Справа № 463/95/14
інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/6078/14
Доповідач в 2-й інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,
Павлишина О.Ф,

секретаря Гацій
І.І.,

з участю представника
заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
заінтересованої особи ОСОБА_4 та його
представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
ухвалу Личаківського районного суду м.
Львова від 08 серпня 2014 року у справі за
заявою ОСОБА_6 про встановлення факту,
що має юридичне значення, з участю
заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_4,-

встановила:

В липні 2014 року ОСОБА_6 звернувся в суд
із заявою про встановлення факту, що
має юридичне значення, просив суд
встановити факт проживання однією
сім»єю ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
період з 17.03.1987 р. по 04.06.2013 р.

Оскаржуваною ухвалою Личаківського
районного суду м. Львова від 08 черпня 2014
року заяву ОСОБА_6 про встановлення
факту, що має юридичне значення, з
участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив заявник ОСОБА_6

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що постановляючи оскаржувану ухвалу
районний суд ототожнив спір щодо
спільного нажитого майна та спір з
приводу права на спадкування такого
майна.

Вважає, що жодного спору про право, яке
може породити задоволення заяви про
встановлення факту між заявником та
будь-якими іншими особами не існує.

На думку апелянта, задоволення заяви
про встановлення факту не може
вплинути на спір, який виник між ОСОБА_2,
як спадкоємцем першої черги після
смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_4, предметом
якого є оскарження заповіту, оскільки у
випадку задоволення заяви про
встановлення факту ОСОБА_6 буде
спадкоємцем четвертої черги після
смерті ОСОБА_7, і враховуючи наявність
спадкоємця першої черги ОСОБА_2 не може
претендувати на спадкування чи ставити
вимогу про визнання недійсним заповіту
в користь ОСОБА_4

Просить скасувати ухвалу
Личаківського районного суду м. Львова
від 08.08.2014 року та направити справу до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника
заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3
на підтримання апеляційної скарги, а
також пояснення заінтересованої особи
ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 на
заперечення таких, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає до задоволення
виходячи з наступного.

Залишаючи без розгляду заяву про
встановлення факту, що має юридичне
значення місцевий суд виходив з того,
що встановлення факту проживання
однією сім»єю заявник пов"язує з
наступним вирішенням спору про право
власності на нажите за період такого
проживання майно, а спір про право
повинен вирішуватись в порядку
позовного провадження.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки такий грунтується на
матеріалах справи та процесуальному
законі.

Зокрема, в силу ч. 1 ст. 234 ЦПК України
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 256 ЦПК України передбачено
перелік фактів, що мають юридичне
значення, які можуть бути встановлені в
судовому порядку.

Цей перелік є не є вичерпним.

В частині 2 даної статті зазначено, що у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Колегіє суддів встановлено, що згідно
свідоцтва про розірвання шлюбу 17
березня 1987 року розірвано шлюб між
заявником ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про що
зроблено відповідний актовий запис №
108 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 77 років ОСОБА_7
померла, про що зроблено актовий запис
№ 369 (а.с. 8).

Звертаючись із заявою про встановлення
факту проживання однією сім"єю із
ОСОБА_7 заявник ОСОБА_6 вказав, що
встановлення такого факту необхідно
для поділу спільного майна із ОСОБА_7
та для спадкування майна після її
смерті.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо
під час розгляду справи у порядку
окремого провадження виникає спір про
право, який вирішується в порядку
позовного провадження, суд залишає
заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають
право подати позов на загальних
підставах. Аналогічне роз'яснення
міститься в п. 3 Постанови пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення».

Таким чином суд першої інстанції
прийшов правильного висновку, що
подана заява із вимогою про
встановлення юридичного факту
проживання однією сім»єю ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 не може бути розглянута в
порядку окремого провадження, оскільки
вказані обставини оспорюються
спадкоємцем по заповіту майна померлої
ОСОБА_7 - ОСОБА_4, при цьому встановлення
такого факту породжує право заявника
на поділ набутого спільного майна.

Згідно із ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо з заяви про встановлення
факту, що має юридичне значення,
вбачається спір про право, а якщо спір
про право буде виявлений під час
розгляду справи, - залишає заяву без
розгляду.

За вище наведених обставин суд першої
інстанції прийшов вірного висновку про
те, що має місце спір про право, а відтак
правомірно залишив без розгляду заяву
ОСОБА_6, подану ним в порядку окремого
провадження, роз'яснивши при цьому
заявнику його право на подачу позову на
загальних підставах.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши апеляційну скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 312, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м.
Львова від 08 серпня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
А.В. Ніткевич

Судді:
Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин