Справа № 101/728/14-ц
РІШЕННЯ

14 березня 2014 року Алуштинський
міський суд Автономної Республіки Крим

в складі головуючого судді: Гордєйчик
Т.Ф.

при секретарі: Левченко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Алушті цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання договору купівлі -
продажу недійсним та застосування
реституції за недійсним договором, -

В С Т
А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі - продажу
квартири АДРЕСА_1, який був укладений 02
листопада 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
і посвідчений державним нотаріусом
Алуштинської державної нотаріальної
контори Н.О. Куркович та
зареєстрований в реєстрі за № 2- 1225.
Також просила застосувати реституцію
за недійсним договором , повернувши
вказану квартиру їй у власність.

Вимоги мотивовані тим, що перед
укладенням договору вона домовилася
із відповідачкою про те, що фактично
укладається договір довічного
утримання , за умовами якого вона,
позивачка, передає відповідачці право
власності на квартиру, а остання буде
її доглядати, виплачувати їй щомісячну
грошову допомогу , а у разі
необхідності давати гроші на купівлю
ліків, оплачувати лікування,
забезпечувати її матеріально та
морально, піклуватися про неї ,
забезпечувати одягом та довічно
забезпечити житлом. Оскільки вона
повністю довіряла відповідачці, то не
турбувалася з приводу угоди , після
укладення якої відповідачка старанно
виконувала свої обов'язки, покращила
побутові умови, зробила косметичний
ремонт у квартирі, приїздила влітку та
щомісячно надсилала кошти у сумі, яка
ними була обмовлена.

Проте у січні 2013 року стан здоров'я
позивачки погіршився і вона стала
потребувати сторонньої допомоги,
витрачати значні кошти на купівлю
ліків , але на її прохання допомогти їй
грошима та приїхати до неї
відповідачка відмовилася.

Зважаючи на свій вік та стан
здоров'я, а також на юридичну
недосвідченість , вона не змогла
відрізнити договір - купівлі продажу
від договору довічного утримання . При
цьому відповідачка запевнила, що вона
зобов'язана надавати їй утримання в
силу договору, який з неї укладено.

Отже, на момент вчинення правочину
вона вважала, що укладає договір, який
за умовами відповідає вимогам
законодавства щодо договорів
довічного утримання , та не розуміла ,
що віддає свою квартиру одразу та не
матиме права вимагати утримання від
відповідачки. Таким чином, договір
купівлі - продажу кватири був
укладений нею під впливом помилки.

Відповідачка ОСОБА_2, жителька
Російської Федерації, до суду не
з'явилася, надіслала телеграму про
розгляд справи за її відсутності, із
позовом не погоджується і просить його
відхилити.

Третя особа державний нотаріус
Алуштинської державної нотаріальної
контори Куркович Н.О. до суду не
з'явилася, надала заяву про розгляд
справи за відсутності представника
Державної нотаріальної контори ,
просила винести рішення на розсуд суду
( а.с. 18).

З приводу вищевикладеного суд
зазначає, що неявка осіб , які беруть
участь у справі , належним чином
повідомлених про час та місце судового
розгляду справи, являється їх
волевиявленням, яка свідчить по
відмову від реалізації свого права на
безпосередню участь у судовому
розгляді справи та інших процесуальних
прав, а тому за таких підстав вважає за
можливе розглянути справу за
відсутністю відповідачки та
представника третьої особи за
наданими матеріалами справи.

Заслухавши позивачку та її
представника і дослідивши надані
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з вимогами статей 10 та
11 ЦПК України суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених позивачем
вимог та зазначених і доведених ним
обставин. Крім того, відповідно зі
статтею 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини , на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Крім того, відповідно до вимог ст.
16 ЦК України , звертаючись до суду,
позивач за власним розсудом обирає
спосіб захисту.

Обравши спосіб захисту визнання
правочину недійсним, позивач в силу ст.
10 ЦПК України зобов'язаний довести
правовому та фактичну підставу
недійсності спірного договору купівлі
- продажу квартири.

На підставі наданих суду доказів
встановлено, що 02 листопада 2012 року
між сторонами був укладений договір
купівлі - продажу квартири, згідно до
якого позивачка ОСОБА_1 продала
відповідачці ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1
за 355 100 гривень . Договір був
посвідчений державним нотаріусом
Алуштинської державної нотаріальної
контори Куркович Н.О. та
зареєстрований у реєстрі нотаріальних
дій під № 2- 1225 ( а.с. 5-6).

Позивачка у судовому засіданні
підтвердила, що перед укладенням
договору - купівлі продажу у квартири
вони із відповідачкою домовилися, що це
фактично буде договір довічного
утримання , але умовами
вищезазначеного договору купівлі -
продажу квартири це не передбачено.

Щодо її твердження про те, що вона
помилялася при укладення договору щодо
обставин , які мають істотне значення ,
а саме помилялася щодо природи
правочину, прав та обов'язків сторін,
то таке твердження являється
суперечливим і не відповідає
дійсності.

Так, згідно до статті 229 ч. 1 ЦК
України якщо особа , яка вчинила
правочин, посилилася щодо обставин, які
мають істотне значення , такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка
щодо природи правочину, прав та
обов'язків сторін, таких властивостей і
якостей речі , як значно знижують її
цінність або можливість використання
за цільовим призначенням . Помилка щодо
мотивів правочину не має істотного
значення, крім випадків, встановлених
законом.

Але проаналізувавши
вищевикладене, суд не знайшов будь -
яких доказів того, що позивачка на
момент вчинення правочину вважала, що
укладає договір , який за умовами
відповідає вимогам законодавства щодо
договорів довічного утримання, а тому
діяла під впливом помилки.

Так, згідно до змісту спірного
договору купівлі - продажу вказана
квартира переходить відповідачці у
власність , купівлю - продажу
зазначеної квартири сторони за
договором здійснили за 335 100 гривень,
які сплачені покупцем продавцю
повністю до підписання цього договору.
Далі, сторони у договорі зазначили, що
його умови повністю відповідають
волевиявленню продавця та покупця і що
продавець одержав повний розрахунок
за продану квартиру , а також у продавця
відсутні матеріальні претензії до
покупця , при цьому у присутності
нотаріуса сторони підтвердили факт
повного розрахунку за продану
квартиру.

Суд також приймає до уваги, що у
п. 14 спірного договору сторони
зазначили, що однаково розуміють
значення і умови цієї угоди та її
правові наслідки, підтвердили
дійсність намірів при її укладанні , а
також те, що вона не носить характеру
фіктивної та удаваної угоди.

Окрім того, у п. 16 вказаного
договору ОСОБА_1 засвідчила, що цей
договір складається на умовах , які
вона вважає вигідними і продаж
квартири вказану суму не є наслідком
тяжкої обставини.

Зазначені обставини не
спростовані позивачкою, а її посилки на
те, що вона вже не пам'ятає, що саме
підписувала у нотаріуса, являються
надуманими та безпідставними.

При цьому суд приймає до уваги,
що з моменту укладення договору
купівлі - продажу квартири пройшло
більш ніж рік і весь цей час позивачка
проживала самотньо, відповідачка
являється жителькою Московської
області Російської Федерації, що
вказує на неможливість здійснення
домовленості про догляд, який
передбачає здійснення обумовлених
договором систематичних щоденних дій .

Окрім того, позивачкою в суд
була надана нотаріально посвідчена
довіреність ОСОБА_2 від 14. 03. 2013 року, яка
довіряла позивачці ОСОБА_1 управляти
належній відповідачці квартирою
АДРЕСА_1 що також свідчить про
відсутність наміру відповідачки
здійснювати будь - які дії щодо догляду
позивачки та взагалі будь - якої
домовленості щодо цього між сторонами.

За таких обставин вважати, що
укладаючи договір купівлі - продажу
квартири позивачка вважала, що укладає
договір довічного утримання, будь -
яких підстав не вбачається.

Той факт, що на даний час у
позивачки погіршився стан здоров'я і
вона потребує матеріальної та
сторонньої допомоги, не являється
підставою для визнання договору
купівлі - продажу квартири недійсним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215
ЦПК України, ст. 229 ЦК України, суд, -

В
И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання договору купівлі -
продажу квартири АДРЕСА_1, який був
укладений 02 листопада 2012 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і посвідчений
державним нотаріусом Алуштинської
державної нотаріальної контори Н.О.
Куркович та зареєстрований в реєстрі
за № 2- 1225, застосування реституції за
недійсним договором , - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду АР Крим через
Алуштинський міський суд шляхом подачі
в 10 - денний строк з дня його оголошення
апеляційної скарги, а особами , які не
були присутні в судовому засіданні, в
той же строк з дня отримання копії
мотивованого рішення суду.

Суддя

Алуштинського міського суду

Т.Ф.Гордєйчик