Справа № 664/3089/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року
Цюрупинський
районний суд

Херсонської області

у складі:

судді
Никифорова Є.О.,

при секретарі
Імшеницькій
К.В.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
ОСОБА_2,

представника органу опіки та
піклування
Лушнікової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Цюрупинську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, що діє від свого імені та від
імені малолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про визнання права власності,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним
позовом в якому зазначає, що 20.02.2013 року
помер ОСОБА_8, з яким вона перебувала в
шлюбі з 04.06.2002 року по 19.10.2010 року. В
шлюбі 22.07.2004 року за спільні сумісні
кошти був придбаний житловий будинок з
побутовими та господарськими
спорудами і будівлями, розташований в
АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром
5000 кв.м. за договором купівлі-продажу,
який був укладений ОСОБА_8 Земля під
домоволодінням була в послідуючому
передана у власність ОСОБА_8 Так,
земельна ділянка розміром 0,2500 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель була виділена ОСОБА_8 за
рішенням 15 сесії 5 скликання
Великокопанівської сільради № 158 від
25.06.2007 р. передана у власність, про що
17.09.2007 р. йому був виданий державний акт
на право власності на земельну ділянку,
серія ЯБ № 882359, а також земельна
ділянка розміром 0,8100 га за адресою:
АДРЕСА_1 для ведення особистого
селянського господарства, про що йому
виданий державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯБ
№ 882360 від 17.09.2007 р.

02.07.2007 р. за 22500 грн. у громадянина ОСОБА_9
ними був придбаний вантажний
автомобіль «Газель» 2002 року випуску,
державний номер НОМЕР_1. Дана угода була
оформлена нотаріально посвідченою
довіреністю, яку видав ОСОБА_9 ОСОБА_8
02.07.2007 р. на розпорядження цим
автомобілем після передачі йому всієї
суми грошей.

В 2008 році ними в шлюбі був придбаний
автомобіль марки ВАЗ 21115 2005 року
випуску за 41000 грн. Даний транспортний
засіб 15.08.2008 р. був зареєстрований на
ОСОБА_8 та присвоєний автомобілю
державний номер НОМЕР_3.

Вказане майно вважає об'єктом права
спільної сумісної власності. Зазначає,
що під час розлучення в жовтні 2010 року
ОСОБА_8 запевнив її в тому, що сплатить
вартість 1/2 частини домоволодіння з
земельною ділянкою по АДРЕСА_1,
вантажного автомобіля «Газель» 2002 року
випуску та автомобіля ВАЗ-21115 2005 року
випуску. Проте на протязі двох років
він вартість спільного сумісного майна
їй так і не сплатив, посилаючись
постійно на відсутність грошових
коштів.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася
спадщина на все належне йому майно в
тому числі і на те майно, що є об'єктом
спільної сумісної власності її як
дружини та ОСОБА_8 як чоловіка. Заповіт
ОСОБА_8 не склав, тому спадкоємцями за
законом першої черги є його дружина
ОСОБА_4 та донька ОСОБА_6, які прийняли
спадщину. Позивач вказує, що у зв'язку
зі смертю колишнього чоловіка вона
позбавлена можливості поділити
спільне сумісне майно, тому за захистом
своїх прав змушена звернутися до суду з
позовом до спадкоємців ОСОБА_8 Просить
визнати вантажний автомобіль «Газель»
2002 року випуску, державний номер НОМЕР_1
спільною сумісною власністю чоловіка
ОСОБА_8 та дружини ОСОБА_1, визнати за
нею право власності на: 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1, 1/2 частину
земельної ділянки, площею 0,2500 га
розташованої по АДРЕСА_1, 1/2 частину
вантажного автомобіля «Газель» 2002 року
випуску державний номер НОМЕР_1, 1/2
частину автомобіля ВАЗ-21115 2005 року
випуску державний номер НОМЕР_3.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала та надала пояснення, що
відповідають змісту позовної заяви.
Просила позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача позов не визнав та пояснив,
що позивачем не надано жодних доказів
того факту, що автомобіль «Газель» 2002
року випуску державний номер НОМЕР_1
належить (належав) саме померлому
ОСОБА_8 на праві приватної власності.

Щодо вимоги про визнання права
власності на 1/2 частину домоволодіння
АДРЕСА_1, зазначив, що такі вимоги є
безпідставними, оскільки на теперішній
час того об'єкту нерухомого майна, про
визнання права власності на яке
заявлено в позові, не існує, так як
згідно із рішенням виконавчого
комітету Великокопанівської сільської
ради № 119 від 03 листопада 2010 року ОСОБА_8
було надано дозвіл на списання старого
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1
оскільки він прийшов у стан, не
придатний для користування. На
виконання зазначеного рішення ОСОБА_8
зазначений будинок було знесено, так як
стан цього об'єкту нерухомості не
дозволяв використовувати його за
цільовим призначенням і крім цього
вказаний будинок внаслідок
саморуйнування складав загрозу для
оточуючих. Факт відсутності об'єкту
щодо визнання права власності на який
заявлено позивачкою підтверджується
довідкою виконавчого комітету
Великокопанівської сільської ради №
1443 від 16.09.2013 року, згідно із якою на
приватизованій земельній ділянці, яка
належала померлому ОСОБА_8 житловий
будинок за адресою АДРЕСА_1, відсутній.

Також зазначив, що згідно з законом
земельна ділянка площею 0,25 га, що
розташована за адресою АДРЕСА_1,
належної ОСОБА_8 на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку від 17 вересня 2007 року не може
бути визнана об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, оскільки
одержана ним в результаті
приватизації.

Крім цього, вказує, що автомобіль ВАЗ 2115
був придбаний ОСОБА_8 за власні кошти, а
тому не може бути визнаний об'єктом
спільної сумісної власності подружжя.
Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник органу опіки і піклування
при вирішенні справи послався на
розсуд суду.

Судом встановлено, що яким позивач
перебувала в шлюбі з ОСОБА_8 в період
часу з 04.06.2002 року по 19.10.2010 року. В шлюбі
ними був придбаний житловий будинок з
побутовими та господарськими
спорудами і будівлями, розташований в
АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром
5000 кв.м., що підтверджується договором
купівлі-продажу від 22.07.2004 року та
автомобіль марки ВАЗ 21115, 2005 року
випуску, що зареєстровані на ім'я
ОСОБА_8 За рішенням Великокопанівської
сільради № 158 від 25.06.2007 р. ОСОБА_8
передана у власність земельна ділянка
площею 0,25 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель, а також
земельна ділянка розміром 0,8100 га за
адресою: АДРЕСА_1 для ведення
особистого селянського господарства,
про що йому видані державні акти на
право власності на земельну ділянку.
Станом на дату звернення позивача до
суду житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1 знесено на підставі рішення
виконавчого комітету
Великокопанівської сільської ради № 119
від 03.11.2010 року, що підтверджується
довідкою виконавчого комітету
Великокопанівської сільської ради №
1443 від 16.09.2013 року, згідно із якою на
приватизованій земельній ділянці, яка
належала померлому ОСОБА_8 житловий
будинок за вказаною вище адресою
відсутній.

Після розірвання шлюбу позивач та
ОСОБА_8 поділ спільно нажитого майна не
здійснювали.

20.02.2013 року ОСОБА_8 помер. Після його
смерті відкрилася спадщина. Заповіт
ОСОБА_8 не склав, тому спадкоємцями за
законом першої черги є його дружина
ОСОБА_4 та діти: донька ОСОБА_6, та сини
ОСОБА_5, ОСОБА_7 які прийняли спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України,
вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Таким чином, придбані у шлюбі житловий
будинок та автомобіль марки ВАЗ 21115
слід визнати об'єктом права спільної
сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 СК України,
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України,
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Суд, приймаючи до уваги, що житловий
будинок, придбаний у шлюбі, був
знесений у зв'язку з поганим технічним
станом, приходить до висновку, що за
позивачем слід визнати право власності
лише на ? частину автомобіля ВАЗ 21115,
оскільки цей автомобіль є спільним
майном подружжя, але залишається
зареєстрованим на ім'я її колишнього
чоловіка.

Щодо позовних вимог про визнання права
власності на земельну ділянку та
автомобіль «Газель» суд виходить з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
земельна ділянка площею 0,25 га була
передана ОСОБА_8 за рішенням
Великокопанівської сільради № 158 від
25.06.2007 р. для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських будівель в межах норм
безоплатної приватизації. В зв'язку з
цим зазначена ділянка не може бути
визнана об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, оскільки
є особистою власністю чоловіка.

З матеріалів справи також вбачається,
що автомобіль «Газель» не належав
ОСОБА_8 на праві власності, оскільки в
органах ДАІ він зареєстрований на ім'я
ОСОБА_9, з реєстраційного обліку а/м не
знімався. Судом встановлено, що ОСОБА_9
видав довіреність на право
користування а/м «Газель» на ім'я
ОСОБА_8, а тому останній не набув права
власності на цей транспортний засіб.
Тобто автомобіль «Газель» не можна
визнати таким, що придбаний у шлюбі.

Суд не приймає до уваги доводи
представника відповідача про те, що
автомобіль ВАЗ-21115 був придбаний за
власні кошти ОСОБА_8, оскільки ці
обставини не підтверджені належними
доказами, а тому, в силу ч. 2 ст. 60 СК
України, цей автомобіль слід визнати
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя.

Таким чином, позовні вимоги слід
задовольнити в частині, що стосується
визнання права власності на автомобіль
ВАЗ-21115, а в решті позовних вимог слід
відмовити за необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 60, 68, 69, 70 СК України, ст.ст. 10, 60,
212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину автомобіля ВАЗ-21115, 2005 року
випуску, держаний номерний знак НОМЕР_3,
що зареєстрований на ім'я ОСОБА_8.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Херсонської області через
Цюрупинський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя
Є.О.
Никифоров