Справа №577/401/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Гетьман В. В.Номер
провадження 22-ц/788/599/14 Суддя-доповідач -
Білецький О. М. Категорія - 27
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Кононенко О. Ю., Семеній Л. І.,

при секретарі судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 20 лютого 2014 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

в с т а
н о в и л а :

Звернувшись 23 січня 2014 року до суду з
вказаним позовом, ПАТ «Альфа-Банк»
просив стягнути відповідачки, яка є
поручителем позичальника ОСОБА_4,
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 887014 грн. 47 коп., з яких 229978 грн.
51 коп. - кредиту, 110775 грн. 63 коп. -
відсотків та 546260 грн. 33 коп. - пені.

Рішенням Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 20 лютого 2014
року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Альфа-Банк» 887014 грн. 47 коп.
заборгованості за кредитним договором
та 3654 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неповноту з'ясування
обставин, невідповідність висновків
суду фактичним обставинам та порушення
норм матеріального і процесуального
права, просить це рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Зазначає про порушення судом правил
територіальної підсудності та вказує
про неналежність відповідача і про
припинення поруки.

Заслухавши відповідача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
рішення суду в межах позовних вимог та
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом і вбачається з
матеріалів справи, 07 грудня 2006 року між
ЗАТ «Альфа-Банк» (у подальшому - ПАТ
«Альфа Банк») та ОСОБА_4 для придбання
транспортного засобу укладено
кредитний договір № 490016342, згідно з
яким позичальник отримав 32018, 91 доларів
США під 12% річних строком до 07 грудня 2011
року (а.с.7-11).

На забезпечення виконання зобов'язань
позичальника за цим договором між
ОСОБА_3 та банком в цей же день укладено
договір поруки № 490016342-П (а.с.5).

З аналізу п.2 і 3 цього договору поруки
слідує, що в разі порушення боржником
зобов'язань за кредитним договором
боржник та поручитель відповідають
перед банком як солідарні боржники;
поручитель відповідає перед банком у
тому ж обсязі, що і боржник.

У зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань за вказаним кредитним
договором станом на 04 грудня 2013 року
виникла заборгованість у розмірі 5306757
грн. 16 коп., з яких: 229978 грн. 51 коп. - по
кредиту, 110775 грн. 63 коп. - по відсоткам,
4966003 грн. 02 коп. - пені (а. с. 16-17).

З приводу сплати зазначеної
заборгованості та дострокового
повернення кредиту банк 09 грудня 2013
року надсилав вимогу ОСОБА_4 та ОСОБА_3
(а.с.13, 14, 15).

Вказані розміри нарахованої банком та
заявленої у позові (із врахуванням
зменшення пені) і стягнутої судом
заборгованості відповідач не
оспорювала.

За таких з достатньою повнотою
встановлених обставин, місцевий суд
дійшов висновку про те, що у зв'язку з
невиконанням позичальником ОСОБА_4
зобов'язань за кредитним договором в
силу ст.ст.526, 527, 530 ЦПК України з
відповідача, як його поручителя,
підлягає стягненню вся сума
нарахованої банком заборгованості.

Однак такі висновки суду не
відповідають фактичним обставинами та
ґрунтуються на неправильному
застосуванні норм матеріального права.

Так, відповідно до ст.ст.526, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно із ч.1 ст.553, ч.1 ст.554 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення. Строк може
бути визначено актами цивільного
законодавства, правочином або рішенням
суду.

На підставі ч.1 ст.252, ч.1 ст.253 ЦК України
строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями, годинами. Перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

У договорі поруки строки її припинення
сторонами не визначені, а в п.1.1
вказаного кредитного договору
встановлено строк виконання
зобов'язання - не пізніше 07 грудня 2011
року, тому в силу ч.4 ст.559 ЦК України
право вимоги до даного поручителя
виникло у ПАТ «Альфа-Банк» саме
протягом наступних шести місяців з
цієї дати.

Оскільки банк з такою вимогою
звернувся до ОСОБА_3 лише у січні 2014
року, тобто після спливу встановленого
шестимісячного строку і вже після
припинення поруки, законних підстав
для стягнення заборгованості з
поручителя не вбачається.

Так як порука припиняється в силу
названих вимог закону подання
поручителем позову про припинення
поруки не є обов'язковим.

Посилання у п.5.3 договору поруки на його
дію до повного виконання зобов'язань
боржника за основним договором, не
можуть братися до уваги, оскільки
Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у п.24 постанови «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
витікають із кредитних відносин» від 30
березня 2012 року №5 роз'яснив, що сама по
собі умова договору про дію поруки до
повного виконання позичальником
зобов'язання перед кредитодавцем або
до повного виконання поручителем
взятих на себе зобов'язань не може
розглядатися як установлення строку
дії поруки, оскільки це не відповідає
вимогам ст.252 ЦК України.

За таких порушень рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог ПАТ
«Альфа-Банк» до поручителя ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

При задоволенні апеляційної скарги на
користь ОСОБА_3 з позивача відповідно
до ч.5 ст.88, ст.316 ЦПК України слід
стягнути сплачений судовий збір за
перегляд справи в суді апеляційної
інстанції в розмірі 1827 грн. (а.с.44).

Доводи апеляційної скарги про
недотримання судом визначених
сторонами у п.8.4 кредитного договору
правил договірної підсудності є
необґрунтованими, оскільки згідно з ч.3
ст.4 ЦПК України провадження у
цивільних справах здійснюється
відповідно до законів, чинних на час
вчинення окремих процесуальних дій,
розгляду і вирішення справи, а ст.112 ЦПК
України, яка передбачала можливість
договірної підсудності вирішення
справ, виключена ще з 10 листопада 2010
року, тому в силу ст.109 ЦПК України
правильним є розгляд справи за
зареєстрованим місцем проживання
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3, 4 ст.309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і
ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 20 лютого 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» до поручителя ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» на користь
ОСОБА_3 1827 грн. витрат по сплаті
судового збору за розгляд справи в
апеляційному суді.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак
протягом двадцяти днів з цього часу
може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -