АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3492/2014
Головуючий у І інстанції - Калініченко
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого судді Андрієнко
А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Онищенко О.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 26 липня 2013 року у справі за позовом
Заступника прокурора м. Києва до
Київської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_2,
третя особа на стороні відповідача -
Департамент земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), про визнання
незаконним рішення, визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельну ділянку,
договору купівлі-продажу, відновлення
становища, яке існувало до порушення,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідачів про
визнання незаконним та скасування
рішення Київської міської ради від
29.10.2009 року № 651/2720"Про передачу
громадянину ОСОБА_4 у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на АДРЕСА_1"; визнання
недійсним, виданого ОСОБА_4 державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯЖ № 922795,
зареєстрованого 22.12.2009 року Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) за № 07-7-05132; визнання
недійсним укладеного між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 договору купівлі-продажу
земельної ділянки, площею 0,1000 га
(кадастровий номер :90:371:0077),
посвідченого 30.12.2009 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрованого в реєстрі за № 18955;
визнання недійсним виданого ОСОБА_2
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 794070,
зареєстрованого 22.06.2010 року Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) за № 07-7-05590; відновлення
становище, яке існувало до порушення,
шляхом визнання права власності на
земельну ділянку на АДРЕСА_1,
кадастровий номер :90:371:0077, за
територіальною громадою міста Києва в
особі Київської міської ради.

Свої вимоги позивач
обґрунтовував тим, що рішенням КМР від
29.10.2009 року № 651/2720 передано у власність
ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 0,1000 га,
на АДРЕСА_1. На виконання вказаного
рішення ОСОБА_4 видано державний акт на
право власності на земельну ділянку. У
подальшому 30.12.2009 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 укладено договір
купівлі-продажу вищезазначеної
земельної ділянки, на підставі якого
право власності на земельну ділянку
перейшло до ОСОБА_2

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
01.03.2012 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 06.12.2012 року
та ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 12.06.2013 року, визнано
протиправним та скасовано рішення КМР
№ 214/2283 від 17.09.2009 року про передачу
земельних ділянок ТОВ "Мегатранс" на
АДРЕСА_2. Зазначеним рішенням
підтверджено незаконність подальшої
передачі спірної земельної ділянки у
власність ОСОБА_4

На час прийняття КМР оспорюваного
рішення зміни до "Програми розвитку
зеленої зони м. Києва до 2012 року та
концепції формування земельних
насаджень в центральній частині міста"
не внесені, внаслідок чого земельну
ділянку рекреаційного призначення
надано для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що є
грубим порушенням вимог чинного
земельного законодавства. Питання про
зміну цільового призначення спірної
земельної ділянки висновками
контролюючих органів не погоджувалось.
З огляду на викладене, оспорюване
рішення КМР № 667/2736 від 29.10.2009 року
прийнято з порушенням вимог
законодавства, а отже підлягає
визнанню незаконним у судовому
порядку.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 26 липня 2013 року позов
задоволено. Визнано незаконним та
скасовано рішення Київської міської
ради від 29.10.2009 року № 651/2720 "Про
передачу громадянину ОСОБА_4 у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на АДРЕСА_1". Визнано
недійсним виданий ОСОБА_4 державний акт
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЖ № 922795, зареєстрований 22.12.2009
року Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) за № 07-7-05132.
Визнано недійсним укладений між ОСОБА_4
та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу
земельної ділянки, площею 0,1 га
(кадастровий номер :90:371:0077),
вартістю 329 007, 70 грн., посвідчений 30.12.2009
року приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрований в реєстрі за № 18955.
Визнано недійсним виданий ОСОБА_2
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 794070,
зареєстрований 22.06.2010 року Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) за № 07-7-05590. Відновлено
становище, яке існувало до порушення,
шляхом визнання права власності на
земельну ділянку на . АДРЕСА_1,
кадастровий номер :90:371:0077,
вартістю 329 007, 70 грн. за територіальною
громадою, міста Києва в особі Київської
міської ради. Стягнуто з ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 в рівних частинах в дохід
держави судовий збір в розмірі 114, 70 грн.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_2 просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким в
задоволенні позову відмовити, вказуючи
на неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Представник апелянта просив
задовольнити апеляційну скаргу,
рішення суду першої інстанції
скасувати та постановити нове рішення
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Представник прокуратури просив
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду першої інстанції залишити без
змін .

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого рішення, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Судом встановлено, що Київською
міською радою 29.10.2009 року прийнято
рішення № 651/2720 "Про передачу
громадянину ОСОБА_4 у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на АДРЕСА_1" (а.с. 10-11).

Вказаним рішенням затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ОСОБА_4 та надано у
власність останньому земельну ділянку,
площею 0,1000 га, з цільовим призначенням
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, в порядку
безоплатної приватизації.

На підставі рішення Київської
міської ради від 29.10.2009 року № 651/2720
ОСОБА_4 видано держаний акт на право
приватної власності на вказану
земельну ділянку, кадастровий номер
:90:371:0077, який зареєстровано
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) 22.12.2009 року за
№ 07-7-05132 (а.с. 12).

Спірна земельна ділянка згідно з
рішенням КМР від 17.09.2009 року № 214/2283 була
передана ТОВ "Мегатранс" для
будівництва, експлуатації та
обслуговування об'єктів рекреаційного
призначення (з комплексним
інженерно-транспортним облаштуванням
та благоустроєм території) та для
житлової забудови на АДРЕСА_2 (а.с. 56-58).

Згідно з рішенням КМР від 17.09.2009 року №
214/2283 було затверджено містобудівне
обґрунтування щодо внесення змін до
містобудівної документації та
визначення параметрів будівництва
об'єктів рекреаційного призначення (з
комплексним інженерно-транспортним
облаштуванням та благоустроєм
території) та для житлової забудови на
АДРЕСА_2 (п.1) та внесено зміни до
Генерального плану міста Києва,
затвердженого рішенням Київради від
28.03.2002 року № 370/1804, а саме: територію на
АДРЕСА_2 вилучено із зони зелених
насаджень загального користування і
території лугів та лугопарків та
переведено до території громадських
будівель та споруд.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
01.03.2012 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 06.12.2012 року
та ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 12.06.2013 року, по справі
№ 2а-18834/10/2670, позовні вимоги
Прокуратури м. Києва були задоволені,
визнано протиправним та скасоване
рішення Київської міської ради від
17.09.2009 року № 214/2283 "Про передачу
земельних ділянок товариству з
обмеженою відповідальністю Мегатранс"
для будівництва, експлуатації та
обслуговування об'єктів рекреаційного
призначення (з комплексним
інженерно-транспортним облаштуванням
та благоустроєм території) та для
житлової забудови на АДРЕСА_2 (а.с. 64-67,
68-71).

При цьому постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
01.03.2012 року встановлено, що всупереч
вимогам, які містяться в
погоджувальній документації, зміни до
рішення Київської міської ради від
19.07.2005 року № 806/3381 "Про затвердження
Програми розвитку зеленої зони м Києва
до 2010 року" та зміни до Генерального
плану розвитку м. Києва до 2020 року,
затвердженого рішення Київради від
28.03.2002 року № 370/1804, ні на стадії
погодження землевпорядної
документації, ні на стадії прийняття
оспорюваного рішення внесені не були.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції щодо
визнання рішення Київської міської
ради від 29.10.2009 року за № 651/2720 "Про
передачу громадянину ОСОБА_4 у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на АДРЕСА_1",
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ № 922795,
зареєстрованого 22.12.2009 року Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) за № 07-7-05132 недійсним,
оскільки з матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до
Київської міської ради із заявою (а.с. 24)
про отримання безоплатно у приватну
власність земельну ділянку площею 0,1 га
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
споруд за адресою: АДРЕСА_2.

Листом заступника Київського міського
голови - секретарем Київради була
надана згода на розроблення проекту
землеустрою.

ТОВ "ГЕО-ДОСВІД" на замовлення ОСОБА_4
було розроблено проект землеустрою
щодо відведення йому земельної ділянки
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
споруд за адресою: АДРЕСА_1, який на
виконання ч.9 ст.118 Земельного кодексу
України був погоджений Головним
управлінням містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища, Київською міською
санепідемстанцією, Головним
управлінням екології та охорони
природних ресурсів, Головним
управлінням охорони культурної
спадщини та Головним управлінням
земельних ресурсів.

Висновок Головного управління
екології та охорони природних
ресурсів, висновок санепідемстанції та
висновок Головного управління
містобудування, архітектури та дизайну
міського середовища містили певні
застереження зауваження щодо
розглянутого проекту землеустрою.

Зокрема, згідно з висновком Головного
управління екології та охорони
природних ресурсів від 09.10.2009 року №
071/04-4-22/5290 (а.с. 43-45) в розділі
"Характеристика земельної ділянки"
зазначається: - об'єкти
природно-заповідного фонду та іншого
природоохоронного призначення -
зазначена земельна ділянка частково
потрапляє до територій визначених
"Програмою комплексного розвитку
зеленої зони м. Києва до 2012 року та
концепції формування зелених
насаджень в центральній частині міста",
затвердженої рішенням Київської
міської ради від 19.07.2005 року № 806/3381, як
територія лісів та лісопарків (КП
"Лісопаркове господарство
"Конча-Заспа"). В розділі "Інші
природоохоронні вимоги" зазначається: -
внести зміни до Генерального плану
міста Києва на період до 2020 року,
затвердженого рішенням Київради від
28.03.2002 року № 370/1804. При невиконанні
одного з пунктів вище зазначених умов
лист втрачає свою чинність при цьому,
усі витрати пов'язані з виконанням
робіт по оформленню матеріалів
відведення земельної ділянки належить
до комерційного ризику Замовника.

У висновку Київської міської
санепідемстанції від 21.09.2009 року № 5981
(а.с. 39-40) зазначається: земельна ділянка
(місце розташування): АДРЕСА_1 придатна
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд за умови прийняття
рішення Київради щодо внесення змін до
Генерального плану розвитку міста
Києва в частині переведення земельної
ділянки з території рекреаційної
забудови до території садибної
житлової забудови в уставленому
законодавством порядку. При
невиконанні однієї з вимог, даний
висновок втрачає свою силу і проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки узгодженню не підлягає, при
цьому усі витрати пов'язані з
виконанням робіт по оформленню
матеріалів відведення земельної
ділянки належить до комерційного
ризику замовника.

У висновку Головного управління
містобудування, архітектури та дизайну
міського середовища від 07.08.2009 року №
19-7938 (а.с. 37-38) зазначається: відповідно
до Генерального плану міста,
затвердженого рішенням Київради від
28.03.2002 року № 370/1804, територія за
функціональним призначенням належить
до території рекреаційної забудови.
Згідно Програми комплексного розвитку
зеленої зони м. Києва до 2010 року та
концепції формування зелених
насаджень у центральній частині міста
затвердженої рішенням Київради від
19.07.2005 року № 806/3381 ця територія
резервується для розвитку мережі
обкатів природно-заповідного фонду
місцевого значення. Замовник ініціює
питання будівництва обкатів на
території, що не відповідає
затвердженій містобудівній
документації. Погодження надання
земельної ділянки можливе лише за
умови прийняття рішення Київради щодо
внесення у встановленому порядку змін
до рішення КМР від 19.07.05 року № 806/3381 "Про
затвердження програми розвитку
зеленої зони м. Києва до 2010 року" та до
Генерального плану розвитку міста. При
невиконанні вище зазначених умов,
чинність даного листа (висновку)
втрачає свою дію, при цьому усі витрати
пов'язані з виконанням робіт по
оформленню матеріалів відведення
земельної ділянки належить до
комерційного ризику замовника.

Оскільки вказані застереження в
погоджувальній документації виконані
не були, то суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
визнання рішення Київської міської
ради від 29.10.2009 року за № 651/2720 "Про
передачу громадянину ОСОБА_4 у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на АДРЕСА_1" недійсним
та визнання державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№ 922795, зареєстрованого 22.12.2009 року
Головним управлінням земельних
ресурсів виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) за № 07-7-05132
недійсним, як похідного документу від
рішення КМР від 29.10.2009 року.

Також колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про те, що
договір купівлі-продажу спірної
земельної ділянки, розміром 0,1000 га,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 30.12.2009
року та посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с. 14-15) є
недійсним, оскільки судом визнаний
Державний акт на право власності на
земельну ділянку на ім. я ОСОБА_4
недійсним, а тому він не вправі був
відчужувати зазначену земельну
ділянку.

Посилання представника апелянта на
пропуск прокурором строку позовної
давності, не може бути прийнято до
уваги, так як прокуратура м.Києва
дізналася про порушення права держави
лише в 2010 році в ході проведеної
прокуратурою перевірки.

Колегія суддів також не приймає до
уваги доводи апелянта про те, що суд
першої інстанції прийшов до
помилкового висновку про відновлення
становища, яке існувало до порушення
права шляхом визнання права власності
на спірну земельну ділянку за
територіальною громадою м.Києва,
оскільки захист права повинен був
відбутися шляхом застосування ст.. 388 ЦК
України.

Прокуратура м.Києва в даному спорі діє
не як суб'єкт правовідносин, що
склалися між учасниками цих
правовідносин, а має інший правовий
статус, тому , на думку колегії суддів,
вона в своїх вимогах не може посилатися
на ст.. 388 ЦК України , так як не є
власником спірної земельної ділянки, а
тому спосіб захисту порушеного права
позивачем обрано правильно.

Суд першої інстанції повно і
всебічно з 'ясував обставини справи,
зібраним доказам дав належну оцінку та
прийшов до правильного висновку про
задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують.

Постановлене судом рішення
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України
, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
відхилити .

Рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 26 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: