Провадження № 2/554/187/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2014 року
м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у
складі:

головуючого-судді - Материнко М.О.,

при секретарі - Парасоцькій О.С.,

за участю представника позивача -
Пащенка В.В.,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за позовом
Полтавського виробничого підприємства
« Універсал» до ОСОБА_2, третя особа
ОСОБА_4 про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з вищезазначеним позовом, в
якому просив визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право
користування жилим приміщенням в
гуртожитку, розташованому за адресою:
АДРЕСА_2, та стягнути з неї судові
витрати.

На підтвердження позову вказано, що
Українське товариство глухих в особі
Центрального правління є власником
гуртожитку з допоміжними будівлями та
спорудами, що розташований в АДРЕСА_2, а
Полтавське виробниче підприємство
«Універсал» Українського товариства
глухих володіє вказаним гуртожитком на
праві повного господарського відання.

З 09.10.1990 року в кімнаті НОМЕР_1 даного
гуртожитку був зареєстрований
працівник підприємства ОСОБА_4, а з
31.05.1999 року - його дружина ОСОБА_2

20.04.2001 року ОСОБА_4 був звільнений з
роботи в зв'язку з переведенням на інше
підприємство згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП
України.

В порушення вимог Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» член сім'ї
наймача ОСОБА_2 перебуває на
реєстраційному обліку в гуртожитку в
АДРЕСА_2, однак близько 5 років без
поважних причин в гуртожитку не
проживає, про що складено акт. Кімнату
НОМЕР_1 в гуртожитку в АДРЕСА_2, площею
28,8 кв.м., ОСОБА_4 фактично займає один.

Відповідно до Договору найму від 01.08.2012
року наймачеві ОСОБА_4 позивач передав
у строкове платне користування одне
ліжко-місце в кімнаті НОМЕР_1 в даному
гуртожитку. Позивач також дозволив
наймачу поселити відповідачку ОСОБА_2
Строк дії цього договору сплинув 01.10.2013
року, а тому підстав для проживання в
гуртожитку у відповідачки на даний час
немає, що і стало підставою для
звернення до суду з позовом.

Відповідач заперечувала проти позову
та вказувала, що вона проживає разом з
чоловіком у гуртожитку. Керівництво
підприємства просто намагається
висилити її та її чоловіка задля
звільнення житлового приміщення. Акт
від 19 березня 2013 року був підписаний її
сусідами під тиском керівника
гуртожитку та директора ВП «Універсал»
Акініна Б.О.

Третя особа по справі ОСОБА_4 також
надав письмове пояснення по справі, в
якому вказував, що відповідач по
справі, яка є його дружиною, проживала
разом із ним в кімнаті НОМЕР_1
гуртожитку.

23.05.2014 року представника позивача надав
додаткові пояснення, в яких вказував,
що за період з 18.05.2011 року по 06.05.2014 року
журналом відвідувань зафіксовано 11
короткочасних візитів ОСОБА_2 в денний
час.

17.06.2014 року відповідач ОСОБА_2 надала
додаткові пояснення по справі та
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 27.11.2003 року, відповідно до
якого вона та її чоловік не підлягають
виселенню з гуртожитку без надання
іншого приміщення.

У судовому засіданні представник
позивача Пащенко В.В. позовні вимоги
підтримував та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4, її представник
ОСОБА_3 та третя особа по справі ОСОБА_4
просили відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Суд, вивчивши письмові матеріали
справи, оцінивши надані докази в їх
сукупності, заслухавши пояснення
сторін, встановив наступне.

Судом встановлено, що Українське
товариство глухих в особі Центрального
правління є власником гуртожитку з
допоміжними будівлями та спорудами, що
розташований в АДРЕСА_2, на підставі
Свідоцтва № 548 про право власності від
15 вересня 2000 року, виданого Полтавським
управлінням житлово-комунального
господарства міськвиконкому (а.с. 4).

Полтавське виробниче підприємство
«Універсал» Українського товариства
глухих володіє вказаним гуртожитком
на праві повного господарського
відання на підставі Постанови Президії
Центрального правління Українського
товариства глухих № 154 від 21 листопада
2000 року (а.с. 5) та Статуту (а.с. 6-7).

Позивач у позові вказував, що
відповідач ОСОБА_2 прописана в
гуртожитку з 31.06.1999 року, хоча
відповідно до копії витягу з домової
книги ОСОБА_2 зареєстрована в
гуртожитку з 09.10.1990 року (а.с. 9), що також
відповідає її прописці в паспорті.
Також вона перебуває у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_4 з 20.02.1988 року.

Наказом директора виробничого
підприємства «Універсал» Українського
товариства глухих від 17.04.2001 року
ОСОБА_4 був звільнений з посади
конструктора у зв'язку з його
переведенням до ТОВ БПФ «Полтавіль»
(а.с. 10).

01.08.2012 року між позивачем та ОСОБА_4, був
укладений договір найму житлової площі
у гуртожитку по АДРЕСА_2, відповідно до
п. 1.1. якого позивач передав у йому в
строкове платне користування одне
ліжко-місце в кімнаті НОМЕР_1 загальною
площею 28,8 кв.м. в гуртожитку за адресою:
АДРЕСА_2. Разом з наймачем вказаним
Договором позивач дозволив наймачу
поселити відповідачку ОСОБА_2 як члена
його сім'ї.

Відповідно до п. 6 даного договору його
строк дії закінчується 01.10.2013 року.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 27.11.2003 року у задоволенні
позовних вимог Полтавського
виробничого підприємства «Універсал»
УТОГ до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про виселення
з гуртожитку і виписку із жилого
приміщення було відмовлено. Рішенням
суду було встановлено, що відповідачі
та їхня донька не підлягають виселенню
з гуртожитку без надання іншого
приміщення, оскільки ОСОБА_4 був
звільнений з підприємства з поважних
причин звязку з переведенням до ТОВ МРФ
«Полтвіль».

Відповідно до Акту від 19.03.2013 року
ОСОБА_2 останні 5 років в гуртожитку не
проживає (а.с. 11). В даному Акті ОСОБА_4
зазначив, що інші сторони не мають
права втручатися в його сімейні
відносини з дружиною, і що за
комунальні послуги сплачується за 2
осіб.

У судовому засідання представник
позивача не заперечував проти того, що
рахунки за гуртожиток нараховуються на
2 осіб.

Відповідач пояснила, що вона перебуває
в шлюбі з чоловіком майже 26 років.
Наразі вона проживає в квартирі своєї
покійної матері АДРЕСА_1, де прописана
донька, з 1963 року. До гуртожитку вона
надівується декілька разів на місяць.

Свідок ОСОБА_6 надав пояснення, що він
працює на підприємстві протягом
останніх двох років та не бачив ОСОБА_2
в гуртожитку. Стосовно його підпису на
Акті від 19.03.2013 року про не проживання
ОСОБА_2 пояснив, що він лише підписав
цей Акт, як завідуючий гуртожитку, що
підтверджував роботу комісії.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_2 рідко
приходить до гуртожитку.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що працює на
підприємстві більше 25 років. Сім'я
ОСОБА_2 є їхньою сусідкою. ОСОБА_2
приходить до чоловіка раз-два рази на
декілька місяців, допомагає чоловіку
по господарству. Постійно вона
проживала в гуртожитку давно.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він, як
охоронець, за наказом директора має
цілодобово реєструвати осіб, які не
проживають у гуртожитку. Років 10 тому
ОСОБА_2 проживала однією сім'єю з ОСОБА_4
та донькою. Наразі вона з'являється в
гуртожитку рідко, приблизно раз на три
місяці.

З 18.05.2011 року по 06.05.2014 року журналом
відвідувань зафіксовано 11 візитів
ОСОБА_2 до гуртожитку.

Ч. 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Ст. 72 ЖК України передбачено порядок
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням.
Визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

П. 10 Постанови Пленуму Верховного суду
України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами житлового кодексу
України» (з подальшими змінами)
вказано, що у справах про визнання
наймача або члена його сім'ї таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням (ст.71 ЖК) необхідно
з'ясовувати причини відсутності
відповідача понад встановлені строки.
У разі їх поважності (перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують
догляду, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї тощо) суд
може продовжити пропущений строк.

Показами свідків та журналом
відвідувань підтверджено, що
відповідач декілька разів на місяць
приходить в гуртожиток, а тому вона є
такою, що не втратила право
користування.

Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підстави своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог статей 57 - 60 ЦПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інші обставини, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних, як свідків, показань
свідків, письмових доказів, речових
доказів, зокрема звуко-відеозаписів,
висновків експертів.

На підставі викладеного, керуючись ст.
71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 14, 57 - 60, 88, 208, 209,
212 - 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Полтавського
виробничого підприємства « Універсал»
до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням -
відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів зо дня його
проголошення особами, що брали участь у
судовому засіданні, а особами, які не
брали участь у судовому засіданні -
протягом 10 днів зо дня отримання ними
копії рішення, до апеляційного суду
Полтавської області через суд першої
інстанції.

Рішення суду набирає законної сили
протягом 10 днів зо дня його
проголошення, якщо не буде оскаржено у
встановленому порядку.

СуддяМ. О. Материнко