РІШЕННЯ

Іменем України

25.06.2014 року Франківський районний
суд м. Львова

в складі: головуючого-судді
Лозинського Б.М.

при секретар -
Попик А.Б.

з участю позивача-
ОСОБА_1.

представника позивача-
Петельки О.О.

представника відповідача-
Мелешко М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив
право на користування житловим
приміщенням, суд,-

в с т а н о в и в :

позивач звернулась з позовом до
відповідача про визнання таким, що
втратив право на користування житловим
приміщенням АДРЕСА_1

В обґрунтуванні позовних вимог
покликається на те, що вона є власником
кв. АДРЕСА_1 У квартирі зареєстрований,
але не проживає з 1998 року відповідач. На
підтвердження факту не проживання
відповідача позивачем наданий акт від
24.07.2013 р. скла дений мешканцями будинку
і затверджений головою ЖБК-119. Факт не
проживання можуть підтвердити свідки.
Крім того, вказує, що відповідач не несе
жодних витрат з оплати комуна льних
послуг. На підставі вищевказаного та
ст.ст. 71, 150, 163 Житлового кодексу
України, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України
просить позовні вимоги задоволити.

У судовому засіданні позивач та її
представники заявлені позовні вимоги
підтримали, просять такий задоволити.

Відповідач в судові засідання не
прибув, його представник подав
письмове заперечення на позов, а в
судових засіданнях не визнав заявлені
позовні вимоги та заперечив проти їх
задоволення з таких підстав.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши зібрані
докази та встановлені в ході розгляду
спору обставини справи, суд прийшов до
висновку, що в задоволенні позову
необхідно відмовити з таких підстав й
мотивів.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено та ніким не спростовано
такі обставини справи.

Позивач на підставі реєстраційного
посвідчення, виданого 04.10.1994 р.
Львівським міжміським бюро технічної
інвентаризації є власником квартири
АДРЕСА_1. Квартира складається із 2
кімнат житловою площею 28 кв.м.,
загальною площею 45.40 кв.м. зі всіма
комунальними вигодами /а.с.4/.

Згідно з довідки ЖБК-119 №11 від 24.07.2013 р.,
в квартирі зареєстровано 4 особи:
позивач- ОСОБА_1., її чоловік - ОСОБА_3,
відповідач - ОСОБА_2 онук, і його батько -
ОСОБА_4,син позивача /а.с.5/.

Відповідач народився 16.03.1993 р. від шлюбу
ОСОБА_4 та ОСОБА_5. У даній квартирі
відповідач зареєстрований з 05.08.1993 р.
ОСОБА_4 є його батьком, а позивач -
бабусею.

Відповідач навчався з червня 2008 по
червень 2013 рік у Львівській
торгово-економічній академії.

Згідно з довідкою BD-BR-526-19/2013 від 18.07.2013 р.
відповідач після закінчення навчання у
Львівській торгово-економічній
академії був прийнятий на денну форму
навчання в економічному університеті у
м. Вроцлаві на факультеті менеджменту,
інформатики та фінансів на період від
01.10.2013 р. до 30.09.2015 р. /а.с.17/.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснила, що це його матір. Син не
обділений, отримав дарчу в с. Бірки.
Позов підтримує, син там не проживає.
Проживає в іншому місці.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила, що знає позивача, зазначила,
що ОСОБА_2 ніколи там не жив. Дружив з її
сином, коли приходив в гості речей не
бачив.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснила, що знає позивача, однак давно
не бачила, ще як маленького, тільки на
свята. Особистих речей онука не знає.

Як позивач так і допитані в судовому
засіданні свідки визнають той факт, що
відповідач перебував, у тому числі й в
останні роки кв. АДРЕСА_1

Суд не може взяти до уваги твердження
позивача про те, що відповідач не несе
жодних ви трат з оплати комунальних
послуг, оскільки, враховуючи близьку
спорідненість, між позивачем та
відповідачем не існувало і не існує
відносин найму житла і за таких
обставин, це твердження позивача
суперечить вимогам Цивільного кодексу
України, оскільки, жодних доказів того,
які саме послуги та в якому розмірі
повинен був сплачувати відповідач та
чи вживав позивач будь-які заходи для
їх стягнення, суду не надано.

Аналогічним є й твердження позивача
про те, що свідок ОСОБА_4 подарував
відповідачу ? ідеальну частину
індивідуального житлового будинку
АДРЕСА_2 де відповідач може
зареєструватися і проживати.

Статтею 71 Житлового Кодекс) України
встановлено, що жиле приміщення
зберігається за тимчасово відсутнім
наймачем або членами його сім'ї понад
шість місяців у випадку тимчасового
виїзду з постійного місця проживання у
зв'язку з навчанням (учні, студенти,
стажисти, аспі ранти тощо), у тому числі
за кордоном. - протягом усього часу
навчання.

Відповідно до статті 163 Житлового
Кодексу України у разі тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається займане жиле
приміщення у випадках і в межах
строків, установлених частиною першою,
пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою статті 71 цього
Кодексу.

Керуючись ст.ст. 8, 54 Конституції
України, ст. ст. 3. 11, 14, 15, 16 Цивільного
кодексу України, ст. 71.163 Житлового
кодексу України, ст.ст. 3- 5, 11, 12, 15. 57-66, 107,
109,110, 122, 208-215 Цивільного процесуального
кодексу, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 про
визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право
на користування житловим приміщенням
АДРЕСА_1 відмовити за безпідставністю
позовних вимог.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня проголошення рішення до
Апеляційного суду Львівської області
через районний суд.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті
в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова:
Лозинський Б.М.