18 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М.,
при секретарі: Мікітчак
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 30 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом, визнання недійсною заяви про
скасування заповіту та за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПП
«Борей-таксі», ТОВ «Фронт», ТОВ
«Ліпат-Інвест», КП Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, ПП «ЮС-Центр», ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ТОВ «А.О.
Бастіон», ТОВ «Технічний центр
домофонізації Цифрал-Сервіс», за
участі третіх осіб: Головного
управління юстиції у м. Києві, ТОВ
«Елітком», ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17 про визнання недійсним
заповіту, визнання пріоритету
зареєстрованих прав на частки
квартири, визнання права власності на
частку квартири в порядку спадкування
за законом, визначення судом
відповідальності, стягнення у
солідарному порядку погіршення частки,
упущеної вигоди, неодержаної орендної
плати, пені, моральної шкоди, реальних
збитків, грошової компенсації,
припинення права власності, -
Справа № 2-215/11 № апеляційного
провадження: 22-ц/796/3656/2014Головуючий у
суді першої інстанції:Ісаєвська
О.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Качан В.Я.
У липні 2000 року ОСОБА_20 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_21 про визнання
свідоцтва про право на спадщину за
Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 13.11.2000 року позов задоволено.
Визнано свідоцтво ААН № 898810 про право
на спадщину за законом на квартиру
АДРЕСА_1, видане Державним нотаріусом
Шостої Київської державної
нотаріальної контори Мотицькою С.А.
03.11.1998 року, зареєстрованого в реєстрі
№ 3с-619, частково недійсним. Визнано за
ОСОБА_20 право на спадщину у розмірі 1/9
частки квартири АДРЕСА_1, яка
залишилася після смерті його батька
ОСОБА_24 у розмірі 1/3 частки від даної
квартири.

У січні 2006 року ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_1, КМБТІ про
визнання права власності на частку
майна в порядку спадкування,
зобов'язання зареєструвати право
власності на частину майна в порядку
спадкування.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 24.05.2006 року позовні вимоги
задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право
власності на частину спадкового майна,
на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.
Зобов'язано КМБТІ зареєструвати за
ОСОБА_2 право власності на частину
спадкового майна, на 2/3 частини
квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 28.07.2008 року скасовано рішення
Печерського районного суду м. Києва від
13.11.2000 року у зв'язку із ново виявленими
обставинами.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 28.08.2008 року скасовано рішення
Печерського районного суду м. Києва від
24.05.2006 року за ново виявленими
обставинами.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 08.10.2008 року об'єднано позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на 2/9 частини квартири
АДРЕСА_1 з позовними вимогами ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання права власності на
2/3 частини квартири АДРЕСА_1 та з
позовними вимогами ОСОБА_20 до ОСОБА_21
про визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 15.02.2010 року позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане державним
нотаріусом Шостої КДНК Мотицькою С.А.
03.11.1998 року, зареєстрованого в реєстрі
за № 3с-619 на ім'я ОСОБА_25 та ОСОБА_21 щодо
спадкового майна померлого ОСОБА_24 у
вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/3
частини квартири АДРЕСА_1. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено. Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПП «Борей-таксі», КП
КМБТІ задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у
користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
21.06.2010 року рішення Печерського
районного суду м. Києва від 15.02.2010 року
скасовано, справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 30.12.2013 року позовні вимоги
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, визнання
недійсною заяви про скасування
заповіту задоволено частково. Визнано
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом, видане державним
нотаріусом Шостої КДНК Мотицькою С.А.
03.11.1998 року на імя ОСОБА_25 та ОСОБА_21
щодо спадкового майна померлого
ОСОБА_24 у вигляді 1/3 частини квартири
АДРЕСА_1. Решту позовних вимог залишено
без задоволення. У задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПП
«Борей-таксі», ТОВ «Фронт», ТОВ
«Ліпат-Інвест», КП Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, ПП «ЮС-Центр», ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ТОВ «А.О.
Бастіон», ТОВ «Технічний центр
домофонізації Цифрал-Сервіс», за
участі третіх осіб: Головного
управління юстиції у м. Києві, ТОВ
«Елітком», ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17 про визнання недійсним
заповіту, визнання пріоритету
зареєстрованих прав на частки
квартири, визнання права власності на
частку квартири в порядку спадкування
за законом, визначення судом
відповідальності, стягнення у
солідарному порядку погіршення частки,
упущеної вигоди, неодержаної орендної
плати, пені, моральної шкоди, реальних
збитків, грошової компенсації,
припинення права власності відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
суд скасувати рішення Печерського
районного суду м. Києва від 30.12.2013 року,
позовні вимоги ОСОБА_2 залишити без
розгляду, позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити у повному обсязі. Винести
окрему ухвалу до ВККС України щодо
відповідальності судді Ісаєвської О.В.
займаній посаді.

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на неповне з'ясування та
недоведеність обставин, що мають
значення для справи невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, неправильне застосування судом
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
11.02.1994 року Відділом приватизації
державного житлового фонду
Печерського району м. Києва видано
свідоцтво про право сумісної власності
на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_20, ОСОБА_24,
ОСОБА_25.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_24, про що
свідчить свідоцтво про смерть.

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом, після померлого
ОСОБА_24, належна йому 1/3 частина
спадкового майна була поділена в
рівних частках між дружиною ОСОБА_25 та
сином ОСОБА_21.

03.11.1998 року Державним нотаріусом шостої
Київської державної нотаріальної
контори Мотицькою С.А. було видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом, яке було зареєстровано в
реєстрі за № 3с-619 на ім'я ОСОБА_25 та
ОСОБА_21 щодо спадкового майна
померлого ОСОБА_24 у вигляді 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, під
час видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом, яке було
зареєстровано в реєстрі за № 3с-619, не
було враховано право іншого сина
померлого ОСОБА_24 - ОСОБА_20 на
успадкування 1/9 частини квартири
АДРЕСА_1, яка загалом складалася із 1/3
частини квартири, що належала
спадкодавцю.

Тому, в даному випадку судом першої
інстанції вірно визнано недійсним
зазначене свідоцтво.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_21, про що
свідчить свідоцтво про смерть.

Після померлого ОСОБА_21спадкоємцями
першої черги були ОСОБА_9 (дружина
померлого) та ОСОБА_25 (мати померлого),
які у частині частки ОСОБА_21 у праві
власності на квартиру відмовилися від
своєї долі у праві на спадщину на
користь сина ОСОБА_21 - ОСОБА_1, якому
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_25, про
що свідчить свідоцтво про смерть від
20.03.2003 року, після смерті якої
відкрилася спадщина на 4/9 частини
спірної квартири.

20.01.2004 року ОСОБА_1 отримав від
державних нотаріусів Дванадцятої та
Шостої Київської державних
нотаріальних контор постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії з
підстав відсутності у спадкоємця
ОСОБА_1 довідки характеристики на
квартиру, яка є спадковим майном.

Із зазначеного випливає, що ОСОБА_1 мав
право на спадщину у розмірі 1/9, що
належала померлому батьку, і у розмірі
2/9 у порядку спадкування за правом
представлення так, як його померлому
батьку (ОСОБА_21) мало належати 2/9 від
спадкового майна у вигляді частки у
розмірі 4/9 у праві власності на
квартиру ОСОБА_25 (його матері), а всього
ОСОБА_1 мав право успадкувати 1/3 частини
спірної квартири.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 27.04.2004 року за ОСОБА_1 визнано
право власності на 1/3 частки квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. ст. 1258, 1261, 1266 ЦК
України Спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. У першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки. Внуки, правнуки
спадкодавця спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом
їхнім матері, батькові, бабі, дідові,
якби вони були живими на час відкриття
спадщини. Якщо спадкування за правом
представлення здійснюється кількома
особами, частка їхнього померлого
родича ділиться між ними порівну.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що ОСОБА_2, як спадкоємець
першої черги у відповідності до ст.ст.
1258, 1261 ЦК України має право на спадщину
у розмірі 4/9 у частці права власності на
квартиру, яка належала його померлому
батьку. Разом з цим, ОСОБА_2, внуку
померлої ОСОБА_25, належить спадщина за
правом представлення у розмірі, яка
належала б його померлому батьку, як би
він був живий після смерті ОСОБА_25, у
розмірі 1/2 від 4/9, тобто 2/9 частки майна.
ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги
після смерті його батька, має право на
спадщину у розмірі 4/9, яка належала його
померлому батьку у спірній квартирі, а
також 2/9 при спадкуванні після померлої
ОСОБА_25 (його бабусі) за правом
представлення відповідно до вимог ст.
1266 ЦК України. Тобто, загальна частка,
яку за законом має успадкувати ОСОБА_2
складає 2/3 частини спірної квартири.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
позовна вимога ОСОБА_1 про визнання за
ним права власності на 1/3 частку
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом, саме як 1/18 частку після
смерті ОСОБА_21 та 5/18 часток після
смерті ОСОБА_25 задоволенню не підлягає,
оскільки ОСОБА_2за законом має право на
успадкування 2/3 частини спірної
квартири, а ОСОБА_1 на підставі Рішення
Печерського районного суду м. Києва від
27.04.2004 року належить 1/3 частини спірної
квартири.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 04.11.2010 року було призначено
судову почеркознавчо-технічну
експертизу, проведення якої доручено
експертам Державного
науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
МВС України.

Відповідно до висновку експерта № 29
підпис від імені ОСОБА_25 в графі
«Підпис» в заяві ОСОБА_25 до Шостої
Київської нотаріальної контори від
16.01.2001 - виконаний не ОСОБА_25, а іншою
особою. Друковані тексти:
«...спадкоємцем є син - ОСОБА_21.» та «на
автомашину яка вказана в цій спад.
справі я не претендую.» виконані після
основного тексту та друкованого тексту
«Всі необхідні документи додаються».

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від26.07.2012 року було призначено
судову почеркознавчу експертизу, яку
для виконання направлено Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз МЮ України та 15.02.2013 року від
КНДІСЕ надійшов висновок експертів №
11887/11888/12-32, відповідно до якого підписи
від імені ОСОБА_25, які містяться у рядку
«Підпис:» в оригіналах першого та
другого примірників заповіту від
23.12.1999року, який складено від імені
ОСОБА_25 на ім'я ОСОБА_20, посвідчений
Шостою Київською державною
нотаріальною конторою за № 8-10744; у
рядку «Підпис» в оригіналі заяви від
16.01.2001 року, яка складена від імені
ОСОБА_25, посвідчена Шостою Київською
державною нотаріальною конторою за №
2-111, виконані кульковою ручкою без
попередньої технічної підготовки чи
застосування технічних засобів.

Згідно висновку судового експерта
Куріпко К.П. підписи від імені ОСОБА_25,
які містяться у рядку «Підпис:» в
оригіналах першого та другого
примірників заповіту від 23.12.1999, який
складено від імені ОСОБА_25 на ім'я
ОСОБА_20, посвідчений Шостою Київською
державною нотаріальною конторою за р.
№ 8-10744; у рядку «Підпис» в оригіналі
заяви від 16.01.2001, яка складена від імені
ОСОБА_25, посвідчена Шостою Київською
державною нотаріальною конторою за р.№
2-111, виконані однією особою. Підписи від
імені ОСОБА_25, які містяться у рядку
«Підпис:» в оригіналах першого та
другого примірників заповіту від
23.12.1999, який складено від імені ОСОБА_25
на ім'я ОСОБА_20, посвідчений Шостою
Київською державною нотаріальною
конторою за №8-10744, виконані ОСОБА_25.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 147 ЦПК України
висновок експерта для суду не є
обов'язковим і оцінюється судом за
правилами, встановленими статтею 212
цього Кодексу. Незгода суду з висновком
експерта повинна бути мотивована в
рішенні або ухвалі.

Відповідно до п. 3 Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень та
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України від 08.10.1998
року № 53/5, як зразки слід надавати
документи або інші папери, на яких
рукописні тексти (підписи) достовірно
виконані особою, щодо якої ставиться
питання з ідентифікації її як
виконавця досліджуваного рукопису
(наприклад, заяву про отримання
паспорта (форма N 1), паспорт, різного
роду посвідчення, на яких є
власноручний підпис, та ін.).

Під час проведення експертизи та
надання висновку експертом ДНДЕКЦ МВС
України, серед іншого, для вирішення
питань, поставлених перед експертами
було використано вільні зразки
невідомого походження, які надані
ОСОБА_2, а саме зошити в клітинку на 21
аркуші, на зворотній стороні 6 сімейних
фотографій, на зворотній стороні
репродукції ікони.

Таким чином, колегія суддів не
погоджується із висновком ДНДЕКЦ МВС
України в частині того, що підпис від
імені ОСОБА_25 в графі «Підпис» в заяві
ОСОБА_25 до Шостої Київської
нотаріальної контори від 16.01.2001 -
виконаний не ОСОБА_25, а іншою особою,
оскільки висновок експерта, проведений
із використанням зразків невідомого
походження не можна вважати
достовірним. Тому, не підлягає
задоволенню позовна вимога ОСОБА_2 про
визнання недійсною заяву ОСОБА_25 від
16.01.2001 року про скасування заповіту від
23.12.1999 року до Шостої Київської
державної нотаріальної контори та
позовна вимога ОСОБА_1 про визнання
недійсним заповіту ОСОБА_25 на ім'я
ОСОБА_20від 23.12.1999 року.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції вірно погодився із висновком
експертів КНДІСЕ № 11887/11888/12-32, оскільки
експертиза проведена з урахуванням
положень п. З вказаної Інструкції та
підпис ОСОБА_25 в оригіналах першого та
другого примірників заповіту від
23.12.1999року, складеного від імені ОСОБА_25
на ім'я ОСОБА_20, посвідчений Шостою
Київською державною нотаріальною
конторою та в оригіналі заяви від
16.01.2001рокускладений від імені ОСОБА_25
виконані однією особою, а підписи від
імені ОСОБА_25 у примірниках заповіту
від 23.12.1999року виконані ОСОБА_25, то
відповідно вимога ОСОБА_2 про визнання
недійсною заяви ОСОБА_25 від 16.01.2001 року
про скасування заповіту від 23.12.1999 року
до Шостої Київської державної
нотаріальної контори та позовна вимога
ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіт
ОСОБА_25 на ім'я ОСОБА_20 від 23.12.1999 року
задоволенню не підлягають.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову в задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 про визначення
відповідальності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПП
«Борей-таксі», ТОВ «Фронт», ТОВ
«Ліпат-Інвест», ПП «ЮС-Центр», які
спільно завдали шкоди ОСОБА_1, у частці
відповідно до ступеня вини кожного;
стягнення погіршення 1/3 частки
квартири АДРЕСА_1 (1/18 частки після
смерті ОСОБА_21 та 5/18 часток після
смерті ОСОБА_25), у розмірі 172606,67 грн.;
упущену вигоду від здачі в оренду
належної йому на праві власності за
рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 27.04.2004 року 1/3 частки квартири
АДРЕСА_1 з 15.06.2004 року по 14.01.2010 року
включно: 153 892,10 грн. доходів, 51 736,24 грн.
Інфляційних збитків, 10 734,18 грн. 3%
річних, а загалом 216 362,52 грн.; стягнення
з ОСОБА_4 неодержану орендну плату у
розмірі 11864,85 грн., як еквівалент 1500,00
дол. США; переведення у солідарному
порядку на ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПП
«Борей-таксі», ТОВ «Фронт», ТОВ
«Ліпат-Інвест», ПП «ЮС-Центр» обов'язок
сплати йому за прострочення передачі
квартири в оренду за договором оренди
квартири від 30.10.2007 року і стягнути з
них у солідарному порядку на користь
ОСОБА_1 пеню за прострочення орендних
платежів у розмірі 345 504,43 грн., як
еквівалент 43 680,00 дол. США; стягнення в
солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ПП «Борей-таксі», ТОВ «Фронт», ТОВ
«Ліпат- Інвест», ПП «ЮС-Центр» моральну
шкоду у розмірі 500000,00 грн.; стягнення з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПП «ЮС-Центр» реальні
збитки у розмірі 10 752,69 грн., захисту
цивільного матеріального інтересу
ОСОБА_1, встановивши юридичний факт
вартості 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 у 123
468,04 дол. США; стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 еквівалент
матеріальної компенсації - грошову
компенсацію за 1/3 частку квартири
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 за рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
27.04.2004 року у розмірі 986 818,13 грн.;
припинення права власності ОСОБА_1 на 1/3
частку спірної квартири, що належить
йому за рішенням Печерського районного
суду м. Києва від 27.04.2004 року, яке було
зареєстровано 14.06.2004 року КП Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна; стягнення з
ОСОБА_2 витрати у розмірі 5 231,65 грн.,
встановлення порядку виконання
рішення; стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПП
«ЮС-Центр», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ТОВ «А.О. Бастіон», ТОВ
«Технічний центр домофонізації
Цифрал-Сервіс» реальні збитки у
розмірі 28 800,00 грн. і 115 200,00 грн. упущеної
вигоди, оскільки в матеріалах справи
відсутні належні та допустимі докази
на підтвердження зазначених позовних
вимог.

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України судом
першої інстанції вірно вирішено
питання судових витрат.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції постановлено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, відповідає обставинам справи та
доказам у справі, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 30 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, визнання
недійсною заяви про скасування
заповіту та за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПП
«Борей-таксі», ТОВ «Фронт», ТОВ
«Ліпат-Інвест», КП Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, ПП «ЮС-Центр», ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ТОВ «А.О.
Бастіон», ТОВ «Технічний центр
домофонізації Цифрал-Сервіс», за
участі третіх осіб: Головного
управління юстиції у м. Києві, ТОВ
«Елітком», ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17 про визнання недійсним
заповіту, визнання пріоритету
зареєстрованих прав на частки
квартири, визнання права власності на
частку квартири в порядку спадкування
за законом, визначення судом
відповідальності, стягнення у
солідарному порядку погіршення частки,
упущеної вигоди, неодержаної орендної
плати, пені, моральної шкоди, реальних
збитків, грошової компенсації,
припинення права власності залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: