У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Рівненської області в складі:

головуючого судді: Максимчук З.М.,

суддів: Ковальчук Н.М., Рожина Ю.М.

при секретарі судового засідання -
Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
„Універсал Банк" на рішення
Кузнецовського міського суду від 10
грудня 2013 року в справі за позовом
публічного акціонерного товариства
„Універсал Банк" до ОСОБА_1 про
стягнення боргу та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства „Універсал
Банк" про визнання договору поруки
припиненим, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кузнецовського міського суду
від 10.12.2013 року у позові ПАТ „Універсал
Банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по кредитному договору
на підставі договору поруки відмовлено
в повному обсязі у зв'язку з
безпідставністю вимог.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ
„Універсал Банк" про визнання договору
поруки припиненим - задоволено.

Визнано припиненим договір поруки від
26 травня 2008 року, укладений між ОСОБА_1
та ВАТ „Універсал Банк".

Стягнуто з ПАТ „Універсал Банк" на
користь ОСОБА_1 понесені судові витрати
в сумі 229 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
„Універсал Банк" доводить про
незаконність та необгрунтованість
рішення через неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, а також неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи.

Зазначає, що ч.4 ст.559 ЦК України
передбачено, що порука припиняється
після закінчення строку, встановленого
в договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимогу до поручителя.

________________________________________________________________________
________

Справа № 565/1757/13-ц
Головуючий
суддя 1 інстанції - Демчина Т.Ю.

Провадження № 22-ц/787/296/2014

Доповідач - Максимчук З.М.

ПАТ „Універсал Банк" відправив вимогу
на адресу ОСОБА_1 03.07.2013 р., яку він
отримав 08.07.2013 р.

У п.4.2 Договору поруки від 26.05.2008 р. та
додаткової угоди до нього від 21.05.2009 р.
„Строк дії договору поруки і порядок
його припинення" зазначено: Порука
припиняється із припиненням всіх
зобов'язань Боржника за Основним
договором, що забезпечуються такою
порукою. Зазначає, що термін повного
виконання зобов'язань Боржника не
пізніше 15.06.2015 р., тобто фактично
визначено строк дії договору поруки, а
саме з 26.05.2008 р. до 15.06.2015 р.

Вказує, що ПАТ „Універсал Банк"
звернувся 31 жовтня 2013 року з позовом до
суду про стягнення заборгованості з
ОСОБА_1 за кредитним договором, а вимогу
відправив на адресу відповідача 03.07.2013
р., яку він отримав 08.07.2013 р., що і мало
вважатися моментом пред'явлення вимоги
до поручителя, а тому безпідставними є
висновки суду першої інстанції про
пропуск шестимісячного строку
звернення до суду, отже і немає підстав
для припинення договору поруки.

Просить рішення
скасувати, ухвалити нове, яким стягнути
з ОСОБА_1 на користь ПАТ „Універсал
Банк" заборгованість по Кредитному
договору від 26.05.2008 р. на підставі
договору поруки від 26.05.2008 р. в
загальній сумі 11 879, 39 дол. США, що
згідно з офіційним курсом НБУ станом на
21.06.2010 р. становить 93 988, 55 гривень. В
задоволенні позовних вимог за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ
„Універсал Банк" про визнання договору
поруки припиненим відмовити в повному
обсязі. Стягнути з ОСОБА_1 сплачений
судовий збір в сумі 1409,84 гривень.

У поданих на апеляційну скаргу
запереченнях ОСОБА_1 зазначає, що ПАТ
"Універсал Банк" скористався правом на
дострокове повернення кредиту ОСОБА_2,
що підтверджується рішенням Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації українських банків від 21.06.2010
року, а з позовною заявою до суду з
відповідною вимогою до ОСОБА_1 ПАТ
"Універсал Банк" звернувся через 3 роки 5
місяців, тобто з пропуском строку
встановленого ч.4 ст.559 ЦК України.
Просить постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги ПАТ
"Універсал Банк" і залишити рішення
Кузнецовського міського суду від 10.12.3013
року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта на підтримання
доводів апеляційної скарги, а також
заперечення цих доводів зі сторони
відповідача, перевіривши матеріали
справи та законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги, виходячи із
наступного.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів (ст.
57 ЦПК України).

Колегія суддів приходить до
переконання, що дане рішення суду
відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що
26 травня 2008 року між ВАТ "Універсал
Банк" (правонаступником якого є ПАТ
"Уневерсал Банк") та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір, згідно з умовами
якого банк надав останньому кредит у
розмірі 10 40

0,00 дол. США.

21 травня 2009 року між сторонами було
укладено додаткову угоду, якою
погоджено термін повернення кредитних
коштів до 15 травня 2015 року.

Відповідно до п. 12.5 даний договір
набирає чинності з моменту його
підписання та діє до повного виконання
сторонами зобов"язань по даному
договору.

В свою чергу, згідно із п. 6.6 Договору
банк має право вимагати дострокового
погашення заборгованості по кредиту до
настання остаточного строку/терміну
погашення, а Позичальник
зобов'язується на письмову вимогу
банку достроково погасити кредит в
повному обсязі та сплатити нараховані
проценти за користування кредитом,
нараховану неустойку та інші платежі й
нарахування за Договором (якщо мають
місце), що підлягають сплаті
Позичальником на користь банку, але не
пізніше 30 календарних днів з дати
одержання такої вимоги, зокрема, якщо
позичальник порушує терміни платежів,
що встановлені даним Договором.

З метою забезпечення виконання
позичальником ОСОБА_2 своїх зобов'язань
за вказаним кредитним договором, 26
травня 2008 року банком укладено договір
поруки з ОСОБА_1 за яким поручитель
відповідає перед банком за невиконання
зобов'язань боржником (п. 1.1. Договору
поруки).

У зв'язку з невиконанням позичальником
ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним
договором перед ПАТ "Універсал Банк", на
підставі умов Кредитного договору та
додаткової угоди до нього банк
звернувся до Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків з позовом про
дострокове стягнення кредитної
заборгованості з позичальника ОСОБА_2
Рішенням Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 21.06.10 р. позов
задоволено, з ОСОБА_2 на користь банку
стягнуто 11 879,39 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ станом на 21.06.2010 р.
складає 93988,55 грн.

08 серпня 2012 року Дніпровським районним
судом м.Києва видано виконавчий лист на
виконання даного рішення. Дане рішення
залишається невиконаним , у зв'язку з
чим на підставі ст.554 ЦК України 03.07.2013
року заявлено вимогу про стягнення
кредитної заборгованості ОСОБА_2 з
ОСОБА_1 як поручителя за його
зобов'язаннями.

ОСОБА_1 до суду подано зустрічний позов
про визнання договору поруки від 26.05.08
р., укладеного ним з банком, припиненим.
Зазначає, що у зв'язку з тим, що банком
виставлено ОСОБА_2 вимогу дострокового
повернення кредитних коштів, а отже
термін виконання основного
зобов'язання наступив 21 червня 2010 року,
у зв'язку з винесенням відповідного
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків,
а також не зазначенням у договорі
поруки, укладеному ОСОБА_1 з банком,
строку припинення поруки, в силу ч.4
ст.559 ЦКУкраїни порука ОСОБА_1 за
зобов'язаннями ОСОБА_2 по кредитному
договору припинилась зі спливом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання. Банк
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 з
пропущенням встановленого цією нормою
строку, у зв'язку з чим ОСОБА_1 просив
суд визнати припиненим договір поруки
та відмовити у задоволенні первісного
позову банку до нього.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст.252 ЦК
України).

Разом з тим, із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про
його дію до повного припинення всіх
зобов'язань боржника за основним
договором, що забезпечуються такою
порукою не свідчать про те, що
договором установлено строк
припинення поруки в розумінні ст.251, ч. 4
ст.559 ЦК України, тому в цьому разі
підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559
ЦК України про те, що порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Установивши, що договором поруки не
визначено строк, після закінчення
якого порука припиняється, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що поруку припинено на
підставі ч. 4 ст.559 ЦК України.

Про такий самий висновок йдеться у п.24
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року „ Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин": якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам татті 252 ЦК України,
згідно з якою строк визначається
роками, місяцями, тижнями, днями або
годинами. Термін визначається
календарною датою або вказівкою на
подію, яка має неминуче настати.

Строк виконання основного зобов'язання
ОСОБА_2 настав у зв'язку зі зверненням
банку до Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
українських банків з позовом про
дострокове стягнення кредитної
заборгованості з позичальника, тобто
раніше 21 червня 2010 року, а тому строк
договору поруки припинився на
наступний день після спливу
шестимісячного строку від дня
звернення банку з позовом до
третейського суду. А відтак, звернення
банку з позовом до суду лише 31.10.2013 року
свідчить про пропуск строків,
передбачених ст. 559 ЦК України.

Оскільки договір поруки визнаний
припиненим, тому підстав для стягнення
з ОСОБА_1 заборгованості ОСОБА_2 за
кредитним договором немає.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, оскільки суд правильно
застосував правові норми та ухвалив
правильне по суті і справедливе
рішення, дійшовши його на основі повно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених
дослідженими в судовому засіданні
доказами, з дотриманням норм
матеріального й процесуального права.

Будь яких інших належних та допустимих
доказів для спростування рішення суду
першої інстанції, передбачених
статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали
доказове значення та заслуговували на
увагу, чи порушень норм процесуального
права, які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України,
апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Рішення відповідає вимогам закону і
зібраним по справі доказам, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для її
задоволення немає.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313 - 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду
від 10 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий:
Максимчук З.М.

Судді:
Ковальчук Н.М.

Рожин Ю.М.