АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3159/14
1-й інстанції - Руденко В.В.
Справа № 199/859/14
Доповідач - Гайдук В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського
А.Б., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Чоха К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
13 лютого 2014 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на
дії державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Дніпропетровській області, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаною скаргою, в якій,
посилався на те, що постановою
державного виконавця примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Дніпропетровській області Саване С.М.
від 25 січня 2014 року йому було
відмовлено у прийнятті виконавчого
документу (ухвали суду) до виконання.
Вважаючи, що такі дії вчинені з
порушенням вимог Закону України «Про
виконавче провадження», Закону України
«Про державну виконавчу службу»,
Конституції України, ОСОБА_1 просив
визнати їх неправомірними та
зобов'язати державного виконавця
провести відповідні виконавчі дії з
примусового виконання ухвали суду від
03 грудня 2013 року (а.с. 1).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
13 лютого 2014 у задоволенні скарги було
відмовлено (а.с. 8).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилається на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
неправильне застосування норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про часткове
скасування ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нової про
визнання дій державного виконавця
неправомірними (а.с. 10).

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія судів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні скаргу ОСОБА_1 виходив з
того, що хоча й державним виконавцем не
було дотримано вимог Закону України
«Про виконавче провадження», проте у
зв'язку із добровільним виконанням
ухвали суду підстави для задоволення
скарги відсутні.

Проте, повністю з такими висновками
суду погодитися не можна.

Так, згідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

З матеріалів скарги вбачається, що
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська 03 грудня 2013
року було постановлено ухвалу про
забезпечення доказів. З метою
виконання даної ухвали ОСОБА_1
звернувся до відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в
Дніпропетровській області.

25 січня 2014 року державним виконавцем
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Дніпропетровській області Саване С.М.
було винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження,
копія якої долучена до матеріалів
справи (а.с. 6).

Інші докази на підтвердження обставин
на які посилаються як заявник, так і суд
в оскаржуваній ухвалі, в матеріалах
справи відсутні.

Зокрема, відсутні докази за яких
місцевий суд дійшов висновку про
виконання ухвали
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська 03 грудня 2013
року про забезпечення доказів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що постановлена судом ухвала є
передчасною і підлягає скасуванню з
направленням скарги на новий розгляд
до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 311,312, 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
13 лютого 2014 року - скасувати і направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді