Провадження № 2/522/3020/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Івченка В.Б.,

при секретарі - Січінава М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім'єю, про розподіл
сумісного майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім'єю, про розподіл
сумісного майна, мотивуючи свої вимоги
тим, з серпня 2005 року до березня 2013 року
сторони проживали однією сімєю, були
пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки, однак так і
не звернулися до органу реєстрації
актів цивільного стану для реєстрації
шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у сторін народилася
дитина, син - ОСОБА_3. У відповідача
також є донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Перебуваючи у фактичних шлюбних
відносинах, для поліпшення житлових
умов сторони придбали квартиру
АДРЕСА_1, яку позивач вважає спільною
сумісною власністю. Відповідач більше
не бажає проживати разом, а спірну
квартиру, в якій вона проживає разом з
дітьми має намір залишити собі.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву згідно якої позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити
позовну заяву у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, надала до суду заяву згідно
якої просить розглянути справу за її
відсутності проти задоволення
позовних вимог позивача не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги обґрунтовані
та підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що з серпня 2005 року
до березня 2013 року сторони проживали
однією сім'єю спочатку за адресою:
АДРЕСА_3, з жовтня 2009 року до березня 2012
року за адресою: АДРЕСА_2, з березня 2012
року проживали за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується відмітками про
реєстрацію за вищевказаною адресою. З
серпня 2005 року сторони були пов'язані
спільним побутом, мали взаємні права та
обов'язки. Шлюб в органах реєстрації
цивільного стану не реєстрували.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у сторін народилася
дитина, син - ОСОБА_3.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 не є спільною
дитиною сторін, а донькою саме
відповідача.

Позивач тимчасово працює в м. Києві, а
тому на даний час не проживає разом з
відповідачем та малолітнім сином.

З метою поліпшення житлових умов,
оскільки сторони проживали в
орендованій квартирі вирішили
придбати квартиру

01.03.2012 року ОСОБА_1 уклав договір позики
з ОСОБА_5 на загальну суму 800000 грн., для
можливості придбання квартири АДРЕСА_1.

02.03.2012 року ОСОБА_1 була складена
розписка про отримання від ОСОБА_5 800000
грн. на підставі укладеного договору
позики, строком до 02.03.2013 року, та
зазначену суму грошей він передав
ОСОБА_2 для купівлі спірної квартири.

Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу
України, сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки.

Відповідно до ст.74 Сімейного кодексу
України, якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.
Будь-якого письмового договору щодо
майна набутого за час сумісного
проживання однією сім'єю між сторонами
не укладалося.

Відповідно до ст.ст.234, 256 ЦПК України,
факт проживання однією сім'єю чоловіка
та жінки без шлюбу розглядається в
порядку окремого провадження.

Відповідно до Пленуму ВСУ від 31.03.1995
року №5 «Про судову практику в справах
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення», в порядку окремого
провадження розглядаються справи про
встановлення фактів, якщо встановлення
факту не пов'язується з наступним
вирішенням спору про право.

Суд розглянувши справу в межах
заявлених позивачем вимог, на основі
дотримання принципів диспозитивності,
змагальності справедливості
судочинства, всебічного та повного
дослідження обставин справи, перевірки
їх наданими сторонами доказами,
оцінивши їх у сукупності, дійшов
висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім'єю, про розподіл
сумісного майна необхідно
задовольнити у повному обсязі,
встановивши факт проживання однією
сім'єю, визнання права спільної
сумісної власності на АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 3, 74 СК України, ст.ст.
234,256 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209,
212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, про розподіл сумісного майна -
задовольнити.

Встановити факт проживання однією
сім'єю ОСОБА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ідентифікаційний код
НОМЕР_2 з серпня 2005 року по березень 2013
року.

Визнати спільно нажите майно з серпня
2005 року по березень 2013 року ОСОБА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1 та ОСОБА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_2 спільною
сумісною власністю, а саме квартири
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частини квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частини квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції, шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк - з дня
проголошення рішення, а для осіб, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси

Івченко В.Б.