АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 606/568/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Ромазан Л.С. Провадження №
22-ц/789/1392/14 Доповідач - Парандюк
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Костів О. З., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - представників
апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Теребовлянського районного
суду від 06 листопада 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю "Авто
Просто" про визнання угоди недійсною,
стягнення коштів та моральної шкоди,
колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2014 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ТзОВ "Авто
Просто" про визнання угоди недійсною,
стягнення коштів та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що з метою придбання
автомобіля марки «ВАЗ 210994» 07.02.2012 року
ОСОБА_1 з ТзОВ «Авто Просто» уклала
угоду №378311, згідно з умовами якої
останнє зобов»язалось надати їй у
власність вказаний автомобіль, а вона
повинна була сплачувати щомісячні
внески в оплату послуг товариства за
надання їй права на отримання
автомобіля. Вказана угода містить
положення, що вказують на нечесну
підприємницьку практику, яка вводить
споживача в оману, зокрема таку, як
утворення, експлуатація або сприяння
розвитку пірамідальних схем, є
односторонньою, оскільки передбачає
лише права відповідача без будь-яких
його обов»язків, а відповідальність за
невиконання договору несе виключно
учасник програми, права якого носять
декларативний характер. Крім того,
вказала, що відповідачем порушено
Ліцензійні умови провадження
діяльності з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах, в частині формування
і витрачання коштів фонду групи та ін.

Просить визнати вказану угоду
недійсною, як таку, що укладена
внаслідок нечесної підприємницької
діяльності з боку відповідача та
вводить її в оману стосовно істотних
умов договору, стягнути в її користь
20302.08 грн. внесків, сплачених нею за
угодою, та 3000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Теребовлянського районного
суду від 06 листопада 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Авто Просто" про
визнання угоди недійсною, стягнення
коштів та моральної шкоди- відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити її
позовні вимоги в повному обсязі,
посилаючись на те, що висновки суду не
відповідають обставинам справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, порушено норми
матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представники
апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3
апеляційну скаргу підтримали,
зіславшись на доводи викладені в ній.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився і не повідомив
причин не явки, хоча належним чином
повідомлений про день та час розгляду
справи, про що свідчить повідомлення
про вручення поштового відправлення, а
тому у відповідності до ч.2 ст.169 ЦПК
неявка представника не є перешкодою
для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
представників апелянта, ознайомившись
з матеріалами справи, доводами
апеляційної скарги в її межах, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення виходячи з
наступних підстав.

Відмовляючи у позові суд
першої інстанції, виходив з того, що
підстав для визнання недійсною угоди
від 07.02.2012 року №378311, укладеної між
ОСОБА_1 та ТзОВ "Авто Просто", немає так
як права позивача, як споживача,
відповідачем не порушені.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду.

Згідно ст.308 ЦПК України -
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом встановлено, що 07.02.2012 року
між ОСОБА_1 та ТзОВ "Авто Просто"
укладено угоду №378311 із додатками №1 та
№2, відповідно до умов якої останній
зобов»язався надати їй послуги через
систему придбання автомобіля марки
«ВАЗ 210994» у групах «Авто Так».

Згідно з умовами вказаної угоди
відповідач за договором взяв на себе
зобов"зання виконання певних послуг, а
позивачка є їхнім споживачем. Угода
укладається шляхом підписання угоди,
додатків № 1 та 2, які є невід"ємними
частинами угоди.

Угоду та додатки №№1,2 позивач
підписала добровільно, про що свідчить
її підпис в угоді та додатках.
Підписання позивачем угоди та додатків
до неї вказує на те, що вона погодилась
із усіма визначеннями, умовами та
змістом угоди і додатків до неї. Пункт
13.8 додатку №2 до угоди передбачає, що
якщо учасник виявить бажання розірвати
угоду та відмовитись від подальшої
участі в системі АвтоТак протягом семи
календарних днів від дати підписання
угоди, такому учаснику повертається
вся сума коштів, внесена ним на рахунок
"Авто Просто". Даним правом ОСОБА_1 не
скористалась.

Згідно з ст.2,3 вказаної угоди ТзОВ "Авто
Просто" гарантує учаснику системи
права на отримання автомобіля за умови
виконання учасником усіх зобов»язань,
передбачених угодою.

Виконуючи свої зобов»язання, ОСОБА_1
сплатила щомісячні платежі та вступний
внесок на загальну суму 20302.08 грн., що
стверджується копіями квитанцій про
сплату внеску.

Відповідно до ч.1,2 ст.215 ЦК України -
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п»ятою та шостою ст.203
цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

25.04.2012 року ТзОВ "Авто Просто" повідомив
ОСОБА_1 про припинення імпортування із
Росії в Україну автомобілів марки «ВАЗ
210994», у зв»язку із чим позивачу було
запропоновано змінити умови угоди щодо
предмета договору, а саме: автомобіль
марки «ВАЗ 210994» замінити на автомобіль
марки «ЗАЗ Sens», що повністю
узгоджується із п.9.1 додатку № 2 до
угоди.

Зі змісту положень, передбачених ч.І, п.7
ч.З, ч.б ст.19 Закону України «Про захист
прав споживачів» випливає, що
забороняється здійснення нечесної
підприємницької практики. Нечесна
підприємницька практика включає в себе
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача в
оману або є агресивною. Зокрема,
забороняються як такі, що вводять в
оману, утворення, експлуатація або
сприяння розвитку пірамідальних схем,
коли споживач сплачує за можливість
одержання компенсації, яка надається
за рахунок залучення інших споживачів
до такої схеми, а не за рахунок продажу
або споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Аналіз п.7 ч.З ст.19 вказаного Закону дає
підстави для висновку, що поняття
«пірамідальна схема» у розумінні цієї
норми має такі обов»язкові ознаки: а)
здійснення сплати за можливість
одержання учасником компенсації; б)
компенсація надається за рахунок
залучення учасником інших споживачів
схеми; в) відсутність продажу або
споживання товару. Відсутність
зазначених ознак виключає можливість
визнання схеми як «пірамідальної»,
тобто такої, що порушує норми чинного
законодавства України, оскільки
пірамідальній схемі властива сплата за
можливість одержання окремим
учасником компенсації, яка повинна
надаватися за рахунок залучення цим
учасником схеми інших споживачів.

Судом встановлено, що предметом угоди
сторін, укладеної в рамках
функціонування системи придбання
автомобілів у групах «Авто Так», є
надання учаснику програми
адміністративних послуг, у тому числі
фінансового характеру, з метою
придбання ним автомобіля, що
регулюється положеннями Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг».

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно прийшов до висновку, що
діяльність ТзОВ «Авто Просто» за
угодою від 07.02.2012 року №378311 не є
функціонуванням «пірамідальної
схеми», як стверджують представники
апелянта у розумінні ст.19 ч.3 п.7 ЗУ "Про
захист прав споживача", у зв»язку із
відсутністю головних ознак такої схеми
- а) здійснення сплати за можливість
одержання учасником компенсації; б)
компенсація надається за рахунок
залучення учасником інших споживачів
схеми; в) відсутність продажу або
споживання товару. Для кваліфікації
"пірамідальна схема" необхідна
наявність усіх цих ознак. Різниця між
споживачами -учасниками схеми є тільки
в часі одержання автомобіля кожним із
них, за умови виконання своїх
зобов»язань.

За таких підстав для визнання угоди від
07.02.2012 року №378311 недійсною з підстав
використання нечесної
підприємницької практики немає.

Згідно до ч.5 ст.1 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
під поняттям «фінансова послуга»
розуміється операція з фінансовими
активами, що здійснюється в інтересах
третіх осіб за власний рахунок чи за
рахунок цих осіб, а у випадках,
передбачених законодавством, - і за
рахунок залучених від інших осіб
фінансових активів, з метою отримання
прибутку або збереження реальної
вартості фінансових активів.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законів України щодо
регулювання ринків фінансових послуг»
від 02.06.2011 року (введено в дію з 09.01.2012
року) внесено зміни до ч.І ст.4 Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг» та доповнено п.11-1,
відповідно до якого до фінансових
послуг віднесено адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах.

Відповідно до п.З Прикінцевих положень
вказаного Закону фінансові установи
зобов»язані протягом одного року з дня
набрання чинності цим Законом привести
свою діяльність у відповідність із
вимогами цього Закону.

12.11.2012 року набуло чинності
розпорядження Національної комісії, що
здійснює регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, №1676 від 09.10.2012 року,
яким затверджено Ліцензійні умови
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах (надалі
Ліцензійні умови).

ТзОВ Авто Просто" включено до реєстру
виданим йому свідоцтвом про реєстрацію
фінансової установи від 19.01.2012 року
серії ФК № 313.

Згідно з Ліцензійними умовами
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах ТзОВ
"Авто Просто" отримало ліцензію на
діяльність з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах від 15.01.2013 року №198421
(із терміном дії ліцензії до 15.01.2018
року), яку йому видала Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг. Доказів про те, що вказану
ліцензію тимчасово зупинено або
анульовано, а також про невиконання
відповідачем (ліцензіатом) вимог
Ліцензійних умов, виявлених спеціально
уповноваженим на це державним органом
Національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері ринків
фінансових послуг, сторонами до суду не
подано.

Твердження апелянта про те, що
відповідач не дотримується
Ліцензійних умов, які викладені у
додаткових доводах та міркуваннях
позивача від 06.08.2014 року, зокрема, при
формуванні фонду групи, резервного
капіталу, їх використанню, не
зазначенні усіх положень, які
передбачені у п.6.7 Ліцензійних умов, в
угоді від 07.02.2012 року та ін., не
заслуговують на увагу, оскільки нічим
не підтверджені, а сам зміст
оспорюваної угоди визначався
сторонами ще до набрання чинності
Ліцензійними умовами та в цілому не
суперечить вимогам п.6.7 вказаних умов.

Крім того, суд не погоджується із
поясненнями представників апелянта,
про те, що умови угоди в частині
гарантування учаснику права на
отримання автомобіля за умови
виконання учасником всіх зобов»язань,
передбачених угодою (ст. 2 угоди),
передачі автомобіля (ст. 8 додатку №2 до
угоди), не зазначення в угоді обов»язку
відповідача надати копії квитанцій про
оплату ним щомісячних страхових
платежів страховій компанії, є
непрозорими та несправедливими, не
відповідають Ліцензійним умовам,
містять істотний дисбаланс договірних
прав та обов»язків сторін на шкоду
ОСОБА_1, що в свою чергу вказує на
недійсність угоди на підставі ст.18
Закону України «Про захист прав
споживачів», оскільки, умови
оспорюваної угоди не є несправедливими
у розумінні положень ч.3 ст.18 вказаного
Закону, вони не суперечать актам
цивільного законодавства, а зазначені
пояснення представників апелянта є їх
припущеннями та самостійним
трактуванням умов угоди.

Жодних доказів, які б вказували на те,
що умови угоди від 07.02.2012 року №378311
порушують принцип добросовісності,
призводять до істотного дисбалансу
договірних прав та обов»язків сторін,
завдають їй шкоди, апелянтом суду не
надано.

Голослівними є посилання апелянта на
ведення її в оману при укладанні угоди,
оскільки спростовується п.13.8 ст.13
додатку до угоди №2, якими вона не
скористалась та іншими матеріалами.

Проаналізувавши матеріали справи,
колегія суддів прийшла до висновку про
відсутність обману та ознак
"пірамідальної схеми" у діях товариства
під час укладення угоди з ОСОБА_1 і не
узгоджується з положенням ст.19 ч.3 п.7 ЗУ
"Про захист прав споживачів" у зв"язку з
нормами Закону України "Про фінансові
послуги та регулювання ринків
фінансових послуг".

Така правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
11 вересня 2013 р. у справі №6-40 цс, яка у
відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є
обов"язковою для всіх суб"єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму прав та для
всіх судів України.

З огляду на вище викладене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 313-316, 324, 325
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Теребовлянського районного
суду від 06 листопада 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Т.С. Парандюк