Справа №482/2522/13-ц 18.03.2014 18.03.2014 18.03.2014
Провадження № 22-ц/784/955/14
інстанції: Гажа О.П.
Суддя-доповідач апеляційного суду:
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 березня 2014 року
колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Кушнірової Т.Б. та
Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання:
Орельській Н.М.,

за участю: представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_3 та

ОСОБА_4

на рішення Новоодеського районного
суду Миколаївської області від 10
лютого 2014 року за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення аліментів на
утримання дитини,

в с т а н о в и л а :

26 грудня 2013 р. ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини.

Позивачка вказувала, з
28 серпня 2010 р. перебуває у шлюбі з
відповідачем, мають спільну дитину -
сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що
сімейні відносини з відповідачем
припинено, відповідач ухиляється від
утримання дитини, яка проживає з нею та
знаходиться на її утриманні, позивачка
просила суд з урахуванням того, що
відповідач має нерегулярний, мінливий
дохід, є фізичною особою-підприємцем,
стягнути з нього на її користь аліменти
на утримання сина в розмірі 750 грн.
щомісячно.

Рішенням Новоодеського
районного суду Миколаївської області
від 10 лютого 2014 р. позов задоволено
частково.

Постановлено стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 400 грн., починаючи з 26 грудня 2013
р. до досягнення дитиною повноліття.
Також з відповідача стягнуто на
користь держави 243 грн. 60 коп. судового
збору.

В апеляційній скарзі
ОСОБА_3 вказує на невірну оцінку судом
доказів по справі та просить скасувати
рішення суду, ухваливши нове про
стягнення з відповідача аліменти в
розмірі 750 грн. щомісяця.

ОСОБА_4 також подав апеляційну скаргу, в
який посилається на невірне визначення
судом розміру стягнутих аліментів, і
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове про стягнення на користь
позивачки аліментів в розмірі ? частки
заробітку (доходу).

Заслухавши доповідь
судді, пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга відповідача
підлягає задоволенню, а в задоволенні
апеляційної скарги позивачки
необхідно відмовити із таких підстав.

З матеріалів справи
вбачається та судом встановлено, що з 28
серпня 2010 р. сторони перебувають у
шлюбі, мають сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони припинили подружні
стосунки, проживають окремо, дитина
залишилась проживати з матір'ю,
перебуває на її утриманні. Відповідач
надає допомогу на утримання дитини
нерегулярно, на власний розсуд, у
зв'язку з чим між сторонами існує спір з
приводу участі батька в утриманні
дитини.

За відсутністю домовленості між
батьками щодо участі в утриманні
дитини той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з позовом про
стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

З урахуванням викладених
обставин справи та положень закону, суд
обґрунтовано поклав на відповідача
обов'язок по сплаті аліментів на
утримання сина.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_3
просила про визначення аліментів у
твердій грошовій сумі - в розмірі 750
грн., оскільки вважала, що відповідач є
фізичною особою-підприємцем, має
мінливий дохід є працездатним та має
задовільний стан здоров'я.

Судом встановлено, що відповідач
був зареєстрований як фізична
особа-підприємець з 21 листопада 2005 р.,
але 27 лютого 2013 р. припинив свою
діяльність як фізична
особа-підприємець (а.с. 37), є
співзасновником споживчого товариства
«Сокол і К» та постійно працює у цьому
товаристві (а.с. 28-31, 38), отримуючи
заробітну плату.

Задовольняючи позов частково, суд
виходив з того, що з урахуванням
заявлених ОСОБА_3 позовних вимог, суд не
може визначити розмір аліментів в
частці від заробітку.

Між тим, з таким висновком суду
погодитись не можна.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181
СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

В силу положень ст. 183 СК України розмір
аліментів визначається у частці від
заробітку (доходу) матері, батька
дитини.

Крім того, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення (ч.1
ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.
183, 184 СК України.

Зокрема, до підстав визначення розміру
аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184
СК України відносить: нерегулярний,
мінливий дохід платника аліментів,
одержання частини доходу в натурі та
інші обставини, що мають істотне
значення.

З огляду те, що законом передбачено
стягнення за рішенням суду аліментів
як у частці від заробітку (доходу)
матері, батька дитини, так і у певній
твердій грошовій сумі в залежності від
конкретних обставин спору, присудження
їх в іншій спосіб ніж заявлено
позивачкою за наявності передбачених
законом підстав не є виходом за межі
позовних вимог.

Так, виходячи із встановлених
обставин справ - наявність у
відповідача постійної роботи та
заробітку, недоведеність наявності у
нього інших доходів виключає
призначення аліментів у твердій
грошовій сумі, а тому обрання судом
такого способу стягнення аліментів є
помилковим і суперечить вимогам
закону, у зв'язку з чим рішення суду в
силу п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України необхідно
змінити, сятгнувши аліменти у частці
від заробітку.

При визначенні розміру аліментів,
які підлягають стягненню з
відповідача, необхідно врахувати, що
він страждає на ряд хронічних
захворювань (а.с. 36), рішенням
Новоодеського районного суду
Миколаївської області від 04 лютого 2014
р. з ОСОБА_4 стягнути аліменти на
користь ОСОБА_3 в розмірі 1/5 частки
заробітку на її утримання, і вважає за
необхідне стягнути з ОСОБА_4 аліменти
на утримання малолітнього сина в
розмірі ? частини усіх видів заробітку
(доходу).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3
про необхідність врахувати наявність у
відповідача інших прихованих доходів
не заслуговує на увагу, оскільки
наявність у ОСОБА_4 крім заробітної
плати інших доходів не підтверджена
доказами.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити, апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Новоодеського районного
суду Миколаївської області від 10
лютого 2014 року в частині визначення
стягнутих аліментів змінити.

Стягнути з ОСОБА_4, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Нова Одеса
Миколаївської області, на користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання сина
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини
усіх видів заробітку (доходу), але не
менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 26
грудня 2013 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Рішення суду в частині стягнення
судового збору залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: