АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/739/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 39 Льон О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
Нерушак Л. В. УХВАЛА
14 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Нерушак Л. В. суддів
Пальонного В.С., Карпенко О.В.при
секретарі Яремич В.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення
Канівського міськрайонного суду
Черкаської області від 22 січня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_6 до
ОСОБА_8, ОСОБА_9 про захист честі,
гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди ,-
в с т а н о в и л а :
05 липня 2013 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_8,
ОСОБА_9 про захист честі, гідності,
ділової репутації та відшкодування
моральної шкоди, посилаючись на те, що
21 жовтня 2012 року відбулось громадське
зібрання мешканців житлового будинку
Позивачі зазначають, що на даному
зібранні відповідач ОСОБА_8
висловлювала в їх адресу як посадових
осіб - голови кооперативу ОСОБА_6 та
бухгалтера ОСОБА_7 образливі вислови і
звинувачувала позивачів в розкраданні
грошових коштів членів ЖБК - 5 «Дніпро»,
які привласнили собі, тобто,
стверджувала, що вони є крадіями
коштів. Дані безпідставні
висловлювання відповідач ОСОБА_8
продовжує висловлювати й по даний час.
Позивачі зазначають у позові,
відповідач ОСОБА_8 постійно розповідає
всім мешканцям кооперативу, що
бухгалтер та голова кооперативи
покрали кошти кооперативу, привласнили
їх собі чи вчинили розтрату.
Позивачі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вважають, що
в даному випадку відповідач ОСОБА_8
поширює неправдиву інформацію, чим
посягає на їх честь і гідність, як
людини, та ділову репутацію, як
досвідчених працівників, а також
завдала їм, матеріальної та моральної
Вищевикладена інформація є
неправдивою і вказує лише на бурхливу
фантазію відповідача ОСОБА_8, з метою
посягнути на їх особистість.
Також, позивачі вважають, що цими
твердженнями відповідач звинувачує їх
без достатніх на те правових підстав, у
вчиненні різних злочинів, таких як у
привласненні, розтраті або заволодіння
чужим майном шляхом зловживання
службовою особою своїм службовим
становищем, крадіжці та інше.
В підтвердження того, що ними не
вчинювались злочини, в яких звинувачує
та розповсюджує чутки відповідач
ОСОБА_8, Канівським міським відділом
Управлінням МВС України в Черкаській
області було проведено розслідування,
в ході якого було встановлено
відсутність в діянні складу
кримінального правопорушення.
Позивачі зазначають, що
безпідставність звинувачень
відповідача ОСОБА_8 підтверджується і
перевіркою проведеною Канівською
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією, за висновками якої
встановлено, що «не цільового
використання коштів кооперативу не
Однак, стверджують позивачі, що після
проведення вказаних вище розслідувань,
відповідач ОСОБА_8 почала
розповсюджувати нові чутки, що ніби - то
ними було надано хабарі для
позитивного вирішення даної справи.
Вони вже тривалий час обіймають в
кооперативі посади бухгалтера та
голови кооперативу, а дані посади, як
вважають позивачі, передбачають високі
моральні якості особи та
принциповість, що має наслідком
незаплямовану репутацію та повагу
серед співробітників, колег і осіб, з
якими доводилось та доводиться
спілкуватись і працювати.
Позивачі вказують, що внаслідок
вчинення протиправних дій, а саме з
моменту, коли відповідач розпочав
діяльність стосовно висловлення образ
та розповсюдження неправдивих чуток,
наклепів, їх честь та гідність зазнали
непоправної шкоди. Чимало осіб,
мешканців будинку, що у той чи інший
спосіб дізналися про ситуацію, що
склалася, зробили для себе негативні
висновки щодо їх моральних та ділових
Позивачі вважають, що викладене вище
переконливо свідчить про порушення
особистих немайнових прав: на повагу
гідності та честі (ст. 297 ЦК України) та
на недоторканність ділової репутації
(ст. 299 ЦК України).
Також позивачі вказують, що внаслідок
дій відповідача їм завдано моральної
На думку позивачів, моральна шкода,
виразилалась в приниженні честі,
гідності (ділової репутації). Розмір
відшкодування моральної шкоди, що була
заподіяна в повній мірі залежить від
характеру та обсягу страждань, яких
ними пережито, так як в їх житті
відбулися тяжкі вимушені зміни у
життєвих і виробничих стосунках,
знизився престиж, ділова репутація, що
вимагає значного часу для відновлення
попереднього стану. Тому позивачі
звернулися з даним позовом до суду та
просили постановити рішення, яким
зобов'язати відповідача ОСОБА_8
спростувати недостовірну інформацію,
шляхом направлення на їх адресу листа
про спростування недостовірної
інформації, та привселюдного,
публічного вибачення перед мешканцями
ЖБК -5 «Дніпро»; стягнути з відповідача
ОСОБА_8 на їх користь 2500,00 грн. за надану
юридичну допомогу з написання позовної
заяви, консультацій, захист інтересів в
08 жовтня 2013 року позивачі ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 подали до суду заяву про зміну
підстав позову та уточнення позовних
вимог та просили визнати, що інформація
про голову правління ЖБК-5 «Дніпро»
ОСОБА_6 та головного бухгалтера ОСОБА_7
про викрадання грошових коштів,
поширену ОСОБА_8 21 жовтня 2012
року на громадському зібранні
мешканців житлового будинку АДРЕСА_1, в
усній формі є недостовірною та такою,
що порушує особисте немайнове право
голови правління ЖБК-5 «Дніпро» ОСОБА_6
та головного бухгалтера ОСОБА_7 на
недоторканість ділової репутації.
Зобов'язати ОСОБА_8 спростувати
інформацію про голову правління ЖБК-5
«Дніпро» ОСОБА_6 та головного
бухгалтера ОСОБА_7 про викрадення
грошових коштів, поширену ОСОБА_8 21
жовтня 2012 року на громадському
зібранні мешканців житлового будинку
АДРЕСА_1 у наступний спосіб: прилюдно
усно повідомити мешканців будинку
АДРЕСА_1 про помилкове повідомлення
сторонніх осіб про недостовірну
інформацію. Стягнути з ОСОБА_8 моральну
витрати та витрати на правову допомогу.
Ухвалою Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 14
листопада 2013 року залучено в якості
другого співвідповідача ОСОБА_9.
04 грудня 2013 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6
подали до суду заяву про збільшення
позовних вимог та просили визнати, що
інформація про голову правління ЖБК-5
«Дніпро» ОСОБА_6 та головного
бухгалтера ОСОБА_7 про викрадання
грошових коштів, поширену ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 21 жовтня 2012 року на громадському
зібранні мешканців житлового будинку
АДРЕСА_1, в усній формі недостовірною та
такою, що порушує особисте немайнове
право голови правління ЖБК-5 «Дніпро»
ОСОБА_6 та головного бухгалтера ОСОБА_7
на недоторканість ділової репутації.
Зобов'язати ОСОБА_8 та ОСОБА_9
спростувати інформацію про голову
правління ЖБК-5 «Дніпро» ОСОБА_6 та
головного бухгалтера ОСОБА_7 про
викрадення грошових коштів, поширену
ОСОБА_8 21 жовтня 2012 року на громадському
зібранні мешканців житлового будинку
АДРЕСА_1 у наступний спосіб: прилюдно
усно повідомити мешканців будинку
АДРЕСА_1, Черкаської області про
помилкове повідомлення сторонніх осіб
про недостовірну інформацію. Стягнути
з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 моральну шкоду в
витрати на правову допомогу.
Рішенням Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 22 січня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_7,
ОСОБА_6 до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про захист
честі, гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 подали на
нього апеляційну скаргу. В апеляційній
скарзі апелянти посилаються на те, що
рішення судом прийнято упереджено, із
порушенням норм матеріального та
процесуального права, без перевірки
всіх обставин справи, є незаконним.
Просять винести рішення, яким
скасувати рішення Канівського
міськрайонного суду Черкаської
області від 22 січня 2014 року та винести
рішення, яким їх позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу та їх представників,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін, виходячи
з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що твердження
позивачів про те, що 21 жовтня 2012 року на
громадському зібранні мешканців
житлового будинку АДРЕСА_1 відповідачі
висловлювали в адресу позивачів ОСОБА_6
як голови, та ОСОБА_7 як бухгалтера
житлово-будівельного кооперативу-5
«Дніпро» образливі вислови і
звинувачували в розкраданні грошових
коштів членів кооперативу, а саме, що
вони є «крадіями коштів» не
підтверджені в судовому засіданні та
спростовані показами свідків.

Колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції є обґрунтованими і
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Частиною 3 ст. 10 і частиною 1 ст. 60 ЦПК
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених ЦПК України, а суд згідно
п. 1 ст.11 ЦПК України розглядає
цивільну справу в межах заявлених
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів.

Статтею 212 ЦПК України
передбачено, що суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
значення. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірності кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції
України кожному гарантується судовий
захист права спростовувати
недостовірну інформацію про себе і
членів своєї сім'ї та права вимагати
вилучення будь-якої інформації, а також
право на відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої збиранням,
зберіганням, використанням і
поширенням такої недостовірної
інформації.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні, що
згідно даних протоколу № 1 загальних
зборів членів ЖБК-5 «Дніпро» від 29
травня 2004 року ОСОБА_6 обрано головою
правління даного кооперативу, який
затверджений 16 червня 2004 року
Канівською міською радою за № 205.

Згідно наказу № 2 від 17 червня 2004 року
на посаду бухгалтера ЖБК-5 «Дніпро»
прийнято ОСОБА_7

Судом встановлено, що 21 жовтня 2012 року
відбулися загальні збори членів
кооперативу і власників ЖБК-5 «Дніпро»,
які були проведені по ініціативі
членів ЖБК і власників квартир, та на
яких вирішувалося питання щодо
фінансової діяльності кооперативу.

05 листопада 2012 року голова ЖБК-5
«Дніпро» ОСОБА_6 направила на адресу
голови загальних зборів членів
кооперативу і власників квартир ЖБК-5
«Дніпро» ОСОБА_9 відкритий лист, в якому
посилалася на те, що протокол загальних
зборів від 21 жовтня 2012 року не
відповідає вимогам статуту і викладені
в ньому обставини безпідставні, вимоги
на даний час не підлягають до
виконання.

09 листопада 2012 року жителі ЖБК-5
«Дніпро» на адресу Канівського
міжрайонного прокурора та Канівського
міського голови направили заяву про
здійснення перевірки фінансової
діяльності правління ЖБК-5 «Дніпро» з
метою встановлення законності
цільового використання коштів
кооперативу.

Постановою СДСБЕЗ Канівського МВ УМВС
України в Черкаській області від 19
листопада 2012 року відмовлено у
порушенні кримінальної справи, по
заяві гр. ОСОБА_8 щодо заборгованості
ЖБК-5 «Дніпро».

Згідно листа Канівської об'єднаної
державної фінансової інспекції від 15
березня 2013 року № 04-49/446
нецільового використання коштів
кооперативу не встановлено.

30 квітня 2013 року постановою СК
Канівського МВ УМВС України в
Черкаській області закрито
кримінальне провадження відносно
голови правління ЖБК-5 «Дніпро» ОСОБА_6
та головного бухгалтера ОСОБА_7 за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191
КК України.

Із листа Канівської міжрайонної
прокуратури № 150 58-13 від 04 квітня 2013
року, адресованого ОСОБА_10 вбачається,
що досудове розслідування по
кримінальному провадженню про
розтрату коштів ЖБК-5 «Дніпро» триває,
про результати якого, буде повідомлено
Канівським МВ УМВС України в
Черкаській області.

За змістом ст. ст. 94, 277 ЦК України, ст. 32
Конституції України, ст. 10 Конвенції
про захист прав людини і основних
свобод кожному, в тому числі юридичній
особі, гарантується право на захист
ділової репутації та спростування
недостовірної інформації особою, яка
поширила таку інформацію.

