Справа № 156/128/14-ц
Номер провадження: 2-о/156/4/14
рядок статзвіту № 12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року Іваничівський
районний суд Волинської області

в складі: головуючого
судді Шумського А.А.

за участю: секретаря
Фітя А.А.

представника заявника
Гуслєва В.Ю.

представника

Луковичівської сільської ради
П’ятохи І.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Іваничі справу за
заявою прокурора Іваничівського
району в інтересах держави в особі
Луковичівської сільської ради про
визнання спадщини відумерлою та
передачі її у власність територіальної
громади Луковичівської сільської ради
-

В С Т А Н О В И В
:

Прокурор Іваничівського району
звернувся до суду в інтересах держави в
особі Луковичівської сільської ради із
заявою про визнання спадщини ОСОБА_3
відумерлою та передачі її у власність
територіальної громади Луковичівської
сільської ради. Заяву мотивує тим, що
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Відповідно до інформації відділу
Держземагенства в Іваничівському
районі ОСОБА_3 згідно державного акту
на право приватної власності на землю
серії ВЛ № 235 належала земельна ділянка
площею 2,84 га ( згідно технічної
документації зі складання Державних
актів на право приватної власності в
таблиці розрахунку вартості земельних
часток (паїв) площею 2,8384 га), яка
розташована на території
Луковичівської сільської ради. Відомо,
що на момент смерті ОСОБА_3 проживала
самотньо. З часу відкриття спадщини
минуло кілька років, відомостей про
наявність спадкоємців та прийняття
ними спадщини не встановлено,
вбачаються підстави для ініціювання
визнання спадщини відповідно до ст. 1277
ЦК України відумерлою. Таким чином,
просить визнати спадщину ОСОБА_3 -
земельну частку (пай) вартістю 72075,96 грн.
розміром 2,8384 гектарів на території
Луковичівської сільської ради
Іваничівського району Волинської
області відумерлою та передати її у
власність територіальної громади
Луковичівської сільської ради
Іваничівського району.

В судовому засіданні представник
заявника підтримав свою заяву.
Представник Луковичівської
сільської ради також підтримав заяву,
однак зазначив, що ОСОБА_3 21 грудня 2000
року склала заповіт, який був
посвідчений у Луковичівській
сільській раді за № 825. Згідно заповіту
ОСОБА_3 належну їй земельну ділянку, яка
знаходиться в с. Орищі Іваничівського
району заповіла ОСОБА_4, однак останній
з заявою про прийняття спадщини в
порядку передбаченому ст. 1269 ЦК України
не звертався та із спадкодавицею разом
не проживав. У 2002 році ОСОБА_4 виїхав за
межі України, однак знав про існування
заповіту після смерті ОСОБА_3

Представник заінтересованої особи -
Держземагенства в Іваничівському
районі в попередньому судовому
засіданні проти задоволення заяви не
заперечує.

Суд, заслухавши пояснення представника
заявника, представника Луковичівської
сільської ради, представника
заінтересованої особи, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що заява підлягає до
задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3, згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії ВЛ
№ 235, виданого Іваничівською районною
державною адміністрацією 24 січня 2003
року та зареєстрованого за № 403
належала земельна ділянка площею 2,8384
гектара, яка знаходиться на території
Луковичівської сільської ради. Станом
на 22.01.2014 року нормативна грошова
оцінка вищевказаної земельної ділянки
становить 72075,96 грн.

Згідно інформації відділу Державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Іваничівського
РУЮ ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
про що зроблений відповідний актовий
запис за № 9. (а.с.6) Згідно ч.ч.
1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи.
Часом відкриття спадщини є день смерті
особи .

Таким чином, з дня смерті ОСОБА_3
відкрилась спадщина на майно, яке
належало спадкодавцю. Згідно заповіту,
який був посвідчений Луковичівською
сільською радою та зареєстрований за №
825, ОСОБА_3, на випадок своєї належну їй
земельну ділянку, яка знаходиться в с.
Орищі Іваничівського району заповіла
ОСОБА_4 Із пояснень сільського голови
Луковичівської сільської ради
П’ятохиІ.П. слідує, що ОСОБА_4 знав про
існування заповіту, однак заяви
про прийняття спадщини не подавав.
ОСОБА_4 із спадкодавицею спільно не
проживав, а у 2002 році виїхав за межі
України та по даний час не повернувся.

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у
разі відсутності спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття, суд визнає спадщину
відумерлою за заявою відповідного
органу місцевого самоврядування за
місцем відкриття спадщини.

Як вбачається із Інформаційної
довідки зі Спадкового реєстру № 36674482
від 19.02.2014 року, виданої Іваничівською
державною нотаріальною конторою,
спадкова справа після смерті ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, не
заводилась ( а.с. 18). Крім того, з
довідки Луковичівської сільської ради
слідує, що ОСОБА_3 на день смерті
проживала одна( а.с.5).

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 140 Земельного
Кодексу України підставою припинення
права власності на земельну ділянку є
смерть власника земельної ділянки за
відсутністю спадкоємця.
Таким
чином, з врахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_4 знаючи
про існування заповіту, у встановлений
законом строк із заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3 не
звертався, тобто самоусунувся від
спадкування, а тому слід визнати
спадщину відумерлою та передати її у
власність територіальної громади
Луковичівської сільської ради
Іваничівського району Волинської
області.

Керуючись ст. 1277 ЦК України, ст. 140 ЗК
України, ст. ст.10, 11, 209, 212-215, 235, 277,278 ЦПК
України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Визнати спадщину ОСОБА_3 - земельну
частку (пай) вартістю 72075,96 грн. розміру
2,8384 гектарів, згідно державного акту
на право приватної власності на
земельну ділянку серії ВЛ № 235,
виданого Іваничівською районною
державною адміністрацією 24 січня 2003
року та зареєстрованого за № 403, на
території Луковичівської сільської
ради Іваничівського району відумерлою
та передати її у власність
територіальній громаді
Луковичівської сільської ради
Іваничівського району Волинської
області.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Іваничівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
А. А. Шумський