УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №: 22-ц/191/371/14Головуючий суду
першої інстанції:Терентьєв А.М.
Доповідач суду апеляційної
інстанції:Притуленко О. В. "12"
березня 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в м.Феодосії у складі:

головуючого - суддіПритуленко О.В.,
суддів:Ломанової Л.О., Кустової І.В.,
при секретаріБроніковській М.І. ,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Бізнесфінанс» про заміну сторони
виконавчого провадження у цивільній
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Бізнесфінанс» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, звернення стягнення на
заставлене майно, за апеляційною
скаргою ОСОБА_6 на ухвалу
Феодосійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 21 січня
2014 року,

В С
Т А Н О В И Л А:

Рішенням Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 15
березня 2012 року стягнуто з ОСОБА_6 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Бізнесфінанс» (далі-ТОВ «ФК
«Бізнесфінанс») заборгованість за
кредитним договором в сумі 14380168 грн.
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки - частину належного боржнику
нерухомого майна - домоволодіння
АДРЕСА_1.

30 листопада 2012 року видано
виконавчий лист № 2-2463/11 (2/121/144/12) на
виконання вказаного рішення.

26 грудня 2012 року відділом
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
відкрито виконавче провадження ВП №
35840662.

У грудні 2013 року ТОВ «ФК «Бізнесфінанс»
звернулось до суду із заявою про
заміну сторони виконавчого
провадження, а саме, стягувача у
виконавчому провадженні ВП № 35840662 за
виконавчим листом № 2-2463/11 (2/121/144/12) від 30
листопада 2012 року - ТОВ «ФК
«Бізнесфінанс» - на Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Українська боргова компанія» (далі -
ТОВ «Українська боргова компанія»).

Заява мотивована тим, що 22 травня
2013 року між ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «АНСУ» (далі - ТОВ
«АНСУ») укладений договір факторингу №
05/13-1, відповідно до якого відбулося
відступлення права вимоги за
кредитними договорами, укладеними між
ОСОБА_6 та Закритим акціонерними
товариством «Агробанк»,
правонаступником якого є ТОВ «ФК
«Бізнесфінанс».

Крім того, 22 травня 2013 року між ТОВ
«АНСУ» та ТОВ «Українська боргова
компанія» укладений договір про
відступлення права вимоги № 22/05-2 за
кредитними договорами, укладеними між
ОСОБА_6 та Закритим акціонерними
товариством «Агробанк»,
правонаступник якого є ТОВ «ФК
«Бізнесфінанс».

Посилаючись на те, що за вказаними
договорами ТОВ «Українська боргова
компанія» отримало право грошової
вимоги відносно осіб, які були
боржниками ТОВ «ФК «Бізнесфінанс»,
заявник просив про задоволення позову.

Ухвалою Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 21
січня 2014 року постановлено замінити
сторону виконавчого провадження у
справі №2-2463/11/0121, № 2/121/144/2012 за позовом
ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, звернення стягнення на
заставлене майно, а саме, стягувача ТОВ
«ФК «Бізнесфінанс» замінити на ТОВ
«Українська боргова компанія».

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
порушується питання про скасування
ухвали Феодосійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 21 січня
2014 року з підстав порушення судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права і відмову в задоволенні заяви.

Оскаржуючи ухвалу, апелянт
послався на те, що передання кредитором
своїх прав іншій особі за договором
відступлення права вимоги не є
правонаступництвом і саме така правова
позиція висловлена Верховним Судом
України (справа № 6-5527 св08 від 18.02.2009
року) і Вищим спеціалізованим судом
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ (справа № 6-29485 св12
від 19.12.2012 року).

Судом апеляційної інстанції справа
розглянута за відсутності сторін на
підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскарженого рішення в
межах заявлених позовних вимог та
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Вирішуючи питання про заміну
сторони виконавчого провадження суд
встановив, що заочним рішенням
Феодосійського міського суду
Автономної Республіки Крим від 15
березня 2012 року стягнуто з ОСОБА_6 на
користь ТОВ «ФК «Бізнесфінанс»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 14380168,55 грн. шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки - належну
йому частину нерухомого майна -
домоволодіння АДРЕСА_1. 30 листопада 2012
року вказаним судом був виданий
виконавчий лист, у якому зазначений
стягувач - ТОВ «ФК «Бізнесфінанс».

22 травня 2013 року між ТОВ «ФК
«Бізнесфінанс» та ТОВ «АНСУ» укладений
договір факторингу № 05/13-1, відповідно
до якого відбулося відступлення права
вимоги за кредитними договорами,
укладеними між ОСОБА_6 та Закритим
акціонерними товариством «Агробанк»,
правонаступником якого є ТОВ «ФК
«Бізнесфінанс» № 132-05, №131-05 від 9 червня
2005 року.

Крім того, 22 травня 2013 року між ТОВ
«АНСУ» та ТОВ «Українська боргова
компанія» укладений договір про
відступлення права вимоги № 22/05-2 за
кредитними договорами, укладеними
ОСОБА_6

Задовольняючи заяву про заміну
сторони виконавчого провадження, суд
першої інстанції виходив із того, що
правонаступництвом у виконавчому
провадженні є заміна кредитора з
переходом до нього права вимоги до
боржника.

Такий висновок суду слід визнати
правильним з огляду на таке.

Підставами виникнення цивільних прав і
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини (пункт 1 частина друга стаття
11 ЦК України).

Відповідно до частини першої
статті 512 ЦК України кредитор у
зобов'язанні (крім випадків,
передбачених статтею 515 ЦК України)
може бути замінений іншою особою
внаслідок, зокрема, передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги), а згідно зі
статтею 514 цього Кодексу до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора в зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з вимогами чинного
законодавства заміна осіб в окремих
зобов'язаннях через волевиявлення
сторін (відступлення права вимоги) є
різновидом правонаступництва та
можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України,
статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі вибуття кредитора в зобов'язанні
він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема,
пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК
України, у разі передання кредитором
своїх прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги) чи
правонаступництва (припинення
юридичної особи шляхом злиття,
приєднання поділу, перетворення або
ліквідації, спадкування) на стадії
виконання судового рішення
відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається
поза межами виконавчого провадження у
разі смерті кредитора, припинення
юридичної особи чи відступлення права
вимоги. У зв'язку з такою заміною
кредитора відбувається вибуття цієї
особи з виконавчого провадження, у
зв'язку із чим припиняється її статус
сторони виконавчого провадження і її
заміна належним кредитором
проводиться відповідно до частини
п'ятої статті 8 Закону України «Про
виконавче провадження», статті 378 ЦПК
України

За таких обставин надання
належному кредитору статусу сторони
виконавчого провадження відповідає
змісту статей 512, 514 ЦК України та статті
8 Закону України «Про виконавче
провадження».

Саме таку позицію висловив
Верховний Суд України у постанові від 20
листопада 2013 року по справі № 6-122 цс 13
при вирішенні питання про усунення
розбіжностей у застосуванні судами
одних і тих самих норм матеріального
права, які призвели до ухвалення різних
за змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

Таким чином, обґрунтовано виходив
із того, що передання кредитором своїх
прав іншій особі за договором
відступлення права вимоги є
правонаступництвом.

На підставі наведеного, керуючись
ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст. 313-315
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у місті Феодосії

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6
відхилити.

Ухвалу Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 21
січня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Судді:

О.В. Притуленко І.В. Кустова Л.О.
Ломанова