АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 439/1344/12
Провадження 22ц/774/252/К/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
головуючого судді: Остапенко В.О.
суддів: Митрофанової Л.В.,
при секретарі: Кузьміній Н.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Софіївського
районного суду Дніпропетровської
області від 12 грудня 2013 року по справі
за клопотанням ОСОБА_3 про надання
дозволу на виконання на території
України рішення Всеволозького
міського суду Ленінградської області
від 17 червня 2009 року про стягнення
коштів з ОСОБА_2 , -
Особи, які приймають участь у розгляді
справи
Боржник - ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про
надання дозволу на виконання на
території України рішення
Всеволозького міського суду
Ленінградської області від 17 червня 2009
року про стягнення коштів з ОСОБА_2.
Ухвалою Софіївського районного суду
Дніпропетровської області від 12 грудня
2013 року зазначене клопотання
задоволено частково. Надано дозвіл на
примусове виконання на території
України рішення Всеволозького
міського суду Ленінградської області
Російської Федерації від 17 червня 2009
року про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 необгрунтоване збагачення у
розмірі 11 412 гривні 26 копійки.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить ухвалу суду скасувати та
постановити нову ухвалу про відмову в
задоволенні вимог ОСОБА_3. Зокрема,
посилається на те, що на час розгляду
справи Всеволозьким міським судом вона
перебувала на території України.
Про час слухання справи її не було
повідомлено належним чином, в судовому
засіданні вона участі не приймала і
взагалі про слухання справи не знала.
Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням
Всеволозького міського суду
Ленінградської області Російської
Федерації від 17 червня 2009 року
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
необгрунтоване збагачення у розмірі
Ухвалою судової колегії по цивільним
справам Ленінградського обласного
суду від 19.08.2009 року рішення
Всеволозького міського суду
Ленінградської області Російської
Федерації від 17 червня 2009 року
Задовольняючи клопотання ОСОБА_3 про
надання дозволу на виконання на
території України рішення
Всеволозького міського суду
Ленінградської області від 17 червня 2009
року про стягнення коштів з ОСОБА_2, суд
першої інстанції виходив з наявності
правових підстав для його задоволення.
Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
Відповідно до статті 54 Конвенції про
правову допомогу і правові відносини
у цивільних, сімейних і кримінальних
справах від 22.01.1993 року, клопотання про
визнання і дозвіл примусового
виконання рішень, передбачених у
статті 51, розглядаються судами
Договірної Сторони, на території якої
повинне бути здійснене примусове
виконання. Суд, що розглядає
клопотання про визнання і дозвіл
примусового виконання рішення,
обмежується встановленням того, що
умови, передбачені цією Конвенцією,
дотримані. У випадку, якщо умови
дотримані, суд виносить рішення про
примусове виконання. Порядок
примусового виконання визначається за
законодавством Договірної Сторони, на
території якої повинне бути здійснене
примусове виконання.
Відповідно до положень ст. 84 Закону
України "Про виконавче провадження"
порядок виконання в Україні рішень
іноземних судів визначається
міжнародними договорами, цим Законом
та іншими законами України (в редакції
на час ухвалення рішення).
Законом України "Про визнання та
виконання в Україні рішень іноземних
судів" передбачено вимоги до
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду (ст. 6) та підстави для
відмови в задоволенні такого
Згідно ч.1 ст.390 ЦПК України рішення
іноземного суду (суду іноземної
держави; інших компетентних органів
іноземних держав, до компетенції
яких належить розгляд цивільних чи
господарських справ; іноземних чи
міжнародних арбітражів) визнаються та
виконуються в Україні,якщо їх визнання
та виконання передбачено міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України,
або за принципом взаємності.
Відповідно до ч.1 ст.395 ЦПК України про
надходження клопотання про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду суд у п'ятиденний строк
письмово повідомляє боржника і
пропонує йому у місячний строк подати
можливі заперечення проти цього
Положеннями статті 396 ЦПК України
передбачено, що клопотання про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду не задовольняється у
випадках, передбачених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.
Якщо міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, такі випадки не
передбачено, у задоволенні клопотання
може бути відмовлено, якщо, зокрема,
якщо сторона, стосовно якої
постановлено рішення іноземного суду,
була позбавлена можливості взяти
участь у судовому процесі через те, що
їй не було належним чином повідомлено
про розгляд справи.
Згідно ч.1 ст. 38 ЦПК України сторона,
третя особа, особа, яка відповідно до
закону захищає права, свободи чи
інтереси інших осіб, а також заявники
та інші заінтересовані особи в справах
окремого провадження (крім справ про
усиновлення) можуть брати участь у
цивільній справі особисто або через
Відповідно до ч.5 ст. 76 ЦПК України
вручення судової повістки
представникові особи, яка бере участь у
справі, вважається врученням повістки
Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою від 25.10.2013 року було відкрито
провадження у справі та призначено
справу до розгляду на 26.11.2013 року.
В судовому засіданні 26 листопада 2013
року були присутні відповідач ОСОБА_2
та її представник ОСОБА_4, в судовому
засіданні було оголошено перерву на 29
листопада 2013 року.
29 листопада 2013 року до суду
відповідачем ОСОБА_2 було надано заяву
про розгляду справи без її присутності
12 грудня 2013 року дана справа була
розглянута у відсутності ОСОБА_2
Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
часткове задоволення клопотання
ОСОБА_3 про надання дозволу на
виконання на території України рішення
Всеволозького міського суду
Ленінградської області від 17.06.2009 року
про стягнення коштів із ОСОБА_2 та
розглянув справу у її відсутності .
Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на те, що на час розгляду справи
Всеволозьким міським судом, вона
перебувала на території України,
колегія суддів не бере до уваги з
Відповідно до довідки, яка знаходиться
в матеріалах справи ОСОБА_2 по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 про
стягнення безпідставного збагачення
належним чином та своєчасно
повідомлена про час та місце розгляду
справи і їй було вручена копія позовної
Як вбачається з копії рішення
Всеволозького міського суду
Ленінградської області від 17 червня 2009
року в судовому засіданні був
присутній представник ОСОБА_2, який
заперечував проти задоволення
позовних вимог. Доказів у розумінні
ст..ст. 57-60 ЦПК України, які б
спростовували вказані факти, ОСОБА_2
суду не надала.
За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити, ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін.
В іншій частині ухвала не оскаржується.
Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст.ст.
313-315 ЦПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Ухвалу Софіївського районного суду
Дніпропетровської області від 12 грудня
2013 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/