АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/986/2014
інстанції: Терещенко О.Є.
Доповідач: Капітан І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 19 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Колісниченка А.Г.
Вадзінського П.О.При секретарі:Грицак
А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приват Банк» на
рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 14 січня 2014
року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приват Банк» (далі - Банк)
звернулося до суду з вищезазначеним
позовом. В обґрунтування своїх вимог
Банк зазначав, що 30 липня 2008 року між
ним та ОСОБА_5 було укладено кредитний
договір, згідно умов якого Банк надав
відповідачу кредит в сумі 7 000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Оскільки ОСОБА_5
неналежним чином виконувала
зобов'язання по поверненню кредитних
коштів, у зв'язку з чим станом на 31
жовтня 2013 року утворилася
заборгованість в загальному розмірі 15
262,77 грн., яка складається з:
заборгованості за кредитом - 5 346,62 грн.;
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 7 697,23;
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 1 015,93 грн.;
штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.;
штрафу (процентна складова) - 702,99 грн.,
Банк просив суд стягнути з ОСОБА_5 на
його користь заборгованість в
зазначеному розмірі та судові витрати.

Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 14 січня 2014
року у задоволенні позовних вимог
Банку відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк, посилаючись
на незаконність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, а також на
неправильне застосування судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення скасувати і ухвалити
нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В письмових запереченнях ОСОБА_5,
посилаючись на безпідставність
доводів апеляційної скарги та
законність рішення, просить скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено строк позовної
давності, встановлений ст.257 ЦК України.

Проте колегія суддів вважає, що такого
висновку суд дійшов з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до положень п.4 ч.1 ст.309
ЦПК України є підставою для його
скасування з ухваленням по справі
нового рішення.

Судом встановлено, що 30 липня 2008 року
між Банком та ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір б/н, згідно умов
якого Банк надав відповідачу кредит в
сумі 7 000,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки (а.с.7,8-11).
Факт отримання кредитних коштів
сторонами не оспорюється.

Кредитний договір складається із заяви
позичальника, з якої вбачається, що
ОСОБА_5 було видано кредитну картку
НОМЕР_1, а також Умов і Правил надання
банківських послуг. Своїм підписом в
зазначеній заяві ОСОБА_5 підтвердила,
що вона ознайомлена і згодна з Умовами
і Правилами надання банківських
послуг, а також Тарифами Банку і згодна
з тим, що заява разом із Пам'яткою
клієнта, Умовами та Правилами надання
банківських послуг, а також тарифами
складає між нею та Банком договір про
надання банківських послуг.

Відповідно до пункту 9.3. Умов та правил
надання банківських послуг картковий
рахунок відкрито на невизначений
строк. Також пунктом 9.12.
вищезазначених Умов встановлено, що
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання, у разі якщо
протягом встановленого строку жодна із
сторін договору не проінформує іншу
сторону про його припинення, договір
автоматично пролонгується на такий же
термін (а.с. 10).

Пунктом 6.4 Умов передбачено, що у
випадку незгоди зі змінами правил
та/або тарифів банку, позичальник
зобов'язаний надати банку письмову
заяву про розірвання цього договору і
здійснити погашення заборгованості
перед банком, в тому числі
заборгованість, яка виникла протягом
30 днів з моменту повернення карт,
виданих держателю і його довіреним
особам. При незгоді зі списанням коштів
по картрахунку письмово
проінформувати банк про це протягом 35
днів з моменту списання (а.с.9 зв.).

Зазначене свідчить про те, що сторони,
укладаючи даний договір, досягли згоди,
що по закінченню строку його дії
відповідна картка продовжується
банком на новий строк, якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії)
не поступило письмової заяви держателя
про закриття картрахунку, а відтак
продовжується строк дії кредитного
договору, тобто, момент досягнення
домовленості вважається таким, що
настав.

Тобто, зважаючи на умови кредитного
договору, строк дії картки та строк дії
кредитного договору поновлюється
кожного разу зі спливом терміну дії
карти і в данному випадку строк дії
кредитного договору, пролонгувався з
кожним роком. Згідно інформації по
карті НОМЕР_1 строк дії кредитної
картки ОСОБА_5 визначено липнем 2012 року
(а.с.80).

Матеріали справи не містять будь-яких
відомостей стосовно того, що з моменту
укладання кредитного договору до
теперішнього часу сторони заявляли про
намір припинення кредитного договору у
спосіб, передбачений умовами договору.

Посилання відповідача на те, що наявні
в матеріалах справи Умови та правила
надання банківських послуг ним не
підписані, на них відсутня дата їх
складання та жодна

ідентифікуюча ознака на предмет їх
невід'ємності від Заяви позичальника, з
чого не можна зробити висновок, що саме
ці Умови діяли на час укладення
спірного договору, колегія суддів до
уваги не приймає, оскільки зазначені
Умови є частиною договору і
обов'язковими для виконання сторонами,
своїм підписом в заяві позивач
засвідчив факт ознайомлення з даними
Умовами, а існування інших Умов на час
укладення кредитного договору ОСОБА_5
не довела.

Відповідно до пунктів 6.5., 6.6. Умов та
правил надання банківських послуг
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за Кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також сплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
Договором. У разі невиконання
зобов'язань за Договором, на вимогу
Банку виконати зобов'язання з
повернення Кредиту, оплати Винагороди
Банку.

Згідно із пунктами 5.5., 5.5.1. Правил
використання платіжної картки, банк
нараховує відсотки у розмірі,
встановленому Тарифами із розрахунку
360 календарних днів. За несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань
держатель картки сплачує відсотки по
підвищеній відсотковій ставці або
додаткову комісію, розмір яких
визначено Тарифами (а.с 10,11).

Також пунктом 8.6. Умов та правил надання
банківських послуг встановлено, що при
порушенні клієнтом строків платежів за
будь-яким з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 120
днів, клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від
суми позову (а.с. 18).

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Як свідчать матеріали справи,
внаслідок неналежного виконання
ОСОБА_5 своїх зобов'язань по
своєчасному і повному погашенню коштів
за кредитним договором від 30 липня 2008
року виникла заборгованість, загальний
розмір якої станом на 31 жовтня 2013 року
складає 15 262,77 грн., яка складається з:
заборгованості за кредитом - 5 346,62 грн.;
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 7 697,23;
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 1 015,93 грн.;
штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.;
штрафу (процентна складова) - 702,99 грн.,
Банк просив суд стягнути в з ОСОБА_5 на
його користь заборгованість по
кредитному договору в зазначеному
розмірі та судові витрати (а.с.5-6).
Розмір заборгованості за кредитним
договором підтверджується наданим
Банком відповідним розрахунком і
відповідачем по справі, у
відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК
України, не спростований.

Як вбачається з наданого Банком
розрахунку заборгованості останнє
погашення частини кредитної
заборгованості відповідачем здійснено
14 березня 2012 року (а.с.6). Зазначений факт
ОСОБА_5 не заперечується (а.с.27-30,31).

У грудні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з заявою про застосування до
виниклих правовідносин наслідків
пропущення строку позовної давності,
передбачених ст.267 ЦК України (а.с.32-33).

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно ст.264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Після переривання перебіг
позовної давності починається заново.
Час, що минув до переривання перебігу
позовної давності, до нового строку не
зараховується.

Зважаючи на те, що 14 березня 2012 року
ОСОБА_5 сплачено на рахунок Банку
частину заборгованості, що свідчить
про переривання відповідачем строку
позовної давності про застосування
якої вона заявляла, а також враховуючи,
що укладений кредитний договір не
припинив своєї дії, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
підстав для застосування до виниклих
правовідносин наслідків спливу
позовної давності.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає за необхідне скасувати рішення
суду першої інстанції і ухвалити нове
рішення про стягнення з відповідача на
користь Банку суми заборгованості за
кредитним договором відповідно до
положень ч.1 ст.1050, ст.1054 ЦК України щодо
обов'язку позичальника повернути
кредит, сплатити процент, комісію та
неустойку, в тому числі штрафи за
порушення зобов'язань, що передбачені
укладеним кредитним договором.

Відповідно до ст.88 ЦПК України колегія
суддів вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь Банку 351,20 грн.
судових витрат, понесених позивачем
при сплаті судового збору(а.с.17,56).

На підставі ст.ст. 257, 264, 526, 610, 612, 631, 1050,
1054 ЦК України, керуючись ст.ст.303, 307, 309
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» задовольнити.

Рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 14 січня 2014
року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приват Банк"
заборгованість за кредитним договором
від 30 липня 2008 року в сумі 15 262,77 грн.,
яка складається з: заборгованості за
кредитом - 5 346,62 грн.; заборгованості по
процентам за користування кредитом - 7
697,23; заборгованості по комісії за
користування кредитом - 1 015,93 грн.;
штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн.;
штрафу (процентна складова) - 702,99 грн., а
також судовий збір у розмірі 351,20 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді