спадкування
розглядаються судами за правилами
позовного провадження, якщо особа
звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб
та (або) за наявності інших спадкоємців
і спору між ними. Якщо виникнення права
на спадкування залежить від доведення
певних фактів, особа може звернутися в
суд із заявою про встановлення цих
фактів, яка, у разі відсутності спору,
розглядається за правилами окремого
провадження. Зокрема, у такому порядку
суди повинні розглядати заяви про
встановлення родинних відносин із
спадкодавцем, проживання з ним однією
сім'єю, постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, прийняття спадщини, яка
відкрилася до 1 січня 2004 р. тощо.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить
встановити факт її постійного
проживання з ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини,
до участі у справі залучає позивача і
відповідача, однак в заяві не йдеться
про спір про право і вказано, що за
життя ОСОБА_3 склала заповіти, якими у
рівних частинах розподілила своє майно
між ОСОБА_1 і ОСОБА_4. Спадкоємицею після
померлого ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2,
однак не зазначено, що між ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 виник чи може виникнути спір,
для чого заявнику слід визначитися чи є
спір про право, у чому він полягає, а у
разі його відсутності подати до суду
заяву, як те передбачено ст.ст. 234, 256 ч. 2
ЦПК України.

Для усунення цих недоліків заявнику
судом був встановлений строк, але
недоліки не усунуті.

Керуючись ст. 3, 121 ЦПК України, ст. 7
Закону України «Про судовий збір»,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту постійного
проживання вважати неподаною та
повернути позивачу.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби у П'ятихатському
районі Дніпропетровської області
повернути ОСОБА_1 сплачений судовий
збір у розмірі 243 гривні 60 копійок
(квитанція № 1/35 від 28.02.2014 р. в філії
Дзержинського відділення ВАТ
«Ощадбанк» ТВБВ 10003/0562 (Дзержинка)/6405622).

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції протягом п'яти
днів з дня її проголошення.

Суддя