У Х В А Л А

Іменем України

19 березня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі: Свіді Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 10 лютого 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до Берегівського
районного центру соціальних служб для
сімей, дітей та молоді Берегівської
районної державної адміністрації про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 оскаржив в апеляційному порядку
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 10 лютого 2014 року, яким у
задоволенні його позову про поновлення
на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
моральної шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.
Зокрема зазначає, що в порушення вимог
трудового законодавства його
звільнено в період тимчасової
непрацездатності. Вказує, що 30 та 31
липня 2013 року він ще перебував у
трудових відносинах з відповідачем,
однак наказом від 30.07.2013 року його було
звільнено з роботи. Звертає увагу, що в
порушення п.6.3 трудового договору його
не було письмово повідомлено у
двотижневий термін про дату розірвання
договору. Також посилається на те, що в
день звільнення з ним не було проведено
остаточного розрахунку та не видано на
руки трудову книжку. Окрім того, в
порушення вимог п.4.2 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, трудова книжка була
надіслана йому поштою без його згоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне в її задоволенні відмовити з
наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України
підставою для припинення трудового
договору є закінчення строку (пункти 2 і
3 статті 23), крім випадків, коли трудові
відносини фактично тривають і жодна з
сторін не поставила вимогу про їх
припинення.

Відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені в статті
116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок

Як вбачається з матеріалів справи
позивач був прийнятий на посаду
фахівця із соціальної роботи в
Берегівський районний центр
соціальних служб для сімей, дітей та
молоді Берегівської районної
державної адміністрації (далі по
тексту - Центр) на підставі строкового
трудового договору від 18.03.2013 року.
Згідно п.1.6 даного строкового договору
такий діє до 31.07.2013 року (а.с.5, 6).

Згідно наказу в.о. директора Центру від
30.07.2013 року позивача ОСОБА_2 звільнено з
посади фахівця із соціальної роботи
Центру днем 31.07.2013 року на підставі
п.2ст. 36 КЗпП України (а.с.3).

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
звільнення позивача відбулося без
порушення вимог трудового
законодавства.

З даним висновком повністю
погоджується колегія суддів, оскільки
він ґрунтується на нормах
матеріального права та обставинах
справи.

Колегія суддів відхиляє посилання
апелянта на те, що його звільнення в
період тимчасової непрацездатності є
незаконним, зважаючи на наступне.

У пункті 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
1992 року № 9 «Про практику розгляду
судами трудових спорів» містяться
роз'яснення про недопустимість
звільнення працівника в період
тимчасової непрацездатності, а також у
період перебування у відпустці (ч. 3 ст.
40 КЗпП України), які стосуються як
передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП України
випадків, так й інших випадків, коли
розірвання трудового договору
відповідно до чинного законодавства
провадиться з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу. Разом з тим
зміст поняття «розірвання трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу» розкрито
законодавцем у п. 4 ст. 36 КЗпП України, до
якого віднесено лише звільнення з
підстав, передбачених ст. ст. 40, 41 КЗпП
України. Це виключає охоплення змістом
терміну «розірвання трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу» будь-якого
іншого звільнення, підстава якого не
зазначена в ст. ст. 40, 41 КЗпП України або
яке законодавець спеціально не
визначив як розірвання трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу.

Таким чином, виходячи з нормативного (а
не сутнісного) тлумачення ст. 36, ч. 3 ст.
40, ч. 3 ст. 41, ст. ст. 40, 41 КЗпП України та
ураховуючи те, що між сторонами виник
спір із приводу припинення трудового
договору з працівником з підстав,
закінчення строку трудового договору -
п.2 ст. 36 КЗпП України, а не у зв'язку зі
звільненням працівника з ініціативи
власника або уповноваженого ним
органу, норми ч. 3 ст. 40 КЗпП України на
ці правовідносини не поширюються.

Подібного висновку дійшов Верховний
Суд України в своїй Постанові від 26.12.2012
року, яка прийнята з підстав
передбачених п.1.ч.1 ст. 355 ЦПК України, а
тому є обов'язковою для всіх судів
України.

Також не може бути взято до уваги
твердження апелянта, що його звільнено
коли він ще перебував у трудових
відносинах, так як хоча наказ про
звільнення і датований 30.07.2013 року,
однак в ньому чітко вказано про
звільнення позивача днем 31.07.2013 року.
Тобто позивача звільнено в останній
день дії трудового договору, що не є
порушенням трудового законодавства.

Безпідставним є і посилання апелянта
на п.6.3 строкового трудового договору,
оскільки даний пункт регулює порядок
дострокового припинення договору, а
відтак процедура передбачена ним не
поширюється на дані правовідносини.

Таким чином колегія суддів констатує,
що звільнення позивача відбулося без
порушення вимог трудового
законодавства, а тому судом вірно
відмовлено у задоволенні позовної
вимоги ОСОБА_2 про поновлення на роботі.

Безпідставним та необґрунтованим є
посилання апелянта на непроведення з
ним остаточного розрахунку при
звільненні, оскільки таке
спростовується відомістю про
нарахування заробітної плати та
платіжним дорученням (а.с.29, 34-36).

Стосовно видачі трудової книжки
позивачу колегія суддів констатує
наступне.

В день свого звільнення 31.07.2013 року
позивач не працював у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю, а відтак
і не міг отримати на руки належно
оформлену трудову книжку (ст. 47 КЗпП
України).

Трудову книжку було направлено
роботодавцем поштою та отримано
позивачем 17.08.2013 року, що ним
визнається.

При цьому дійсно відповідачем було
порушено п.4.2 Інструкції про порядок
ведення трудових книжок працівників,
так як направлення трудової книжки
поштою здійснено без отримання згоди
працівника.

Разом з тим, враховуючи факт
відсутності працівника на роботі в
день звільнення та отримання ним
належним чином оформленої трудової
книжки, колегія суддів вважає, що саме
по собі таке порушення Інструкції
роботодавцем не може бути підставою
для поновлення на роботі та виплаті
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу і моральної шкоди.

Таким чином доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, що відповідно до
приписів ст. 308 ЦПК України є підставою
для відхилення апеляційної скарги та
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 10 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
постановлення і може бути оскаржена в
касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді