АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/4039/2014
інстанції - Катющенко В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченко М.М., Рубан
С.М.

при секретарі Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 20 січня 2014
року в справі за заявою ОСОБА_2 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, заінтересовані особи:
Головне управління юстиції в м. Києві,
Обласне комунальне підприємство
«Коломийське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації»,
Реєстраційна служба Коломийського
міськрайонного управління юстиції в
Івано-Франківській області, -

ВСТАНОВИЛА:

Заявник ОСОБА_2, через свого
представника ОСОБА_1 звернувся до
Дніпровського районного суду м. Києва з
заявою про встановлення факту, що має
юридичне значення.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 20.01.2014 року заяву
представника ОСОБА_2 про встановлення
факту, що має юридичне значення,
заінтересовані особи: Головне
управління юстиції в м. Києві, Обласне
комунальне підприємство «Коломийське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації», Реєстраційна служба
Коломийського міськрайонного
управління юстиції в
Івано-Франківській області - повернуто
заявнику для подачі до належного суду.

Не погодившись з такою ухвалою суду,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій просила її
скасувати та ухвалити рішення про
задоволення зави про встановлення
факту, що має юридичне значення.

В скарзі посилалася на те, що судом не
враховано вимоги ст. 27 ЦПК України. При
подачі нею заяви до Дніпровсього
районного суду м. Києва, процесуальних
порушень допущено не було. Вона
зареєстрована в Дніпровському районі
м. Києва, а тому ухвала суду була
постановлена помилково, що перешкоджає
розгляду справи по суті.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення представника заявника,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України,
заява фізичної особи про встановлення
факту, що має юридичне значення,
подається до суду за місцем її
проживання.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель тощо) у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Згідно Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», який регулює
відносини, пов'язані зі свободою
пересуванням та вільним вибором місця
проживання в Україні, а також визначає
порядок реалізації свободи
пересування та вільного вибору місця
проживання і встановлює випадки їх
обмеження, під місцем перебування
розуміється
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком не менше 6 місяців на
рік. Під місцем проживання цей Закон
визначає
адміністративно-територіальну
одиницю, на території якої особа
проживає строком понад 6 місяців на рік
(ст.3 Закону).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1, яка діє на підставі нотаріально
посвідченої довіреності, подала до
суду заяву в інтересах ОСОБА_2 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, заінтересовані особи:
Головне управління юстиції в м. Києві,
Обласне комунальне підприємство
«Коломийське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації»,
Реєстраційна служба Коломийського
міськрайонного управління юстиції в
Івано-Франківській області. Місцем
проживанням заявника по справі ОСОБА_2
є адреса: АДРЕСА_1, що територіально не
відносяться до Дніпровського району
міста Києва.

Враховуючи характер правовідносин,
вимоги закону та місце проживання
заявника, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку про те, що дана справа не
підсудна Дніпровському районному суду
міста Києва і обґрунтовано повернув
заяву для подання до належного суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ухвала постановлена без урахування
норм ст. 27 ЦПК України, оскільки заява
підписана представником, а тому
підсудність даної заяви визначається
за зареєстрованим у встановленому
законом місцем проживання
представника, а саме: АДРЕСА_2, що
територіально знаходиться в
Дніпровському районі міста Києва є
безпідставними, оскільки ОСОБА_1 є лише
представником заявника та діє в його
інтересах на підставі нотаріально
посвідченої довіреності, а підсудність
заяви визначається за місцем
проживання заявника ОСОБА_2

Крім того, колегія суддів роз'яснює, що
прохання в апеляційній скарзі щодо
ухвалення апеляційним судом рішення
про задоволення зави про встановлення
факту, що має юридичне значення не може
бути задоволено, оскільки дане питання
не було предметом розгляду суду першої
інстанції.

Ухвала суду постановлена з
додержанням вимог закону, а тому
відповідно до ст. 312 ЦПК України колегія
суддів відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 20 січня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів .

Головуючий:
Судді: