АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/774/1039/14
1й інстанції - Ковальчук Т.А.
Доповідач - Григорченко Е.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Григорченка Е.І.

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

при секретарі - Новицькій О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 14
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Дніпровського ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ, третя особа
управління казначейської служби
України у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області, про
повернення безпідставно набутого
майна,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до Дніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції, про повернення
безпідставно набутого майна.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
посилається на те, що 19.11.2011 року
помилково було перераховано кошти на
р/р 69, що належить Дніпровському
ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, у
розмірі 39240,00 грн. з р/р 0100,
відкритий в АТ "УкрСиббанк" ОКПО 9807750,
МФО 351005.

З метою досудового врегулювання спору
щодо повернення помилково сплачених
коштів ОСОБА_1 23 квітня 2013 року
звернувся до відповідача по справі з
відповідною заявою про повернення
помилково сплачених коштів, однак
відповідач надіслав на адресу ОСОБА_1
лист від 23 квітня 2013 року №6346/01, в якому
зазначив, що за період з 19 листопада 2011
року по 31 грудня 2012 року не можливо
встановити рух коштів на рахунку
Дніпровського ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ № 0769, в
зв'язку з тим, що правоохоронними
органами, за вказаний перод, вилучені
книги обліку депозитних сум
Дніпровського ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ на підставі
ухвали суду. ОСОБА_1 вважає вищевказане
посилання неправомірним і
необґрунтованим, оскільки згідно листа
№ 15-08/1717-14167 від 19 грудня 2012 року
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Дніпропетровській області, р/р69,
на який позивачем помилково зараховані
кошти, обслуговується в Управлінні
Державної казначейської служби
України у м. Дніпродзержинську
Дніпропетровської області, та
відповідно до листа № 01-12/23 від 08 січня
2013 року Управління Державної
казначейської служби України у м.
Дніпродзержинську Дніпропетровської
області, помилково сплачені ОСОБА_1
кошти, зараховано на р/р 69, що
належить Дніпровському ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 14
листопада 2013 року відмовлено ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою
на зазначене рішення суду, де ставить
питання про скасування рішення та
ухвалення нового рішення, яким
задовольнити позов, посилаючись на те,
що рішення ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, апеляційний суд
вважає, що скарга підлягає задоволенню,
рішення суду - стасуванню, згідно п.п. 3,4
ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового
рішення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, судом першої інстанції
вірно встановлені обставини того, що
позивач ОСОБА_1, дізнавшись про
проведення Дніпровським ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ реалізації
майна шляхом прилюдних торгів, не
володіючи повною інформацією, з ціллю
придбання таким чином певного майна,
перерахував 19.11.2011 року грошову суму у
розмірі 39240,00грн. з призначенням
платежу "Оплата за лот №2 згідно
протоколу №0410210-2 від 16.11.2011 року, на
спеціальний р/р 69, належний
Дніпровському ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ, який
обслуговує Управління Державної
казначейської служби України у м.
Дніпродзержинську, Дніпропетровської
області. Зазначені кошти зараховані на
вказаний рахунок за своїм означенням,
підлягають перерахуванню до
Державного та місцевого бюджетів та
здійснення інших операцій, і
розпорядником яких не є Дніпровський
ВДВС Дніпродзержинського МУЮ.

Встановлені судом першої
інстанції обставини підтверджуються:

- квитанцією № 9 від 19 листопада 2011
року, згідно якої сплати ОСОБА_1 сплатив
грошові кошти на розрахунковий рахунок
ГУДК України у Дніпропетровській
області /а.с.7/

- заявою ОСОБА_1 до Дніпровського
ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, про
повернення коштів /а.с.8/;

- довідкою ГУДК України у
Дніпропетровській області від 19 грудня
2012 року, про обслуговування р/р 0769
ГУДК України у Дніпропетровській
області /а.с.9/;

- довідкою УДК України у м.
Дніпродзержинську, Дніпропетровської
області від 07 травня 2013 року, про
належностість р/р 0769
Дніпровському ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ/а.с.10/;

- довідкою УДК України у м.
Дніпродзержинськ, Дніпропетровської
області, про перерахування коштів від
платника ОСОБА_1 на р/р 0769
Дніпровського ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ, як
призначення платежу "Оплата за лот № 2
згідно протоколу №0410210-2 від 16
листопада 2011 року"/а.с.11/;

- довідкою Дніпровського ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ, про
неможливість встановлення руху коштів
на р/р 0769 Дніпровському ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ, у зв'язку з
вилученням правоохоронними органами
книги обліку депозитних сум
Дніпровського ВДВС
Дніпродзержинського МУЮ, на підставі
ухвали суду/а.с.12/.

Враховуючи встановлене, суд першої
інстанції, в супереч зазначених
обставин та вимог матеріального і
процесуального права, прийшов до
помилкового висновку, що кошти,
перераховані позивачем, не мають
ознаки помилково або надмірно
зарахованих коштів, тому враховуючи, що
відсутні будь-які докази щодо
перерахування коштів позивача на
рахунок відповідача, помилково або
надмірно, відмовив у задоволенні
позову.

З такими висновками суду погодитися не
можна з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї норми застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України).

Зобов'язання з безпідставного набуття
або збереження майна є одним з видів
позадоговірних зобов'язань, які
регулюються положеннями глави 83 ЦК.

Змістом даних зобов'язань є обов'язок
особи, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
повернути це майно потерпілому.

Таке ж зобов'язання виникає і в тому
разі, коли підстава, на якій майно було
набуте, згодом відпала (частина перша
статті 1212 ЦК).

Таким чином, обов'язковою умовою, з якою
законодавець пов'язує виникнення
даного виду зобов'язань, є відсутність
правової підстави для набуття,
збереження майна однією особою за
рахунок іншої особи. Відсутність
правової підстави означає, що майно
набуте або збережене особою поза
підставою (юридичним фактом),
передбаченою законом, іншим правовим
актом чи правочином.

Суд першої інстанції не врахував
зазначені норми закону та вдався до
тлумачення понять «надмірне, помилкове
перерахування тощо», що не є завданням
суду при вирішенні спору та ухваленні
рішення.

Колегія суддів вважає, що в даному
випадку правова підстава для набуття
та збереження грошових коштів, які
позивач перерахував на рахунок
відповідача, відпала, тому відповідач
зобов'язаний повернути позивачу
зазначені кошти.

Посилання відповідача на те, що
неможливо встановити рух коштів, які
були перераховані позивачем, не може
бути прийнято до уваги та бути
підставою для відмови у позові,
оскільки в судовому засіданні
встановлено, що спірні кошти
зараховані на рахунок відповідача,
який в даному випадку зобов'язаний
повернути їх позивачу/ а.с. 9-11/.

Відповідачем надана апеляційному суду
книга обліку депозитних сум за
листопад 2011 року, згідно якої, позивач
значиться як боржник, від якого
надійшла сума 39240 грн., стягувачем
зазначений ОСОБА_2 /а.с. 99/.

Між тим, представник відповідача в
апеляційному суді пояснив, що позивач
не є учасником будь-якого виконавчого
провадження, та виконавче провадження
щодо ОСОБА_1, як боржника, Дніпровським
ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, не
відкривалося.

Будь-які докази щодо правомірного
утримання коштів перерахованих
позивачем, відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, колегія суддів
прийшла до висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає задоволенню, рішення суду-
скасуванню, з ухваленням нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
апеляційний суд, -

вирішив:

Рішення Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 14
листопада 2013 року скасувати.

Стягнути з Дніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції на користь ОСОБА_1
безпідставно набуті кошти у розмірі 39240
грн., та судові витрати в розмірі 392,40
грн.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

СУДДІ: