КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/1832/14-ц
Провадження № 2/552/928/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2014 року Київський районний суд
м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко
О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Полтаві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
спілкуванні з онукою, -

В С Т
А Н О В И В :

01 квітня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод у спілкуванні з
онукою, мотивуючи свій позов тим, що в
2009 році її син ОСОБА_4 уклав шлюб з
ОСОБА_3, яка вже була раніше одружена, та
від першого шлюбу в якої є син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. В результаті оформлення
шлюбу її син змінив прізвище з ОСОБА_4
на прізвище дружини ОСОБА_4.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в них народилась
донька, її онука ОСОБА_6. З 2009 року вони
разом живуть в місті Полтаві, де і
проживають на сьогоднішній день в
чотирьох в однокімнатній квартирі за
адресою: АДРЕСА_1. Після шлюбу вона
намагалася не втратити спілкування з
сином, невісткою, її сином та онукою
ОСОБА_6. Постійно телефонувала,
приїжджала, брала участь у вихованні,
психічному та фізичну розвитку, завжди
хвилювалася та намагалася допомогти
дітям в їх сімейному житті,
підтримувала їх морально та на скільки
дозволяють можливості матеріально.
Надавала для проживання свою власну
квартиру, з початку одну потім іншу.
Вона як бабуся приділяла максимум
можливої зі свого боку уваги і турботи
до доньки її сина ОСОБА_4, ОСОБА_6, її
онуки, так як вона дуже сильно її
любить. Вважає себе доброю матір»ю та
уважною бабусею. Її син зі своєю
дружиною в 2013 році дозволили, щоб з 09
травня по 03 липня її онука ОСОБА_6
пожила з нею в місті Миргороді, де вона
проживає. Вона матеріально
забезпечена, також забезпечена житлом,
проживає в трьохкімнатній квартирі в
місті Миргороді, де створені всі умови
для проживання та виховання онуки. Для
ОСОБА_6 вона відвела одну з кімнат та
адаптувала для її потреб. Вона
забезпечила її одягом, дитячими речами,
придбавала іграшки, дитячі книги та
ігри для розвитку. Щодня вона займалася
її вихованням, розвитком, постійно
готувала відповідно до її віку свіжу
їжу. Тобто робила все можливе для
повноцінного життя та розвитку рідної
онуки. Проте в середині листопада 2013
року ставлення сина змінилось, син та
невістка стали роздратованими,
сердитими, син взагалі не хотів з нею
спілкуватись. Відмовлявся як раніше
давати їй займатися вихованням онуки,
спілкуватися без їх присутності з нею.
На сьогоднішній день вона позбавлена
можливості участі у вихованні,
фізичному та психічному розвитку онуки
ОСОБА_6, що не дає їй спокою та порушує
гарантовані Законом України її права,
як бабусі. Зараз вона не має змоги
безперешкодно бачитися з онукою, хоча
має бажання брати участь у її вихованні
та спілкуванні з нею. Просила суд
зобов»язати відповідачів не чинити їй
перешкод у вихованні та спілкуванні з
малолітньою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Встановити наступні способи участі
ОСОБА_1 у вихованні малолітньої онуки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також час
їхнього спілкування: систематичні
побачення і спілкування кожної середи
з 9 години до 18 години четверга першого
та третього тижня кожного місяця без
присутності батьків, в тому числі з
можливістю виїзду за місцем проживання
ОСОБА_1; додатково у разі хвороби онуки
відвідувати і спілкуватися незалежно
від дня тижня в період з 9 години до 18
години, але не менше години щодня;
додатково спілкування та спільний
відпочинок кожного року під час
майбутніх літніх канікул в період з 1
червня до 31 серпня протягом чотирьох
тижнів (календарного місяця) без
присутності батьків, в тому числі з
можливістю виїзду за місцем проживання
ОСОБА_1 та в заклади охорони здоров»я за
місцем їх знаходження; на додаткове
спілкування та спільний відпочинок
кожного року під час майбутніх зимових
канікул в період протягом семи діб без
присутності батьків. Зобов»язати
батьків повідомляти письмово ОСОБА_1
про кожну зміну адреси проживання та
перебування малолітньої ОСОБА_6 з
обов»язковою вказівкою адреси нового
місця проживання або перебування
дитини.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_10
позов підтримали. Просили суд позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, представник
відповідача ОСОБА_11 з позовом не
згодні. Просили суд в задоволенні
позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з»явилась. В судовому
засіданні доручила представляти свої
інтереси ОСОБА_11

Представник Органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Київської районної в місті Полтаві
ради Лифар В.А. в судове засідання не
з»явилась, але надала суду лист, в якому
просила слухати справу у її
відсутності. Враховуючи захворювання
дитини, позовні вимоги ОСОБА_1 не
підтримують. Повністю довіряють складу
суду. При винесенні рішення просили суд
врахувати інтереси малолітньої ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою Київського районного
суду м.Полтави від 14.04.2014 року до участі
у справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог, залучено
Орган опіки та піклування
Миргородського району Полтавської
області.

Представник Органу опіки та
піклування Миргородського району
Полтавської області в судове засідання
не з»явився, але надав суду лист, в
якому просив слухати справу у їх
відсутності. Позовні вимоги ОСОБА_1
щодо спілкування з малолітньою онукою
підтримують, оскільки це буде
відповідати інтересам малолітньої
дитини. Вважають за можливе
перебування онуки за місцем проживання
бабусі в місті Миргороді. У визначенні
способів (порядку) спілкування бабусі з
онукою покладаються на розсуд суду.

Суд вважає можливим слухати
справу у відсутності відповідача
ОСОБА_3, представника Органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Київської районної в місті Полтаві
ради Лифар В.А. та представника Органу
опіки та піклування Миргородського
району Полтавської області.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_10,
відповідача ОСОБА_2, представника
відповідача ОСОБА_11, допитавши свідків
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
з 2009 року перебувають в
зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є бабусею
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні встановлено і
дану обставину не заперечують сторони
по справі, що у ОСОБА_1 з ОСОБА_2, ОСОБА_3 з
середини листопада 2013 року виникають
конфліктні ситуації, неприязні
відносини щодо можливості спілкування
ОСОБА_1 зі своє внучкою ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2; можливості участі ОСОБА_1
у вихованні онуки.

Статтею 257 СК України встановлено, що
баба, дід, прабаба, прадід мають право
спілкуватися зі своїми внуками,
правнуками, брати участь у їх
вихованні. Батьки чи інші особи, з якими
проживає дитина, не мають права
перешкоджати у здійсненні бабою, дідом,
прабабою, прадідом своїх прав щодо
виховання внуків, правнуків. Якщо такі
перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба,
прадід мають право на звернення до суду
з позовом про їх усунення.

На підтвердження можливості
спілкування та виховання ОСОБА_1 онуки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року свідчить той
факт, який не заперечували сторони в
судовому засіданні, що з часу
народження до середини листопада 2013
року позивач приймала активну участь у
спілкуванні, вихованні своєї онуки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчать
надані суду фотографії (а.с.11-59).

Згідно Висновку щодо умов проживання,
наданого Миргородською міською радою
Полтавської області від 15.05.2014 року
(а.с.96) було обстежено умови проживання
ОСОБА_1, яка зареєстрована і проживає за
адресою: АДРЕСА_2. Квартира знаходиться
на 5 поверсі 5-ти поверхового будинку.
Квартира трикімнатна, загальною площею
115 кв.м з усіма зручностями. Умови
проживання гарні, відповідають
санітарно-гігієнічним нормам. Квартира
трьохрівнева. За даною адресою
проживає окрім позивача, ОСОБА_10, 1973
року народження, донька власника
квартири. Квартира обладнана сучасною
побутовою технікою та необхідними
меблями. На першому поверсі квартири в
кімнаті багато дитячих іграшок, книжок,
одягу. Є великий кутовий диван для
відпочинку. Квартира простора, є місце
для дозвілля. Зважаючи на
вищевикладене, орган опіки та
піклування Миргородської міської ради
вважає, що в квартирі за адресою:
АДРЕСА_2 є всі необхідні умови для
перебування та проживання малолітньої
дитини.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню з врахуванням
вимог статті 257 СК України. Враховуючи
вік ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, її стан
здоров"я, суд приходить до висновку, що
необхідно встановити такі дні для
зустрічей бабусі з онукою: побачення
щосереди та щочетверга з 10 години до 14
години за місцем проживання чи
перебування онуки без присутності
батьків; додатково у разі хвороби онуки
відвідувати і спілкуватися незалежно
від дня тижня в період з 9 години до 18
години, але не менше години щодня.
Спільний відпочинок під час літніх
канікул, але не менше двох тижнів та
зимових канікул, але не менше одного
тижня без присутності батьків.

Зобов»язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 не
перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у
вихованні та вільному спілкуванні з
онукою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов»язати батьків повідомляти
письмово ОСОБА_1 про кожну зміну адреси
проживання та перебування малолітньої
ОСОБА_6 з обов»язковою вказівкою адреси
нового місця проживання або
перебування дитини.

Суд не приймає до уваги та оцінює
критично пояснення відповідача ОСОБА_2
та представника відповідача ОСОБА_11, що
на даний час спілкування та виховання
позивачем своєї онуки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року є недоцільним,
оскільки дитина хворіє, знаходиться в
нервовому стані та її переїзд в місто
Мирогород до бабусі є небезпечним для
її життя та психолого-емоційного стану.
Дані твердження відповідачів
суперечать зібраним по справі доказам
та фактичним обставинам справи.

Частиною 1 статті 57 ЦПК України
встановлено, що доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Статтею 59 ЦПК України визначено, що суд
не бере до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Посилання відповідача ОСОБА_2 та
представника відповідача ОСОБА_11, що
малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 страждає
афективно-респираторними приступами,
які позбавляють можливості
спілкування бабусі ОСОБА_1 з онукою
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 суперечать
зібраним по справі доказам, оскільки в
судовому засіданні встановлено, що
такими приступами дівчинка страждає з 9
місяців, що не позбавляло її можливості
до середини серпня 2013 року перебувати з
бабусею в місті Миргороді за місцем
проживання останньої, знаходитись з
бабусею на відпочинку в Криму (згідно
наданих суду фотографій) та вільно
спілкуватись з позивачем.

Надані суду медичні документи щодо
стану здоров»я ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.112-115) не дають підстав вважати, що за
станом свого здоров»я ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року не має можливості
спілкуватись з бабусею, приїздити до
неї на літні та зимові канікули.

В матеріалах справи відсутні, а
відповідачем ОСОБА_2 та представником
відповідача ОСОБА_11 не надано доказів
того, що по медичні показникам
малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
заборонено будь-які пересування з
міста Полтави до міста Миргорода та на
відпочинок в умовах
санаторно-курортного лікування, що
також не підтвердили допитані в
судовому засіданні лікарі-неврологи
ОСОБА_16ОСОБА_17 та ОСОБА_18

Суд ставиться критично до Висновку
органу опіки та піклування виконавчого
комітету Київської районної в місті
Полтаві ради щодо визначення способів
участі баби ОСОБА_1 у вихованні
малолітньої онуки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.103), затвердженого рішенням
виконавчого комітету Київської
районної в місті Полтаві ради від 13.05.2014
року «Про затвердження висновку щодо
участі баби у вихованні малолітньої
онуки» (а.с.102) з підстав наведених вище.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.141, 142, 151, 153, 155, 157, 159 СК
України, ст.4-14, 209, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І
Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 не
перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у
вихованні та вільному спілкуванні з
онукою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначити наступні способи
участі ОСОБА_1 у вихованні онуки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 особисте спілкування:

побачення щосереди та щочетверга
з 10 години до 14 години за місцем
проживання чи перебування онуки без
присутності батьків;

додатково у разі хвороби онуки
відвідувати і спілкуватися незалежно
від дня тижня в період з 9 години до 18
години, але не менше години щодня;

Спільний відпочинок під час
літніх канікул, але не менше двох
тижнів та зимових канікул, але не менше
одного тижня без присутності батьків.

Зобов»язати батьків повідомляти
письмово ОСОБА_1 про кожну зміну адреси
проживання та перебування малолітньої
ОСОБА_6 з обов»язковою вказівкою адреси
нового місця проживання або
перебування дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий

Т.В.Турченко