________________________________________________________________________
________________________________________________ Справа
Провадження № 2/520/1806/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2014 року

Київський районний суд міста Одеси в
складі:

головуючого - судді Літвінової І.А.

секретарі судового засідання -
Площинська Т.В., Харитонова І.С.,
Непомнющий М.М., Хіхлуха О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа ПЕРШИЙ КИЇВСЬКИЙ
ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ
ОДЕСЬКОГО МІСЬКОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 пред'явила позов до ОСОБА_3 з
вимогами стягнути з відповідача на її
користь 12 993 (дванадцять тисяч дев'ятсот
три) гривні, в якості відшкодування
матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі)
гривень, в якості компенсації
моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішенням Київського районного суду
міста Одеси по цивільній справі № 2-564/11,
яке змінено рішенням апеляційного суду
Одеської області позовні вимоги ОСОБА_2
до ОСОБА_3, третя особа «TeleTRADE Consalting Ltd.
Odessa Ukrain» про стягнення боргу та
відшкодування моральної шкоди
задоволено частково, вирішено стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг у сумі 76
703 грн. 40 коп., 3% річних в сумі 933 грн. 84
коп., а всього 77 636 грн. 88 коп.

На підставі вказаних рішень суду,
державним виконавцем першого
Київського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції було відкрито
виконавче провадження.

З метою відстрочення сплати боргу, 23
лютого 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
Суворовського районного суду міста
Одеси з позовом до ОСОБА_2, третя особа
«TeleTRADE Consalting Ltd. Odessa Ukrain» про визнання
правочину недійсним, стягнення збитків
та моральної шкоди. Для якісного
захисту своїх прав, позивач була
вимушена укласти договір про надання
юридичних послуг, що завдало їй
матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою від 26.11.2013 року до участі у
справі в якості третьої особи було
залучено перший Київський відділ
державної виконавчої служби Одеського
міського управління.

Під час розгляду справи позивач та
представник позивача заявлені позовні
вимоги та обґрунтування до них
підтримали, позов просили
задовольнити, у останнє судове
засідання не з'явились, але від
представника позивача надійшла заява
про розгляд справи за його
відстудністю, а також заява про
уточнення позовних вимог, якою він
просить додатково стягнути з
відповідача на користь позивача 1010
(одна тисяча десять) гривень судових
витрат на правову допомогу.

Під час розгляду справи представник
відповідача позовні вимоги не визнав,
просив суд у задоволені позову
відмовити. У останнє судове засіданні
ані відповідач ані його представник не
з'явились, були сповіщені належним
чином, причини неявки суду не
повідомили.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, під час судового
розгляду надав заяву про слухання
справи за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи,
враховуючи пояснення сторін, суд
встановив наступне.

Рішенням Київського районного суду
міста Одеси від 02.06.2011 року по цивільній
справі № 2-564/11 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3
третя особа «TeleTRADE Consalting Ltd. Odessa Ukrain» про
стягнення боргу та відшкодування
моральної шкоди було задоволено
частково, вирішено стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 92
253 грн. 40 коп., яка складається з 87 708 грн.
50 коп., що еквівалентно 11000 доларів США
на день винесення рішення та 4 544 грн. 90
коп. як 3% річних від простроченої суми
за час прострочення, а також понесені
судові витрати на розгляд справи, а
саме: витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі 120
грн., держмито у сумі 1700,00 грн.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 20.12.2011 року, рішення
Київського районного суду міста Одеси
від 02.06.2011 було змінено, вирішено
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
борг у сумі 76 703 грн. 40 коп., 3% річних в
сумі 933 грн. 84 коп., а всього 77 636 грн. 88
коп.

07 лютого 2012 року старшим державним
виконавцем першого Київського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
листом № 2-564/11 від 27.01.2012 року.

29 лютого 2012 року ОСОБА_3 через
Суворовський районний суд міста Одеси
звернувся з позовом до ОСОБА_2, третя
особа «TeleTRADE Consalting Ltd. Odessa Ukrain» про
визнання правочину недійсним,
стягнення збитків та моральної шкоди.

Рішенням Суворовського районного суду
від 17.04.2013 р. по цивільній справі №
1527/3304/12 у задоволені позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 третя особа «TeleTRADE Consalting Ltd. Odessa
Ukrain» про визнання правочину недійсним,
стягнення збитків та моральної шкоди
відмовлено повністю.

Рішення в апеляційному порядку не
оскаржувалось.

Як стверджує позивач через
пред'явлення ОСОБА_3 до неї позову вона
була вимушена звернутись до фахівця в
галузі права та укласти договір про
надання правової допомоги для захисту
своїх інтересів.

Так, 10 травня 2012 року ОСОБА_2 з однієї
сторони та ФОП ОСОБА_1 з другої сторони
уклали Договір № 5/2012 про надання
юридичних послуг.

У п. 1.1. предметом Договору зазначено: «В
соответствии с условиями Договора
Заказчик поручает и обязуется
оплатить, а Исполнитель принимает на
себя обязательства предоставить
юридические услуги за плату».

Пунктом 5.2. Договору визначена вартість
послуг: «Стоимость услуг по данному
Договору составляет эквивалент 50,00
(пятьдесят) долларов США по курсу НБУ на
день оплаты за каждый календарный
месяц. Однако, при обращении Заказчика
за дополнительной услугой, стоимость
договора удваивается, и будет
составлять эквивалент 100,00 (сто)
долларов США по курсу НБУ на день
оплаты. Оплата производится в
национальной валюте».

Жодних посилань на вчинення
процесуальних дій у конкретній
цивільній справі, а саме у справі №
1527/3304/12 Договір не містить.

В підтвердження понесених витрат на
правову допомогу в сумі 12 793 грн.
позивачем надані: додаткова угода № 1
від 19.11.2012 року, квитанція до прибутково
касового ордеру (без номеру) від 17.01.2013
року на суму 8 000 грн., акт
прийому-передачі виконаних робіт від
17.01.2013 року на вартість виконаних робіт
в сумі 8 000 грн.; квитанція до прибутково
касового ордеру (без номеру) від 05.11.2012
року на суму 790 грн., акт прийому -
передачі виконаних робіт від 30.11.2012
року на вартість виконаних робіт в сумі
799, 30 грн.; квитанція до прибутково
касового ордеру (без номеру) від 10.10.2012
року на суму 799, 30 грн., акт
прийому-передачі виконаних робіт від
31.10.2012 року на вартість виконаних робіт
в сумі 799, 30 грн.; квитанція до
прибутково касового ордеру (без номеру)
від 07.09.2012 року на суму 799, 30 грн., акт
прийому-передачі виконаних робіт від
30.09.2012 року на вартість виконаних робіт
в сумі 799,30 грн.; квитанція до прибутково
касового ордеру (без номеру) від 06.08.2012
року на суму 799,30 грн., акт
прийому-передачі виконаних робіт від
31.08.2012 року на вартість виконаних робіт
в сумі 799,30 грн.; квитанція до прибутково
касового ордеру (без номеру) від 05.07.2012
року на суму 399,63 грн., акт
прийому-передачі виконаних робіт від
31.07.2012 року на вартість виконаних робіт
в сумі 399,63 грн.; квитанція до прибутково
касового ордеру № 34 від 11.06.2012 року на
суму 399,65 грн., акт прийому-передачі
виконаних робіт від 30.06.2012 року на
вартість виконаних робіт в сумі 399,65
грн.; квитанція до прибутково касового
ордеру № 28 від 14.05.2012 року на суму 799
грн., акт прийому-передачі виконаних
робіт від 31.05.2012 року на вартість
виконаних робіт в сумі 799 грн.

Інших доказів в підтвердження оплати
послуг за Договором № 5/2012 від 10.05.2012 р.
матеріали справи не містять,
клопотання про витребування
додаткових доказів позивач не заявляв.

Ухвалою від 26.11.2013 року з Суворовського
районного суду міста Одеси була
витребувана цивільна справа № 1527/3304/12
для огляду у судовому засіданні.

Під час огляду матеріалів вказаної
справи судом встановлено, що
представництво інтересів ОСОБА_2 на
протязі всього судового розгляду
здійснювала ОСОБА_4 на підставі
нотаріально посвідченої довіреності
від 01.02.2010 року. Договір № 5/2012 від 10.05.2012
р. в матеріалах вказаної цивільної
справи відсутній.

В матеріалах справи № 520/10180/13-ц
міститься довідка за підписом ФОП
ОСОБА_1, зі змісту якої вбачається, що
ОСОБА_4, на підставі нотаріальної
довіреності здійснювала
представництво ОСОБА_2 по цивільній
справі № 1527/3304/12, в порядку доручення
ФОП ОСОБА_1 на виконання обов'язків
останнього за Договором № 5/2012 від
10.05.2012 р., на підставі п. 4.1. вказаного
Договору.

Суд не приймає дану довідку до уваги,
оскільки жодних доказів в
підтвердження того, що між ОСОБА_4 та
ФОП ОСОБА_1 існували будь-які
правовідносини відсутні. Крім цього,
нотаріальна довіреність на ім'я ОСОБА_4
була видана 01.02.2010 р., а Договір № 5/2012
було укладено 10.05.2012 р. Пояснення
стосовно таких розбіжностей від
позивача не надходили.

На підставі викладеного суд дійшов до
висновку про недоведеність позивачем
факту того, що під час розгляду
цивільної справи № 1527/3304/12 ОСОБА_2
отримувала якісь юридичні послуги саме
за Договором № 5/2012 від 10.05.2012 р.

Крім цього, суд не може залишити поза
увагою те, що позивачем заявлені вимоги
щодо відшкодування матеріальної шкоди,
яка полягає у витратах понесених на
юридичні послуги при розгляді
цивільної справи № 1527/3304/12 і з цього
приводу зазначає наступне.

Види судових витрат (до яких віднесено
витрати на правову допомогу ст. 84 ЦПК
України) визначені у ст. 79 зазначеного
Кодексу, а їх розподіл здійснюється
судом відповідно до вимог,
встановлених цим Кодексом (статті 88, 89
ЦПК України). Крім цього, суд під час
ухвалення рішення вирішує, зокрема,
питання про розподіл судових витрат,
про що зазначається в його
резолютивній частині (п. 6 ч. 1 ст. 214, п. 4
ч. 1 ст. 215 цього ж Кодексу).

Таким чином, види, зміст судових витрат,
порядок їх розподілу судом та
оскарження ухвал суду з цього питання у
цивільному судочинстві регулюються та
підпорядковані нормам ЦПК України.

Згідно зі змістом зазначених положень
ЦПК України вирішення судом питання
про судові витрати відбувається лише в
порядку, визначеному відповідними
нормами вказаних процесуальних
законів.

Отже, витрати пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, понесені особою
у зв'язку з реалізацією своїх
процесуальних прав при розгляді справ
у порядку цивільного судочинства,
процесуальним законом віднесено до
судових витрат.

З огляду на це, понесені витрати на
оплату праці представника у цивільній
справі не є збитками та майновою шкодою
в розумінні ст. 22 ЦК України, на яку
посилається позивач у позовній заяві.

Разом з цим, як вбачається зі змісту
рішення Рішенням Суворовського
районного суду від 17.04.2013 р. по
цивільній справі № 1527/3304/12 питання щодо
розподілу судових витрат судом не
вирішувалось. Додаткове рішення з
цього питання ухвалено не було.

Що стосується відшкодування моральної
шкоди, то відповідно до ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного
Суду України Про судову практику у
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року
№ 4 (далі - Постанова № 4) роз'яснено, що
під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні (п. 5
Постанови № 4).

Отже, лише наявність всіх
вищезазначених умов є підставою для
прийняття судом рішення про
відшкодування завданої моральної
шкоди.

Факт звернення ОСОБА_3 з позовом до
ОСОБА_2 ніяким чином не можна віднести
до незаконних дій або протиправної
поведінки, а є не що іншим як реалізація
особою свого законного права.

Право на звернення до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
закріплено безпосередньо у
Конституції України (ст. 55), Цивільному
кодексі України (ст. 16), Законі України
"Про судоустрій і статус суддів" (ст. 7).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 23, 1666, 1167 ЦК України; ст.ст. 10, 11,
27, 31, 57, 60, 79, 84, 88, 89, 208, 209, 212-215, 223 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа ПЕРШИЙ КИЇВСЬКИЙ
ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ
ОДЕСЬКОГО МІСЬКОГО УПРАВЛІННЯ ЮСТИЦІЇ
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - відмовити у повному
обсязі.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Київський
районний суд м. Одеси шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Літвінова І. А.