Справа № 468/433/14-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

18.03.2014 року Баштанський районний суд
Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Янчук С.В., при
секретарі - Медведєву Д.В., розглянувши
у судовому засіданні в залі суду м.
Баштанка справу за заявою ОСОБА_1,
зацікавлена особа ОСОБА_2 про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з заявою про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу. На
обґрунтування позовних вимог позивач в
заяві зазначив, ІНФОРМАЦІЯ_3р. помер
ОСОБА_3, який до смерті проживав за
адресою: АДРЕСА_1 та після смерті якого
відкрилася спадщина. Померлий за життя
залишив на його ім'я заповіт, ОСОБА_1
звернувся до приватного нотаріуса
ОСОБА_4 для подання заяви про прийняття
спадщини за заповітом та з метою
подальшого оформлення спадкового
майна, яке заповідане йому. За
заповітом, який було посвідчено 03.03.2012р.
приватним нотаріусом Баштанського
районного нотаріального округу ОСОБА_5
за №50 ОСОБА_3 заповів позивачу земельну
ділянку площею 5,8га для ведення
селянського господарства, яка
розташована на території
Новопавлівської сільської ради
Баштанського району Миколаївської
області на підставі Державного акту на
право приватної власності на землю,
виданого 04.11.1992 року Баштанською
районною радою народних депутатів
Миколаївської області,
зареєстрованого в книзі реєстрації
державних актів на право приватної
власності на землю №480.

Приватним нотаріусом ОСОБА_4 позивачу
було надано роз'яснення щодо
неможливості видачі свідоцтва на право
власності, оскільки державний акт
містить виправлення, підчистки дописки
та прізвище спадкодавця записано як
«ОСОБА_3», а в свідоцтві про смерть як
«ОСОБА_3». Позивач вважає що при
написанні прізвища працівниками
Баштанської райради народних
депутатів було допущено помилку в
написанні прізвища померлого
спадкодавця, що на сьогодні є грубою
помилкою та вбачається
невідповідність правовстановлюючих
документів його власникові. В
подальшому 17.01.2014р. нотаріусом було
видано постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії. На сьогодні
внести виправлення в даний документ не
має можливості, дублікат не може бути
виданий, оскільки є оригінал. Всі
документи, які збереглися після смерті
спадкодавця свідчать про те, що він мав
прізвище «ОСОБА_3».

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, до суду надійшла заява про
розгляд справи у його відсутність та
про підтримання позовних вимог у
повному обсязі, просив суд вимоги
задовольнити.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 до суду не
з'явилася, надавши заяву про слухання
справи у її відсутність, позовні вимоги
визнає, проти задоволення позову не
заперечує.

Дослідивши наявні у справі
письмові докази (копію свідоцтва про
смерть ОСОБА_3, серії НОМЕР_1; витягу про
реєстрацію в Єдиному реєстрі №34516586;
№29791130; державного акту на землю,
заповіту від 03.03.2012р., посвідчення серії
НОМЕР_2; постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 17..01.2014р.,
відповідь нотаріуса від 10.12.2013р. №762/01-16;
свідоцтва про державну реєстрацію
серії НОМЕР_3; копію паспорта позивача),
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що 03
березня 2012 року ОСОБА_3 було складено
заповіт, який посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_5, відповідно до якого
на випадок своєї смерті він заповідає
належну йому земельну ділянку, площею
5,8га для ведення селянського
(фермерського) господарства, яка
розташована на території
Новопавлівської сільської ради
Баштанського району Миколаївської
області, на підставі Державного акта на
право приватної власності на землю -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після звернення
до приватного нотаріуса по питанню
оформлення спадкових прав на спадкове
майно, позивачу було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
так як Державний акт на землю містить
виправлення та підчистки, прізвище
померлого спадкодавця в свідоцтві про
смерть записано як «ОСОБА_3», а в акті на
землю як «ОСОБА_3».

Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12
червня 2009 р. "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції", у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

У суду немає підстав ставити під
сумніви письмові докази надані
заявником. Таким чином, зібрані у
справі докази та їх належна оцінка
вказують на наявність підстав для
задоволення заяви ОСОБА_1 про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу.

Ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України передбачає, що
суд розглядає справи про встановлення
належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Керуючись п. б ст. 256, ст. 259, ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити, що державний акт на
земельну ділянку, виданий 04 листопада
1992 року Баштанською районною радою
народних депутатів на ім'я ОСОБА_3
належить ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3
року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Миколаївської області, через
Баштанський районний суд, шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення, або протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

СУДДЯ: