У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Леванчука А.О., Макарчука М.А.,
Нагорняка В.А.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про судове зобов'язання надати
документи та судову заборону видачі
свідоцтва про право на спадщину, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 1 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 21 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про судове
зобов'язання надати документи та
судову заборону видачі свідоцтва про
право на спадщину.

Ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 3 вересня 2013 року позовну заяву
ОСОБА_4 залишено без руху та надано йому
строк для усунення недоліків позовної
заяви.

Ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від

1 жовтня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 21 січня 2014 року, позовну
заяву ОСОБА_4 повернуто заявнику з
підстав, передбачених ст. 121 ЦПК
України. Вирішено питання про
повернення судового збору.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування постановлених у
справі судових ухвал, мотивуючи свої
доводи порушенням судами норм
процесуального права, із направленням
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої і
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,
ухвалу Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 1 жовтня

2013 року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 21 січня

2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О., Макарчук М.А.,
Нагорняк В.А.