Справа № 530/12/14-ц
провадження 2/530/98/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2014 року Зіньківський районний суд
Полтавської області в складі:
головуючого - судді Должко С.Р., при
секретарі Стрілець Л.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 до Проценківської сільської
ради Зіньківського району Полтавської
області, третя особа Відділ
Держземагенства у Зіньківському
районі Полтавської області,
Реєстраційна служба Зіньківського
районного управління юстиції
Полтавської області про визнання права
власності на земельну ділянку та
майновий пай в порядку спадкування за
законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася в
Зіньківський районний суд Полтавської
області з позовом до Проценківської
сільської ради Зіньківського району
Полтавської області, третя особа
Відділ Держземагенства у
Зіньківському районі Полтавської
області, Реєстраційна служба
Зіньківського районного управління
юстиції Полтавської області про
визнання права власності на земельну
ділянку та майновий пай в порядку
спадкування за законом.

В судовому засіданні позивач підтримав
заявлені вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача,
Проценківської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області та третя особа Відділ
Держземагенства у Зіньківському
районі Полтавської області,
Реєстраційна служба Зіньківського
районного управління юстиції
Полтавської області в судове засідання
не з'явилися, але надали до суду заяви, в
якій просили розгляд справи провести
без їх участі.

Заслухавши пояснення позивача, яка
підтримала позовні вимоги, зважаючи на
відсутність заперечень відповідачів і
третіх осіб та дослідивши наявні в
матеріалах справи письмові докази суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог з наступних підстав.

У відповідності до ст.. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цивільно-процесуального кодексу
України.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України: "кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності".

Відповідно до ст. 16 ЦК України, визнання
права є одним із способів захисту
порушеного майнового права.

Відповідно до ст. 114 ЦПК України:
"Позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини", враховуючи
місцезнаходження, позов пред'являється
за правилами виключної підсудності до
Зіньківського районного суду
Полтавської області за місцем
знаходження земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 1297 Цивільного кодексу
України встановлено, що спадкоємець,
який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно зобов'язаний звернутися
до нотаріуса за видачею свідоцтва про
право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою... .

Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України,
- цивільне судочинство здійснюється
відповідно до Конституції України,
цього Кодексу та Закону України "Про
міжнародне приватне право". Якщо
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, передбачено інші
правила, ніж встановлені цим Кодексом,
застосовуються правила міжнародного
договору. Провадження в цивільних
справах здійснюється відповідно до
законів, чинних на час вчинення окремих
процесуальних дій, розгляду і
вирішення справи. Закон, який
встановлює нові обов'язки, скасовує чи
звужує права, належні учасникам
цивільного процесу, чи обмежує їх
використання, не має зворотної дії в
часі.

Згідно положень пункту 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у
цивільній справі", - рішення суду як
найважливіший акт правосуддя
покликане забезпечити захист
гарантованих Конституцією України
прав і свобод людини та здійснення
проголошеного Основним Законом
України принципу верховенства права. У
зв'язку з цим суди повинні неухильно
додержувати вимог про законність і
обґрунтованість рішення у цивільній
справі (частина перша статті 213 ЦПК).
Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до статті 8 ЦПК, а також
правильно витлумачив ці норми. Якщо
спірні правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).
Якщо є суперечності між нормами
процесуального чи матеріального права,
які підлягають застосуванню при
розгляді та вирішенні справи, то
рішення є законним, якщо судом
застосовано відповідно до частини
четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають
вищу юридичну силу. У разі наявності
суперечності між нормами законів
(кодексів), що мають однакову юридичну
силу, застосуванню підлягає той з них,
який прийнято пізніше. При
встановленні суперечностей між
нормами права, які підлягають
застосуванню при розгляді та вирішенні
справи, суду також необхідно
враховувати роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України, що містяться в
постанові від 1 листопада 1996 року № 9
"Про застосування Конституції України
при здійсненні правосуддя".
Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

За змістом ст. 10 ЦПК України, - цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом.

Відповідно до п. 11 ст. 346 ЦК України
право власності припиняється у разі
смерті власника.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1218, ЦК України
спадщина здійснюється за заповітом або
за законом. До складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ч.1, ч.5. ст. 1268 ЦК України
спадкоємець має право прийняти
спадщину, яка незалежно від часу
прийняття належить спадкоємцю з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. З Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" право власності та інші
речові права на нерухоме майно, набуті
згідно з діючими нормативно-правовими
актами до набрання чинності цим
Законом, визнаються
державою.Відповідно до ст. 392 ЦК
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою... .

Згідно з положеннями ст. 1277 ЦК ( 435-15 ) у
разі відсутності спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою.

Відповідно до положень Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні" (
280/97-ВР ), основні терміни, використані в
цьому Законі, мають таке значення:
зокрема, територіальна громада -
жителі, об'єднані постійним
проживанням у межах села, селища, міста,
що є самостійними
адміністративно-територіальними
одиницями, або добровільне об'єднання
жителів кількох сіл, що мають єдиний
адміністративний центр; районні та
обласні ради - органи місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ та міст. Згідно з ст.5
Закону система місцевого
самоврядування включає: територіальну
громаду; сільську, селищну, міську раду;
сільського, селищного, міського голову;
виконавчі органи сільської, селищної,
міської ради; районні та обласні ради,
що представляють спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ, міст;
органи самоорганізації населення.
Відповідно до ст.10 цього ж Закону
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами. Пленуму Верховного Суду
України у п. 24 Постанови № 7 від 30 травня
2008 р. Про судову практику у справах про
спадкування роз'яснив, що при
відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Судом встановлено що, ІНФОРМАЦІЯ_1
померла тітка позивача по материній
лінії - ОСОБА_2, про що виконкомом
Проценківської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області 15 лютого 2013 року видано
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2.

Спадщину в установлений законом строк
позивач прийняла про, що нею до
Зіньківської державної нотаріальної
контори 19 лютого 2013 року була подана
заява про прийняття спадщини та
заведено спадкову справу №41/2013.

Рішенням Зіньківського районного суду
від 19 квітня 2013 року встановлено факт,
що померла ОСОБА_2 є рідною тіткою.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася
спадщина, яка складається із земельної
ділянки площею 3,34 (три цілих тридцять
чотири сотих) га, призначена для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території
Проценківської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області, належної її чоловікові,
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
спадкоємцем якого вона була та
спадщину після якого вона фактично
прийняла, але юридично не оформила
своїх спадкових прав, на підставі
державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ПЛ №003458,
виданого 29 липня 2003 року Зіньківською
райдержадміністрацією Полтавської
області та майнового паю сумою 13417 гри.,
або 0,17402 відсотків від пайового фонду
майна КСП ім Шевченка, належного
померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право власності на майновий пай
члена колективного
сільськогосподарського підприємства
серії ПО VI №078353, виданого 27 вересня 2001
року Проценківськок сільською радою.

За життя померлий, ОСОБА_3 склав заповіт
посвідчений Проценківською сільською
радою 13 березня 2001 року, за реєстровим
№56 в якому все своє майно де б воно не
було і з чого б воно не складалося
заповідав ОСОБА_2. Але з'ясувалося, що
рішенням Зіньківського районного суду
від 22 жовтня 2010 року по справі №2-1136
право власності на спадкове майно, а
саме на вищевказану земельну ділянку,
належної ОСОБА_3, було визнано за
ОСОБА_4.

На підставі даного рішення
відповідачеві виготовили Державний
акт на право власності на землю площею
3,34 га., яка призначена для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Проценківської сільської
ради Зіньківського району Полтавської
області серії ЯК №237705 від 12.10.2011 року.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області від 19 червня 2013 року рішення
Зіньківського районного суду від 22
жовтня 2010 року було скасоване, а
рішенням Зіньківського районного суду
Полтавської області від 09 грудня 2013
року, яке набрало законної сили 20
грудня 2013 року державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№237705, виданий 12.10.2011 року на ім'я ОСОБА_4
визнано недійсним. Тому у позивача
відсутній оригінал державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ПЛ №003458, виданого 29 липня 2003 року
Зіньківською райдержадміністрацією
Полтавської області на ім'я ОСОБА_3, бо
право власності на неї було
зареєстроване вже за іншим власником, а
відповідно до п.4.21 Гл. 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженогі 22.02.2012 р. №296/5
видача свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку нотаріусом
проводиться на підставі державного
акта на право власності на земельну
ділянку, витягу з Державного
земельного кадастру про відсутність
обмежень на земельну ділянку або
витягу з поземельної книги, а також
витягу з технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель, а
видати свідоцтво без оригіналу
державного акту нотаріус не може, і
позивачу було винесено постанову про
відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу
України спадкоємець має право прийняти
спадщину або не прийняти її. Судом
встановлено, що позивачка бажає
прийняти спадщину спадкодавця ОСОБА_3,
а тому, як спадкоємець за законом,
звернулася до суду з позовом про
визнання права власності.

У відповідності до ст.. 213 ЦПК України,
суд виконавши всі вимоги цивільного
судочинства ухвалюючи рішення на
основі повного і всебічного з'ясування
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні та
керуючись ст. ст. 376, 392 ЦК України, ст.
ст. 3, 10,15,30, 57-61, 212-223 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Проценківської
сільської ради Зіньківського району
Полтавської області, третя особа
Відділ Держземагенства у
Зіньківському районі Полтавської
області, Реєстраційна служба
Зіньківського районного управління
юстиції Полтавської області про
визнання права власності на земельну
ділянку та майновий пай в порядку
спадкування за законом - задоволити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, код
платника податків за ЄДРПОУ - НОМЕР_1,
жителькою, АДРЕСА_1 право власності на
земельну ділянку площею 3.34 гектарів,
розташовану на території
Проценківської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області, з цільовим призначенням
(використанням) «Для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва»,
яка належала ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем якого була
ОСОБА_2, яка фактично прийняла спадщину,
але юридично не оформила своїх
спадкових прав, на підставі державного
акта на праві власності на земельну
ділянку серії ПЛ №003458, виданого 29 липня
2003 року Зіньківською
райдержадміністрацією Полтавської
області, як за спадкоємицею за законом.

Визнати за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, код платника податків за
ЄДРПОУ - НОМЕР_1, жителькою, АДРЕСА_1
право власності на майновий пай сумою
13417 грн., або 0,17402 відсотків від пайового
фонду майна КСП ім. Шевченка, належного
померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право власності на майновий пай
члена колективного
сільськогосподарського підприємства
серії ПО VI №078353, виданого 27 вересня 2001
року Проценківською сільською радою,
як за спадкоємицею за законом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Зіньківський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з моменту його оголошення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області

С.Р.Должко