Єдиний унікальний номер 725/2362/14-ц
Номер провадження 2/725/541/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2014 року.Першотравневий
районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич
О.В.

при секретарі Бакун Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Чернівці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в
інтересах якої на підставі договору
діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
поділ майна подружжя та визнання права
власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до
Першотравневого районного суду
м.Чернівці з вказаним вище позовом до
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
поділ майна подружжя та визнання права
власності на майно.

Посилалася на те, що перебувала у шлюбі
з ОСОБА_6, який між ними зареєстровано 13
травня 1982 року.

Від шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Зазначає, що разом з ОСОБА_6 вони
працювали на ВАТ «Вимірювач» та після
народження третьої дитини стали на
чергу для отримання квартири, як
багатодітна сім»я.

Згідно рішення загальної та
профспілкової конференції робітників
ВАТ «Вимірювач» №2 «Про передачу
незавершеного будівництва квартирного
будинку по АДРЕСА_1» у власність
Житлово-будівельного товариства №10
було передано 24 квартири

У 1994 року ОСОБА_6 став членом ЖБТ №10 і їх
сім»ї була виділена квартира АДРЕСА_1.

Оскільки будівництво було незавершене,
вони разом із чоловіком виконували всі
покладені Житловим-будівельним
товариством №10 на них обов'язки,
зокрема, сплачували відповідні платежі
для закінчення будівництва будинку.

13 квітня 1998 року Виконавчим комітетом
Чернівецької міської ради народних
депутатів ОСОБА_6 було видано ордер,
яким надано право на зайняття квартири
АДРЕСА_1.

28 січня 1997 року Відділом реєстрації
актів громадського стану
Першотравневого райвиконкому
м.Чернівці шлюб між нею та ОСОБА_6 було
розірвано. Незважаючи на це, вони
продовжували проживати однією сімє»ю
та вести спільне господарство.

В подальшому, рішеннями Виконавчого
комітету Чернівецької міської ради від
12 травня 2003 року та 02 червня 2003 року за
ОСОБА_6 було визнано право власності на
квартиру №101 та видано свідоцтво про
право власності на нерухоме майно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, внаслідок
чого відкрилась спадщина на належне
йому майно - квартиру АДРЕСА_1.

Проте у неї немає жодних прав на
спадкування квартири АДРЕСА_1, оскільки
вони з ОСОБА_6 розлучені.

Оскільки з 1982 року по 2006 рік вони із
померлим проживали однією сімє»ю та
вели спільне господарство, просила
визнати за нею право власності на ?
частку квартири АДРЕСА_1.

Розгляд справи відбувався у
відсутність позивачки ОСОБА_1 та
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
які в судове засідання не з'явилися,
незважаючи на те, що належним чином
були повідомлені про час та місце
розгляду справи.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 позов
підтримав та підтвердив викладені у
ньому обставини. Просив задовольнити
його в повному обсязі.

Від відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5
через канцелярію суду надійшли
нотаріально посвідчені заяви, в яких
вони позовні вимоги визнали та просили
розгляд справи провести у їх
відсутність.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, а також покази свідків
ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши письмові
докази по справі, вважає, що позов
ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
підстав:

Так, судом встановлено, що позивачка
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 з 13 травня 1982 року
перебували у зареєстрованому шлюбі.

За час перебування у шлюбі у них
народилося троє дітей: ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4, яка після
реєстрації шлюбу 16 вересня 2006 року
змінила дівоче прізвище на «ОСОБА_4» та
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 (а.с.5-7,47).

Позивачка та ОСОБА_6 працювали на ВАТ
«Вимірювач» та після народження
третьої дитини стали на чергу для
отримання квартири як багатодітна
сім»я.

Рішенням загальної та профспілкової
конференції робітників ВАТ
«Вимірювач» №2 від 27 квітня 1994 року
«Про передачу незавершеного
будівництва квартирного будинку по
АДРЕСА_1» у власність ЖБТ №10 було
передано двадцять чотири квартири. При
цьому зазначено, що подальші роботи у
вказаних квартирах будуть
виконуватись за рахунок членів ЖБТ-10 з
1994 року по 1997 рік (а.с.10).

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_6 у 1994 року став членом
Житлово-будівельного товариства №10,
внаслідок чого йому та його сім»ї було
виділено квартиру АДРЕСА_1.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_6
та ОСОБА_1, перебуваючи у шлюбних
відносинах, сплачували зі спільного
бюджету сім»ї кошти для закінчення
будівництва будинку.

У 1997 році будівництво будинку було
закінчене.

Цього ж року, 28 січня ОСОБА_6 та
позивачка розірвали шлюб (а.с.11).

Однак після розірвання шлюбу ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 продовжували проживати однією
сімє»ю, виховувати дітей та вести
спільне господарство.

Так, частиною 1 ст.17 Закону України «Про
власність» (в редакції 1995 року)
передбачено, що майно, придбане
внаслідок спільної праці членів сім»ї,
є їх спільною сумісною власністю, якщо
інше не встановлено письмовою угодою
між ними.

13 квітня 1998 року Виконавчим комітетом
Чернівецької міської ради народних
депутатів ОСОБА_6 та членам його сім'ї, в
тому числі й дружині ОСОБА_1, видано
ордер на зайняття квартири АДРЕСА_1.
(а.с.9).

В подальшому, 12 травня 2003 року,
Виконавчим комітетом Чернівецької
міської ради було прийнято рішення про
визнання права власності на
невиплачені кооперативні квартири та
внесення змін до раніше прийнятих
рішень, яким визнано за ОСОБА_6 право
власності на трьохкімнатну квартиру
АДРЕСА_1, житловою площею 37,7 кв.м.,
загальною площею 61,3 кв.м., яка виплачена
повністю у 1997 році(а.с.12).

02 червня 2003 року ОСОБА_6 видано
свідоцтво про право власності на
вказане вище нерухоме майно (а.с.13).

20 січня 2007 року позивачка
зареєструвала шлюб з ОСОБА_11, після
чого її прізвище було змінено на
«ОСОБА_1».

Як вбачається із копії свідоцтва про
смерть, виданого 09 квітня 2014 року
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Чернівецького міського управління
юстиції, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.16).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась
спадщина на належне йому майно -
квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи зі змісту ст.1261 ЦК України,
спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_6 є його діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, які і звернулися до приватного
нотаріуса Чернівецького нотаріального
округу із заявами про прийняття
спадщини (а.с.34-61).

У свою чергу, позивачка ОСОБА_1 також
має намір отримати право на частку у
спадковому майні, однак в силу того, що
їх шлюб з покійним ОСОБА_6 розірвано, не
має можливості звернутися у
встановленому законом порядку до
нотаріуса для отримання свідоцтва про
право на спадщину за законом.

Слід зазначити, що допитані в судовому
засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9
підтвердили факт перебування
позивачки ОСОБА_1 у шлюбних відносинах
з покійним ОСОБА_6 та спільне придбання
ним спірної квартири. Зокрема, свідки
пояснили, що є сусідами колишньої сімї
ОСОБА_6 по АДРЕСА_1. Квартиру позивачка
отримала разом з колишнім чоловіком,
так як вони разом працювали на ВАТ
«Вимірювач». Більше того, за рік до
смерті ОСОБА_6 ОСОБА_1 проживала разом з
ним у спірній квартирі та доглядала за
ним, так як він тяжко хворів.

Таким чином, заслухавши покази свідків,
дослідивши та проаналізувавши
письмові докази у їх сукупності,
враховуючи наведені вище вимоги
закону, суд вважає, що квартира АДРЕСА_1
є спільною сумісною власністю ОСОБА_6
та ОСОБА_1, оскільки дане майно було
ними придбано, перебуваючи у
зареєстрованому шлюбі.

Керуючись Законом України «Про
власність» (в редакції 1995 року) ст.ст.
1218, 1226, 1261 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 58, 60, 64,
88, 130, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на ? частку квартири АДРЕСА_1,
яка складається з 3-х житлових кімнат,
загальною площею 61,30 кв.м., в тому числі
житловою площею 37,70 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Чернівецької області через
Першотравневий районний суд м.Чернівці
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
О. В. Вольська-Тонієвич