Разом з тим, за змістом зазначеного
законодавства, кожному гарантується
право на свободу висловлення поглядів,
в тому числі право поширювати
інформацію без втручання органів
державної влади, за умови, що вони діють
добросовісно і надають правильну і
достовірну інформацію, не завдаючи при
цьому шкоди репутації окремих осіб, і
не порушуючи їх прав.

Згідно зі ст. 471 Закону України «Про
інформацію» ніхто не може бути
притягнутий до відповідальності за
висловлення оціночних суджень.
Оціночними судженнями, за винятком
образи чи наклепу, є висловлювання, які
не містять фактичних даних, зокрема
критика, оцінка дій, а також
висловлювання, що не можуть бути
витлумачені як такі, що містять
фактичні дані, з огляду на характер
використання мовних засобів, зокрема
вживання гіпербол, алегорій, сатири.
Оціночні судження не підлягають
спростуванню та доведенню їх
правдивості.

Статтею 302 ЦК України встановлено, що
особа, яка поширює інформацію,
зобов'язана переконатися в її
достовірності.

Відповідно до статті 277 ЦК України
фізична особа, особисті немайнові
права, якої порушено внаслідок
поширення про неї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації.
Негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного.

Як вказано у роз'ясненнях Пленуму
Верховного Суду України, викладених в
абзацах 3 - 5 п. 19 постанови від 27 лютого
2009 року № 1 «Про судову практику у
справах про захист гідності, честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної
особи», відповідно до ст. 277 ЦК України
не є предметом судового захисту
оціночні судження, думки, переконання,
критична оцінка певних фактів і
недоліків, які, будучи вираженням
суб'єктивної думки і поглядів
відповідача, не можна перевірити на
предмет їх відповідності дійсності (на
відміну від перевірки істинності
фактів) і спростувати, що відповідає
прецедентній судовій практиці
Європейського суду з прав людини при
тлумаченні положень ст. 10 Конвенції.

Якщо суб'єктивну думку висловлено в
брутальній, принизливій чи
непристойній формі, що принижує
гідність, честь чи ділову репутацію, на
відповідача може бути покладено
обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

Таким чином, вирішуючи питання про
визнання інформації недостовірною,
суди повинні визначитися з характером
такої інформації, та з'ясувати, чи є
вона фактичним твердженням, чи
оціночним судженням.

Чинне законодавство не містить
визначення понять гідності, честі чи
ділової репутації, оскільки вони є
морально-етичними категоріями й
одночасно особистими немайновими
правами, яким закон надає значення
самостійних об'єктів судового захисту.

Під гідністю слід розуміти визнання
цінності кожної фізичної особи як
унікальної біопсихосоціальної
цінності, з честю пов'язується
позитивна соціальна оцінка особи в
очах оточуючих, яка ґрунтується на
відповідності її діянь (поведінки)
загальноприйнятим уявленням про добро
і зло, а під діловою репутацією
фізичної особи розуміється набута
особою суспільна оцінка її ділових і
професійних якостей при виконанні нею
трудових, службових, громадських чи
інших обов'язків. Під діловою
репутацією юридичної особи, у тому
числі підприємницьких товариств,
фізичних осіб - підприємців, адвокатів,
нотаріусів та інших осіб, розуміється
оцінка їх підприємницької,
громадської, професійної чи іншої
діяльності, яку здійснює така особа як
учасник суспільних відносин.

При розгляді справ даної категорії
суди повинні мати на увазі, що
юридичним складом правопорушення,
наявність якого може бути підставою
для задоволення позову, є сукупність
таких обставин: а) поширення
інформації, тобто доведення її до
відома хоча б одній особі у будь-який
спосіб; б) поширена інформація
стосується певної фізичної чи
юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

Під поширенням інформації слід
розуміти: опублікування її у пресі,
передання по радіо, телебаченню чи з
використанням інших засобів масової
інформації; поширення в мережі
Інтернет чи з використанням інших
засобів телекомунікаційного зв'язку;
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам;
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі.

Поширенням інформації також є
вивішування (демонстрація) в
громадських місцях плакатів, гасел,
інших творів, а також розповсюдження
серед людей листівок, що за своїм
змістом або формою порочать гідність,
честь фізичної особи або ділової
репутації фізичної та юридичної особи.

Недостовірною вважається інформація,
яка не відповідає дійсності або
викладена неправдиво, тобто містить
відомості про події та явища, яких не
існувало взагалі або які існували, але
відомості про них не відповідають
дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з ч.3 ст. 277 ЦК негативна
інформація, поширена про особу,
вважається недостовірною, якщо особа,
яка її поширила, не доведе протилежного
(презумпція добропорядності).
Негативною слід вважати інформацію, в
якій стверджується про порушення
особою, зокрема, норм чинного
законодавства, вчинення будь-яких
інших дій (наприклад, порушення
принципів моралі, загальновизнаних
правил співжиття, неетична поведінка в
особистому, суспільному чи політичному
житті тощо) і яка, на думку позивача,
порушує його право на повагу до
гідності, честі чи ділової репутації.

Спростування поширеної недостовірної
інформації повинно здійснюватись
незалежно від вини особи, яка її
поширила.

Згідно з положеннями ст. 277 ЦК і ст. 10 ЦПК
обов'язок довести, що поширена
інформація є достовірною, покладається
на відповідача, проте позивач має право
подати докази недостовірності
поширеної інформації. Позивач повинен
довести факт поширення інформації
відповідачем, а також те, що внаслідок
цього було порушено його особисті
немайнові права.

Допитані судом першої інстанції свідки
пояснювали, що на зборах, які відбулися
21 жовтня 2012 року не чули образливих
слів з боку відповідачів на адресу
позивачів, а лише чули з боку
відповідачів, що ті ставили питання про
борг жителів будинку перед КПТМ.

Доводи апелянтів, що судом не взято до
уваги показання інших свідків,
допитаних в суді на вимогу позивачів,
спростовуються матеріалами справи,
оскільки судом дана належна оцінка
їх показанням в рішенні суду. Тому
посилання апелянтів, що судом
безпідставно не враховано дані
показання свідків позивачів є
необґрунтованими та підлягають
відхиленню колегією суддів.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що твердження
позивачів про те, що 21 жовтня 2012 року на
громадському зібранні мешканців
житлового будинку АДРЕСА_1 відповідачі
висловлювали в адресу позивачів ОСОБА_6
як голови, та ОСОБА_7 як бухгалтера
житлово-будівельного кооперативу-5
«Дніпро» образливі вислови і
звинувачували в розкраданні грошових
коштів членів кооперативу, а саме, що
вони є «крадіями коштів» не
підтверджені в судовому засіданні та
спростовані показами свідків, іншими
доказами в матеріалах справи.

Крім того, судом першої інстанції
достовірно встановлено та вбачається
із матеріалів справи, що факт
неодноразового звернення мешканців
житлового будинку АДРЕСА_1 до
Канівської міської ради, Канівської
районної прокуратури, Канівського MB
УМВС України в Черкаській області про
необхідність ведення перевірки
фінансової діяльності кооперативу у
зв'язку з виникненням значного розміру
боргу жителів будинку перед Канівським
КПТМ.

За таких обставин, суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив
позивачам у задоволенні позову.

Посилання апелянтів, що рішення суду
першої інстанції є незаконним не
підтверджено доказами, та не наведено
підстав, визначених у ст. 309 ЦПК
України, які б давали підстави для
скасування або зміни рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення у справі.

Виходячи з викладеного, доводи
апелянтів носять суб'єктивний
характер, не знайшли свого
підтвердження в матеріалах справи та
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, відмовивши у
задоволенні позову, розглядаючи спір,
районний суд повно та всебічно
дослідив та оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
постановив правильне по суті і
справедливе рішення.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що доводи апеляційної
скарги не є суттєвими і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, тому підстави для скасування чи
зміни оскаржуваного рішення суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 -
відхилити.

Рішення Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 22 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_6
до ОСОБА_8, ОСОБА_9 про захист честі,
гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :