Справа № 145/309/14-ц
Провадження №2/145/243/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

14.03.2014 р. Тиврівський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючий суддя Ліщишина
М. Ю.

за участю секретаря Віценко
К.А.

прокурора
Тимощука В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Тиврів цивільну справу
за позовом Тиврівської районної
державної адміністрації Вінницької
області в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавленням
батьківських прав, -

встановив :

Тиврівська РДА звернулася до суду із
заявою, в якій вказує, що ОСОБА_2 є
матір'ю малолітнього ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3

Відомості про батька в свідоцтві про
народження дитини записані відповідно
до ч. 1 ст. 135 СК України .

Із січня 2002 року малолітній ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до заяви
матері, був влаштований до Центру
соціальної допомоги та реабілітації
дітей «Шанс», с. Пирогів Тиврівського
району. Фактично з того часу мати не
піклується про сина, про його здоров'я,
фізичний та розумовий розвиток,
матеріально хлопчика не підтримує.

У 2012 році після закриття закладу ОСОБА_1
залишився проживати в сім'ї
вихователів Центру «Шанс» ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, де і перебуває на даний час.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані брати
участь у вихованні дітей. Однак, ОСОБА_2
протягом тривалого часу не піклується
про фізичний і розумовий розвиток
дитини, її підготовку до самостійного
життя, не забезпечує необхідного
харчування, медичного догляду, не дає
дитині доступу до культурних та інших
духовних цінностей, не сприяє
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі, не виявляє інтересу до її
внутрішнього світу. Зазначені фактори,
як кожен окремо, так і в сукупності,
можна розцінювати як ухилення від
виховання дитини лише за умови винної
поведінки батьків, свідомого
нехтування ними своїми обов'язками.

На думку органу опіки та піклування
відповідачка свідомо нехтує своїми
батьківськими обов'язками, оскільки
ОСОБА_2 не забезпечує свого
малолітнього сина належним доглядом та
вихованням, не піклується про його
здоров'я, фізичний духовний та
моральний розвиток. Таку поведінку
відповідачки можна розцінювати як
умисне ухилення від виховання дитини,
що згідно ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу
України є підставою для позбавлення її
батьківських прав відносно дитини.

ОСОБА_2 ніде не працює, схильна до
зловживання спритними напоями,
підсобного господарства не веде,
земельної частки (паю) не має,
присадибною земельною ділянкою не
користується, за місцем проживання
характеризується негативно .

Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських
прав відносно її малолітнього сина
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

В судовому засіданні представники
позивача Берегуляк А.Л. та Снітка О.Х.
позовні вимоги підтримали, просять
позов задоволити з підстав, наведених в
заяві, зазначивши, що ОСОБА_2 не бере
участі у вихованні та утриманні дитини,
сином взагалі не цікавиться, не
відвідує його, не піклується про
фізичний і духовний розвиток своєї
дитини, його навчання, не забезпечує
його матеріально, тобто ухиляється від
своїх батьківських обов'язків .
Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, не
заперечує проти позбавлення її
батьківських прав відносно сина ОСОБА_1
.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10,
пояснили, що відповідачка у справі
ОСОБА_2 з сином не проживає протягом 12
років, участі у вихованні дитини не
бере, його здоров'ям та навчанням не
цікавиться, матеріальної допомоги на
утримання не надає, майже не
спілкується з дитиною .

ОСОБА_1 пояснив, що живе з мамою та
батьком ОСОБА_3. ОСОБА_2 його не
провідувала ніколи. Жити з нею не бажає.

Прокурор Тимощук В.С. вважає, що
ОСОБА_2 доцільно позбавити
батьківських прав відносно її сина
ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши осіб, що беруть участь у
справі, вважає за необхідне позов
задоволити, виходячи з наступного.

Відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 є
матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується свідоцтвом про його
народження .

Відомості про батька в актовому записі
про народження дитини - ОСОБА_1 записано
відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України .

З січня 2002 року ОСОБА_1 за заявою
відповідачки ОСОБА_2, був влаштований
до Центру соціальної допомоги та
реабілітації дітей «Шанс», с. Пирогів
Тиврівського району. У 2012 році після
закриття зазначеного закладу ОСОБА_1
залишився проживати в сім'ї
вихователів Центру ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
так як мати його не забрала, де і
перебуває на даний час.

Згідно довідки - характеристики
Новоміської сільської ради від 03.02.2014р.
№ 72 та акту обстеження матеріально -
побутових умов проживання від 03.02.2014 р.
ОСОБА_1 більше 10 років з матір'ю не
проживає та не спілкується . ОСОБА_2 не
цікавиться його життям та здоров'ям, не
приділяє належної уваги його розвитку
та вихованню. ОСОБА_2 ніде не працює,
схильна до зловживання спритними
напоями, підсобного господарства не
веде, земельної частки (паю) не має,
присадибною земельною ділянкою не
користується.

Відповідно до ст.150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дітей в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини,
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Відповідачка ці обов'язки не виконує,
не піклується про фізичний і духовний
розвиток своєї дитини, не забезпечує
харчуванням, медичним доглядом, не
спілкується з дитиною, тобто
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, що відповідно
до ст. 164 СК України є підставою для
позбавлення батьківських прав .

Згідно висновку Тиврівської РДА №
01/01-10/292 від 05.02.2014 р. ОСОБА_2 доцільно
позбавити батьківських прав відносно
її сина ОСОБА_1

Позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав
відносно її неповнолітнього сина
ОСОБА_1 є доцільним і відповідатиме
інтересам дитини.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК
України, 150, 164 СК України, -

вирішив :

Позов задоволити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 позбавити
батьківських прав відносно
неповнолітнього сина ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Вінницької області через Тиврівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення .

Суддя: М. Ю. Ліщишина