Провадження № 4-с/761/260/2014
У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маліновської
В.М.,

при секретарі Лазоришинець
К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві скаргу
ОСОБА_1 (стягував у виконавчому
провадженні) про визнання
неправомірними (незаконними) дії
відділу державної виконавчої служби
Кагарлицького районного управління
юстиції Київської області в особі
старшого державного виконавця
Воронової Інни Олександрівни, при
проведенні виконавчих дій (ВП № 40309820)
по виконанню рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 30.08.2011р., у
цивільній справі № 2-8017/11 за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2014 року ОСОБА_1 (Скаржник,
стягував у виконавчому провадженні)
звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва зі скаргою на
дії державного виконавця ВДВС
Кагарлицького РУЮ Воронової Інни
Олександрівни у зв'язку з винесенням
постанови про повернення виконавчого
листа № 2-8017/11.

Скаргу мотивовано тим, що з 16 жовтня 2012
року в провадженні державного
виконавця ВДВС Кагарлицького РУЮ
Воронової І.О. знаходиться виконавчий
лист № 2-8017/11 від 12.06.2012р. по виконанню
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 30.08.2011р. по стягненню з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральної
шкоди у розмірі 10 000,00 грн. 16 жовтня 2014р.
Скаржник отримав постанову старшого
державного виконавця ВДВС
Кагарлицького РУЮ Воронової І.О. про
повернення виконавчого листа № 2-8017/11
стягувачу і припинення примусового
виконання рішення Шевченківського
суду м. Києва. Вважає, що Воронова І.О. не
виявила достатньої наполегливості по
розшуку у боржника майна та коштів, на
які може бути звернення стягнення, і
інших дій по виконанню ч. 1 та ч.2 ст. 11, ч.
6 ст. 12, ч. 2 ст. 30 Закону України «Про
виконавче провадження». Враховуючи
викладене, Скаржник просив: - визнати
рішення ВДВС Кагарлицького РУЮ і дії
державного виконавця Воронової І.О.
неправомірними; - зобов'язати
державного виконавця виправити
недоліки та стягнути борг з ОСОБА_2

Відділ державної виконавчої служби
Кагарлицького районного управління
юстиції надіслав заперечення на скаргу
(а.с.13-15), в яких зазначив, що вимоги
Позивача є безпідставними,
необґрунтованими, суперечать діючому
законодавству України та не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного: до
ВДВС Кагарлицького РУЮ надійшов на
виконання виконавчий лист № 2-8017/11 від
12.06.2012р. Шевченківського районного суду
м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 боргу в сумі 10 000,00 грн.,
під час виконання державним виконавцем
були проведені всі можливі виконавчі
дії, та було з'ясовано згідно відповіді
на запит від 27.09.2012р. Головного
управління Держкомзему у Київській
області про те, що за Боржником
обліковується земельна ділянка в
Київській області, Бородянського
району, смт.Бабинці по вул.Виноградна,
161, у зв'язку з чим державним виконавцем
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження за. п. 10 ст. 49
Закону України «Про виконавче
провадження» та надіслана за
належністю до ВДВС Бородянського РУЮ.
10.09.2013р. державним виконавцем ВДВС
Бородянського РУЮ винесена постанова
про закінчення виконавчого
провадження у зв'язку з тим, що
вищевказана земельна ділянка згідно
рішення Бородянського районного суду
від 15.12.2010р. за № 2-2080 визнана за ОСОБА_4.
18.10.2013р. державним виконавцем ВДВС
Кагарлицького РУЮ винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
щодо виконання виконавчого листа №
2-8017/11 від 12.06.2012р. Шевченківського
районного суду м. Києва, копія
постанови направлена сторонам
виконавчого провадження. 30.10.2013р. до
відділу з'явився боржник, державним
виконавцем проведено роз'яснюючи
бесіду щодо несплати боргу, та
відібране пояснення боржника. 01.11.2013р.
державним виконавцем винесено
постанову про арешт майна боржника, та
надіслана до Начальника центру надання
послуг, пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговування м. Ржищів та
Кагарлицького району при УДАІ, 01.11.2013р.
сформовано інформаційну довідку з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно ОСОБА_2, в якій
зазначено, що у вказаному реєстрі
відомості про нерухоме майно відсутні.
Державним виконавцем зазначено, що в
процесі виконавчого провадження ним
були надіслані запити до Державної
служби України про джерела отримання
доходів ОСОБА_2 та про номери рахунків,
відкритих боржником в банківських
установах, запит до Кагарлицького БТІ
про наявність зареєстрованого житла
або іншого нерухомого майна, до
Начальника центру надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговування м. Ржищів та
Кагарлицького району при УДАІ про
наявність зареєстрованих АМТЗ, до
Держземагентства України про
наявність земельних ділянок та до
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області.
28.11.2013р. до ВДВС надійшла відповідь від
УДАІ про те, що за боржником був
зареєстрований транспортний засіб
Шкода Октавіа, н.з. НОМЕР_2, який знято з
обліку 12.02.2013р., так як даний
транспортний засіб являвся заставним
майном ВАТ «ВіЕйБі Банку» та був
реалізований в рахунок погашення
заборгованості перед
заставодержателем. 26.12.2013р. державним
виконавцем здійснено виїзд за місцем
проживання боржника, де було з'ясовано,
що вдома нікого не було та двері
будинку були зачинені, залишено виклик
боржнику з'явитись до відділу 27.12.2013р.,
про що складено відповідний акт.
18.02.2014р. та 16.04.2014р. державним виконавцем
направлялись виклики боржнику, які
були залишені без задоволення. 16.04.2014р.
державним виконавцем надіслано
подання до Кагарлицького РС про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон ОСОБА_2, проте згідно ухвали
Кагарлицького районного суду від
18.04.2014р. у задоволенні подання
державного виконавця у тимчасовому
обмеженні у праві виїзду ОСОБА_2
відмовлено. Згідно інформації
Державної податкової служби України у
боржника відсутні рахунки в
банківських установах, а також
відсутня інформація про джерела
отримання доходів боржника. 05.05.2014р.
державним виконавцем здійснено вихід
за місцем проживання боржника, де було
з'ясовано, що у боржника відсутнє майно,
на яке можливо звернути стягнення, про
що складено відповідний акт. 13.05.2014р.
винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві зг.
п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження», окрім того, 24.10.2014р. на
прийомі у державного виконавця
стягувачеві було роз'яснено про
можливість повторного пред'явлення
виконавчого документа до виконання та
відповідні строки такого пред'явлення,
проте Позивач потворно документ на
виконання не подав. Оскільки державний
виконавець виконав всі можливі
виконавчі дії та не порушив ніяких прав
стягувача, в задоволенні скарги ОСОБА_1
слід відмовити повністю.

В судове засідання сторони не
з'явились, про дату та місце розгляду
скарги повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили, разом
з тим, оскільки державним виконавцем
було надіслано заперечення проти
скарги разом з копією матеріалів
виконавчого провадження, суд вважає за
можливе розглянути скаргу за
відсутності скаржника та державного
виконавця.

Дослідивши скаргу з доданими до неї
матеріалами, суд приходить до висновку,
що скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на таке.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що 12 червня 2012 року Шевченківським
районним судом міста Києва видано
стягувачу виконавчий лист № 2-8017/11 по
виконанню рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 30.08.2011р. у
справі № 2-8017/11 (а.с.6) про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування
моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.
(а.с.4).

Постановою державного виконавця
Вороновою І.О. відділу державної
виконавчої служби Кагарлицького
районного управління юстиції від
16.10.2012р. було відкрито виконавче
провадження (ВП № 34763063) про примусове
виконання виконавчого листа № 2-8017/11
виданого 12.06.2012р. Шевченківським
районним судом м. Києва (а.с.3).

Згідно відповіді Держкомзему у
Київській області від 26.09.2012р. № 07-03-3/21883
(а.с.18,19 на звороті) державним
виконавцем було встановлено, що за
ОСОБА_2 обліковується у власності
земельна ділянка з кадастровим
номером: :02:008:0212, площею 0,0513 га,
місцезнаходження земельної ділянки:
АДРЕСА_1, що по територіальності
відноситься до ВДВС Бородянського РУЮ,
у зв'язку з чим 14.12.2012р. складено
відповідний акт державного виконавця
(а.с.20).

22.10.2012р. державним виконавцем було
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, якою було накладено
арешт на земельну ділянку з
кадастровим номером :02:008:0212, яка
розташована в АДРЕСА_1, площею 0,0513 та
належить Боржнику та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику лише в
межах суми боргу (а.с.19).

Актом державного виконавця від 11.12.2012р.
під час виїзду державного виконавця за
адресою боржника було з'ясовано, що
майно, на яке може бути звернено
стягнення відсутнє (а.с.17 на звороті).

Водночас, 14.12.2012р. державним виконавцем
було винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження (ВП № 34763063) на
підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» (а.с.20 на
звороті).

Разом з тим, виконавцем Дихніч В.І.
відділу державної виконавчої служби
Бородянського районного управління
юстиції 10.09.2013р. винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження
при примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-8017, виданого 12.06.2012р.
Шевченківським районним судом м. Києва,
оскільки згідно рішення Бородянського
районного суду від 15.12.2010р. за № 2-2080
будинок АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_4
(а.с.21).

Як зазначив державний виконавець в
своїх запереченнях, 18.10.2013р. ним було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження щодо
виконання виконавчого листа № 2-8017/11
від 12.06.2012р. Шевченківського районного
суду м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 боргу в сумі 10 000,00 грн.
(ВП № 40309820).

30.10.2013р. Боржником були надані
пояснення з приводу сплати
заборгованості ОСОБА_1 та зазначено, що
з сумою боргу він ознайомлений, проте
на разі не працює, а тому буде погашати
заборгованість частинами (а.с.22).

В рамках виконавчого провадження
державним виконавцем здійснено запит
до Державної податкової служи України
№ 2764123 від 01.11.2013р. та № 2764125 від 01.11.2013р.,
на які було отримано відповіді
№№ від 04.11.2013р., 6 від 04.11.2013р.
згідно з якими інформація про відкриті
рахунки у банківських та інших
фінансових установах та щодо джерел
отримання доходів Боржника - ОСОБА_2
відсутня (а.с.24).

Відповідно до Інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно № 33254369 від 01.11.2013р.
встановлено, що у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно
відсутні відомості щодо майна, що
належить Боржнику (а.с.25 на звороті).

Окрім того, в рамках виконавчого
провадження № 40309820 державним
виконавцем направлено виклики
боржнику від 18.02.2014р. № 1752 та від 16.04.2014р.
№ 3456 з вимогою з'явитись на прийом до
державного виконавця 28.02.2014р. та 23.04.2014р.
відповідно (а.с.27).

Актом державного виконавця від 05.05.2014р.
встановлено, що у боржника відсутнє
майно на яке може бути звернено
стягнення (а.с.28), у зв'язку з чим 13.05.2014р.
старшим державним виконавцем відділу
Вороновою І.О. відділу державної
виконавчої служби Кагарлицького
районного управління юстиції
керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України
«Про виконавче провадження» винесено
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачеві (ВП № 40309820) (а.с.7,
28 на звороті)

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, державний виконавець: - здійснює
заходи, необхідні для своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення (далі - виконавчий
документ), у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом; - надає сторонам
виконавчого провадження та їх
представникам можливість ознайомитися
з матеріалами виконавчого провадження;
- розглядає заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження і
їхні клопотання; - заявляє в
установленому порядку про самовідвід
за наявності обставин, передбачених
цим Законом; - роз'яснює сторонам їхні
права і обов'язки.

За ч.3 вказаної статті Закону державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право: -1)
проводити перевірку виконання
боржниками рішень, що підлягають
виконанню відповідно до цього Закону;
-2) здійснювати перевірку виконання
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами,
фізичними особами - підприємцями
рішень стосовно працюючих у них
боржників; -3) з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну; -4) безперешкодно
входити до приміщень і сховищ, що
належать боржникам або зайняті ними,
проводити огляд зазначених приміщень і
сховищ, у разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища; -5) накладати
арешт на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку;
-6) накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей; -7) за згодою
власника використовувати приміщення, у
тому числі комунальної власності, для
тимчасового зберігання вилученого
майна, а також транспортні засоби
стягувача або боржника для перевезення
майна; -8) звертатися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення; -9)
звертатися до органу (посадової особи),
який видав виконавчий документ, про
роз'яснення змісту документа; -10)
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина, стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання; -11) викликати фізичних
осіб, посадових осіб з приводу
виконавчих документів, що знаходяться
у виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ; -12)
залучати у встановленому порядку до
провадження виконавчих дій понятих,
працівників органів внутрішніх справ,
інших осіб, а також експертів,
спеціалістів, а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання; -13)
накладати стягнення у вигляді штрафу
на фізичних, юридичних та посадових
осіб у випадках, передбачених законом;
-14) застосовувати під час провадження
виконавчих дій відеозапис, фото- і
кінозйомку; - 15) у процесі виконання
рішень за наявності вмотивованого
рішення суду про примусове проникнення
до житла чи іншого володіння фізичної
особи безперешкодно входити на
земельні ділянки, до житлових та інших
приміщень боржника - фізичної особи,
особи, у якої знаходиться майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, проводити в
них огляд, у разі необхідності
примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
перебуває та на яке за законом можливо
звернути стягнення; -16) вимагати від
матеріально відповідальних і
посадових осіб боржників - юридичних
осіб або від боржників - фізичних осіб
надання пояснень за фактами
невиконання рішень або законних вимог
державного виконавця чи іншого
порушення вимог законодавства про
виконавче провадження; -17) з метою
профілактичного впливу повідомляти
органам державної влади, громадським
об'єднанням, трудовим колективам і
громадськості за місцем проживання або
роботи особи про факти порушення нею
вимог законодавства про виконавче
провадження; -18) у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням; -19) у разі необхідності
залучати до проведення чи організації
виконавчих дій суб'єктів
господарювання, у тому числі на платній
основі, за рахунок авансового внеску
стягувача; -20) здійснювати інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами.

За змістом ч.3 ст. 10, ч.1 ст.11 ЦПК України
обов'язок доказування покладається на
сторін у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Так, додані до заперечення матеріали
виконавчого провадження не містять
доказів того, що державним виконавцем
були здійснені запити щодо наявності у
власності боржника рухомого та
нерухомого майна по всім регіонам
України, а не тільки в межах
Кагарлицького району Київської
області, про наявність прав на земельні
ділянки, про організацію державним
виконавцем дій щодо розшуку та
встановлення місцезнаходження
боржника тощо.

Разом з тим, суд вважає за необхідне
зазначити, що відповіді Державної
податкової служби України про джерела
отримання доходів боржника № від
11.09.2012р., про номери рахунків, відкритих
у банках та інших фінансових установах
боржником № 458161 від 03.12.2012р. (а.с.16),
Державної сільськогосподарської
інспекції від 07.12.2012р. та Комунального
підприємства «Кагарлицьке бюро
технічної інвентаризації» від 15.10.2012р.
№ 02-06/1514 (а.с.17), пояснення боржника -
ОСОБА_2 від 30.10.2012р. (а.с.23) не можуть бути
доказами здійснення державним
виконавцем всіх виконавчих дій в
рамках виконавчого провадження № 40309820,
оскільки зазначені відповіді
відповідних державних органів та
пояснення боржника були отримані в
ході інших виконавчих проваджень до
моменту відкриття виконавчого
провадження № 40309820.

Окрім того, державним виконавцем не
надано доказів на підтвердження
викладених ним обставин у запереченнях
на скаргу ОСОБА_1, зокрема, щодо
винесення державним виконавцем 01.11.2013р.
постанови про арешт майна боржника,
відправлення запиту до Кагарлицького
БТІ з метою встановлення наявності
зареєстрованого за боржником житла або
іншого нерухомого майна, до Начальника
центру надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів з обслуговування м. Ржищів та
Кагарлицького району при УДАІ про
наявність зареєстрованих АМТЗ, до
Держземагентства України про
наявність земельних ділянок та до
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області, щодо
направлення до Кагарлицького
районного суду подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
ОСОБА_2

При цьому, згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо: у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 20 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець вправі провадити
виконавчі дії щодо виявлення та
звернення стягнення на кошти, які
перебувають на рахунках та вкладах
боржника у банках чи інших
фінансових установах, на рахунки в
цінних паперах у депозитарних
установах на території, на яку
поширюється юрисдикція України.

У разі необхідності перевірки
інформації щодо наявності боржника чи
його майна або його місця роботи на
території, на яку не поширюється
компетенція державного виконавця,
державний виконавець може своєю
мотивованою постановою,
затвердженою начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований, доручити проведення
перевірки вказаної інформації
відповідному відділу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби, якому доручено
проведення перевірки зазначеної
інформації, у разі виявлення майна
боржника повинен здійснити його опис
та арешт. Виконавчі дії за
дорученням проводяться у строк не
пізніше десяти робочих днів з моменту
надходження до відділу державної
виконавчої служби відповідної
постанови державного виконавця в межах
виконавчого провадження, у якому
винесено цю постанову. За
результатами проведених дій
складається акт, що направляється
державному виконавцю, який виніс
постанову.

За таких обставин, виходячи з наявних в
справі доказів, судом встановлено, що
державним виконавцем ВДВС
Кагарлицького РУЮ Київської області
Вороновою І.О. не було вжито всіх
передбачених законом заходів щодо
розшуку майна боржника, що
підтверджується відсутністю
відповідей від відповідних органів та
установ про наявність або відсутність
у Боржника рухомого та нерухомого
майна, цінних паперів у депозитарних
установах, прав на земельні ділянки
тощо за межами Кагарлицького району
Київської області тощо.

При цьому, слід зазначити, що
відповідно до статей 1, 5 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів. Державний
виконавець зобов'язаний вжити заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Виконання судових рішень - це заключна
стадія цивільного процесу, а саме
заключний етап у процесі реалізації
захисту цивільних прав, у цьому разі
порушених прав стягувача, а згідно з
прецедентною практикою Європейського
суду з прав людини для визначення
розумного строку розгляду справи
включається період з надходження до
суду позовної заяви й закінчується
виконанням рішення суду.

Отже, завданням Державної виконавчої
служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом, тому
перевірка вчинених таких дій державним
виконавцем є фактично перевіркою
дотримання положення ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду й належного виконання рішення
суду.

Згідно з ч.1 ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Частиною 4 цієї статті Закону рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення можуть бути
оскаржені сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

За ч.1 та ч.2 ст.387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Щодо прав сторін виконавчого
провадження, то вони визначені ст. 12
Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема ч.1 цієї статті
визначено: сторони виконавчого
провадження мають право
ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії, заявляти
відводи у випадках, передбачених цим
Законом, оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом,
подавати додаткові матеріали, заявляти
клопотання, брати участь у провадженні
виконавчих дій, давати усні та письмові
пояснення, висловлювати свої доводи та
міркування з усіх питань, що виникають
у ході виконавчого провадження, у тому
числі під час проведення експертизи,
заперечувати проти клопотань, доводів
та міркувань інших учасників
виконавчого провадження та
користуватися іншими правами, наданими
законом.

З огляду на встановлені обставини
справи, суд приходить до висновку, що
усунення порушень та поновлення прав
ОСОБА_1 як стягувача у виконавчому
провадженні № 40309820 можливе шляхом
визнання постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
13.05.2014р. (ВП №40309820) неправомірною та
встановлення зобов'язання старшого
державного виконавця Воронової І.О.
відділу державної виконавчої служби
Кагарлицького районного управління
юстиції Київської області провести всі
необхідні дії спрямовані на виконання
виконавчого листа № 2-8017/11, виданого
12.06.2012р. Шевченківським районним судом
м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 відшкодування
моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн.

Жодних доказів, які б спростовували
висновки суду, матеріали справи не
містять.

Враховуючи викладене, на підставі
ст.ст. 1, 5, 11, 12, 20, 47, 82 Закону України «Про
виконавче провадження» та керуючись
ст.ст. 57-60, 64, 209, 210, 212, 213, 293, 294, 296, 383-388
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 (стягувач у виконавчому
провадженні) про визнання
неправомірними (незаконними) дії
відділу державної виконавчої служби
Кагарлицького районного управління
юстиції Київської області в особі
старшого державного виконавця
Воронової Інни Олександрівни, при
проведенні виконавчих дій (ВП № 40309820)
по виконанню рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 30.08.2011р., у
цивільній справі № 2-8017/11 за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди - задовольнити
частково.

Постанову про повернення виконавчого
документу стягувачеві від 13 травня 2014
року, винесену старшим державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Кагарлицького
районного управління юстиції
Київської області Вороновою І.О. по
виконавчому провадженню № 0309820 -
визнати неправомірною.

Зобов'язати старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Кагарлицького
районного управління юстиції
Київської області Воронову І.О., а в
разі її відсутності - начальника цього
відділу, провести всі необхідні дії
спрямовані на виконання виконавчого
листа № 2-8017/11, виданого Шевченківським
районним судом м. Києва 12.06.2012р., про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
відшкодування моральної шкоди в сумі 10
000,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд міста
Києва шляхом подання апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення вищезазначених
строків, або після перегляду справи в
апеляційному порядку, якщо ухвалу суду
не скасовано.

Суддя: