Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1889/14-ц

11 грудня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого -судді
Вінтоняк М.Б.

секретаря
Скоблей О.В.

з участю позивача -відповідача
ОСОБА_1

представника позивача -відповідача
ОСОБА_2

відповідача-позивача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третя особа Надвірнянський
районний відділ державної міграційної
служби України в Івано-Франківській
області про визнання втратившими
права на користування жилим
приміщенням та зняття з реєстрації,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
в користуванні житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд до
ОСОБА_3 про визнання втратившими права
на користування жилим
приміщенням,зняття з реєстрації,
ОСОБА_3 звернувся з зустрічним позовом
до ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням

В судовому засіданні
позивач-відповідач свій позов
підтримала,зустрічний позов не визнала
і суду пояснила , що 21.11.1998 року вона
зареєструвала шлюб з відповідачем. Від
спільного проживання народилася дочка
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Надвірнянського районного
суду від 27.03.2014 року шлюб між сторонами
розірвано.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, посвідченого 14.05.1987 року
державним нотаріусом Надвірнянської
державної нотаріальної контори
Поліщук М.М.,їй на праві приватної
власності належить половина
домоволодіння АДРЕСА_1 Надвірнянського
району Івано-Франківської області.
Право власності на зазначене
домоволодіння зареєстроване за нею
Коломийським інвентаризаційним бюро
технічної інвентаризації 29.09.1987 року.

З часу одруження відповідач
проживав і був зареєстрований у
спірному домоволодінні.

Однак,02.09.2012 року відповідач перейшов
проживати до своїх батьків в АДРЕСА_2
Надвірнянського району
Івано-Франківської області, забравши
свої особисті речі.

Не проживаючи більше одного року у
вказаному домоволодінні без поважних
причин, відповідач втратив право нак
користування вказаним майном.

Просить постановити рішення,яким
визнати ОСОБА_3 втратившим право на
користування житлом в будинку АДРЕСА_1
та зняти його з реєстрації в даному
жилому будинку.

В зустрічному позові просить відмовити
із-за безпідставності позовних вимог,
вона не чинила відповідачу будь яких
перешкод в користуванні спірним
домоволодінням,так як відповідач
-позивач з вересня 2012 року у ньому не
проживає. У ОСОБА_3 є ключі від вхідних
дверей,восени 2012 року вона проводила
ремонт вхідних дверей , однак замок від
вхідних дверей не міняла.

Відповідач-позивач ОСОБА_3 свій позов
підтримав , позов ОСОБА_1 не визнав і
пояснив ,що 21.11.1998 року він зареєстрував
шлюб з позивачем-відповідачем. Після
одруження він перейшов проживати по
місцю проживання позивача-відповідача
в с. Делятин, по АДРЕСА_1
Надвірнянського району
Івано-Франківської
області,зареєструвавши місце
проживання за вказаною адресою. У
шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1.

З вересня 2012 року він тимчасово
проживав з своїми батьками в АДРЕСА_2
Надвірнянського району
Івано-Франківської області, здійснював
догляд за важко хворим батьком,який
помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року . Батько в 2009,2011
роках переніс два інсульти і був
прикутий до ліжка, а мати інвалід
другої групи і по стану здоров*я
самостійно не могла здійснювати догляд
за батьком, крім того мати теж у
вказаний період хворіла і потребувала
догляду.

Його особисті речі і речі професійного
заняття залишилися у позивача.

Однак на протязі 2012-2013 років він
періодично приходив до спірного
домоволодіння, допомагав
позивачу-відповідачу по господарству,
користувався особистими речами ,які
позивач перенесла з жилого будинку в
гараж і стодолу , відвідував їхню
спільну дочку.

Після смерті батька в березні 2014 року
він намагався повернутися в сім*ю і
поселитися по місцю свого постійного
проживання в АДРЕСА_1 , так як іншого
житла у нього немає , однак
позивач-відповідач помінявши влітку
2013 року замок у вхідних дверях не
допускає його до спірного
домоволодіння.

Просить постановити рішення , яким
зобов*язати позивачку не чинити йому
перешкоди в користуванні житлом,
житловим будинком АДРЕСА_1
Надвірнянського району
Івано-Франківської області шляхом
передачі ключів від вхідних дверей, в
позові ОСОБА_1 відмовити так як у
спірному будинку не проживав з
поважних причин.

Представник третьої особи
Надвірнянського районного відділу
державної міграційної служби України в
Івано-Франківській області в судове
засідання не з*явився, згідно
відношення справу просить розглянути
в його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін ,
свідків по справі , вивчивши матеріали
справи, прийшов до висновку, що позов
ОСОБА_3 підставний та підлягає до
задоволення , а в позові ОСОБА_1 слід
відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до частини першої
статті 383 ЦК України, ст.150 ЖК УРСР
власник житлового будинку має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Частинами 1, 4 статті 156 ЖК УРСР
передбачено, що члени сім'ї власника
жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку
(квартири), якщо при їх вселенні не було
іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього
Кодексу. Припинення сімейних
відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє їх права
користування займаним приміщенням. У
разі відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне
користування жилим приміщенням
до цих відносин застосовуються
правила, встановлені статтею 162 цього
Кодексу.

Відповідно до статті 64 ЖК УРСР до
членів сім'ї наймача належать
дружина наймача, їх діти і батьки.
Членами сім'ї наймача може бути визнано
й інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з наймачем і ведуть з
ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій
цієї статті, перестали бути членами
сім'ї наймача, але продовжують
проживати в займаному жилому
приміщенні, вони мають такі ж права і
обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Статтею 405 ЦК України передбачено ,що
члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону.

Житлове приміщення, яке вони мають
право займати, визначається його
власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Судом встановлено, що 21.11.1998 року
сторони зареєстрували шлюб. Від
спільного проживання у них народилася
дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Надвірнянського районного
суду від 27.03.2014 року шлюб між сторонами
розірвано. Дитину залишено проживати з
матір*ю.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, посвідченого 14.05.1987 року
державним нотаріусом Надвірнянської
державної нотаріальної контори
Поліщук М.М.,позивачу-відповідачу
ОСОБА_1 на праві спільної часткової
власності належить половина
домоволодіння АДРЕСА_1 Надвірнянського
району Івано-Франківської області.
Право спільної часткової власності на
зазначене домоволодіння зареєстроване
за позивачем-відповідачем
Коломийським інвентаризаційним бюро
технічної інвентаризації 29.09.1987 року.

З часу одруження відповідач -позивач
проживав і був зареєстрований у
спірному домоволодінні, дані обставини
визнали в судовому засіданні сторони
по справі.

Із довідки виданої Делятинською
селищною радою Надвірнянського
району Івано-Франківської області
01.08.2014 року №1607 вбачається, що в
житловому будинку, який знаходиться по
адресу АДРЕСА_1 Надвірнянського району
Івано-Франківської області
зареєстровані сторони по справі .

Факт не проживання відповідача
-позивача ОСОБА_3 за місцем його
реєстрації в АДРЕСА_1 Надвірнянського
району Івано-Франківської області з
вересня 2012 року підтверджується
актом обстеження житлово-побутових
умов сім*ї складеного депутатом
Делятинської селищної ради 31 липня 2014
року.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9 суду
пояснили ,що з вересня 2012 року
відповідач-позивач ОСОБА_3 не проживає
з сім*єю в АДРЕСА_1 в с. Делятин
Надвірнянського району
Івано-Франківської області.

Крім того свідок ОСОБА_9 суду
пояснив,що відповідач-позивач ОСОБА_3
в його присутності восени 2012 року
залишив позивачу-відповідачу ОСОБА_1
ключ від вхідних дверей , а свідок
ОСОБА_7 суду пояснила ,що восени 2014 року
позивач-відповідач ОСОБА_1 встановила
замки на воротах і хвіртці .

Як вбачається з актів обстеження
житлово-побутових умов
відповідача-позивача ОСОБА_3 від 28
серпня 2013 року, 19.10.2014 року складених
депутатами Делятинської селищної ради
, відповідач-позивач ОСОБА_3 тимчасово
на протязі півтора року тобто в період
з вересня 2012 року по березень 2014 року
проживав в АДРЕСА_2 і здійснював
догляд за перестарілими батьками, а
саме батьком ОСОБА_10 ,який по стану
здоров*я був прикутий до ліжка, не мав
змоги самостійно пересуватися. Мати
ОСОБА_11 являється інвалідом другої
групи.

В судовому засіданні встановлено ,що
батько відповідача-позивача ОСОБА_10
хворів : в 2009 році переніс ішемічний
інсульт з лівобічним геміпарезом. В 2011
році переніс повторний ішемічний
інсульт з вираженим парезом та
порушенням всіх функцій ІХС. Диф.
кардіослероз ,що підтверджено довідкою
Делятинської міської лікарні № 197/311,
виданою Делятинською міською лікарнею
20.10.2014 року. ІНФОРМАЦІЯ_4 року він
помер,що підтверджується свідоцтвом
про смерть.

Мати відповідача-позивача ОСОБА_11
являється інвалідом другої групи ,що
підтверджується довідкою МСЕК від
05.02.2002 року.

Допитана в судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_11 суду пояснила ,що
відповідач-позивач ОСОБА_3 її син.
ОСОБА_10 її чоловік ,який важко хворів в
2009,2011 роках переніс інсульт. Після
повторного інсульту чоловік був
прикутий ліжка ,а тому
відповідач-позивач ОСОБА_3 здійснював
догляд за батьком : мив його
,годував,переодягав, так як вона
самостійно не могла здійснювати догляд
за батьком. Вона теж хворіє , визнана
інвалідом другої групи, крім того в 2013
році у неї був перелом руки , а тому
відповідач-позивач здійснював
догляд і за нею.

Таким чином судом встановлено,що
відповідач-позивач ОСОБА_3 в період з
вересня 2012 року по березень 2014 року з
поважних причин не проживав у спірному
домоволодінні по місцю своєї
реєстрації в АДРЕСА_1 Надвірнянського
району Івано-Франківської області.

Таким чином судом встановлено ,що
відповідач-позивач ОСОБА_3
перебуваючи у шлюбі з
позивачкою-відповідачкою ОСОБА_1 був
зареєстрований у спірному жилому
будинку як член сім*ї власника, а після
розірвання шлюбу 27.03.2014 року, як
колишній член її сім*ї,не позбавлений
права користуватися займаним житлом.

Позивач-відповідач ОСОБА_1 змінила
замок у вхідних дверях і не допускає
відповідача-позивача ОСОБА_3 до жилого
будинку АДРЕСА_1 ствердили в судовому
засіданні свідки ОСОБА_12,ОСОБА_13 , які
виходили на місце його реєстрації та
пояснили, що в квітні 2014 року вони
разом з ОСОБА_3 приходили до жилого
будинку в с. Делятин по
вул..Кобилянської 6 Надвірнянського
району Івано-Франківської області ,
однак їх в будинок не впустили, ключі
до замків не підійшли .

Зазначеними доказами спростовуються
дані, що містяться в показаннях свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9, а також у акті
обстеження спірного жилого будинку
від 29 вересня 2014 року, стосовно
того, що позивач-відповідач не чинить
відповідачу перешкод у користуванні
спірним жилим будиком та останній
зацікавленості до жилого будинку не
проявляє.

Відповідно до ст.. 47 Конституції
України кожен має право на житло. Ніхто
не може бути примусово позбавлений
житла інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Враховуючи вищенаведене , суд
дослідивши всі зібрані докази по
справі прийшов до переконання , що
позов ОСОБА_3 підставний та підлягає до
задоволення , а в позові ОСОБА_1 слід
відмовити ,так як судом встановлено ,що
відповідач-позивач ОСОБА_3 , як
колишній чоловік позивача-відповідача
ОСОБА_1 , набув в передбаченому законом
порядку право користування спірним
житлом як член її сім'ї ,цей жилий
будинок є постійним місцем його
проживання та в подальшому був
позбавлений можливості реалізовувати
це право через поважність причин його
відсутності у жилому будинку АДРЕСА_1
Надвірнянського району і перешкоди з
боку позивача-відповідача ОСОБА_1

За таких умов суд вважає,що позов
ОСОБА_3 підлягає до задоволення, а в
позові ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі ст.47 Конституції України,
ст. 64 ЖК України, ст..156 ЖК України, 405 ЦК
України, керуючись ст.209, 213-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задоволити повністю .

Зобов*язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3
перешкоди в користуванні житлом,
житловим будинком АДРЕСА_1
Надвірнянського району
Івано-Франківської області шляхом
передачі ОСОБА_3 ключів від вхідних
дверей.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4,третя особа
Надвірнянський районний відділ
державної міграційної служби України в
Івано-Франківській області про
визнання втратившим право на
користування жилим приміщенням та
зняття з реєстрації відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги,рішення,якщо його
не скасовано,набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Вінтоняк М.Б.

Повний текст рішення виготовлено
16.12.2014