Справа № 523/7440/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року Суворовський районний
суд міста Одеси в складі головуючого
судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко А.О.

розглянув в відкритому судовому
засіданні в місті Одесі

справу за заявою

ОСОБА_1 про скасування судового
наказу,

Встановив :

ОСОБА_1 (далі - Заявник) звернулась
до суду із заявою про скасування
судового наказу за наступних обставин:

30 квітня 2014 року Суворовським
районним судом міста Одеси був виданий
судовий наказ по справі № 523/6226/14ц,
згідно з яким стягнуто з Заявника на
користь КП «Житлово-комунальний сервіс
«Північний» суму заборгованості за
житлово-комунальні послуги у розмірі
6758,65 грн. та судовий збір у розмірі 121,80
грн. Заявник отримала судовий наказ 12
травня 2014 року.

З даним судовим наказом Заявник
не згодна, посилаючись на те, що наказ
судом виданий з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Так, КП «Житлово-комунальний сервіс
«Північний», як Стягувач, до заяви про
видачу судового наказу не додав
укладеного договору між ним та
Заявником на надання послуг.
Правовідносини, що виникають між
виробниками, виконавцями, споживачами
у процесі створення, надання та
споживання житлово-комунальних послуг,
є предметом регулювання спеціального
Закону України «Про Житлово-комунальні
послуги», що передбачено статтею 19
цього Закону :Відносини між учасниками
договірних відносин у сфері житлово-
комунальних послуг здійснюються
виключно на договірних засадах.

Учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.

Таким чином, для підтвердження
свого права вимоги Стягувач повинен
був надати докази про те, що:

Стягувач є учасником
правовідносин у сфері
житлово-комунальних послуг (власник,
споживач, виконавець, виробник,
балансоутримувач, управитель);

у Стягувача встановлені договірні
правовідносини з Заявником, між
сторонами укладені договори на надання
житлово-комунальних послуг, які по
формі та за змістом відповідають
Типовим договорам.

Стягувач не надав суду належних і
допустимих доказів на підтвердження
свого статусу у правовідносинах з
споживачами у процесі створення,
надання та споживання
житлово-комунальних послуг, а також не
надав доказів встановлених з Заявником
правовідносин.

Зазначені обставини свідчать про
відсутність у КП «Житлово-комунальний
сервіс «Північний», права вимоги
судового наказу щодо Заявника, що також
суперечить ст.14 ЦК України, яка вказує,
що цивільні обов'язки виконуються лише
у межах, встановлених договором, та
особа не може бути примушена до дії, які
не є для неї обов'язковими.

На підставі викладеного Заявник
просить скасувати судовий наказ про
стягнення заборгованості в сумі 6758,65
грн та розглянути справу за її
відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про задоволення
заявлених вимог.

Встановлено, що 30 квітня 2014 року
Суворовським районним судом міста
Одеси був виданий судовий наказ по
справі № 523/6226/14ц, згідно з яким
стягнуто з Заявника на користь КП
«Житлово-комунальний сервіс
«Північний» суму заборгованості за
житлово-комунальні послуги у розмірі
6758,65 грн. та судовий збір у розмірі 121,80
грн. Заявник отримала судовий наказ 12
травня 2014 року (а.с.8).

Судовий наказ видано на підставі
довідки КП «ЖКС «Північний» , згідно
якої заборгованість Заявника станом на
01 квітня 2014 року складає 6758,65 грн, в тому
числі УДПТ - 5593,70 грн, вивезення сміття -
299,00 грн, ліфт - 865,95 грн (а.с.4).

Згідно з даними,наданими КП ЖКС
«Північний» Міському єдиному
розрахунковому центру
«ГЕРЦ»,заборгованість за період, який
полягає у межах встановленого
законодавством України строку
позовної давності(ст.256,257 ЦК України),а
саме з 1.04.2011 по 1.04.2014, становить 5153,47грн
(з них УДГІТ- 4278,6,вивезення
смиття-234,ліфт-640,87). але не вказано за
який період, ні додана калькуляція
розрахунків (а.с.22).

Згідно ст. 95 ЦПК України, із заявою
про видачу судового наказу може
звернутися особа, якій належить право
вимоги, а також органи та особи, яким
законом надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб.

Щодо обґрунтування Стягувачем
суми боргу слід зазначити наступне:
суд, видаючи судовий наказ не звернув
увагу на той факт, що Стягувачем не було
надано інформацію про вартісну базу
нарахування боргу, а саме - не надані
розміри тарифів на послуги, які діяли
протягом періоду нарахування боргу та
підстави для їх застосування (перелік
відповідних нормативно-правових
актів). Стягувачем не надано доказів на
підтвердження законності здійснення
ним будь-яких нарахувань за умови
відсутності обов'язкового договору на
надання відповідних послуг, які могли б
підтвердити правильність розрахунку.

Відповідно до п.9 Постанови
Пленуму ВСУ України N 14 від 23.12.2011 "Про
практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження"
«наявність спору про право (пункт 2
частини третьої статті 100 ЦПК) є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; відсутністю
документів, що підтверджують порушення
суб'єктивного права або відсутністю
документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором) тощо. Така вимога може бути
вирішена лише у позовному
провадженні.»

Згідно з п.13 Постанови Пленуму ВСУ
України N 14 від 23.12.2011 "Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження" якщо заявлено
вимогу про стягнення заборгованості за
надані житлово-комунальні,
телекомунікаційні послуги, послуги
телебачення та радіомовлення (пункт 3
частини першої статті 96 ЦПК, судовий
наказ може бути видано за наявності
відповідних договорів про надання
таких послуг, інших письмових доказів,
що підтверджують фактичне надання та
отримання таких послуг. Крім того,
заявник має обґрунтувати свої вимоги
та додати документи, що вказують на
правильність і безспірність
розрахунків, а також застосування
тарифів на відповідні послуги.

Правовідносини, що виникають між
виробниками, виконавцями, споживачами
у процесі створення, надання та
споживання житлово-комунальних послуг,
є предметом регулювання спеціального
Закону України «Про Житлово-комунальні
послуги», що передбачено статтею 19
цього Закону :Відносини між учасниками
договірних відносин у сфері житлово-
комунальних послуг здійснюються
виключно на договірних засадах.

Учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.

До суми боргу Стягувачем було
нараховано оплату за вивезення сміття,
та користування ліфтом, однак статутом
КП «Житлово-комунальний сервіс
«Північний», не передбачено надання
таких видів діяльності, не
обґрунтовані підстави, на яких
Стягувач діяв від імені АТ «Одесліфт»
та організації, яка займається
вивезенням сміття (а.с.23-27).

Крім цього, всупереч вимогам ст.98
ЦПК України, яка вимагає від заявника
окрім самих вимог ще зазначати
обставини, на яких вони ґрунтуються.

Стягувач у своїй Заяві про видачу
судового наказу не вказав та не довів
тих обставин і підстав, на яких він
грунтує вимоги, котрі виходять за межі
встановленого законодавством України
строку позовної давності у три роки.

Таким чином встановлено, що
Стягувач необгрунтовано та з
порушенням вимог чинного
законодавства (зокрема, ст.257 ЦКУ, та
ст.98 ЦПКУ) вимагає від Боржника сплату
боргу за межами встановленого
законодавством України строку
позовної давності, тому, на цей час, ці
вимоги Стягувача є, необгрунтовані.

Також слід зазначити, що Стягувач,
наводячи розрахунок, не додав жодного
документу, який би підтверджував
виконання Стягувачем зазначених у
заяві робіт (надання послуг) у
визначеному обсязі. Зазначені
документи були б необхідні для
визначення достовірності здійснених
Стягувачем та отриманих Боржником
послуг.

Тобто, належними доказами,
відповідно до Постанови КМУ від 21.07.2005
року № 630, мають бути розрахунки витрат,
акти чи інші документи, які
підтверджують надання послуг.

За таких обставин Заявник просить
скасувати судовий наказ Суворовського
районного суду міста Одеси від 27
травня 2014 року по справі № 523/6807/ 14-ц та
розглянути справу за її відсутністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 105
Цивільно-процесуального кодексу
України боржник має право протягом
десяти днів з дня отримання копії
судового наказу та доданих до неї
документів подати заяву про його
скасування.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу
України, загальна позовна давність
становить 3 роки. За цей період заявник
має право стягувати заборгованість (в
тому числі за житлово-комунальні
послуги).

Таким чином, суд вважає, що даний
судовий наказ підлягає скасуванню,
оскільки виданий з порушенням
законодавства.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 105-1 ЦПК України, суд

Ухвалив :

Заяву ОСОБА_1 про скасування
судового наказу - задовольнити.

Скасувати судовий наказ
Суворовського районного суду міста
Одеси від 30 квітня 2014 року по справі №
523/6226/ 14-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-