Справа №489/4603/13-ц 17.03.2014 17.03.2014 17.03.2014
Справа 22ц-784/115/14 Головуючий у
першій інстанції: Губницький Д.Г.
Доповідач в апеляційній інстанції:
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої:
Кутової Т.З.,

суддів:
Буренкової К.О.,

Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового
засідання: Бакутою Т.В.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_4, представника відповідача
ОСОБА_5 - ОСОБА_6, представника
відповідача Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Нечипоришиної Ю.А. та
представника третьої особи
Публічного акціонерного товариства
«Фідокомбанк» - Гриненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами

ОСОБА_10, ОСОБА_5, Публічного
акціонерного товариства (далі - ПАТ)
Фідокомбанк

на рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 18 листопада 2013 року
постановлене по справі за позовом

ОСОБА_10 до Товариства з обмеженою
відповідальністю (далі -ТОВ) «Кей
Стоун», ОСОБА_5, Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції (далі -Ленінського ВДВС ММУЮ),
за участю третьої особи ПАТ
«Фідокомбанк»

про

визнання недійсними прилюдних
торгів, скасування протоколу та акту
проведення прилюдних торгів,
скасування свідоцтва про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року ОСОБА_10
звернувся до суду з позовною заявою,
уточненою в судовому засіданні, до
ТОВ «Кей Стоун», ОСОБА_5, Ленінського
ВДВС ММУЮ про визнання недійсними
прилюдних торгів, які відбулися 2
лютого 2012 року в частині продажу лоту
№ 47- належної йому двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, скасування
протоколу від 2 лютого 2012 року
проведення вказаних торгів та акту
державного виконавця Ленінського
ВДВС від 16 лютого 2012 року щодо
проведення прилюдних торгів, а також
скасування свідоцтва про право
власності на дану квартиру, посвідчене
1 березня 2012 року приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_11

Позивач зазначав, що він є
боржником в виконавчому провадженні
з виконання рішення суду про
стягнення з нього кредитної
заборгованості, однак державним
виконавцем не було його повідомлено
про відкриття виконавчого провадження
та про вчинення подальших інших
виконавчих дій. ТОВ «Кей Стоун», яке
організовувало проведення торгів, в
порушення вимог закону не повідомило
його про час та місце проведення
прилюдних торгів, про стартову ціну
реалізації майна, провело торги в
порушення встановленого порядку з
одним покупцем та без отримання
дозволу органу опіки та піклування,
не зважаючи на те, що в квартирі
зареєстрована малолітня дитина.

Рішенням Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 18 листопада 2013
року позов задоволено частково.
Визнано недійсними прилюдні торги з
реалізації квартири АДРЕСА_1,
проведені 2 лютого 2012 року оформлені
протоколом № NII091150 від 2 лютого 2012
року проведення прилюдних торгів з
реалізації майна, яке є власністю
ОСОБА_10 та актом про реалізацію
предмета іпотеки з прилюдних торгів
затвердженим начальником Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції 16 лютого 2012 року, розподілені
судові витрати, у задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_10 просить
вказане рішення суду в частині
відмови в задоволенні вимог про
скасування протоколу та акту щодо
проведення торгів та свідоцтва про
право власності скасувати і в цій
частині ухвалити нове рішення, яким
вказані вимоги задовольнити,
посилаючись на те, що суд безпідставно
вважав обраний позивачем спосіб
захисту неналежним.

В своїх апеляційних скаргах ОСОБА_5
та ПАТ «Фідокомбанк» просять вказане
рішення суду скасувати в частині
задоволення позовних вимог про
визнання торгів недійсними,
посилаючись на невірне застосування
судом норм процесуального та
матеріального права, що призвело до
невірного ухвалення рішення.

Відповідач ОСОБА_5 подав заперечення
на апеляційну скаргу ОСОБА_10, де
зазначав про незаконність висновків
суду про задоволення частини
позовних вимог про визнання торгів
недійсними та просив відмовити
ОСОБА_10 в задоволенні апеляційної
скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_10 підлягає
задоволенню, а апеляційні скарги
ОСОБА_5 та ПАТ «Фідокомбанк» -
відхиленню.

Так, порядок реалізації арештованого
майна передбачено Законом України
«Про виконавче провадження»,
Інструкцією про проведення
виконавчих дій, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 21
квітня 2005 року та Тимчасовим
положенням про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року
№ 68/5, в редакції вказаних
нормативних актів, яка діяла на час
здійснення виконавчих дій.

З матеріалів справи вбачається і
таке встановлено судом першої
інстанції, що рішенням Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 8
червня 2010 року задоволено позов ПАТ
«Ерсте Банк» до ОСОБА_10, ОСОБА_12 про
стягнення заборгованості за
кредитним договором і стягнуто з них
на користь ПАТ «Ерсте Банк» в
солідарному порядку 417123 грн. 86 коп. в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 014/5865/3/19933 від 14
липня 2008 року та судові витрати (а.с.
19).

Постановою державного виконавця
Ленінського ВДВС 13 вересня 2010 року
відкрито виконавче провадження №
21371562 з виконання вказаного рішення
стосовно солідарного боржника ОСОБА_10
та накладено арешт на його майно (
а.с. 77).

30 червня 2011 року державним
виконавцем Ленінського ВДВС складено
акт опису й арешту квартири АДРЕСА_1,
яка належить боржнику (а.с.11).

Відповідно до договору від 14
липня 2008 року ОСОБА_10, як власник
передав вказану квартиру в іпотеку
ВАТ «Ерсте Банк» у забезпечення
своїх зобов'язань за кредитним
договором від 14 липня 2008 року (а.с.13).

Обтяження за вказаним договором
іпотеки зареєстровано у Державному
реєстрі іпотек 14 липня 2008 року (а.с.
179).

Відповідно до договору від 9
листопаду 2011 року між Ленінським
ВДВС та філією «Кей Стоун Миколаїв»
ТОВ «Кей Стоун» про надання послуг
Ленінський ВДВС передав вказану
квартиру на реалізацію з прилюдних
торгів в поряду встановленому
Законами України «Про виконавче
провадження», «Про іпотеку» та
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (а.с. 186-187).

Відповідно до повідомлення
директора філії «Кей Стоун Миколаїв»
від 2 грудня 2011 року № 883 на адресу
Ленінського ВДВС, ОСОБА_10, ПАТ «Ерсте
Банк» прилюдні торги призначені на 2
грудня 2011 року за початковою ціною
240547 грн. визнані такими, що не
відбулися згідно ст. 45 Закону України
«Про іпотеку» (а.с. 189).

На підставі акту державного
виконавця від 8 грудня 2011 року
здійснено переоцінку іпотечної
квартири та встановлена її початкова
вартість в розмірі 182815 грн. 72 коп. (а.с.
190).

Відповідно до оголошень на
веб-сайті Системи реалізації
арештованого та конфіскованого майна
№ 411203, а також у газеті «Рідний
причал» № 3 за 18-24 січня 2012 року
повторні прилюдні торги призначено
на 2 лютого 2012 року (а.с. 109).

Згідно протоколу проведення
прилюдних торгів 2 лютого 2012 року
торги відбулися і переможцем на них
визнано ОСОБА_5, який запропонував
ціну в сумі 182815 грн. 72 коп. (а.с. 79).

16 лютого 2012 року державним
виконавцем Ленінського ВДВС складено
акт про реалізацію предмету іпотеки
з прилюдних торгів на користь ОСОБА_5
за запропонованою ним ціною та 1
березня 2012 року на ім'я останнього,
у відповідності до положень ст. 66
Закону України «Про виконавче
провадження», видано нотаріальне
свідоцтво про право власності на
придбану квартиру.

Відповідно до ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених ст. 12
Закону України «Про іпотеку».

Згідно з ст. 41 Закону України «Про
іпотеку» реалізація предмета
іпотеки, на який звертається
стягнення за рішенням суду або за
виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не
передбачено рішенням суду, шляхом
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченої Законом України «Про
виконавче провадження», з дотриманням
вимог цього Закону.

Як встановлено вище, прилюдні торги
проводилися на виконання рішення
суду про солідарне стягнення з
ОСОБА_10 і ОСОБА_12 на користь ПАТ
«Ерсте Банк» за кредитним договором в
розмірі 417123 грн. 86 коп. За такого, в
даному випадку торги підлягають
проведенню у відповідності до
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна.

Відповідно до п. 4.2 Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна лот
виставляється на торги за наявності
не менше двох покупців. У
відповідності до пункту 7.1 розділу 7
«Прикінцеві положення» Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
прилюдні торги вважаються такими, що
не відбулися, зокрема, у разі
відсутності покупців або наявності
лише одного покупця.

Згідно із частиною 2 ст. 16, частиною 1
статті 215 ЦК України одним із
способів захисту порушеного права є
визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням в момент
його вчинення стороною вимог, які
встановлені частиною першою-третьою,
п'ятою та шостою статті 203 цього
Кодексу. Частиною першою ст. 203 ЦК
України передбачено, що зміст
правочину не може суперечити цьому
кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Враховуючи наведені обставини,
районний суд повно та всебічно
дослідив обставини справи, доказам,
які надали сторони, дав належну
оцінку та дійшов вірного висновку
про те, що оскаржувані прилюдні торги
були проведені з порушенням
наведених вимог Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, оскільки
відповідно до протоколу присутності
на прилюдних торгах від 2 лютого 2012
року, торги відбулися за участі лише
одного покупця ОСОБА_5, тоді як
повинно було брати участь в торгах
щонайменше два покупця (а.с. 80).

Вказане свідчить про порушення прав
позивача, як боржника в виконавчому
провадженні та власника майна,
правовий інтерес якого полягає в
реалізації майна за якомога вищої
ціною, що є можливим за участі кількох
покупців.

За такого, відповідно до положень
наведених норм та ч. 3 ст. 215 ЦК
України, суд вірно визнав оспорювані
торги недійсними.

Вказаний висновок районного суду
відповідає правовому висновку
Верховного Суду України, викладеного в
постанові від 13 лютого 2013 року у
справі за № 6-174 цс12, стосовно того, що
відчуження майна з прилюдних торгів
відноситься до угод купівлі-продажу,
така угода може визнаватись
недійсною в судовому порядку з
підстав недодержання в момент її
вчинення вимог, які встановлені чч. 1-3
та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього
Кодексу) і підставою для визнання
торгів недійсними є порушення
встановлених законодавством правил
проведення торгів, визначених
Тимчасовим положенням.

Враховуючи наведене, на підставі
положень ст. 308 ЦПК України
оскаржуване рішення в частині
визнання торгів, оформлених
протоколом проведення прилюдних
торгів від 2 лютого 2012 року та актом
про реалізацію предмету іпотеки з
прилюдних торгів від 16 лютого 2012 року
недійсними, підлягає залишенню без
змін.

Між тим, відмовляючи в задоволенні
вимог про скасування вказаних
протоколу та акту щодо проведення
торгів, а також свідоцтва про право
власності ОСОБА_5 на придбане з
торгів майно, з підстав обрання
позивачем неналежного способу
захисту, суд не звернув увагу на те, що
скасування оспорюваних протоколу,
акту та свідоцтва, є способом
фактичного відновлювання становища,
яке існувало до порушення (п.4 ч. 2 ст. 16
ЦК України). Оскільки судом
встановлено порушення прав позивача
в ході проведення торгів, то, як
наслідок, підлягають і задоволенню
вимоги про скасування вказаних
документів, які відповідно до норм
викладених в п. 6.1 -п. 6.5 Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна
віднесені до обов'язкової процедури
оформлення результатів проведення
торгів.

Враховуючи, що відповідно до положень
ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних
осіб, які самостійно розпоряджаються
своїми правами щодо предмета спору, а
значить і до обрання способу захисту,
дане рішення відповідно до положень п.
4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, в частині
відмови в скасуванні протоколу, акту
та свідоцтва, якими оформлено торги,
підлягає скасуванню, з ухваленням в
цій частині нового рішення про
скасування: протоколу проведення
прилюдних торгів від 2 лютого 2012 року,
акту про реалізацію предмету іпотеки
з прилюдних торгів від 16 лютого 2012
року, свідоцтва від 1 березня 2012 року
про право власності видане ОСОБА_5
приватним нотаріусом ОСОБА_11
Миколаївського міського нотаріального
округу.

Доводи апеляційних скарг відповідача
ОСОБА_5 та третьої особи ПАТ
«Фідокомбанк» стосовно того, що
аналогічна справа між тими ж
сторонами та з тих же підстав була
предметом розгляду суду, а тому
провадження у даній справі підлягає
закриттю, не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки вказані справи не є
тотожніми, так як в них різняться
відповідачі, про що суд зазначив в
ухвалі від 4 липня 2013 року, і дана
справа розглянута та в ній ухвалено
рішення до Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, якого залучено під час
розгляду справи.

Також посилання апелянтів на те, що
реалізація спірної квартири на
прилюдних торгах за участю одного
покупця відповідає положенням
договору про іпотеку та ст. 45 Закону
України «Про іпотеку» не заслуговують
на увагу, оскільки не відповідають
змісту вказаних норм.

Так, Розділом 5 Законом України «Про
іпотеку» надані більш широкі права
іпотекодержателю з приводу
задоволення його вимог за рахунок
предмету іпотеки, а саме шляхом
безпосереднього звернення стягнення
на предмет іпотеки за рішенням суду,
вчинення виконавчого напису
нотаріуса, або згідно з умовами
договору шляхом задоволення вимог
іпотекодержателя (ст. 33 вказаного
закону). З метою забезпечення
вказаних прав іпотекодержателя цим
законом також визначені відповідні
процедури, в тому числі і в наведеній
ст. 45 цього закону.

За такого, норми п. 1.4. Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна про
урахування вимог Закону України «Про
іпотеку» при реалізації предмета
іпотеки за встановленими цим
положенням правилами, стосується
саме захисту наведених вище прав
іпотекодержателя встановлених
спеціальними нормами Закону України
«Про іпотеку», та направлені на
унеможливлення реалізації
арештованого іпотечного майна в
порядку примусового виконання рішення
про стягнення коштів на перешкоду
реалізації іпотекодержателем
вказаних прав наданих спеціальним
законом щодо задоволення його вимог
іншим шляхом, якщо таке право
іпотекодержателем, було реалізоване.

Безпідставним є і посилання
апелянтів на аналогічні положення
п.5.5.3 іпотечного договору, оскільки
оспорюваний продаж іпотечного майна
по даній справі не пов'язаний
безпосередньо з наслідками
невиконання вказаного договору та
реалізацією іпотекодержателем
встановленим цим договором, прав на
звернення стягнення на іпотечне
майно та інше. А розповсюдження
положень ст. 45 Закону України «Про
іпотеку» на спірні правовідносини, які
вона не регулює, є неможливим
оскільки вони не є в цілому
аналогічними, та призведе до звуження
прав боржника на продаж належного
йому майна за найбільш конкурентних
умов, а значить і можливість
отримання більш високої ціни за
нього.

Також в апеляційних скаргах ОСОБА_5 та
ПАТ «Фідокомбанк» зазначали про
неналежного відповідача Ленінського
ВДВС ММУЮ та про порушення
тримісячного строку звернення до суду
встановленого ст. 48 Законом України
«Про іпотеку», що також підлягає
відхиленню, оскільки оскаржувані по
даній справі торги проведені саме по
заявці Ленінського ВДВС ММУЮ, яким
також здійснені всі попередні
необхідні підготовчі дії, а позовна
давність з приводу оскарження
відчуження майна з прилюдних торгів
шляхом визнання їх недійсними, що є
різновидом укладення угоди,
встановлена ст. 257 ЦК України і
дорівнює тривалістю три роки.

Доводи апелянтів щодо належного
повідомлення про проведення
прилюдних торгів боржника підлягають
відхиленню, оскільки таке не
покладено в основу оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 315, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_10
задовольнити, а апеляційні скарги
ОСОБА_5 та ПАТ «Фідокомбанк» -
відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 18 листопада 2013 року в
частині відмови в задоволенні
позовних вимог про скасування
протоколу і акту щодо проведення
торгів та свідоцтва про право
власності скасувати, в цій частині
ухвалити нове рішення.

Скасувати:

- протокол проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
майна № NІІ 091150 від 2 лютого 2012 року в
частині продажу лота № 47: цілої
двокімнатної квартири АДРЕСА_1,
загальною площею - 51,3 кв. м., житловою
площею - 30, 6 кв.м. ;

- акт державного виконавця
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції
Миколаївської області від 16 лютого 2012
року про проведення прилюдних торгів
з реалізації цілої двокімнатної
квартири АДРЕСА_1, загальною площею - 51,3
кв.м. , житловою площею - 30, 6 кв.м.;

- свідоцтво про право власності видане
ОСОБА_5 1 березня 2012 року приватним
нотаріусом ОСОБА_11 Миколаївського
міського нотаріального округу на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1

В іншій частині вказане рішення
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
його проголошення.

Головуюча:

Судді: