Справа №751/6895/14
Провадження №2/751/1278/14
Рішення

Іменем України

13 серпня 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді
Філатової Л. Б.

при секретарі
Грищенко Н. С.

з участю представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів,

в с
т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_2
про стягнення 2173,53 гривень сплачених за
комунальні послуги, 4035,51 гривень
витрачених на придбання матеріалів для
ремонту приміщень загального
користування, 1290 гривень за роботи по
ремонту приміщень загального
користування, 7794,88 гривень на покриття
витрат, пов»язаних з придбанням ліків,
1548,45 гривень неотриманої грошової
компенсації по догляду за інвалідом 1
групи, 702,18 гривень за придбане для
потреб відповідача майно, а всього 17544,55
гривень. Заявлені вимоги позивач
обгрунтовує тим, що проживає в АДРЕСА_1,
де разом з нею проживає відповідач, та
крім них зареєстровані - чоловік ОСОБА_1
та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Посилається, що з 01.07.2011 року ОСОБА_2
відмовився сплачувати комунальні
послуги, а отже винен їй 50 % по рахунках
комунальних підприємств, а саме 2173,53
гривні. Зазначає, що зверталась до
відповідача з пропозицією заміни речей
в місцях загального користування, в
зв»язку з неможливістю їх
експлуатації, але отримала відмову і
була вимушена здійснити їх заміну за
власні кошти, на що витратила 8071,02
гривні і сплатила за відповідні роботи
2580 гривень, а тому ОСОБА_2 має
відшкодувати 50% витрачених коштів, а
саме 4035,51 гривню і 1290 гривень
відповідно. Вважає, що оскільки на
протязі трьох років відповідач
отримував пенсію своєї матері, але
використовував кошти на свої потреби,
хоч і зобов»язався забезпечувати мати
ліками у відповідності до спадкового
договору 2008 року, а позивач, яка також є
донькою ОСОБА_6, 1941 року народження,
купувала ліки за власні кошти (за три
роки витратила 7794,88 гривень), то ОСОБА_2
має відшкодувати ці кошти. Зазначає, що
після звільнення з роботи восени 2012
року за ст.38 КЗпП України у зв»язку з
необхідністю догляду за матір»ю,
оскільки ОСОБА_2 відмовився від
допомоги їй, не змогла оформити грошову
компенсацію по догляду за інвалідом 1
групи та безперервність свого
трудового стажу через переховування
відповідачем паспорту матері, а отже
неотримана грошова компенсація по
догляду за інвалідом 1 групи в сумі 1548,45
гривень має бути стягнута з
відповідача, як і кошти за придбані
карниз, штори, набір посуду в сумі 702,18
гривень. Як підстави заявлених вимог
зазначає ст.ст.151,156 ЖК України, ст.172 СК
України, наказ Міністерства соціальної
політики України № 158 від 23.03.2012 року.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені вимоги підтримав в
повному обсягу і до викладеного в
позовній заяві доповнив, що до 12 червня
2013 року в квартирі проживало і було
зареєстровано п»ять осіб, а з вказаної
дати - померла ОСОБА_6 - четверо: він з
дружиною і сином та відповідач. Після
смерті матері сторін ОСОБА_2 пускає в
свою частину квартири квартирантів.
Зазначив, що особовий рахунок по
квартирі фактично було розподілено в
вересні 2012 року і з цього часу за
водопостачання сторонам надходять
окремі квітанції. Вказав, що чек на
придбання продуктів харчування був
доданий до матеріалів справи
помилково, карниз, штори та набір
посуду придбавався дружиною за власною
ініціативою, як і ліки для матері.
Уточнив, що сума 2173,53 гривні це половина
сплаченої ОСОБА_4 суми за
електропостачання, послуги домофону за
період з 01.07.2011 року по 01.07.2014 року і за
послуги холодного водопостачання за
період з 01.07.2011 року по 01.09.2012 року.
Посилався, що з приводу неналежного
здійснення ОСОБА_2 обов»язків по
догляду за матір»ю звертався до
настоятелів церкви «Свідків Ієгова»,
прихожанином якої є відповідач.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав повністю,
подав письмові заперечення на позов, до
яких доповнив, що з вересня 2012 року за
холодне водопостачання сплачує за
окремою квітанцією. Не заперечував, що
за послуги домофона з 01.07.2011 року не
сплачував, за електропостачання
сплачував частково через послуги
інтернету, але в повному обсязі за всіх
зареєстрованих здійснював оплату за
підігрів води і теплопостачання, що є
значно більшою сумою. Вказав, що за
матір»ю здійснював належний догляд,
разом з нею харчувалися, забезпечував
її ліками відповідно до рецептів та
виписних епікрізів, жодних претензій
до нього покійна не виказувала.
Заперечував надання своєї згоди на
проведення ремонтних робіт у
приміщеннях спільного користування,
утримання паспорту покійної. Вказав, що
позивач звільнилася з роботи за
власним бажанням, до цього часу не
працює і це не пов»язано з доглядом за
матір»ю.

Вислухавши представника позивача,
відповідача та його представника,
дослідивши матеріали справи: свідоцтво
про право власності на житло (а.с.7),
довідку ПП «Світ високих технологій»
(а.с.8), довідки ПАТ «Чернігівобленерго»
(а.с.9-10), розрахунки з абонентом (а.с.17),
видаткові накладні (а.с.18-22), договір на
виконаня робіт від 02.09.2012 року № 02/09 і
акт прийому-передачі виконаних робіт
від 02.09.2012 року (а.с.23-26), фіскальні чеки
та квитанції на прийняття благодійної
допомоги (а.с.27-38), спадковий договір від
20.12.2008 року (а.с.39), витяг з трудової
книжки ОСОБА_4 (а.с.40-41), квитанції про
оплату за прибудинкову територію
(а.с.54-58), особові рахунки на квартиру
(а.с.61,62), оглянувши рахунки та квітанції
про оплату, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню. При цьому суд виходить з
наступного:

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обгрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інші
обставини, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

ОСОБА_4 та члени її сім»ї - ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 в рівних частинах є власниками
4/9 частин (кім. «7» пл.12,6 кв.м, кім. «13»
пл.12,9 кв.м, лоджії «І» пл.1,9 кв.м)
квартири АДРЕСА_1, службові приміщення
знаходяться в спільному користуванні
(а.с.7), а відповідач власником 5/9 частин
цієї квартири, що учасниками не
оспорюється.

Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Відповідно до ст.156, ст.ст. 64, 67, 160 ЖК
України всі члени сім»ї власників
квартири (співвласники) зобов»язані
брати участь у витратах на комунальні
послуги і посилання відповідача на
здійснення ним повної оплати за
послуги з теплопостачання не звільняє
від обов»язку здійснення оплати за
решту послуг. Будь-яких доказів на
підтвердження домовленостей сторін
про розподіл між ними витрат за
користування холодним
водопостачанням, електропостачанням
та домофоном, сторонами суду не надано.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з»ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають законові про їх
належність та допустимість.

Згідно до ч.1 ст.159 ЦПК України суд під
час розгляду справи повинен
безпосередньо дослідити докази у
справі.

При визначенні розміру належних до
стягнення з ОСОБА_2 платежів, суд
виходить з наступних розрахунків, при
цьому приймаючи в якості доказів
проведення оплати, надані
представником позивача квитанції і
чеки, які безпосередньо оглянуті судом:

- за послуги домофону сплачено за
період з 01.07.2011 року по 01.07.2014 року 206
гривень 70 копійок (а.с.8). В цей час, в
квартирі було зареєстровано п»ять
повнолітніх осіб, але ОСОБА_6 була
інвалідом 1 групи прикутим до ліжка
останні роки (з пояснень сторін), ОСОБА_2
не заперечував, що оплату за ці послуги
у спірний період не здійснював, а тому
вказану суму слід розділити на
чотирьох осіб і стягнути з відповідача
51 гривню 68 копійок;

- за послуги з водопостачання,
згідно наданих представником позивача
квитанціям сплачено: за листопад 2011
року - 239 гривень 55 копійок, за грудень
2011 року - 114 гривень 19 копійок, за
березень 2012 року - 385 гривень 82 копійки,
за червень 2012 року - 395 гривень 51
копійка, за липень 2012 року - 160 гривень 97
копійок, за серпень 2012 року - 78 гривень 18
копійок, а всього - 1374 гривні 22 копійки.
Користувачами послуг холодного
водопостачання у вказаний період було
п»ять повнолітніх осіб, а отже
стягненню з відповідача підлягає 1374
гривні 22 копійки : 5 осіб = 274 гривні 84
копійки;

- за послуги з енергопостачання
згідно наданих представником позивача
квитанцій у період з 01.07.2011 року по
01.07.2013 року, коли користувачами було
п»ять повнолітніх осіб, було сплачено:
за грудень 2012 року - 59 гривень 61 копійка,
за лютий 2013 року - 115 гривень 93 копійки,
за листопад 2011 року - 79 гривень 31
копійка, за жовтень 2011 року - 75 гривень 66
копійок, за березень 2012 року - 207 гривень
65 копійок, за квітень 2012 року - 71 гривню
28 копійок, за червень 2012 року - 111
гривень 56 копійок, за липень 2012 року - 60
гривень 34 копійки, за серпень 2012 року - 56
гривень 33 копійки, за вересень 2012 року -
48 гривень 67 копійок, за листопад 2012 року
- 122 гривні 50 копійок, за жовтень 2012 року
- 100 гривень 28 копійок, за червень 2013
року - 150 гривень, а всього - 1259 гривень 12
копійок. З відповідача на користь
позивача у вказаний період підлягає
стягненню 1259 гривень 12 копійок : 5 осіб =
251 гривня 82 копійки. В період з 01.07.2013
року по 01.07.2014 року, коли користувачами
енергопостачання було чотири
повнолітні особи (ОСОБА_6 померла),
згідно наданих квитанцій позивачем
було сплачено: за грудень 2013 року - 42
гривні 39 копійок, за листопад 2013 року - 54
гривні 80 копійок, за серпень 2013 року - 151
гривня 42 копійки, за березень 2014 року -
127 гривень 20 копійок, за квітень 2014 року
- 35 гривень 59 копійок, за травень 2014 року
- 48 гривень 60 копійок, а всього - 460
гривень. З відповідача на користь
позивача у вказаний період підлягає
стягненню: 460 гривень : 4 особи = 115
гривень. Всього за із сплаченої за
енергопостачання суми підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача 366 гривень 82 копійки.

Аналізуючи надані сторонами докази в
їх сукупності з наведеними вище
нормами права, виходячи із засад
розумності та справедливості, суд
приходить до висновку, що з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
693 гривні 34 копійки сплачених ОСОБА_4
послуг за домофон, електропостачання,
холодне водопостачання в період з
01.07.2011 року по 01.07.2014 року і позовні
вимоги в цій частині підлягають
задоволенню.

Щодо решти заявлених вимог, то вони
задоволенню не підлягають з огляду на
наступне:

В силу ст.1158 - 1160 ЦК України у ОСОБА_2 не
виникло обов»язку по відшкодуванню
ОСОБА_4 витрат, пов»язаних із
здійсненням поліпшень спільного майна
(ремонту приміщень загального
користування), оскільки позивачем не
доведено, що ремонт здійснювався за
згодою відповідача (надання такої
згоди він категорично заперечував) і що
здійснення такого ремонту було вкрай
необхідне.

Стаття 172 СК України встановлює
обов»язок дитини, повнолітніх дочки та
сина піклуватися про батьків і
визначає порядок звернення
повнолітніх дочки, сина за захистом
інтересів непрацездатних немічних
батьків.

При вирішення питання про
відшкодування витрачених на ліки
коштів, суд враховує, що жодним доказом
не підтверджується, що покійна ОСОБА_6
потребувала саме цих ліків, що вони
придбавалися саме ОСОБА_4 для покійної
матері (представлені чеки неможливо
ідентифікувати), що ОСОБА_2 не
піклувався про свою матір, з
урахуванням змісту заявленої як
підстави для стягнення статті 172 СК
України, а тому в задоволенні позову в
цій частині слід відмовити.

Вирішуючи питання стосовно стягнення
1548,45 гривень неотриманої грошової
компенсації по догляду за інвалідом 1
групи, суд враховує, що ОСОБА_4 була
звільнена з роботи 23.10.2012 року за ст.38
КЗпП України (за власним бажанням) -
а.с.40-41, жодного доказу здійснення нею
догляду за покійною ОСОБА_6 суду не
надано, як не надано і доказів вини
ОСОБА_2 в неотриманні нею грошової
компенсації по догляду за інвалідом 1
групи, а отже в задоволенні позовних
вимог в цій частині слід відмовити.

Заявлена в 702 гривні 18 копійок сума
витрачена на придбання для потреб
ОСОБА_2 карнизу, штор, набору посуду
стягненню не підлягає, оскільки ці
речі, як з»ясовано в ході розгляду
справи, придбавалися позивачем для
покійної матері, відповідачем не
використовуються, а отже будь-які
правові підстави для задоволення вимог
в цій частині відсутні.

Проаналізувавши і дослідивши всі
надані сторонами докази в їх
сукупності із заявленими підставами
позову і нормами права, виходячи із
засад розумності та справедливості,
суд приходить до висновку про
необхідність часткового задоволення
позовних вимог - в частині стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 693 гривень 34
копійок сплачених послуг за домофон,
електропостачання, холодне
водопостачання за період з 01.07.2011 року
по 01.07.2014 року і відмови в задоволенні
решти вимог.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 57-64, 88, 208, 209, 212-215, 292 ЦПК України,
ст.ст. 64, 67 ЖК України, ст.ст. 358, 360, 1158-1160
ЦК України, ст. 172 СК України, суд,

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП
НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5,
РНОКПП НОМЕР_2 - 693 гривні 34 копійки
сплачених послуг за домофон,
електропостачання, холодне
водопостачання і 9 гривень 62 копійки
сплаченого судового збору, а всього - 702
(сімсот дві) гривні 96 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_4 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Новозаводський районний
суд міста Чернігова шляхом подачі
апеляційної скарги на протязі десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л. Б. Філатова