АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/999/14
інстанції Ратушна В.О.
Доповідач: Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 18 дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Орловської Н.В.

Суддів: Майданіка В.В.

Кутурланової
О.В.

при секретарі Гончар
К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Дніпровського районного
суду м. Херсона від 11 лютого 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
публічного акціонерного товариства
акціонерний банк «Укргазбанк» про
визнання припиненим договору поруки,

В С Т А Н О В И Л А :

09 січня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із позовом до ОСОБА_3, публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк» про визнання
припиненим договору поруки від 02.09.2010р.
укладеного нею та ПАТ АК «Укргазбанк» в
забезпечення виконання кредитного
зобов'язання боржника ОСОБА_3 за
кредитним договором від 03.09.2008р., із
змінами згідно додаткової угоди від
02.09.2010р.

Боржник допустив прострочення
щомісячних виплат за кредитним
договором, та за розрахунком банку
кредит в розмірі 18800 дол. США є
простроченим з 21.07.2011р. у зв'язку з чим
нарахована підвищена відсоткова
ставка 15,4% у випадку прострочення,
згідно п.1.4.2. Додаткової угоди № 1 до
кредитного договору, а тому з вимогою
до поручителя про солідарне стягнення
заборгованих сум Банк мав звернутись з
дня виконання основного зобов'язання,
а саме з 21.07.2011р. протягом шести місяців
до 21 січня 2012р.

Оскільки із вимогою про
стягнення боргу з неї як поручителя
банк у визначений строк не звернувся,
просить визнати припиненим договір
поруки від 02.09.2010р., укладений між нею та
ПАТ АК «Укргазбанк».

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 11 лютого 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, від
імені якої діє ОСОБА_4, посилається на
незаконність рішення суду, оскільки
вважає, що на час звернення позивача із
вимогами про стягнення заборгованості
по кредиту договір поруки припинений.
Просить рішення скасувати і ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідача,
перевіривши законність рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та
позовних вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно ч.4 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється після закінчення
строку, встановленому у договорі
поруки. Якщо такий строк не
встановлений, або встановлений
моментом пред`явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов`язання не
пред`явить вимог до поручителя.

За умовами укладеного сторонами
договору поруки від 09.02.2010р в п. 5.1 та п.
5.2 зазначено, що порука діє до
припинення забезпеченого ним
зобов'язання позичальника за кредитним
договором. Порука припиняється якщо
кредитор протягом трьох років з дня
настання строку виконання
зобов'язання позичальника не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк виконання зобов'язання не
зазначений, або встановлений моментом
пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить вимогу до поручителя
протягом одного року з дня укладання
цього договору.

Крім того, сторони у договорі поруки
передбачили, що поручитель
зобов'язаний протягом двох
банківських днів, з дати отримання
письмової вимоги, перерахувати суму
заборгованості позичальника.

Сторони у п.1.1 кредитному зобов`язанні
визначили строк дії основного
зобов`язання до 02.09.2025р. У п.1, пп. 5 п.3.2.5
кредитного договору передбачили
право кредитора вимагати достроково
повернення кредиту у випадку
порушення позичальником умов
договору щодо своєчасної сплати
коштів за графіком щомісячних
платежів.

Крім того, умовами договору поруки у
розділі ІІ п.2.1 п. 2.2 встановлено, що
кредитор має право вимагати від
поручителя виконання зобов`язання, що
витікає із кредитного договору у
випадку невиконання позичальником у
встановлений кредитним договором
строк свого зобов`язання, а також при
умові направлення поручителю
повідомлення у письмовій формі з
вимогою виконати кредитне зобов`язання
позичальника. Таке повідомлення має
містити відомості про розмір
невиконаного позичальником
зобов`язання, а також розрахунок суми
штрафних санкцій, якщо їх необхідно
сплатити.

Впродовж дії кредитного договору
позичальник допустив порушення
виконання умов договору щодо
своєчасної сплати коштів у
відповідності до встановленого
графіку щомісячних платежів.

Як встановлено рішенням
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 31.05.2013р., кредитор 03 липня
2012р. надіслав поручителю письмову
вимогу про наявну заборгованість
позичальника та необхідність її
сплатити з наданням розрахунку
штрафних санкцій, як це передбачено
умовами договору поруки. Із позовом
до суду про солідарне стягнення
заборгованих сум Банк звернувся до
боржника і поручителя в листопаді 2012р.
в межах встановленого законодавством
строку.

За приписами ч.3 ст. 61 ЦПК України
встановлені цим судовим рішенням
факти доведенню у даній справі не
підлягають.

Умовами кредитного договору
встановлений строк виконання
основного зобов`язання 02.09.2025р. Умова
договору поруки про його дію до
припинення забезпеченого ним
зобов'язання позичальника за кредитним
договором не може розглядатись як
встановлення строку дії поруки, як
таке, що суперечить вимогам ст. 252 ЦК
України. Вказаною нормою права строк
визначається роками, місяцями,
тижнями, днями чи годинами. Термін
визначається календарною датою або
подією, яка має обов`язково настати,
але цього в договорі поруки не
встановлено.

Оскільки строк у кредитному
договорі чітко визначений по 02.09.2025р.
(п.1.1 кредитного договору), а тому
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку основного зобов`язання
не пред`явить вимоги до поручителя.

Шестимісячний строк для
пред`явлення вимоги до поручителя має
відраховуватись від дня настання
строку основного зобов`язання.

Враховуючи, що письмова вимога до
поручителя і боржника направлена 03.07.2012
року, позов до поручителя заявлений
позивачем в листопаді 2012р. у межах
строку, встановленого ч.4 ст. 559 ЦК
України, а рішенням Дніпровського
районного суду м. Херсона від 31.05.2013р. ці
вимоги задоволені, суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог про припинення дії
договору поруки на час звернення
кредитора із позовом про дострокове
стягнення з поручителя і боржника
кредитного боргу.

Доводи апеляційної скарги про зміну
строку виконання основного
зобов'язання та обов'язку боржника
сплатити борг, що виник станом на
21.07.2011р. в сумі 18800 дол. США, як це
зазначено у розрахунку боргу за
довідкою Банку від 14.11.2012р. не
спростовують вказаний висновок,
оскільки дата визначення простроченої
заборгованості не є строком виконання
основного зобов'язання.

Оскільки справа розглянута з
дотриманням матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, підстави для скасування
рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК
України колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Дніпровського районного
суду м. Херсона від 11 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: