Справа № 636 / 2885 / 14-ц
2 / 636 / 1513 / 2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року
Чугуївський міський суд Харківської
області у складі:

головуючого -
судді Ковригіна О.С.

при секретарі -
Фатєєвої С.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду в м. Чугуєві
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на житловий
будинок в порядку набувальної
давності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Чугуївського
міського суду Харківської області з
позовною заявою та просить визнати за
ним право власності на житловий
будинок, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_3 в порядку
набувальної давності.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що він 11 років
добросовісно володіє домоволодінням,
яке розташоване в АДРЕСА_1, яке належить
на праві власності ОСОБА_3, відкрито,
безперервно здійснюючи обслуговування
домоволодіння, а тому вважає за
можливе, відповідно до чинного
законодавства України, визнати за ним
право власності на домоволодіння, яке
належить померлій, в порядку
набувальної давності.

Позивач в судове засідання не з`явився,
через канцелярію суду надав заяву про
підтримання позовних вимог та просив
розглянути справу за його відсутності
(а.с. 14).

Відповідач в судове засідання не
з`явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, подав заяву з прохання
розглянути справу за його відсутності,
проти задоволення позовних вимог не
заперечував (15).

Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК
України вважає за можливе розглядати
справу у відсутність сторін за
наявними доказами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК
України, при визнанні позову
ухвалюється судове

рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову, суд, за наявності для того
законних підстав, ухвалює рішення про
задоволення позову.

Дослідивши та перевіривши письмові
докази, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню, як такий,
що знайшов своє повне підтвердження в
процесі розгляду справи.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

КП «Чугуївське міжміське бюро
технічної інвентаризації» повідомило,
що згідно з реєстраційними матеріалами
Бюро, право власності станом на 31.12.2012
року на житловий будинок, розташований
за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано в КП
«Чугуївське МБТІ» за ОСОБА_3, на
підставі договору купівлі-продажу,
посвідченого Чугуївською
держнотконторою 12.03.1997 року №2-786 (а.с. 6).

Наскільки відомо позивачу, ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, проживала та
була зареєстрована в м. Києві.

Позивачеві невідомо чи є у ОСОБА_3
спадкоємці, проте протягом 11 років
ніхто не приїжджав до будинку, не
цікавився в якому він стані, не виявив
бажання володіти, користуватися та
розпоряджатися будинком.

Натомість, позивач ОСОБА_1, з 2003 року
добросовісно, відкрито та безперервно
володіє та користується
домоволодінням, яке розташоване в
АДРЕСА_1.

Статтею 16 Цивільного кодексу України
(надалі ЦКУ) встановлено, що кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ст. 325 ЦКУ, суб'єктами права
приватної власності є фізичні та
юридичні особи, які можуть бути
власниками будь-якого майна.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом та
вважається правомірно, якщо інше прямо
не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до положень ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно.

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України цієї
статті право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно набувається
за рішенням суду.

Право власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації. При цьому в п. 8
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України встановлено, що правила ст. 344
ЦК України про набувальну давність
поширюються також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки
до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки ЦК України набрав чинності з 1
січня 2004 р., норми ст. 344 ЦК України
поширюються на правовідносини, що
виникли з 1 січня 2001р., а отже, визнати
право власності за набувальною
давністю суд може не раніше 1 січня 2011
року.

Чинним цивільним законодавством
набувальна давність визначається як
засіб закріплення майна за суб'єктами,
що ним володіють, у випадках, коли вони
не мають можливості через певні
обставини підтвердити підстави
виникнення прав, а також в інших
ситуаціях.

Право власності за набувальною
давністю може бути набутим як на
безхазяйні речі, так і на майно, яке
належить за правом власності іншій
особі.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав»
Відповідно до частини першої статті 344
ЦК особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із
набуттям права власності за
набувальною давністю, суди повинні
враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа
при заволодінні чужим майном не знала і
не могла знати про відсутність у неї
підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо
особа не приховувала факт знаходження
майна в її володінні. Вжиття звичайних
заходів щодо забезпечення охорони
майна не свідчить про приховування
цього майна;

- володіння визнається безперервним,
якщо воно не переривалось протягом
всього строку набувальної давності. У
разі втрати не із своєї волі майна його
давнісним володільцем та повернення
цього майна протягом одного року або
пред'явлення протягом цього строку
позову про його витребування
набувальна давність не переривається
(частина третя статті 344 ЦК).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК,
право власності за набувальною
давністю може бути набуто на майно, яке
належить на праві власності іншій
особі (а не особі, яка заявляє про
давність володіння), а також на
безхазяйну річ. Отже, встановлення
власника майна або безхазяйності речі
є однією з обставин, що має юридичне
значення, і підлягає доведенню під час
ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Можливість пред'явлення до суду позову
про визнання права власності за
набувальною давністю випливає з
положень статей 5, 16 ЦК, а також частини
четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими
захист цивільних прав здійснюється
судом шляхом визнання права. У зв'язку з
цим особа, яка заявляє про давність
володіння і вважає, що у неї є всі
законні підстави бути визнаною
власником майна за набувальною
давністю, має право звернутися до суду
з позовом про визнання за нею права
власності.

Рішення суду, що набрало законної сили,
про задоволення позову про визнання
права власності за набувальною
давністю є підставою для реєстрації
права власності в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно (пункт 5
частини першої статті 19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень").

Суд, оцінивши достатність і взаємний
зв'язок доказів у їх сукупності,
враховуючи надані сторонами, вважає, що
позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного,
керуючись: ст.ст. 325, 328, 344 ЦК України,
ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 130, 169, 174, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності в порядку набувальної
давності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, право
власності в порядку набувальної
давності на житловий будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
належав ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через міський
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя -