Провадження № 2/161/587/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

12 березня 2014 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області

у складі:

головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 10.09.2013 року звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадкове майно,
мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
чоловік ОСОБА_4, внаслідок чого
відкрилась спадщина на належне йому
майно, в тому числі, на земельну ділянку
площею 2,40 га, розташовану на території
Садівської сільської ради та на
житловий будинок з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, що
знаходиться по АДРЕСА_1. Те, що вказане
майно дійсно належить спадкодавцю
підтверджується довідкою, виданою
Садівською сільською радою від 04.10.2005
та копією витягу з погосподарської
книги.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 склав та
посвідчив у встановленому законом
порядку заповіт, в якому розпорядився
подальшою долею частини свого
спадкового майна, а саме: заповів
належну йому на праві приватної
власності земельну ділянку площею 2,40
га , розташовану на території
Садівської сільської ради їй ОСОБА_1.
Проте, заповітом не було охоплено
житловий будинок з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, що
знаходиться по АДРЕСА_1. Таким чином,
спадкоємцями майна після смерті
ОСОБА_4 є вона та їхні дочки-відповідачі
по справі. На момент смерті ОСОБА_4 вона
постійно проживала разом з ним у
АДРЕСА_1, а отже вважається такою, що
прийняла спадщину у встановлений
законодавцем строк. Вказана обставина
підтверджена довідкою Садівської
сільської ради. Окрім цього, належне
прийняття нею спадщини
підтверджується копією свідоцтва про
право на спадщину на земельну ділянку,
площею 2,4 га, розташовану на території
Садівської сільської ради, видане їй
23.12.2005р., як спадкоємцю по смерті її
чоловіка. Із наведеної норми права
вбачається, що прийняття хоча б частини
спадщини свідчить про прийняття її в
цілому, в тому числі, і вищезазначеного
житлового будинку з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами.
12.08.2013р. вона звернулась до Луцької
районної державної нотаріальної
контори з метою отримання свідоцтва
про право на спадщину за законом на
житловий будинок з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, що
знаходиться по АДРЕСА_1. Однак,
нотаріусом їй було відмовлено у видачі
вказаного документа у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на спадкове майно, що
посвідчують право власності на нього
спадкодавця. Інші спадкоємці за
законом - дочки померлого, відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, не визнають за нею
права власності на житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами, що знаходиться
по АДРЕСА_1. Оскільки вважають себе
також спадкоємцями першої черги після
смерті ОСОБА_4. Проте, останні не
проживали з ним на момент смерті та не
звернулись до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини у встановлений
законодавством 6-місячний термін.

Посилаючись на вищенаведене, позивач
просить визнати за нею право власності
на житловий будинок з господарськими
та побутовими будівлями і спорудами, що
знаходиться по АДРЕСА_1 як спадкове
майно після смерті ОСОБА_4.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, подала в суд заяву про
розгляд справи за її відсутності,
згідно з якою просила задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання відповідачі не
з'явилися, подали суду заяву, в якій
просили розглядати справу за їх
відсутності та зазначили, що проти
задоволення позову не заперечують.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від 10 травня 2005 року, виданого
Садівською сільською радою Луцького
району Волинської області вбачається,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4. (а.с.4).

Судом встановлено, що після його смерті
відкрилась спадщина на спадкове майно,
в тому числі, на земельну ділянку
площею 2,40 га, розташовану на території
Садівської сільської ради та на
житловий будинок з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Відповідно до cm. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Те, що вказане майно дійсно належить
спадкодавцю підтверджується довідкою,
виданою Садівською сільською радою від
04.10.2005 та копією витягу з
погосподарської книги, яка міститься в
матеріалах справи.

Відповідно до cm. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 склав та
посвідчив у встановленому законом
порядку заповіт, в якому розпорядився
подальшою долею частини свого
спадкового майна, а саме: заповів
належну йому на праві приватної
власності земельну ділянку площею 2,40
га , розташовану на території
Садівської сільської ради їй ОСОБА_1.

Відповідно до cm. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 2 cm. 1236 ЦК України
заповідач має право скласти заповіт
щодо усієї спадщини або її частини.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, заповітом не було охоплено
житловий будинок з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Відповідно до cm. 1245 ЦК України частина
спадщини, що не охоплена заповітом,
спадкується спадкоємцями за законом на
загальних підставах. До числа цих
спадкоємців входять також спадкоємці
за законом, яким інша частина спадщини
була передана за заповітом.

Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Відповідно до cm: 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово.

Згідно cm. 1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Як вбачається зі свідоцтва про
одруження, виданого Торчинським
райбюро ЗАГС від 31.01.1958р., позивач є
дружиною спадкодавця, тобто у
відповідності до вищенаведеної
правової норми є спадкоємцем першої
черги. (а.с.9).

Таким чином, спадкоємцями по смерті
ОСОБА_4 є його дружина - позивач ОСОБА_1
та їхні дочки - відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 cm. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого cm. 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч.1 cm. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, на момент смерті
ОСОБА_4 ,позивач постійно проживала
разом з спадкодавцем у АДРЕСА_1, а отже
вважається такою, що прийняла спадщину
у встановлений законодавством строк.
Вказана обставина підтверджена
довідкою Садівської сільської ради.
Окрім цього, належне прийняття нею
спадщини підтверджується копією
свідоцтва про право на спадщину на
земельну ділянку, площею 2,4 га,
розташовану на території Садівської
сільської ради, видане ОСОБА_1 23.12.2005р.,
як спадкоємцю по смерті свого чоловіка.

Відповідно до ч. 2 cm. 1268 ЦК України не
допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням.

Із наведеної норми права вбачається, що
прийняття хоча б частини спадщини
свідчить про прийняття її в цілому, в
тому числі, і житлового будинку з
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами, що знаходиться
по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 5 cm. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до cm. 1296 Цивільного кодексу
України спадкоємець, який прийняв
спадщину, може одержати свідоцтво про
право на спадщину.

Як встановлено судом, нотаріусом було
відмовлено позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на вищевказане майно.

Інші спадкоємці за законом - дочки
померлого відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
не є спадкоємцями майна ОСОБА_4,
оскільки на момент його смерті не
проживали разом з ним та у встановлений
6-місячний термін не звернулись до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини.

Згідно ч.4, 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Отже, за таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позов слід задовольнити та
визнати за позивачем право власності
на спадкове майно, що залишилось після
смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме: на житловий
будинок з господарськими та побутовими
будівлями і спорудами, що знаходиться
по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України,
ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1269, 1274 ЦК України,
суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно після смерті ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме: на
житловий будинок з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами, що
знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Л.В. Івасюта