Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/536/14-ц

19 березня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківскої області

в складі: головуючого - судді
Грещука Р.П.

секретаря -
Госедло Л.І.

за участю представників позивачки-
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Надвірна справу за
позовом ОСОБА_3 до Зарічанської с/ ради
про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з
позовом до Зарічанської с/ради про
визнання права власності на спадкове
майно.

В судовому засіданні предстаники
позивачки вимоги ОСОБА_3 підтримали з
підстав, наведених в позовній заяві.

Просять суд постановити рішення,
яким визнати за ОСОБА_3 в порядку
спадкування, право власності, на
житловий будинок А, загальною площею 63,4
м. кв., житловою площею 31,2м. кв. та
господарські будівлі та споруди, а
саме, літню кухню, позначену літерою Б,
стайню під літерою В, стодолу під
літерою Г, шопу під літерою Д,
вбиральню, під літерою Є, ворота під №
1, хвіртку під № 2, огорожі під № 3 та
№ 4, які знаходяться в селі АДРЕСА_1,
загальною вартістю 182354 грн.

Представник Зарічанської с/ради в
с/засідання не прибув, натомість с/рада
направила лист з якого вбачається, що
Зарічанська с/рада не заперечує щодо
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та
просить зазначену справу розглядати
без участі свого представника.

Заслухавши представників
позивачки, дослідивши докази, надані
сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК
України, і які сторони вважають
достатніми для обгрунтування і
заперечення своїх вимог, та, з'ясувавши
фактичні обставини справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивачки
-ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько
ОСОБА_5 Після смерті батька залишилась
спадщина, яка складається з
домоволодіння, що знаходиться в селі
АДРЕСА_1.

З'ясовано також, що ще 28.08.2012
року батько позивачки склав заповіт,
який посвідчений секретарем
Зарічанської с/ради, Надвірнянського
району, Івано-Франківської області,
згідно якого все своє майно заповів
своїй дочці, позивачці по справі
-ОСОБА_3

Як вбачається з довідки
державного нотаріуса, Надвірнянської
РДНК від 29.11.2013 року єдиним спадкоємцем
майна після смерті батька, ОСОБА_5 є
його дочка -ОСОБА_3

Однак, в видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
державним нотаріусом. Надвірнянської
РДНК позивачці відмовлено, оскільки
нею не було представлено оригіналу
свідоцтва про право власності на
домоволодіння, зареєстрованого на ім'я
її батька ОСОБА_5, про що свідчить
відповідна відмова нотаріуса від
29.11.2013 року .

Як доведено в судовому засіданні
та не заперечується відповідачем
-Зарічанською с/радою, на момент смерті
батька позивачки, в його господарстві,
яке знаходиться АДРЕСА_1 проживала
позивачка, а також її діти- ОСОБА_6 та
ОСОБА_1, що підтверджується довідкою
Зарічанської с/ради, Надвірнянського
району, Івано-Франківської області від
11.12.2013 року .

Право власності на вищевказане
домоволодіння в Івано-Франківському
ОБТІ було зареєстровано батьком
позивачки ОСОБА_5 15.12.1989 року за №436 в
книзі 2, про що свідчить довідка ОКП
«Івано-Франківське ОБТІ» від 10.12.2013
року. Тобто, на момент смерті ОСОБА_5
належало домоволодіння, яке
знаходиться в АДРЕСА_1.

Як видно з матеріалів справи та
пояснень представників позивачки,
ОСОБА_5 розпочав будівництво житлового
будинку що в АДРЕСА_1 в 1960 році і в 1963
році закінчив будівництво
вищевказаного житлового будинку,
загальною площею 63,4 м. кв., житловою
площею 31,2 м. кв.

В цьому ж році, на тій же
земельній ділянці, ОСОБА_5 побудував
літню кухню, стайню, стодолу, навіс,
вбиральню, поставив ворота, хвіртку,
огорожу. В 1990 році він також
перебудував господарські будівлі, а
саме: літню кухню, стайню, стодолу, шопу.

10.10.1989 року ОСОБА_5, Коломийським
МБТІ, Івано-Франківської області, було
виготовлено технічний паспорт на
домоволодіння, яке знаходиться в
АДРЕСА_1.

У вказаному технічному паспорті
зазначено, що в даному господарстві є
житловий будинок А, загальною площею 63,4
м. кв., житловою площею 31,2 м. кв., літня
кухня Б. стайня В, стодола Г, навіс Д,
вбиральня Є, ворота № 1, хвіртка № 2,
огорожа № 3, огорожа № 4.

Рішенням виконкому Надвірнянської
р/ради народних депутатів,
Івано-Франківської області від 09.11.1989
року за № 170, за ОСОБА_5 було визнано
право власності на домоволодіння, що
розташоване в АДРЕСА_1.

15.12.1989 року, начальником
Івано-Франківського БТІ батькові
позивачки на підставі рішенням
виконкому Надвірнянської р/ради
народних депутатів, Надвірнянського
району, Івано-Франківської області від
9.11.1989 року за № 170, було видано
свідоцтво про право власності на
житловий будинок в цілому з
приналежними до нього будівлями та
спорудами, які знаходяться в АДРЕСА_1,
про що було зроблено відповідний
реєстраційний запис в реєстраційну
книгу 2 за № 436.

Всі вищевказані будівлі були
побудовані в межах земельної ділянки,
закріпленої за господарством ОСОБА_5,
площею 1,88 га., в тому числі 0,15 га. для
обслуговування вищевказаного
житлового будинку та господарських
споруд , про що свідчить довідка
Зарічанської с/ради від 11.12.2013 року, яка
є в матеріалах справи.

Як пояснили в суді представники
позивачки, оригінал даного свідоцтва
про право власності на вищевказаний
житловий будинок ОСОБА_5 був
загублений.

Крім того, в грудні 2013 року
працівниками Івано-Франківського ОБТІ
було проведено обмір та оцінку
будівель і 16.12.2013 року позивачці
видано технічний паспорт на дане
домоволодіння. Вартість даного
домоволодіння становить 182354 грн.

Також, в грудні 2013 року спеціалістами
ПП «Архбудекспертиза-ІФ» було
проведено технічне обстеження
будівельних конструкцій та інженерний
мереж об'єкта і 31.12.2013 року ОСОБА_3
надано висновок, згідно якого видно, що
за результатами проведення технічного
обстеження об'єкта житлового будинку
та господарських будівель по АДРЕСА_1,
встановлено відповідність вимогам
надійності і безпечної експлуатації та
можливість його безпечної
експлуатації, тобто, при обстеженні
даного домоволодіння порушень
будівельних норм не виявлено.

Згідно діючих на час будівництва
вказаного житлового будинку та
господарських споруд нормативних
актів -«Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР», затвердженої
заступником Міністерства Комунального
господарства Української РСР 31.01.1966
року і яка втратила чинність на
підставі наказу Держжитлокомунгоспу
від 13.12.1995 року за № 56, Тимчасового
положення «Про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом МЮ України від
07.02.2002 року № 7/5 і зареєстрованого в МЮ
18.02.2002 року за № 157/6445 з подальшими
змінами, державна реєстрація права
власності на житлові будинки, споруди,
проводилась на час закінчення
будівництва житлового будинку.

Дані нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, однак виникнення права
власності на будинки, не залежало від
державної реєстрації до часу набрання
чинності ЦК України та З-м України від
01.07.2004 року « Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Також, при вирішенні спору про
визнання права власності на спадкове
майно суд повинен керуватися
законодавством, яке регулювало
виникнення права власності у самого
спадкоємця на момент закінчення
будівництва будинків, а також
положеннями ЦК Української РСР 1963
року, З-м України «Про власність», З-м
України «Про місцеві Ради народних
депутатів та місцеве і регіональне
самоврядування в Україні», Постановою
Кабінету Міністрів Української РСР від
11.03.1985 року № 105 «Про порядок обліку
житлового фонду в Українській РСР»,
Вказівками по веденню
погосподарського обліку в сільських
Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР від
13.04.1979 року за № 112/5, Вказівками по
веденню погосподарського обліку в
сільських Радах народних депутатів,
затвердженими Центральним
статистичним управлінням СРСР від
12.05.1985 року за № 5-24-26, Інструкцією «Про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР» від
31.01.1966 року, Інструкцією «Про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР», затвердженою наказом
МЮУкраїнської РСР від 31.10.1975 року № 45/5,
Інструкцією «Про порядок вчинення
нотаріальних дій виконавчими
комітетами міських, селищних,
сільських Рад депутатів трудящих»,
затвердженою наказом МЮ УРСР від
19.01.1976 року за №1/5.

Як встановлено в судовому
засіданні, ОСОБА_5 належало
домоволодіння, яке знаходиться в
АДРЕСА_1, що підтверджується тим, що
15.12.1989 року було видане начальником
Івано-Франківського БТІ свідоцтво про
право власності на житловий будинок на
підставі прийнятого 09.11.1989 року за № 170
рішення виконкому Надвірнянської
районної ради народних депутатів,
Івано-Франківської області про
визнання за ОСОБА_5 права власності на
вищевказане домоволодіння, 10.10.1989
року виготовлений технічний паспорт
на дане домоволодіння, видана
Зарічанською сільською радою,
Надвірнянського району,
Івано-Франківської області, відповідна
довідка.

Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном, або якщо
він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК України -
шість місяців, він не заявив про
відмову від неї.

В даний час позивачка ОСОБА_3
бажає оформити право власності на
спадкове майно - житловий будинок і
господарські будівлі, які розташовані
в АДРЕСА_1 після смерті батька- ОСОБА_5

Відповідач- Зарічанська с/рада проти
позову не заперечує.

За таких обставин позов підлягає до
задоволення, так як інших спадкоємців
немає, спору про спадкове майно немає,
позивачка може бути власником
домоволодіння, а згідно ст.328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

На підставі ст.ст. 548,549 ЦК УРСР в
редакції 18.07.1963р , ст.328,331,ч.3 ст.1268 ЦК
України, керуючись ст.ст.3, 15, 208, 209, 212-215,
218, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
ід.номер. НОМЕР_1 в порядку спадкування,
право власності на житловий будинок А,
загальною площею 63,4 м. кв., житловою
площею 31,2м. кв. та господарські будівлі
та споруди, а саме: літню кухню,
позначену літерою Б, стайню позначену
літерою В, стодолу позначену літерою Г,
шопу позначену літерою Д, вбиральню,
позначеною літерою Є, ворота позначені
№ 1, хвіртку позначену № 2, огорожу
позначену № 3, огорожу позначену № 4,
які знаходяться в АДРЕСА_1, загальною
вартістю 182354 грн.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом 10 днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд.

Суддя
Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 21.03.2014
року