Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2014 р. Суворовський
районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому
засіданні в залі суду № 24 в місті Одесі
цивільну справу за позовом

Одеського виробничого об'єднання
«Електрик» Українського товариства
глухих до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення
з житлового приміщення,-

Установив

Директор Одеського виробничого
об'єднання «Електрик» Українського
товариства глухих 11 листопада 2013 року
звернувся з позовною заявою, в якій
просив виселити відповідачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 з кімнати АДРЕСА_1

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачі проживали у вказаному
гуртожитку з 1981 року. 27.08.2012 року ОСОБА_1
виселилась із спірного гуртожитку в
квартиру АДРЕСА_2, а ОСОБА_2 виселився в
гуртожиток за адресою по АДРЕСА_3 .

Однак, через невеликий проміжок часу
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 самовільно вселились
в кімнату АДРЕСА_1. З дозволу
адміністрації підприємства
відповідачам дозволили проживати у
вказаній кімнаті до 31.05.2013 року, однак і
після вказаної дати відповідачі не
виселились з гуртожитку, про що був
складений акт від 07.06.2013 року.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позов підтримав та
просив його задовольнити та виселити
відповідачів із спірної кімнати в
гуртожитку.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про розгляд справи в суді
повідомлялись належним чином, причин
неявки не сповістили, з заявами про
відкладення розгляду справи не
звертались.

Дослідивши матеріали справи, вислухав
представника позивача, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 15.06.1999 року
Українське товариство глухих передало
в господарське ведення Одеському
виробничому об'єднанню «Електрик»,
відповідно до Статуту ОВО «Електрик»,
гуртожиток інвалідів по слуху за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с 6).

Як зазначив позивач, відповідачі з 1981
року проживали в гуртожитку інвалідів
по слуху за адресою: АДРЕСА_1 27.08.2012 року
ОСОБА_1 виселилась із спірного
гуртожитку в квартиру АДРЕСА_2, а ОСОБА_2
виселився в гуртожиток за адресою по
АДРЕСА_3 Однак, через невеликий
проміжок часу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
самовільно вселились в кімнату
АДРЕСА_1.

З дозволу адміністрації підприємства
відповідачам дозволили проживати у
вказаній кімнаті до 31.05.2013 року. 26.07.2013
року листом №414 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
повідомлено про закінчення строку
проживання в гуртожитку з вимогою
залишити спірну площу до 20 серпня 2013
року. (а.с. 7). Відповідачі спірну кімнату
самостійно не залишили та проживають в
ній.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЖК України на
підставі рішення про надання жилого
приміщення в будинку державного або
громадського житлового фонду
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті, селищної, сільської
Ради народних депутатів видає
громадянинові ордер, який є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення.

Виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або в судовому
порядку. Допускається виселення в
адміністративному порядку з санкції
прокурора лише осіб, які самоправно
зайняли жиле приміщення або проживають
у будинках, що загрожують обвалом
(ч.1ст.109 ЖК України).

Відповідно до ч.3 ст.116 ЖК України осіб,
які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Так, враховуючи, що Одеське виробниче
об'єднання «Електрик» Українського
товариства глухих зверталося до
відповідачів з проханням звільнити
займане жиле приміщення, ОСОБА_1
виселилась із спірного гуртожитку в
квартиру АДРЕСА_2, а ОСОБА_2 виселився в
гуртожиток за адресою по АДРЕСА_3, тому
суд вважає обґрунтованими вимоги про
виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з кімнати
АДРЕСА_1.

Керуючись ст..109, ЖК України , ст.ст. 3-4,
10-11, 57-61, 77, 88,169, 209, 212-215, 218, ЦПК України,
суд, -

Вирішив:

Позов Одеського виробничого об'єднання
«Електрик» Українського товариства
глухих до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про виселення
з житлового приміщення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з кімнати АДРЕСА_1.

Стягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави
судовий збір в загальному розмірі 243
грн. 60 коп. в рівних частинах, тобто по 121
грн. 80 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у справі
, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя