Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/267/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Бойко
Доповідач Дуковський О. Л.
РІШЕННЯ

Іменем України

18.03.2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Письменного О.А.; Пищиди
М.М.

з участю секретаря: Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на заочне
рішення Долинського районного суду
Кіровоградської області від 25 липня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
фізичної особи-підприємця: ОСОБА_2 про
захист прав споживачів та стягнення
коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2013 року ОСОБА_3
звернулася з позовом до ОСОБА_2 про
захист прав споживача.

В обґрунтування позову вказує, що між
нею та ВАТ «Надра» були укладені
кредитні договори на загальну суму 1706,00
грн. Через скрутне фінансове становище
позивачка частково не виконала свої
кредитні зобов'язання перед банком.

В травні 2012 року на адресу позивачки
надійшли два повідомлення про те, що
право вимоги щодо її заборгованості за
кредитними договорами відступлене
товариству з обмеженою
відповідальністю «КУА «Прімоколект -
Капітал» на загальну суму 6515,40 грн.

Позивачка звернулася за юридичною
допомогою до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 та за надані послуги
сплатити 2000,00 грн. наперед, так як їй
потрібно виконувати значний обсяг
роботи.

Після сплати позивачкою обумовленої
суми коштів ФОП ОСОБА_2 на
підтвердження того видала їй квитанцію
№ 003407 від 24.05.2012 року. ФОП ОСОБА_2
виготовила два листи адресовані ТОВ
«КУА «Прімоколект - Капітал» і дала їх
позивачці, щоб вона їх відправила.
Через деякий час два листи повернулися
на адресу позивачки, так як за вказаною
адресою адресат не знаходиться.
Позивачка знову звернулася до ФОП
ОСОБА_2 про подальші їхні дії.
Відповідачка пояснила, що ОСОБА_3
потрібно знайти адресу ТОВ «КУА
«Прімоколект - Капітал». Деякий час
позивачка марно намагалася знайти
адресу. Після чого відповідачка почала
уникати позивачку, але робота не була
нею виконана.

Звернувшись до іншого юриста за
консультацією з приводу боргових
зобов'язань перед ТОВ «КУА
Прімоколект-Капітал», позивачці було
роз'яснено, що якщо до неї звернуться з
позовною заявою про стягнення
кредитної заборгованості, то в даному
випадку потрібно буде лише заявити
клопотання про застосування строків
позовної давності, так як вони вже
давно минули і спір буде вирішено .

Вважає, що ФОП ОСОБА_2 отримала кошти в
сумі 2000,00 грн. за послуги, які не
надавала, а тому звернулась з позовною
заявою до суду.

Просить стягнути з відповідачки збитки
в сумі 2000,00 грн. за надані нею неналежні
послуги та 6660, 00 грн. пені за
невиконання роботи, 9000,00 грн. -
моральної шкоди.

Заочним рішення Долинського
районного суду Кіровоградської
області від 25.07.2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 1928,33 грн. - збитків, 6421,34
грн. - пені та 500,00 грн. - моральної шкоди,
а всього 8849,67 грн. В решті позовних
вимог відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач:
ставить питання про скасування
судового рішення з ухваленням нового
рішення у справі про відмову у
задоволенні позову.

Зазначає, що ухвалюючи рішення про
стягнення з неї коштів, суд першої
інстанції не взяв до уваги , що
позивачка добровільно звернулася до
неї за правовою допомогою. Вказує, що
надала їй правову допомогу, а позивачка
оплатила у повному обсязі за послуги,
вартість яких була обумовлена ними за
їх домовленістю.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
статті 303 ЦПК України, дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з таких підстав.

Відповідно до положень статей 10,11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених позивачем вимог та
зазначених і доведених ним обставин.

Суд першої інстанції,
задовольняючи частково позовні вимоги
про стягнення збитків та пені послався
на те, що позивачці було завдано
збитки неналежним виконанням
відповідачкою договору про надання
послуг у сфері права, а тому підлягають
відшкодуванню завдані збитки та
стягнення пені у відповідності до
Закону України «Про захист прав
споживачів».

Щодо моральної шкоди суд вважав,
що позивачка у зв'язку з неналежним
виконанням договору про надання
послуг зазнала душевних страждань і
має право на відшкодування моральної
шкоди.

Проте, з таким висновком суду
погодитися не можна, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що відповідно до квитанції від 24.05.2012
року № 003407 ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3
оплату за надання послуг у сфері права
у сумі 2000, 00 грн. (а.с.11).

26.02.2013 року Долинським районним
судом Кіровоградської області були
направлені запити адвокатам у м.
Долинська щодо з'ясування вартості
юридичних послуг у м. Долинська зі
складання листів та надання
консультації стосовно отримання
повідомлень щодо кредитної
заборгованості (а.с. 35).

З наданих відповідей адвокатів
щодо вартості юридичних послуг наданих
відповідачкою, судом першої інстанції
виведено фактично середню вартість
виконаних робіт, яка складає 71,67 грн.
(а.с-36-41).

В квитанції про надання послуг у
сфері права не визначено обсяг роботи,
а тому є необґрунтованими посилання
суду першої інстанції на те, що
відповідачка отримала оплату лише за
складання листів та консультації.

Також не можна посилатися на
інформацію адвокатів щодо ціни на
юридичні послуги, оскільки єдиної
цінової політики щодо надання послуг у
сфері права не існує.

Вразі, якщо позивачку не
влаштовувала вартість правової
допомоги, вона мала можливість
звернутися за правовою допомогою до
іншого спеціаліста в галузі права.

Договір про надання правової
допомоги між сторонами не було
укладено, була усна домовленість, що
позивачка не заперечує і погоджувалася
з оплатою.

ОСОБА_3 зверталася з письмовою
заявою до Долинського РВ УМВС про те, що
ОСОБА_2 отримала від неї кошти за
надання юридичних послуг в сумі 2000, 00
грн., але не надавши послуг,
відмовляється повертати кошти. 23.10.2012
року відмовлено в порушенні
кримінальної справи з підстав, що
вбачаються цивільно-правові відносини.
Старшим лейтенантом міліції
Долинського РВ УМВС було встановлено
що ОСОБА_3 дійсно зверталася до ОСОБА_2
про складання двох позовних заяв та
надання юридичної консультації, за що
ОСОБА_3 сплатила 2000, 00 грн. (а.с. 18).

Згідно ч. 5 ст. 10 Закону України
«Про захист прав споживачів» у разі
коли виконавець не може виконати
(прострочує виконання) роботу (надання
послуги) згідно з договором, за кожний
день (кожну годину, якщо тривалість
виконання визначено у годинах)
прострочення споживачеві сплачується
пеня у розмірі трьох відсотків
вартості роботи (послуги), якщо інше не
передбачено законодавством. У разі
коли вартість роботи (послуги) не
визначено, виконавець сплачує
споживачеві неустойку в розмірі трьох
відсотків загальної вартості
замовлення.

Нарахування пені є
безпідставним, оскільки між сторонами
не було укладено договору та не було
обумовлено строку виконання робіт.

Під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Позивачкою не доведено порушення
її прав як споживача, а тому відсутні
підстави для відшкодування моральної
шкоди.

Виходячи з того, що відповідно до
ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК України у
порядку цивільного судочинства кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Позивачкою не доведено у чому
саме полягає порушення її прав, а тому
враховуючи вищезазначене, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
неправильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
що є підставою для його скасування та
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст. 309, ст. 313,
ст. 314, ст. 316, ст. 319 ЦПК України,
колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Долинського
районного суду Кіровоградської
області від 25 липня 2013 року -
скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
захист прав споживачів та стягнення
коштів - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: