Справа № 489/3896/14-ц
Номер провадження 2/489/1789/14
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2014 року
місто
Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«Приватбанк» (далі - позивач або Банк)
до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про
звернення стягнення на предмет
застави,

встановив

В червні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача
мотивуючи свої вимоги тим, що 28.04.2010 між
Банком та відповідачем було укладено
Договір № NKH0АD4030536, відповідно до умов
якого відповідач отримала кредит у
розмірі 41 222,58 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 20,04%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 27.04.2015. Відповідно до
Договору відповідач була зобов'язана
щомісячно у встановлені строки
здійснювати погашення заборгованості
за кредитом та сплачувати проценти за
користування кредитним коштами.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором Банк та
відповідач 28.04.2008 уклали договір
застави рухомого майна - автомобіля
DAEWOO, модель: MATIZ, рік випуску: 2008, тип ТЗ:
легковий комбі-В, № кузова/шасі: НОМЕР_2,
реєстраційний номер: НОМЕР_3, що
належить відповідачу на праві
власності.

Оскільки, відповідач не виконує
належним чином взяті на себе кредитні
зобов'язання, позивач просив суд
вилучити у відповідача та передати в
заклад Банку предмет застави, комплект
ключів, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу автомобілю та
звернути стягнення на предмет застави,
шляхом продажу вказаного автомобіля
Банком з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з наданням
повноважень на отримання дублікату
свідоцтва про реєстрацію т/з замість
втраченого, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України по свідоцтву про реєстрацію т/з
або його дублікату для його подальшої
реалізації, а також наданням Банку всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу та зняття вказаного автомобіля
з обліку в органах ДАІ України.

Позивач в судове засідання свого
представника не направив, до суду
надійшла заява в якій представник
позивача просить розглядати справу без
його присутності, позовні вимоги
підтримує, не заперечує проти заочного
розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про місце й час розгляду
справи 10.07.2014, 04.09.2014, 20.10.2014, 05.11.2014 та
28.11.2014 повідомлялася належним чином,
причини неявки суду не повідомила.
Надала через канцелярію суду письмові
заперечення.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

28.04.2010 між Банком та відповідачем було
укладено Договір № NKH0АD4030536, відповідно
до умов якого відповідач отримала
кредит у розмірі 41 222,58 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 20,04% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 27.04.2015. Відповідно
до Договору відповідач була
зобов'язана щомісячно у встановлені
строки здійснювати погашення
заборгованості за кредитом та
сплачувати проценти за користування
кредитним коштами. З умовами договору
відповідач була ознайомлена, нею він
підписаний.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 ЦК України, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.

Банк зобов'язання за договором перед
відповідачем виконав в повному обсязі
та надав кредитні кошти у розмірі 41 222,58
грн.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку, станом на 10.04.2014, сума
заборгованості відповідача складає - 21
703,03 грн., а саме: 18 400,76 грн. -
заборгованість за кредитом; 1 274,08 грн. -
заборгованість за відсотками за
користування кредитом; 223,89 грн. -
заборгованість по комісії; 532,73 грн. -
пеня, а також штрафи: 250 грн. - штраф
(фіксована частина); 1 021,57 грн. - штраф
(процентна складова).

Строк і умови повернення кредиту та
сплати відсотків визначені Договором.

Відповідачем в односторонньому
порядку порушені умови зазначеного
договору.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором Банк та
відповідач 15.04.2008 уклали договір
застави рухомого майна - автомобіля
DAEWOO, модель: MATIZ, рік випуску: 2008, тип ТЗ:
легковий комбі-В, № кузова/шасі: НОМЕР_2,
реєстраційний номер: НОМЕР_3, що
належить відповідачу на праві
власності.

Договором застави передбачено, що у
випадку порушення Заставодавцем
зобов'язань за кредитним договором, або
за договором застави, Заставодавець
зобов'язаний передати предмет застави
Заставодержателю в заклад.

В порушення вищезазначених вимог
закону та умов договору відповідач
зобов'язання за кредитним договором не
виконує, предмет застави в заклад банку
не передав.

Згідно з договором застави, звернення
стягнення та реалізація предмету
застави здійснюється відповідно до
чинного законодавства та самого
договору, у тому числі шляхом
безпосереднього продажу конкретному
покупцю з правом укладання
Заставодержателем договору купівлі -
продажу предмету застави від і мені
Заставодавця.

Статтями 525, 526, 530 ЦК України
встановлено, що зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в строк,
вказаний в договорі, одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України
наслідками порушення боржником
зобов'язання щодо повернення чергової
частини суми кредиту є право заявника
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
заставу" за рахунок заставленого майна
Заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення.
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст.
20 Закону України "Про заставу").
Звернення стягнення на заставлене
майно здійснюється за рішенням суду
або третейського суду, на підставі
виконавчого напису нотаріуса , якщо
інше не передбачено законом або
договором застави (ч. 6 Закону України
"Про заставу") .

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" якщо протягом 30
днів з моменту реєстрації в Державному
реєстрі відомостей про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяжування
зобов'язання боржника, виконання якого
забезпечене обтяженням, залишається
невиконаним і в разі, якщо предмет
забезпечувального обтяження
знаходиться у володінні боржника,
останній зобов'язаний на вимогу
обтяжувача негайно передати предмет
обтяження у володіння обтяжувача
(заклад). Аналогічна умова міститься в
договорі застави .

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет застави в рішенні
суду зазначається спосіб реалізації
предмета застави… із застосуванням
однієї із процедур, передбачених ст. 26
цього Закону, яка передбачає і продаж
предмета застави шляхом укладення
договору купівлі - продажу з іншою
особою - покупцем .

Відповідно до ст. 590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду.

Заперечення відповідача ґрунтуються
на її проханні застосувати строк
позовної давності та зменшенні
неустойки.

Відповідно до п. 14.10
Кредитно-заставного договору сторони
встановили строки позовної давності за
вимогами про стягнення кредиту,
винагороди та процентів у 5 років.

Кредит отримано у 2010 році, тобто строк
давності у 5 років ще не наступив.

Щодо стягнення пені, то згідно з
розрахунком вона нараховується з
15.07.2013, банк звернувся до суду 02.06.2014
тобто річний строк давності не
пропущено.

Штрафи нараховано банком відповідно до
п. 14.8. Суд вважає, що позивачем
нараховано штрафи за одне
правопорушення, тобто застосовано
подвійну відповідальність, що
заборонено ст. 61 Конституції України.
Тому суд вважає, що вимоги про
звернення стягнення в рахунок
погашення штрафу в розмірі 250 грн. не
підлягає задоволенню. Процентна
складова штрафу вирахувана позивачем
не правильно, оскільки передбачена в
розмірі 5 % від суми невиконаного
зобов'язання, якими є тіло кредиту 18400,76
грн., проценти 1274,08 грн., комісія 223,89
грн. Пеня не може зараховуватись до
невиконаного зобов'язання, оскільки за
своєю правовою природою не є таким, а є
засобом забезпечення зобов'язання. За
такого штраф складає 994,94 грн.

Відповідач просила зменшити розмір
неустойки, виходячи з того, що він
значно перевищує збитки заподіяні
банку та врахувати наявність двох
дітей, тяжке матеріальне становище. Суд
виходить з того, що відповідачем не
надано належних і допустимих доказів
тяжкого матеріального стану та
наявності двох дітей, однак вважає, що
відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України,
розмір неустойки 1527,67 грн. (532,73+994,94) має
бути зменшено: пеня до 177,58 грн., штраф до
331,65 грн., як такі, що значно перевищують
суму збитків.

Дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позов
підлягає частковому задоволенню, тобто
необхідно звернути стягнення на
предмет застави для погашення
заборгованості в розмірі 20 407,96 грн., що
складається з 18 400,76 грн. -
заборгованість за кредитом; 1 274,08 грн. -
заборгованість за відсотками за
користування кредитом; 223,89 грн. -
заборгованість по комісії; 177,58 грн. -
пеня, а також штраф: 331,65 грн. - штраф
(процентна складова).

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати по оплаті
судового збору в сумі 243,60 грн., що були
понесені позивачем у справі і
документально підтверджені,
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 549 ЦК
України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214, 226
ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет застави
задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитно-заставним договором №
NKH0АD4030536 від 28.04.2010 року в сумі 20 407
(двадцять тисяч чотириста сім) грн. 96
коп. звернути стягнення на предмет
застави - автомобіль DAEWOO, модель: MATIZ,
рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий
комбі-В, № кузова/шасі: НОМЕР_2,
реєстраційний номер: НОМЕР_3 , що
належить на праві власності ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1., ІПН - НОМЕР_1,
зареєстрованій в АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного автомобіля
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) з
укладанням від імені ОСОБА_2 договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою-покупцем, з наданням
повноважень на отримання дублікату
свідоцтва про реєстрацію т/з замість
втраченого, зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ
України по свідоцтву про реєстрацію т/з
або його дублікату для його подальшої
реалізації, а також наданням Банку всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу та зняття вказаного автомобіля
з обліку в органах ДАІ України.

Вилучити у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., ІПН -
НОМЕР_1, зареєстрованої в АДРЕСА_1 та
передати Публічному акціонерному
товариству комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ) предмет застави - автомобіль DAEWOO,
модель: MATIZ, рік випуску: 2008, тип ТЗ:
легковий комбі-В, № кузова/шасі: НОМЕР_2,
реєстраційний номер: НОМЕР_3 , що
належить на праві власності ОСОБА_2
комплект ключів до нього та Свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт) автомобіля DAEWOO,
модель: MATIZ, рік випуску: 2008, тип ТЗ:
легковий комбі-В, № кузова/шасі: НОМЕР_2,
реєстраційний номер: НОМЕР_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» судовий
збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя

В. В. Кокорєв