АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Місюра М.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 18 квітня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 р. ОСОБА_1 звернувся у суд з
позовом до ОСОБА_2 про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії.

Свої вимоги, з урахуванням уточнень до
позову, обґрунтовував тим, що 24
жовтня 2013 р. ОСОБА_2 було звільнено від
виконання обов'язків голови правління
Районної громадської організації
«Об'єднання співвласників автостоянки
№48» (надалі - РГО «ОСА №48») та обрано на
цю посаду його - позивача.

Посилаючись на те, що відповідачка
відмовляється передати печатку та іншу
документацію РГО «ОСА №48», а він
позбавлений можливості у
встановленому законом порядку
здійснювати повноваження голови
правління, просив суд визнати дії
ОСОБА_2 неправомірними та витребувати у
неї відповідні документи.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 18 квітня 2014 р. в задоволенні
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на відповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши позивача та
його представника, які підтримали
апеляційну скаргу та просили її
задовольнити, відповідачку та її
представника, які заперечували проти
задоволення апеляційної скарги,
вивчивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає
апеляційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню частково, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 24 жовтня 2013 р.
відбулися позачергові збори членів
правління РГО «ОСА №48», на яких ОСОБА_2
було звільнено від виконання
обов'язків голови правління
організації та обрано на цю посаду
ОСОБА_1 /а.с.7-8/

Відмовляючи в задоволенні заявленого
ОСОБА_1 позову, районний суд виходив з
підстав недоведеності тієї обставини,
що звільнення ОСОБА_2 з посади голови
правління РГО «ОСА №48» та обрання його
на зазначену посаду відбулося у
відповідності до вимог Статуту
об'єднання.

Між тим, такі висновки суду першої
інстанції не відповідають засадами
цивільного процесуального
законодавства, остільки виходять за
межі заявлених по справі позовних
вимог.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Звертаючись у суд з позовом, ОСОБА_1, як
голова правління РГО «ОСА №48» ставив
питання про визнання дій ОСОБА_2
неправомірними та зобов'язання
останньої, як колишнього голови
правління, передати йому печатку та
документацію об'єднання.

Позовні вимоги щодо оскарження рішень
загальних зборів РГО «ОСА №48» чи
членів його правління, не заявлено.

Отже, предметом позову у заявленому по
справі спорі є неправомірність дій
відповідачки, а не незаконність рішень
загальних зборів чи правління РГО «ОСА
№48», пов'язаних з переобранням голови
правління об'єднання.

Правомірність обрання ОСОБА_1 на
посаду голови правління не є предметом
доказування по даній справі, а тому
заперечення відповідачки щодо
незаконного її звільнення з посади
голови правління й дослідження доказів
на їх підтвердження, мають правове
значення при наявності відповідних
вимог, заявлених в установленому
законом порядку.

Зазначене свідчить про те, що ,
районний суд, обґрунтовуючи підстави
до відмови у позові, вийшов за межі
заявлених по справі позовних вимог.

Разом з тим, перевіряючи законність
ухваленого по справі рішення, колегія
суддів враховує й наступне.

Відповідно до положень ст.55, 124
Конституції України та ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно п.5.14 Статуту РГО «ОСА №48»
голова правління представляє
об'єднання і діє від його імені без
довіреності /а.с.14-16/.

Проте ОСОБА_1, обґрунтовуючи позов
неможливістю ведення господарської
діяльності РГО «ОСА №48» та порушенням
прав об'єднання з причин утримання
ОСОБА_2 відповідної документації й
печатки юридичної особи, заявив вимоги
до відповідачки не в інтересах
об'єднання, як передбачено Статутом, а
в своїх інтересах.

Зазначене свідчить про пред'явлення
ОСОБА_1 по справі позовних вимог
всупереч наданих йому Статутом РГО
«ОСА №48» повноважень.

З урахуванням викладених обставин,
колегія суддів вважає правомірними
висновки суду першої інстанції про
відсутність правових підстав до
задоволення позову, проте вважає за
необхідне внести зміни до судового
рішення в частині правового
обґрунтування його відмови.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 18 квітня 2014 року змінити в
частині правового обґрунтування.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно,
проте може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом 20 днів з
моменту проголошення шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 754/22015/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8433/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Мальченко О.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.