Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Ференца А.М.

при секретарі Пазяк С.М.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород цивільну справу за позовом ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 14274,94 грн. за кредитним договором, посилаючись на те, що 08.12.2005 року між ОСОБА_1 та «АКБ ОСОБА_3 ОСОБА_4» був укладений кредитний договір № CL-800/299/2005.

27.05.2011 року між ПАТ «ОТП ОСОБА_3» та ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю.

Згідно з кредитним договором а також на підставі кредитної заяви ОСОБА_1 від 08.12.2005 р. ЗАТ «ОТП ОСОБА_3» надав ОСОБА_1 кредит в сумі 6 416 доларів США. Станом на 10.04.2013 року заборгованість ОСОБА_1 складає 14274,94 грн. з яких залишок строкової заборгованості становить 357,38 доларів США., сума несплачених відсотків 26,69 доларів США, сума пені 11 205,07 грн. Посилаючись на ст.ст. 526, 530, 1050 ЦК України просив суд задоволити позовні вимоги.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, просив позов задоволити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 проти позовних вимог заперечив, вказав на недоведеність позовних вимог, посилаючись на матеріали справи, наданні Позивачем, вказав, що в матеріалах справи є достатні докази про заперечення позовних вимог. Пояснив, що між сторонами по справі дійсно був укладений договір кредиту на суму 6416 доларів США., із змісту позовної заяви незрозуміло, як його кредитні зобов'язання за вищевказаним кредитним договором були передані до банку - ПАТ «ОТП ОСОБА_3», який в подальшому перепродав кредитний портфель (договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н від 27.05.2011 р.) позивачу, просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася повторно, про час і місце розгляду справи була повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд ухвалив розглянути справу за її відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи 08.12.2005 року між ОСОБА_1 та «АКБ ОСОБА_3 ОСОБА_4» був укладений кредитний договір № CL-800/299/2005 на суму 6416 доларів США.

Станом на 10.04.2013 року заборгованість ОСОБА_1 складає 14274,94 грн. з яких залишок строкової заборгованості становить 357,38 доларів США., сума несплачених відсотків 26,69 доларів США, сума пені 11 205,07 грн.

Однак позивач нарахував штрафні санкції за невизначений період часу та на надумані ним суми заборгованості по збільшеними банком в односторонньому порядку відсотків. На час змінення відсоткової ставки відповідачем вже було виплачено всю суму кредиту, але своїми незаконними рішеннями про зміну розміру відсотків в сторону їх збільшення , банк перерахував в зворотньому часі на його думку недоплачені суми за зміненим розміром відсотків й пред'явив відповідачу як виявлену ним заборгованість, яку в подальшому перепродав іншому банку, а цей банк перепродав надуману заборгованість позивачу.

Умова укладеного сторонами договору про те, що останній діє до повного виконання зобов'язання, не є умовою про збільшення позовної давності, оскільки остання за своєю правовою природою є певним періодом у часі, який починається від конкретного дня і спливає також у певний момент часу.

Відповідно до принципів судочинства (диспозитивність цивільного судочинства, ст. 11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. ч. 4 ст. 60 ЦПК України встановлює норму, згідно якої доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин (ст. 131 ЦПК України).

Відповідно до додатків, зазначених в позовній заяві як доказів по справі при звернення до суду значаться: копія розрахунку суми боргу, яка належним чином не завірена, а тому не може бути доказом по справі. Будь-яких інших письмових доказів Позивач до суду не надав.

Кредитний договір кваліфікується як двосторонній, консенсуальний оплатний та реальний. Оскільки Відповідач сплатив Позивачу за користування кредиту у розмірі 6416 доларів США відсотки за його користуванням то пеня нараховуватися не могла, то суд вважає, що у позивача відсутні підстави для стягнення з останньої суми 180954,97 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 59-61, 131, 214, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 3, 207, 509, 526, 530, 617, 629, 1046-1053 ЦК України суд, -

Р І Ш И В:

У задоволенні позову ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_4 .