Справа № 552/1184/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

18 березня 2014 року Київський районний
суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А..

при секретарі - Ворона Д.В.,

за участю:

представника позивача - адвоката
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Зазначив, що рішенням Київського
районного суду м.Полтави від 15 серпня
2012 року були задоволені позовні вимоги
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, виконавчого комітету
Київської районної у м.Полтаві ради та
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, виконавчого комітету Київської
районної у м.Полтаві ради про виділення
в окрему одиницю та визнання права
власності на об'єкт нерухомого майна.
Цим же рішенням виділено у власність
відповідачу земельну ділянку площею 1436
мІ, позивачу - площею 558 мІ. На виконання
цього рішення частині домоволодіння,
яка належить позивачу, Київською
районною у м.Полтаві радою присвоєно
нову адресу - АДРЕСА_1. Відповідач
самовільно переставив паркан між
їхніми суміжними земельними ділянками
в бік позивача, чим порушив його права.
Відповідно до даних горизонтальної
зйомки на сьогоднішній день в
користуванні ОСОБА_2 знаходиться 444 мІ,
тобто відповідач самовільно захопив 114
мІ. Добровільно перенести огорожу
відповідно до рішення суду відповідач
відмовляється, чим чинить перешкоди
позивачу в користуванні земельною
ділянкою.

Тому позивач просив суд зобов'язати
ОСОБА_3 усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 шляхом перенесення огорожі.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не
з'явився, уповноваживши представляти
його інтереси в суді адвоката ОСОБА_1.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов підтримала в повному
обсязі, пославшись на викладені в
позовній заяві обставини. Просила
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився з підстав, які судом визнані
неповажними.

Враховуючи наявність у справі
достатніх матеріалів про права та
правовідносини сторін, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності осіб, що в судове засідання
не з'явились.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази у справі,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням
Київського районного суду м.Полтави
від 15 серпня 2012 року (а.с.11-12) виділено
ОСОБА_4 в домоволодінні, яке
розташоване по АДРЕСА_1 в натурі частку
із майна, що знаходиться в спільній
частковій власності з одночасним
припиненням права спільної часткової
власності на нього, будівлі та споруди,
що складають самостійний об'єкт
нерухомого майна, без втрати цільового
призначення: в житловому будинку
літ. А-1 (квартири 1) у складі приміщень -
передпокою 2-1 площею 12,40 мІ, кухні 2-2
площею 15,90 мІ ванної 2-3 площею 4,20 мІ,
кімнати 2-4 площею 12,60 мІ, кімнати 2-5
площею 9,90 мІ, кімнати 2-6 площею 28,60 мІ,
передпокою 2-7 площею 6,10 мІ, кмнати 2-8
площею 12,00 мІ, сіни ІІІ площею 6,0 мІ.
Площа по внутрішнім розмірам квартири
№2 складає 107,70 мІ; - погріб літній «а1»,
срай-гараж літ. «Б», вбиральню літ. «В»,
навіс літ. «б»частину огорожі №1,
замощення №3, водогін №5.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
виділений об'єкт як на окремий об'єкт
нерухомого майна.

Виділено ОСОБА_3 у власність земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 1436 мІ.

Також вказаним судовим рішенням
виділено ОСОБА_2 в домоволодінні, яке
розташоване по АДРЕСА_1 в натурі частку
із майна, що знаходиться в спільній
частковій власності з одночасним
припиненням права спільної часткової
власності на нього, будівлі та споруди,
що складають самостійний об'єкт
нерухомого майна, без втрати цільового
призначення: тамбур 1-1 площею 2,5 мІ,
передпокій 1-2 площею 6,6 мІ, кімнати 1-3
площею 13,70 мІ, кімнати 1-4 площею 13, 6 мІ,
кухні 1-5 площею 15, 50 мІ, ванної 1-6 мІ
площею 2,3 мІ, комори 1-7 площею 2,3 мІ,
вбиральні 1-8 площею 1,1 мІ, підвалу І
площею 32, 7 мІ, частина огорожі №1,
огорожа №2.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
виділений об'єкт як на окремий об'єкт
нерухомого майна.

Виділено ОСОБА_2 у власність земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 558 мІ.

Рішенням виконавчого комітету
Київської районної у м.Полтаві ради від
14 травня 2013 року №138 погоджено розподіл
домоволодіння по АДРЕСА_1 на два
окремих. Частині домоволодіння, що
належить ОСОБА_2, надано нову поштову
адресу: АДРЕСА_1. Частині домоволодіння,
що належить ОСОБА_3, залишено поштову
адресу: АДРЕСА_1 (а.с.14).

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач посилається на ту обставину, що
відповідач самовільно переставив
паркан та самовільно захопив 114 мІ
земельної ділянки, що йому належить.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Але жодного доказу на підтвердження
тієї обставини, що відповідачем
самовільно був переставлений паркан та
здійснене самовільне захоплення
частини земельної ділянки позивача,
особами, які беруть участь у справі
суду надано не було.

Як вбачається з даних висновку
експертного будівельно-технічного
дослідження земельної ділянки по
АДРЕСА_1 у м.Полтаві від 30 липня 2012 року
№118, на час дослідження експертом
встановлено фактичне користування
земельною ділянкою: ОСОБА_3
користується земельною ділянкою
площею 1548 мІ, ОСОБА_2 - 446 мІ (а.с.6-10).

Підтверджують вказану обставину з
незначними розбіжностями і дані плану
горизонтальної зйомки ділянки за
адресою: м.Полтава, АДРЕСА_1,
виготовленого у 2012 році, згідно якого в
користуванні ОСОБА_3 перебуває ділянка
загальною площею 1554 мІ, в користуванні
ОСОБА_2 - 444 мІ (а.с.15).

З наведеного вбачається, що на час
ухвалення судом рішення про розподіл
домоволодіння та земельної ділянки між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вже був встановлений
фактичний порядок користування
земельною ділянкою, який було змінено
рішенням Київського районного суду
м.Полтави від 15 серпня 2012 року (а.с.11-12).

Відповідно, є такими, що заслуговують
на увагу посилання відповідача в його
заяві від 18.03.2014 року на сумісне з
позивачем встановлення паркану ще до
розподілу домоволодіння за рішенням
суду.

Тому відсутні підстави для визначення
дій відповідача як самовільного
захвату та самовільного перенесення
паркану.

Посилання відповідача в його заяві про
те, що даний паркан вони з відповідачем
ставили спільно, жодним доказом у
справі не спростовується, як не
підтверджується і твердження позивача
про самовільне перенесення
відповідачем паркану.

На думку суду, звертаючись з даним
позовом, позивач має на меті примусити
відповідача самостійно виконати
рішення Київського районного суду
м.Полтави від 15 серпня 2012 року, яке до
даного часу не виконано.

Тобто, мають місце правовідносини з
питань виконання судового рішення.

При цьому позивачем в поданій до суду
заяві не порушується питання звернення
судового рішення до примусового
виконання в порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження», а також щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи відповідного
органу Державної виконавчої служби
України.

Таким чином суд приходить до висновку,
що позивачем вибрано невірний спосіб
захисту свого права.

Встановивши дані обставини та
відповідні їм правовідносини, суд,
вирішуючи справу в межах заявлених
позивачем позовних вимог, приходить до
висновку, про безпідставність позовних
вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, тому в їх задоволенні слід
відмовити.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
позову не підлягають відшкодуванню
понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний термін з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але були відсутні в
судовому засіданні, в 10-денний термін з
дня одержання його копії.

Головуючий
О.А.Самсонова

18.03.2014