АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/743/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30 Соколишина Л. Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
Вишня Н. В. УХВАЛА
17 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Вишня Н. В. суддів Ювшин В.
І. , Пономаренко В. В. при
секретаріПосипайко А.І. з участю
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Черкаси
апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_8 на рішення
Черкаського районного суду Черкаської
області від 03 лютого 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_6, третя
особа без самостійних вимог на предмет
спору Приватне акціонерне
підприємство «Народна Фінансова
компанія «Добробут» про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -
в с т а н о в и л а :
05 грудня 2013 року ОСОБА_9 звернулася до
суду з даним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 27 квітня 2013 року близько
18 години 00 хв. на 131 км + 800 м автодороги
Бориспіль-Запоріжжя, сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Mersedes-Bens Vito, д/н НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_9 та автомобіля Wolksvagen
T-4, д/н НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_6.
Причиною ДТП стало те, що відповідач
ОСОБА_6 не врахував дорожньої
обстановки та безпечної швидкості
руху, не дотримався безпечної
дистанції в результаті чого допустив
зіткнення з керованим ним автомобілем.
В результаті ДТП автомобілі отримали
механічні пошкодження.
Дані обставини події встановлено
постановою Черкаського районного суду
Черкаської області від 05.07.2013 року,
згідно якої ОСОБА_6 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП та притягнуто до
відповідальності у вигляді штрафу в
22.05.2013 року судовим
експертом-автотоварознавцем Альохіним
О.В. проведено експертне
автотоварознавче дослідження
автомобіля Mersedes-Bens Vito, д/н НОМЕР_3, за
висновками якого загальна вартість
відновлювального ремонту складає 27 332,
24 грн. На відновлювальні роботи
позивачка витратила 29 200 грн., що
підтверджується актом виконаних робіт.
Позивачка ОСОБА_9 зверталася до
страхової компанії, у якій
застрахована цивільно-правова
відповідальність відповідача, однак
жодних виплат не отримала, а тому,
відповідно до ст. 1166 ЦК України, просила
стягнути з відповідача ОСОБА_6 на її
користь суму матеріальної шкоди у
розмірі 29 200 грн. та судові витрати.
Ухвалою Черкаського районного суду
Черкаської області від 22.01.2014 року до
участі у даній справі про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, у якості третьої особи без
самостійних вимог залучено Приватне
акціонерне товариство «Народна
Фінансова-Страхова компанія
Рішенням Черкаського районного суду
Черкаської області від 03 лютого 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_9 задоволені
повністю. Вирішено стягнути з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_9 29 200 грн. матеріальної
шкоди та судовий збір.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_6, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
при ухваленні рішення судом першої
інстанції, просить скасувати його,
ухвалити по справі нове, яким відмовити
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9
про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок ДТП. Тут же просить зменшити
розмір відшкодування шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, які з'явилися у судове засідання,
вивчивши та обговоривши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи із наступного.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що є безпідставними посилання
відповідача на обов'язок саме
страховика виплатити шкоду, завдану
внаслідок ДТП позивачці, оскільки
відповідачем ОСОБА_6 не було виконано
обов'язкову вимогу діючого
законодавства щодо письмового
повідомлення страховика про ДТП.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду, вважаючи його
законним та обґрунтованим.

Встановлено, що 27 квітня 2013 року
близько 18 години на 131+800 м автодороги
Бориспіль-Запоріжжя сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Mersedes-Bens Vito, д/н НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_9 та автомобіля Wolksvagen
T-4, д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_6.

Згідно постанови Черкаського
районного суду від 05.07.2013 року, ОСОБА_6
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто
до відповідальності у вигляді штрафу в
сумі 340 грн.(а.с. 37).

Згідно висновку № 030/13 експертного
автотоварознавчого дослідження від
22.05.2013 року загальна вартість
відновлювального ремонту автомобіля
Mersedes-Bens Vito, яким керувала під час ДТП
позивачка, складає 27 332 грн. 24 коп. (а.с.
22).

30 квітня 2013 року ОСОБА_9 письмово
повідомила про страховий випадок СК
«УПСК», у якій було застраховано
автомобіль Mersedes-Bens Vito, яким вона
керувала, (а.с. 6), та ПАТ НФСК
«Добробут», у якій була застрахована
цивільно-правова відповідальність
відповідача, як власника наземного
транспорту (а.с.38).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі Закон- № 1961-IV),
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Відповідно до акту виконаних робіт № 70
від 30.05.2013 р., складеного ПП ОСОБА_11
вартість відновлювального ремонту
склала 29 200 грн., відремонтований
автомобіль позивачка ОСОБА_9 прийняла,
претензій не має, що засвідчила своїм
підписом (а.с. 36).

В п. 16 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ № 4 від
01.03.2013 р. «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» роз'яснено, що враховуючи
положення статті 1194 ЦК, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону N 1961-IV
обов'язку щодо письмового надання
страховику, з яким укладено
відповідний договір (у передбачених
випадках Моторному (транспортному)
страховому бюро України, далі - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. Наявність
такої згоди у вигляді відповідної
заяви цієї особи та виконання нею
передбаченого статтею 33 Закону N 1961-IV
обов'язку з'ясовується судом першої
інстанції, у зв'язку з чим до участі у
справі може бути залучений страховик.

Апелянт в апеляційній скарзі
посилається на положення ст.22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та зазначає, що саме страховик
зобов'язаний відшкодувати шкоду.

Відповідно до п. 33.1.4. ст. 33 Закону № 1961-IV
у разі настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний:
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Як встановлено судом першої інстанції
з пояснень відповідача, він не
звертався до ПАТ НФСК «Добробут» з
письмовою заявою про страховий
випадок, ні відразу після ДТП, ні
протягом трьох днів, ні після
завершення лікування в лікарні.

Відповідно до положень ч.4 ст.1193 ЦК суд
може зменшити розмір відшкодування
шкоди, завданої фізичною особою,
залежно від її матеріального
становища, крім випадків, коли шкоди
завдано вчиненням злочину.

Апелянт в скарзі просить застосувати
дану норму закону та зменшити розмір
відшкодувань, оскільки на сьогодні він
не працює та не володіє достатніми
коштами для відшкодування заявленої
суми. Таке стягнення, зазначає він,
призведе до різкого погіршення
матеріального становища.

Проте, при цьому ні в суд першої, ні в
суд апеляційної інстанцій не надав
доказів, за наявності яких можливе таке
зменшення розміру відшкодування шкоди
на підставі ч.4 ст.1193 ЦК.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги є необґрунтованими,
були предметом розгляду в суді першої
інстанції, носять суб'єктивний
характер та не мають в собі підстав,
визначених ст. 309 ЦПК України, за
наявності яких можливе скасування чи
зміна судового рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції при вирішенні
спору всебічно і повно з'ясував і
перевірив всі фактичні обставини
справи, об'єктивно оцінив докази, що
мають юридичне значення для її
розгляду і вирішення спору по суті, дав
їм належну правову оцінку, правильно
визначив норми матеріального права, що
підлягають застосуванню до спірних
правовідносин, та прийняв обґрунтоване
і законне судове рішення. Відповідно до
вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 03 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_6,
третя особа без самостійних вимог на
предмет спору Приватне акціонерне
підприємство «Народна Фінансова
компанія «Добробут» про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили

Головуючий :

Судді :