Справа 688/5337/14-ц
№ 2/688/1222/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( вступна та резолютивна частини )

12 грудня 2014 року
Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Мазур Н.В.

секретаря - Ярощук Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Шепетівка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
орган опіки і піклування виконавчого
комітету Шепетівської міської ради про
розірвання шлюбу та визначення місця
проживання малолітньої дитини з
батьком, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Зважаючи на складність у викладенні
повного рішення суду, пов'язаного з
потребою у обґрунтуванні доводів
сторін, на що може бути витрачений
значний час, суд вважає за необхідне
проголосити його вступну та
резолютивну частини.

Керуючись ч.1 ст. 218 ЦПК України, суд -

В
И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - орган опіки і піклування
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради про розірвання шлюбу та
визначення місця проживання
малолітньої дитини з батьком -
задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24 листопада 2007
року відділом реєстрації актів
цивільного стану Шепетівського
міськрайонного управління юстиції
Хмельницької області, актовий запис №
538 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Визначити місце проживання
дитини - неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком - ОСОБА_1 в
будинку АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Хмельницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення через
Шепетівський міськрайонний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:

Справа №
688/5337/14-ц

2/688/1222/14

Р І Ш Е Н
Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року
Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді Мазур Н.В.

секретаря - Ярощук Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Шепетівка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
орган опіки і піклування виконавчого
комітету Шепетівської міської ради про
розірвання шлюбу та визначення місця
проживання малолітньої дитини з
батьком, суд, -

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з даним позовом,
посилаючись на те, що з 24 листопада 2007
року перебуває в шлюбі з відповідачкою
ОСОБА_2 Шлюб зареєстровано відділом
реєстрації актів цивільного стану
Шепетівського міськрайонного
управління юстиції Хмельницької
області 24 листопада 2007 року, актовий
запис № 538.

Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась
дитина - син ОСОБА_3.

З народження син ОСОБА_3 проживає в
будинку АДРЕСА_1, який належить його
батькам. Ця адреса є його постійним
місцем проживання, за цією адресою він
рахується і в дитячому садочку
«Калинонька».

Одруження з відповідачкою виявилось
невдалим, спільне життя з нею не
склалось, остання зловживає спиртними
напоями та на даний час проживає з
іншим чоловіком в помешканні її матері
в АДРЕСА_2. Вважає, що спільне
проживання та збереження шлюбу
суперечить його та відповідачці
інтересам та інтересам малолітньої
дитини. Переконаний, що син повинен
проживати разом з ним в будинку
АДРЕСА_1, який належить його батькам.
Він піклується про сина, слідкує за
його станом здоров'я, його розвитком та
вихованням, для дитини в даному будинку
створені всі умови для проживання.
Умови, в яких проживає відповідачка
непридатні для проживання дитини,
остання тривалий час до дитини не
навідується, не піклується про неї,
хоча він не перешкоджає в здійсненні її
прав та обов'язків як матері.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав в повному об'ємі і просив
його задовольнити, посилаючись на
обставини, які викладені в позовній
заяві і зокрема позивач пояснив в
судовому засіданні, що його син
проживає в м.Шепетівці, де він не бідує,
його любить і доглядає, його батьки
також допомагають доглядати сина.
Відповідачка не належним чином
відносилася до виховання дитини, часто
залишала його без догляду, був випадок,
що син міг загинути в будинку, де вона
його залишила без догляду. Крім того
відповідачка судом притягувалась до
адміністративної відповідальності за
не приділення належної уваги вихованню
сина.

Відповідачка ОСОБА_2 позов про
розірвання шлюбу визнала, а в частині
визначення місця проживання дитини з
відповідачем - не визнала, пояснивши
суду, що з позивачем почала спільно
проживати в м.Шепетівці. Тривалий час
спільно не проживають, оскільки
відповідач вчиняв щодо неї фізичне
насильство. В даний час вона проживає в
будинку матері в АДРЕСА_2 та зазначила,
що малолітній син проживав з нею, але
мати позивача забрала його і на даний
час син проживає в м.Шепетівці в
будинку батьків позивача. З дитиною
вона не спілкувалась уже більше трьох
місяців.

Представник органу опіки та піклування
та служби у справах дітей виконавчого
комітету Шепетівської міської ради
Хмельницької області вважав, що позов
в частині визначення місця проживання
дитини з відповідачем підлягає
задоволенню, оскільки дитині буде
краще з батьком, де створені відповідні
умови для життя та виховання дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши сторони, представника
третьої особи, допитавши свідків,
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу
України, шлюб припиняється внаслідок
його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України
передбачено, що суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони 24
листопада 2007 року зареєстрували шлюб в
відділі реєстрації актів цивільного
стану Шепетівського міськрайонного
управління юстиції Хмельницької
області, актовий запис №538, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від спільного проживання мають сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судом також встановлено, що сторони
припинили сімейно-подружні відносини,
оскільки в період спільного проживання
жили погано, часто виникали сварки,
відповідач зловживала спиртними
напоями і на даний час спільно не
проживають і не підтримують подружні
відносини, спільне господарство не
ведуть і відсутній спільний сімейний
бюджет, їх шлюб носить формальний
характер, на розірванні шлюбу
наполягають, миритися не бажають.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін, а тому позовні вимоги слід
задовольнити.

Позовні вимоги про визначення місця
проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1 з позивачем суд також
знаходить такими, що підлягають до
задоволення.

Відповідно до вимог ст. 110 СК України
та п.14 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року №11
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» у
випадку, коли при розірванні шлюбу в
судовому порядку встановлено, що
подружжя не досягло згоди про те, з ким
із них будуть проживати неповнолітні
діти, суд вирішує це питання по суті
одночасно з вимогою про розірвання
шлюбу з дотриманням закону, який
регулює ці правовідносини.

В судовому засіданні встановлено і це
підтвердили сторони, що син, після
припинення шлюбно - сімейних відносин
батьків, проживає з батьком - позивачем
по справі в АДРЕСА_1.

Відповідно до частин першої і другої
статті 161 СК України, якщо мати та
батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
її вік, стан здоров'я та інші обставини,
що мають істотне значення для справи.
Орган опіки та піклування або суд не
можуть передати дитину для проживання
з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
проживає в приватному будинку своїх
батьків, що підтверджується доданою
довідкою.

З акту обстеження житлово-побутових
умов будинку АДРЕСА_1 від 22 жовтня 2014
року, складеного спеціалістами
Шепетівського міського центру
соціальних для сім'ї, дітей та молоді
вбачається, що будинок, складається з
чотирьох жилих кімнат, коридору, ванної
та кухні, в одній з яких проживала
дитина, санітарно-гігієнічний стан
помешкання задовільний, є усі
необхідні меблі, в дитини є окреме
ліжечко, іграшки, сім'я забезпечена
необхідними продуктами харчування,
психо-емоційний мікроклімат в сім'ї
позитивний, умови придатні для
проживання дитини.

Згідно характеристики квартального
комітету № 4 виконкому Шепетівської
міської ради, позивач ОСОБА_1
характеризується позитивно, на даний
час виховує сина сам, дружина ОСОБА_2
залишила сім'ю.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили суду, що
відповідачка зловживає спиртними
напоями, часто залишала дитину для
догляду, на даний час не цікавиться
життям дитини, яка проживає з
позивачем.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що онука
любить і ніколи не обідила.
Відповідачка за дитиною не дивилася,
зловживала спиртними напоями, залишала
дитину дитину без догляду, для внука є
всі умови для проживання в її будинку. З
часу, як син не проживає з невісткою, до
внука вона не приїжджала, а
спілкувалася по телефону.

Згідно довідки ДНЗ «Калинонька» № 155
від 06.11.2014 року ОСОБА_3 з 27.10.2014 року
відвідує дану установу, батько дитини
приводить і забирає його з дошкільного
закладу, цікавиться процесом
вихованням та розвитком дитини.

З матеріалів оглянутої у судовому
засіданні адміністративної справи
№ 3/688/996/14/688/4092/14-п, що ОСОБА_2
постановою суду від 20.08.2014 року
притягувалась до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП,
оскільки не приділяла належної уваги
догляду за малолітнім сином, чим
створила загрозу для життя та здоров'я
дитини.

Крім того, встановлено, що 11.06.2004 року
дитина сторін - малолітній ОСОБА_3 був
залишений матір'ю в будинку без
догляду, дитина виявила сірники та
влаштувала пожежу в будинку, але дитина
була врятована працівником внутрішніх
справ, який випадково виявився поблизу
будинку.

Відповідно до ст.141 СК України, мати та
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою, а
розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Принципом 6 Декларації прав дитини,
прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року, проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона має, коли це
можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Всі міжнародно - правові акти щодо прав
дитини будуються за принципом
першочергового врахування інтересів
дитини. Так, згідно з ч.1 ст.3 Конвенції
прав дитини від 20 листопада 1989 року, що
ратифікована Україною 27 лютого 1991року,
в усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

В судовому засіданні не встановлено
жодних обставин, при наявності яких
малолітнього сина не можна передати
для проживання разом з батьком, а
необхідно визначити місце його
проживання з батьком.

Таким чином з наведених вище доказів
слідує, що батько є працездатним, за
місцем проживання характеризуються
виключно позитивно, матеріально
забезпечений, його житлово-побутові
умови відповідають нормам санітарії та
сприяють нормальному розвитку дитини
та має реальні можливості займатися
малолітнім сином, створивши йому
необхідні умови для повного і
гармонійного розвитку.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що дитину доцільніше
залишити проживати з батьком, що буде
відповідати інтересам дитини.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214,
215, 218 ЦПК України, ст.ст.110, 112, 113, 114 ,141,
160,161 СК України, п.6 Декларації прав
дитини від 20 листопада 1959 року, суд -

В И Р
І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - орган опіки і піклування
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради про розірвання шлюбу та
визначення місця проживання
малолітньої дитини з батьком -
задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24 листопада
2007 року відділом реєстрації актів
цивільного стану Шепетівського
міськрайонного управління юстиції
Хмельницької області, актовий запис №
538 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Визначити місце проживання
дитини - неповнолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком - ОСОБА_1 в
будинку АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Хмельницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення через
Шепетівський міськрайонний суд. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: