АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц /796/7369/2014
Головуючий в суді 1
інстанції - КозловР.Ю.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді Ящук
Т.І.

суддів
Чобіток А.О., Шкоріної О.І.

при секретарі
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка
подана її представником ОСОБА_3, на
ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 18 квітня 2014 року про відмову у
відкритті провадження за заявою ОСОБА_2
про перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Печерського
районного суду м. Києва від 17 листопада
2008 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Головне
управління юстиції у м. Києві про
визнання права на спадщину,

встановила:

В квітні 2014 року представник ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Печерського
районного суду м. Києва від 17 листопада
2008 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Головне
управління юстиції у м. Києві про
визнання права на спадщину.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 18 квітня 2014 року у відкритті
провадження по даній справі
відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
суду, справу направити до суду першої
інстанції для відкриття провадження за
нововиявленими обставинами,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Вказувала, що суд першої інстанції,
відмовляючи у відкритті провадження
посилався на ч. 1. ст. 362 ЦПК України,
зміни до якої внесені Законом від 20.12.2011
року. Однак, дана норма закону не має
зворотної дії в часі та не
розповсюджується на ті правовідносини,
що відбулись до прийняття цього Закону,
а тому суд першої інстанції
безпідставно відмовив у відкритті
провадження за нововиявленими
обставинами.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав апеляційну скаргу
та просив задовольнити.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника апелянта, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 10
квітня 2014 року представник ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Печерського
районного суду м. Києва від 17 листопада
2008 року по даній справі.

Відмовляючи у відкритті провадження
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами, суд першої
інстанції виходив з положень ч. 1 ст. 362
ЦПК України та того, що заявник з даною
заявою звернулась після закінчення
трирічного строку з дня набрання
рішенням суду законної сили, яким є 14
квітня 2009 року.

З даним висновком суду першої
інстанції колегія суддів погоджується,
вважає його таким, що відповідає
обставинам справи та положенням
процесуального закону.

Частиною 1 ст. 362 ЦПК України
передбачено, що заяви про перегляд у
зв'язку з нововиявленими обставинами
можуть бути подані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі,
протягом одного місяця з дня
встановлення обставин, що є підставою
для перегляду.

При цьому заява про перегляд судового
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини 2 ст. 361 цього Кодексу,
може бути подана не пізніше трьох років
з дня набрання судовим рішенням
законної сили. У разі, якщо така заява
подана до суду після закінчення цього
строку, суд відмовляє у відкритті
провадження за нововиявленими
обставинами, незалежно від поважності
причин пропуску цього строку.

Як вбачається зі змісту заяви, вона
обґрунтована тим, що рішенням
Печерського районного суду м. Києві від
17 листопада 2008 року у задоволенні
позову ОСОБА_2 було відмовлено. 01 квітня
2014 року було отримано висновок
експертного почеркознавчого
дослідження, проведеного Українським
центром судових експертиз, згідно з
яким підпис від імені ОСОБА_7 виконаний
не ОСОБА_7, а іншою особою із
наслідуванням справжнього підпису
ОСОБА_7 Вказаний висновок експертного
почеркознавчого дослідження
встановлює нову істотну для справи
обставину відповідно до п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК
України, в межах якої оспорювався
заповіт від 03.02.2005 року від ОСОБА_7 на
ім'я ОСОБА_4

З матеріалів справи вбачається, що
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 17 листопада 2008 року було
залишене без змін ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 14 квітня 2009 року.

Таким чином, оскільки з дати набрання
рішенням суду законної сили - 14 квітня
2009 року до часу звернення
представника ОСОБА_2 з даною заявою - 10
квітня 2014 року - пройшло більше трьох
років, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про відсутність
підстав для відкриття провадження за
нововиявленими обставинами.

Доводи апеляційної скарги
представника заявника зводяться до
тверджень про неможливість
застосування даної процесуальної
норми, оскільки частина перша статті 362
ЦПК України була доповнена абзацом
другим згідно із Законом України «Про
внесення змін до деяких законів
України щодо вдосконалення порядку
здійснення судочинства» від 20.12.2011
року, а тому апелянт вважає, що дана
норма не має зворотної дії в часі та не
розповсюджується на правовідносини, що
відбулись до прийняття цього Закону.

Вказані доводи колегія суддів вважає
безпідставними, оскільки частиною 3 ст.
2 ЦПК України визначено, що провадження
в цивільних справах здійснюється
відповідно до законів, чинних на час
вчинення окремих процесуальних дій,
розгляду і вирішення справи.

Пленум Верховного Суду України у п. 2
Постанови № 2 від 12.06.2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» відзначив, що цивільне
судочинство здійснюється відповідно
до Конституції України, Цивільного
процесуального кодексу України та
положень інших законів,
нормативно-правових актів, чинних на
час вчинення окремих процесуальних
дій, розгляду і вирішення справи.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 13 Постанови № 4 від 30 березня
2012 року «Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»,
встановлений абзацом 2 частини першої
статті 362 ЦПК України трирічний строк
для подання заяви про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами з підстави,
передбаченої пунктом 1 частини другої
статті 361 цього Кодексу, є присічним і
поновленню не підлягає. Недодержання
умови щодо цього строку є підставою для
відмови у відкритті провадження у
зв'язку з нововиявленими обставинами
незалежно від поважності пропуску
цього строку.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що доводи апелянта не
спростовують наведеного і зроблених в
ухвалі суду першої інстанції
висновків, в зв'язку з чим підстави для
її скасування і задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 218 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 18 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: