________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/4506/14-ц
Провадження № 2/520/4122/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2014 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Зозулянського Д.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів на дитину і
розподіл майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2,
стверджуючи, що сім"я між ними
розпалась, поновити сімейні відносини
не можливо. Відповідачка позов про
розірвання шлюбу визнала і надала
зустрічні вимоги про стягнення
аліментів у розмірі 800 грн на утримання
неповнолітнього сина
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, стверджуючи, що
відповідач є батьком дитини, він не
надає регулярно матеріальної допомоги
на утримання сина, не приймає
постійної участі у його вихованні. Крім
того ОСОБА_2 заявила вимоги про
розподіл земельної ділянки площею 0,0680
га, розташованої за адресою АДРЕСА_1,
посилаючись на придбання ОСОБА_1
ділянки у власність у період шлюбу.

ОСОБА_1 вимоги в частині аліментів на
утримання дитини визнав частково - у
розмірі 400 грн щомісячно; вимоги в
частині розподілу земельної ділянки не
визнав з тих підстав, що право
власності на спірну ділянку він набув
на підставі акту приватизації у 2008
році.

Суд вислухав сторони, вивчив надані
документи і встановив, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
2005 року, від цього шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Сім"я між сторонами
розпалась, причиною є різні погляди на
подружнє життя, матеріальне
забезпечення сімі"ї, виховання дитини.
Постійні сварки з різних питань
привели до втрати почуттів любові та
поваги. Сторони не підтримують шлюбні
стосунки більше 2-х років.

У судовому засіданні сторони
наполягали на розірванні шлюбу. Після
припинення шлюбних стосунків між
батьками неповнолітній ОСОБА_4
проживає з матір»ю, проти чого батько
не заперечує. ОСОБА_1 на утримання сина
сплачує матері у добровільному порядку
аліменти у розмірі 400 грн (в 2013 році - 350
грн).

На підставі рішення сесії Таїровської
селищної Ради від 30.07.2008 року «Про
безоплатну передачу громадянам
земельних ділянок» ОСОБА_1 набув права
власності на земельну ділянку площею
0,0680 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1.

При вищенаведених обставинах суд
вважає позов ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу підлягаючим задоволенню, а позов
ОСОБА_2 про стягнення аліментів і
розподіл майна - частковому
задоволенню з таких підстав:

Суд встановив, що сім»я між сторонами
розпалась, сторони спільно не
проживають, збереження шлюбу не є
можливим.

Ст.180 СК визначає « батьки зобов»язані
утримувати дітей до досягнення ними
повноліття». За рішенням суду кошти на
утримання дитини присуджуються у
частці від доходу батька і (або) у
твердій грошовій сумі, що передбачено
ч.3 ст.181 СК України. У даному випадку
малолітня дитина проживає з матір»ю.

Суд присуджує аліменти на утримання
малолітньої дитини у твердій грошовій
сумі, тому як відповідач не має
постійного доходу. Оскільки суд не
отримав будь-яких письмових доказів
щодо розміру доходів батька, суд стягує
з ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітнього сина у розмірі 400 грн ,
що відповідає мінімальному розміру
аліментів на дитину, визначеному ч.2
ст.182 СК України - не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. ЗУ «Про державний
бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум
для дитини від 6 до 18 років встановлений
1286 грн, 30% від зазначеної суми складають
385,8 грн.

Правовідносини, які виникли між
сторонами з приводу стягнення
аліментів з батька на утримання
неповнолітніх дітей, регулюються
ст.ст.180, 181, 182,184 СК України.

Ст.60 СК України передбачає, що « майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині і чоловікові на праві спільної
сумісної власності, незалежно від того,
що один з них не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба, тощо) самостійного заробітку
(доходу)». У даному випадку земельна
ділянка площею 0,0680 га, що розташована
за адресою АДРЕСА_1 не є майном, набутим
подружжям за час шлюбу і не підлягає
поділу між ними, тому як ОСОБА_1 отримав
цю ділянку у власність внаслідок
безоплатної передачі із земель
комунальної власності у 2008 році. ЗУ
«Про внесення змін до ст.61 СК щодо
об»єктів права спільної сумісної
власності подружжя», яким
встановлювалось, що об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя є
… земельна ділянка, набута внаслідок
безоплатної передачі її одному з
подружжя із земель державної або
комунальної власності, у тому числі
приватизації - набрав чинності 9.02.2011
року. Правовідносини між ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 щодо земельної ділянки виникли
у 2008 році, тому регулюються нормами ст.61
СК в редакції 2002 року.

Керуючись ст.ст. 57, 61,104,105,110, 180-182,
СК України, ст.ст.213,214,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану у Київському районі
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції актовий
запис №990 між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (
зареєстрований АДРЕСА_2, ІННОМЕР_2) на
користь ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1) аліменти на
утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 400 грн щомісяця, починаючи з
дня набрання чинності даного рішення
до досягнення дитиною повноліття -
ІНФОРМАЦІЯ_3, або до змін у
матеріальному становищі сторін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави судовий збір у розмірі 243 грн 60
коп.

ОСОБА_2 відмовити у задоволенні
позовних вимог в частині поділу
земельної ділянки.

Рішення може бути оскаржено в
Одеський апеляційний суд через
Київський райсуд м. Одеси протягом 10
днів з дня його оголошення.

Суддя
Калашнікова О. І.