Справа №664/1820/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року
Цюрупинський
районний суд

Херсонської області

в складі: судді
Лебедя І.П.

при секретарі
Орловій О.С.

за участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Цюрупинську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів за договором позики в
сумі 407 795,50 грн.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав та пояснив, що 02
грудня 2010 року він позичив в строк до
31.05.2012р. відповідачеві в борг 35000
доларів США, що у гривневому
еквіваленті складає 407 795,50 грн., які той
не повернув. Між ними був укладений
договір у письмовій формі у вигляді
розписки у присутності одного свідка.
Однак в указаний строк відповідач
гроші не повернув до теперішнього часу,
тому він змушений звернутися до суду.
Просить стягнути з відповідача
зазначену у позові грошову суму та
понесені ним судові витрати на сплату
судового збору в розмірі 3660,00 гривень.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
задовольнити.

У судове засідання відповідач не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про що свідчить розміщення
оголошення в газеті «Наддніпрянська
правда» № 21 (32) від 05 червня 2014 року.

Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані повідомляти суд про
причини неявки у судове засідання. У
разі неповідомлення суду про причини
неявки вважається, що сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, не
з'явилися в судове засідання без
поважних причин.

Виходячи з наведеного,
відповідно до положень ст.224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який
повідомлений належним чином і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
судом неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

Заслухавши пояснення позивача та його
представника, дослідивши матеріали
справи суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 02 грудня 2010 року
в строк до 31 травня 2012р. позивач ОСОБА_1
позичив відповідачеві ОСОБА_3 в борг 35000
доларів США, що у гривневому
еквіваленті складає 407 795,50 грн. Між
сторонами був укладений договір у
письмовій формі у вигляді розписки в
присутності одного свідка. Вказане
зобов'язання по поверненню позики
позичальник не виконав.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК
України за договором позики одна
сторона ( позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів( суму позики). Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей.

У ст. 1049 ЦК України закріплено обов?язок
позичальника повернути позикодавцеві
суму позики у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов`язання, на вимогу
кредитора зобом`язаний сплатити суму
боргу, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір не
встановлений договором або законом.

Статтею 1047 ЦК України передбачено
обов?язкову письмову форму договору
позики у випадку перевищення суми
позики не менш як у десять разів
встановленого законом розміру
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. При цьому на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, що
засвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Відповідно до вимог ст. 545 ч.3 ЦК України
тільки наявність у боржника боргового
документа підтверджує виконання ним
свого обов'язку.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги є обґрунтованими та
підтверджені належним чином -
наявністю розписки.

Відповідач не виконав взяте на
себе зобов'язання у повному обсязі,
тому поверненню підлягають 35000 доларів
США, що у гривневому еквіваленті
складає 407 795,50 грн. Відповідно до ч. 1 ст.
1051 ЦК України позичальник має право
оспорити договір позики на тій
підставі, що грошові кошти або речі
насправді не були одержані ним від
позикодавця або були одержані у меншій
кількості, ніж встановлено договором.
Якщо договір позики має бути укладений
у письмовій формі, рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків для
підтвердження того, що гроші або речі
насправді не були одержані
позичальником від позикодавця, або
були одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором. Це положення не
застосовується до випадків, коли
договір був укладений під впливом
обману, насильства, зловмисної
домовленості представника
позичальника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини, доказів чого
відповідач суду не надав.

Судові витрати, понесені
позивачем, стягнути з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-228
ЦПК України, ст. ст.545, 610, 1046, 1047, 1049 ЦК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, грошові
кошти в сумі 35000 доларів США, що у
гривневому еквіваленті складає 407 795,50
грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Відповідач має право подати до
Цюрупинського районного суду заяву про
перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення позивачем може бути
подана апеляційна скарга протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається до
апеляційного суду Херсонської області
через Цюрупинський районний суд.

Суддя
І.П. Лебідь