АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/4378/14
Головуючий 1 інст. - Єрмоленко
Справа №639/1496/14-ц
Доповідач - Шаповал
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Макарова Г.О.,

Котелевець А.В.,

при секретарі - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 12 травня
2014 року по справі за позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія АСКО - Донбас Північний» до
ОСОБА_2, Відкритого акціонерного
товариства Національна страхова
компанія «Оранта» про стягнення
страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ПАТ «СК АСКО - Донбас
Північний» звернулось до суду з
вказаним позовом, в якому просило
стягнути з ВАТ «НАСК «ОРАНТА» на його
користь страхове відшкодування в
розмірі ліміту відповідальності 50 000
грн. та з ОСОБА_2 - частину фактично
виплаченого страхового відшкодування
у розмірі 27 720,99 грн.; судові витрати
покласти на відповідачів пропорційно
задоволеним позовним вимогам.

В обгрунтування своїх позовних вимог
посилалося на те, що 09 листопада 2013 року
з вини водія ОСОБА_2, який керував
автомобілем "Sang Yong Rexton" RX2702, державний
номерний знак НОМЕР_1 по вул.
Полтавський шлях в м. Харкові, сталося
зіткнення з автомобілем "Porsche Cayenne",
державний номерний знак НОМЕР_2, що
належить ВКФ ТОВ «ТАНА», цивільна
відповідальність якого була
застрахована ПрАТ «СК АСКО ДС» строком
з 06.11.2013 р. по 05.11.2014 р., випадок визнано
страховим. У зв»язку з чим на рахунок
страхувальника було перераховано
страхове відшкодування в розмірі 77 720,99
грн. (з урахуванням суми фізичного
зносу та франшизи).

Позивач просить стягнути на свою
користь з ВАТ «НАСК «ОРАНТА» 50 000 грн.,
частину фактично виплаченого
страхового відшкодування та з ОСОБА_2
частину виплаченого страхового
відшкодування в порядку регресу у
розмірі 27720 грн. 99 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 12 травня 2014 року позовні
вимоги Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія АСКО -
Донбас Північний» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія АСКО - Донбас
Північний» в порядку регресу виплачене
страхове відшкодування у розмірі 27 720
грн. 99 коп.. понесені витрати по сплаті
судового збору - 277 грн. 21 коп., а всього -
27 998 грн. 19 коп.

Стягнуто з Відкритого акціонерного
товариства Національна страхова
компанія «Оранта» на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія АСКО - Донбас
Північний» частину виплаченого
страхового відшкодування у розмірі 50 000
грн., а також понесені витрати по сплаті
судового збору - 50 грн., а всього - 50 050
грн.

З таким рішенням суду не погодився
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказане рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог ПрАТ «СК АСКО ДП» до
ОСОБА_2 у частині стягнення з нього
сплаченого страхового відшкодування у
розмірі 27 720, 99 грн. та судового збору;
стягнути на користь ПрАТ «СК АСКО ДП»
сплачене страхове відшкодування у
розмірі 50 000 грн. й відповідні судові
витрати з ВАТ НАСК «Оранта».

Перевіряючи законність і
обґрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції слід змінити з підстав,
передбачених п.4 ч. 1ст. 309 ЦПК України.

Приймаючи рішення про задоволення
позову районний суд виходив із того, що
вказані правовідносини регулюються
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності» та стягнув з ОСОБА_2
виплачене страхове відшкодування у
порядку регресу.

Проте, з такими висновками суду першої
інстанції повністю погодитися не можна
за таких підстав.

Судом встановлено, що 09 листопада 2013
року з вини водія ОСОБА_2, який керував
автомобілем "Sang Yong Rexton" RX2702, державний
номерний знак НОМЕР_1 по вул.
Полтавський шлях в м. Харкові (в районі
в-ду Магістрального буд. 1-Б), сталося
зіткнення з автомобілем "Porsche Cayenne",
державний номерний знак НОМЕР_2, що
належить ВКФ ТОВ «ТАНА», цивільна
відповідальність якого була
застрахована ПрАТ «СК АСКО ДС» строком
з 06.11.2013 р. по 05.11.2014 р. за договором
добровільного страхування.

Цивільно - правова відповідальність
осіб, які на законних підставах
експлуатують автомобіль "Sang Yong Rexton" RX2702,
державний номерний знак НОМЕР_1,
застрахована у ВАТ « Наск « Оранта» за
договором обов'язкового страхування.

Випадок визнано страховим, у зв»язку з
чим на рахунок страхувальника було
перераховано страхове відшкодування в
розмірі 77 720,99 грн. (з урахуванням суми
фізичного зносу та франшизи).

Згідно постанови Жовтневого районного
суду м. Харкова від 16. 12. 2013 р. ОСОБА_2
притягнуто до адміністративної
відповідальності за правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП.

Відносини у сфері страхування
регулюються Законом України «Про
страхування» від 7 березня 1996 року №
85/96-ВР, який спрямований на створення
ринку страхових послуг, посилення
страхового захисту майнових інтересів
підприємств, установ, організацій та
фізичних осіб, а також Главою 67 ЦК
України.

Відповідно до ст.ст. 979, 980 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату) а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
виплати та виконувати інші умови
договору.

Предметом договору страхування можуть
бути майнові інтереси, які не
суперечать закону і пов'язані з: життям,
здоров'ям, працездатністю та пенсійним
забезпеченням (особисте страхування);
володінням, користуванням і
розпорядженням майном (майнове
страхування); відшкодування шкоди,
завданої страхувальником (страхування
відповідальності).

За загальними правилами Страховик,
який виплатив страхове відшкодування,
набуває право вимоги (регресу чи
суброгації), що страхувальник або інша
особа, яка одержала страхове
відшкодування має до особи,
відповідальної за збитки.

Для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК
України, яка кореспондується з
положенням статті 27 Закону України
«Про страхування», встановлено
особливий правовий режим. При цьому,
суброгація застосовується лише до
майнового страхування.

Так, відповідно до ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, інститути (суброгація та
регрес) мають не тільки різний режим
правового регулювання, а між цими
поняттями існують і суттєві
відмінності, які мають істотне
значення при їх застосуванні на
практиці.

Зокрема, у випадку суброгації
відбувається лише зміна осіб у вже
наявному зобов'язанні (зміна активного
суб'єкта) зі збереженням самого
зобов'язання. Це означає, що одна особа
набуває прав і обов'язків іншої особи у
конкретних правовідносинах. У
процесуальному відношенні
страхувальник передає свої права
страховику на підставі договору і
сприяє реалізації останнім прийнятих
суброгаційних прав.

Тобто, при суброгації нового
зобов'язання із відшкодування збитків
не виникає - відбувається заміна
кредитора: потерпілий (а ним є
страхувальник або вигодонабувач)
передає страховику своє право вимоги
до особи, відповідальної за
спричинення шкоди. Внаслідок цього
страховик виступає замість
потерпілого.

При регресі, навпаки, одне зобов'язання
замінює собою інше, але переходу прав
від одного кредитора до іншого не
відбувається.

З матеріалів справи вбачається, що
пошкоджений автомобіль "Porsche Cayenne",
державний номерний знак НОМЕР_2, що
належить ВКФ ТОВ «ТАНА», є предметом
договору добровільного страхування на
випадок пошкодження, знищення,
незаконного заволодіння цим
транспортним засобом, тобто зазначений
договір є договором майнового
страхування, тому ці правовідносини
мають регулюватися ст. 993 ЦК України
(суброгація), а не ст. 1191 ЦК України, на
що посилався суд першої інстанції.

Згідно з умовами договору страхування
автотранспортних засобів від 05. 11. 2013 р.
страхувальнику було виплачено
страхове відшкодування у розмірі 77720, 99
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 10 від 10. 01. 2014 року.

Згідно звіту № 212 експертного авто
товарознавчого дослідження з
визначення матеріального збитку,
заподіяного власнику автомобіля "Porsche
Cayenne", державний номерний знак НОМЕР_2,
вартість відновлювального ремонту
автомобіля становить 90169, 56 грн. ( а.с. 14 -
44)

Районний суд обґрунтовано прийшов до
висновку про визначенні суми
страхового відшкодування у розмірі 77720,
99 грн. за виключенням ) 0, 25 % франшизи та
12, 5% фізичного зносу автомобіля. ( 90169, 56
грн. - 9898, 57 грн. - 2550, 00 грн. = 77720, 99 грн.)

Страхове відшкодування в указаному
розмірі було перераховано ПрАТ « СК
АСКО ДС» на рахунок страхувальника -
ВКФ ТОВ « ТАНА» за платіжним дорученням
від 10. 01. 2014 року, про що сторони не
заперечують. ( а.с. 47)

Рішення районного суду у частині
стягнення з ВАТ НАСК «Оранта» на
користь позивача у рахунок
виплаченого страхового відшкодування
50 000 грн.- не оскаржується.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Різниця між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням) становить 27720 грн. 99
коп., що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на
користь ПрАТ « СК АСКО ДС».

Доводи ОСОБА_2 про те, що розмір
вартості фактичних відновлювальних
робіт складає 62 649, 25 грн., з яких 59 538, 25
грн. вартість складових, які підлягають
заміні), не є підставою для зменшення
суми страхового відшкодування,
стягнутого з відповідача.

Так, судом першої інстанції
обґрунтовано встановлено, що звіт № 212
дослідження спеціаліста -
автотоварознавця від 27. 12. 2013 року
проводився незалежним оцінювачем, який
має вище технічну освіту, стаж
експертної роботи, кваліфікаційне
свідоцтво оцінювача, посвідчення про
підвищення кваліфікації оцінювача та у
звіті зазначена сума страхового
відшкодування, яка підлягає виплаті у
розмірі 77 720 грн. 99 коп. ( а.с. 45)

Згідно з даними актів робіт № 226 від 12.
02. 2014 року та № 2280 від 03. 12. 2013 року
ремонт автомобіля «Porsche Cayenne", виконано
не в повному обсязі, не проведені
роботи щодо заміни кришки багажнику
пошкодженого автомобіля.

Між тим, із акту огляду транспортного
засобу вбачається, що у вказаного
автомобіля, пошкоджено, зокрема, кришку
багажника, код деталі зазначено 2931. (
а.с. 25).

Крім того, на а.с. 30 - 42 зазначена
калькуляція вартості робіт
пошкодженого автомобіля, де серед
пошкоджених деталей зазначена кришка
багажнику.

Той факт, що вказана деталь не була
відремонтована, не є підставою для
відмови у задоволенні позову, оскільки
не спростовано факт пошкодження цієї
деталі і виплати позивачем страхового
відшкодування у розмірі, визначеному
звітом № 212 від 27. 12. 2013 року.

Після виплати страхового
відшкодування позивач звернувся з
вимогами до винної особи сплатити
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою.

Доводи відповідача про неповідомлення
його про проведення звіту дослідження
спеціаліста - автотоварознавця від 27. 12.
2013 року є безпідставними, оскільки не
передбачено договором страхування про
обов'язок страховика при здійсненні
виплати страхового відшкодування
повідомляти винну особу про проведення
звіту щодо вартості ремонту
автомобіля.

Також, не впливає на правильність
визначення вартості страхового
відшкодування посилання відповідача
на те, що не було вирішено питання про
перехід до страховика права власності
на замінювані деталі транспортного
засобу, оскільки п. 10.7 договору
страхування від 05. 11. 2013 року № 057201
передбачено право страховика прийняти
таке рішення, а не обов'язок. У даному
випадку такого рішення не було.

З урахуванням викладеного, рішення
суду слід змінити, оскільки зазначені
вище обставини свідчать про те, що
відбувся перехід до страховика права
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, 317, 319
ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду
м. Харкова від 12 травня 2014 року -
змінити.

У частині стягнення з ОСОБА_2 на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія АСКО -
Донбас Північний» страхового
відшкодування у порядку регресу -
рішення скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія АСКО - Донбас
Північний» виплачене страхове
відшкодування у порядку суброгації у
розмірі 27 720 грн. 99 коп.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

У частині стягнення з Відкритого
акціонерного товариства Національна
страхова компанія «Оранта» на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія АСКО - Донбас
Північний» страхове відшкодування у
розмірі 50000 грн., рішення суду не
оскаржується.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді: