Справа № 463/126/14
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/6079/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника ПАТ «Банк
Петрокоммерц - Україна» -

Кость Я.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на рішення Личаківського районного
суду м. Львова від 13 червня 2014 року у
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк
Петрокоммерц - Україна» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 13.06.2014 року позов
публічного акціонерного товариства
«Банк Петрокоммерц - Україна»
задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у
користь ПАТ «Банк Петрокоммерц -
Україна» заборгованість за кредитним
договором №1544н-09-08 від 02.09.2008 року в
сумі 60197 доларів США 21 цент та 10817 грн. 67
коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користь
ПАТ «Банк Петрокоммерц - Україна» по 1720
грн. 50 коп. судового збору з кожного.

Зустрічний позов ОСОБА_5 про визнання
поруки припиненою залишено без
розгляду.

Рішення суду оскаржили відповідачі
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, просять його
скасувати з підстав порушення норм
матеріального та процесуального права
і ухвалити нове рішення, яким визнати
дійсною додаткову угоду №2 від 28.12.2012
року, укладену між банком та
позичальником ОСОБА_4, про внесення
змін до кредитного договору в частині
зменшення відсоткової ставки до 14% та
змін схеми погашення на
диференційовані платежі, та визнати
припиненим договір поруки від 02.09.2008
року, укладений між банком та
поручителем ОСОБА_5

Свої доводи апелянти обґрунтовують
тим, що ПАТ «Банк Петрокоммерц -
Україна» пропонував внести зміни до
кредитного договору в частині
зменшення відсоткової ставки до 14%
річних та зміни схеми погашення на
диференційовані платежі за умови
погашення позичальником прострочених
відсотків та оформлення в якості
додаткового забезпечення земельної
ділянки площею 0,1200 га за адресою:
АДРЕСА_1. Апелянти вказують, що ці умови
банку позичальник виконав, однак,
представник банку відмовився
підписувати в нотаріуса підготовлений
банком проект такої додаткової угоди
про внесення змін до кредитного
договору. Апелянти вважають дії банку
щодо укладення договору про внесення
змін до кредитного договору офертою,
яку вони прийняли шляхом вчинення
відповідних дій

Крім того, зазначають, що між
позичальником та банком укладено
додаткову угоду до кредитного
договору, якою збільшено відсоткову
ставку до 20,5% без згоди поручителя
ОСОБА_5, що є підставою для припинення
договору поруки.

В судове засідання апелянти не
з»явились, про час та місце розгляду
справи були повідомлені у
встановленому процесуальним законом
порядку, що підтверджується поштовим
повідомленням про отримання ними
судової повістки (а.с.185), клопотань про
відкладення розгляду справи від них не
надходило, тому розгляд справи
апеляційним судом проведено у
відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача в заперечення
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 02.09.2008 року між
ЗАТ «Банк Петрокоммерц - Україна»
(кредитодавцем), правонаступником
якого є ПАТ «Банк Петрокоммерц -
Україна», та відповідачем ОСОБА_4
(позичальником) укладено кредитний
договір №1544н-09-08, за умовами якого банк
надав позичальнику кредит у вигляді
кредитної лінії з лімітом у розмірі 60000
доларів США на строк до 01.09.2023 із
сплатою 17,5% річних за користування
кредитом, який позичальник повинен був
повертати частинами, у розмірах та у
строки, визначені графіком погашення
кредиту згідно додаткових угод (а.с.6-22).

Виконання зобов»язань за вказаним вище
кредитним договором було забезпечено
порукою відповідача ОСОБА_5 на підставі
укладеного між нею та банком договору
поруки від 02.09.2008 року (а.с.23-25).

У зв»язку з тим, що позичальник
допустив порушення умов кредитного
договору щодо повернення кредиту і
відповідачі не погасили
заборгованість на вимогу банку в
добровільному порядку (а.с.26-29), банк
звернувся до суду з позовом про
дострокове солідарне стягнення з
відповідачів всієї суми кредиту та
пені за прострочення виконання
грошового зобов»язання, яка станом на
17.04.2013 року складала 60197,21 доларів США та
10817,67 грн., з якої: заборгованість за
тілом кредиту - 57402,14 доларів США;
заборгованість за відсотками - 2795,07
доларів США; пеня - 10817,67 грн.

Враховуючи те, що банк виконав своє
зобов»язання перед позичальником,
надавши йому кредит у розмірі та на
умовах, передбачених кредитним
договором, а позичальник допустив
порушення умов договору в частині
повернення кредиту і на вимогу банку не
погасив заборгованість за кредитним
договором в добровільному порядку, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про задоволення позову в
частині стягнення з відповідача ОСОБА_4
всієї суми заборгованості за кредитним
договором та пені за прострочення
виконання грошового зобов»язання,
оскільки така вимога позивача
відповідає закону (ст.ст.526, 530, 1048, 1050, 1054
ЦК України) та договору (п.п.1.9.1, 3.1.1).

Однак, колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
солідарне стягнення вказаної вище
заборгованості з відповідача ОСОБА_5,
як з поручителя, оскільки в цій частині
суд допустив порушення норм
матеріального права, не застосувавши
норму закону, яка підлягала
застосуванню до спірних правовідносин
між позивачем та відповідачем ОСОБА_5

У відповідності до ч.1 ст.559 ЦК України,
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов»язання, а
також у разі зміни зобов»язання без
згоди поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Судом встановлено, що 13.10.2008 року між
банком та позичальником було укладено
додаткову угоду №1 до кредитного
договору, згідно з якою було збільшено
розмір процентної ставки за
користування кредитом (траншем №2) до
20,5% (а.с.117-118).

Поручитель ОСОБА_5 такої угоди не
підписувала і в матеріалах, які надав
позивач на вимогу суду, відсутні
докази, які б підтверджували
ознайомлення поручителя з такими
умовами кредитного договору та їх
погодження поручителем, оскільки
умовами договору поруки не
передбачено, що збільшення банком
розміру процентної ставки може
відбуватись в односторонньому порядку
без погодження такої дії з поручителем.

Таким чином, враховуючи норму ч.1 ст.559
ЦК та встановлений судом факт
відсутності згоди поручителя на
збільшення обсягу її відповідальності
внаслідок збільшення розміру
процентної ставки за користування
кредитом, колегія суддів дійшла
висновку про те, що вимога позивача про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, звернена до поручителя
ОСОБА_5, не підлягає до задоволення,
оскільки її порука в силу закону
вважається припиненою.

В даному випадку не має правового
значення та обставина, що позовна заява
ОСОБА_5 про визнання поруки припиненою
була залишена судом без розгляду,
оскільки, незалежно від пред»явлення
такого позову поручителем, суд повинен
враховувати його заперечення при
вирішенні основного спору про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та перевіряти законність
вимог банку.

У зв»язку з цим рішення суду першої
інстанції в частині задоволення вимоги
позивача про солідарне стягнення з
відповідача ОСОБА_5 у користь ПАТ «Банк
Петрокоммерц - Україна» заборгованості
за кредитним договором №1544н-09-08 від
02.09.2008 року в розмірі 60197 доларів США 21
центу та 10817 гривень 67 копійок, а також
про стягнення з неї судового збору в
розмірі 1720 гривень 50 копійок підлягає
скасуванню з ухваленням апеляційним
судом в цій частині нового рішення про
відмову позивачеві у задоволенні цієї
вимоги.

Вимога апелянтів про визнання дійсною
додаткової угоди №2 від 28.12.2012 року,
укладеної між банком та позичальником
ОСОБА_4, про внесення змін до кредитного
договору в частині зменшення
відсоткової ставки до 14% та змін схеми
погашення на диференційовані платежі,
є безпідставною, оскільки таку вимогу
суд першої інстанції не розглядав.

Таким чином, в решті оскаржуване
рішення ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
при повному з»ясуванні обставин справи
та належній оцінці судом доказів, які є
в матеріалах справи, висновки суду не
спростовані доводами апеляційної
скарги, а тому його слід залишити без
змін, відхиливши апеляційну скаргу в
іншій її частині.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 313,
316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і
ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5
задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 13 червня 2014 року скасувати
в частині солідарного стягнення з
ОСОБА_5 у користь публічного
акціонерного товариства «Банк
Петрокоммерц - Україна» заборгованості
за кредитним договором №1544н-09-08 від 02
вересня 2008 року в розмірі 60197 доларів
США 21 центу та 10817 гривень 67 копійок та
судового збору в розмірі 1720 гривень 50
копійок та ухвалити в цій частині нове
рішення, яким у задоволенні вимоги
публічного акціонерного товариства
«Банк Петрокоммерц - Україна» до ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
кредитним договором №1544н-09-08 від 02
вересня 2008 року в розмірі 60197 доларів
США 21 центу та 10817 гривень 67 копійок та
судового збору в розмірі 1720 гривень 50
копійок - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий:
Бойко С.М.

Судді:
Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.