Справа № 212/7868/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області в
складі: Головуючого судді ;
Водоп'янова С.М.

при секретарі ; Василенко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кривому Розі за
участю представника позивача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5, представників відповідача;
Автомобільного гаражного кооперативу
«Пруди», голови правління Петричука
Олега Станіславовича, Монастиренко
Олександра Юрійовича, цивільну
справу за позовом;

ОСОБА_4 до Автомобільного
Гаражного кооперативу « Пруди » про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, та за зустрічним позовом
Автомобільного Гаражного кооперативу
« Пруди » до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В
И В ;

До Жовтневого районного суду міста
Кривого Рогу звернувся позивач ОСОБА_4
з позовом до Автомобільного Гаражного
кооперативу « Пруди » / далі АГК
«Пруди»/, про стягнення матеріальної
та моральної шкоди.

В обґрунтування позову представник
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 суду зазначив, що
позивачу в справі, на праві приватної
власності належить автомобіль Subaru
Forester, 2008 року випуску, державний
реєстраційний номер якого -НОМЕР_1. Для
зберігання та обслуговування
вказаного автомобіля позивач набув
право власності на авто гараж АДРЕСА_1,
який розташований за адресою; АДРЕСА_2.
Він є членом АГК «Пруди» де головою є
Петричук Олег Станіславович.

ОСОБА_4 має заборгованість по сплаті
членських внесків члена кооперативу і
на початку травня місяця 2013 року він
звернувся до бухгалтера кооперативу з
проханням про сплату ним боргу за 2012
рік та частково за 2011 рік. У прийнятті
боргу бухгалтером кооперативу йому
було відмовлено. Позивачу ОСОБА_4
бухгалтер пояснила, що за тривалу
несплату ним боргу йому нараховано
штрафні санкції у вигляді пені.

Оскільки Статутом АГК «Пруди» такі
штрафні санкції не передбачені, - то
ОСОБА_4 відмовився сплачувати крім
суми боргу також пеню. З цієї причини
борг за користування гаражем він не
погасив.

18 травня 2013 року, прибувши до свого
гаражу ОСОБА_4, побачив, що гаражні
ворота його гаражу заварені
електрозварюванням. Цим самим, йому
було створено перешкоди у
користуванні належних йому гаражем та
автомобілем. Ці обставини ОСОБА_4
підтвердив надавши суду фотокартки та
акт від 18 травня 2013 року за підписом
свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Для доступу до автомобіля позивач
ОСОБА_4 змушений був сплатити свідку
ОСОБА_10 100.00 гривень коштів за зняття
завареного шву на воротах гаражу.

23 травня 2013 року ОСОБА_4 повторно
встановив, що ворота його гаражу знову
більш ретельно заварені
електрозварюванням і доступ до його
автомобіля був унеможливлений.

Для усунення перешкод у користуванні
автомобілем, позивач знову був
вимушений звернутись до ОСОБА_10 і за
зняття завареного шву на воротах
гаражу, він сплатив останньому - 150.00
гривень . Крім того, на воротах гаражу
було закреплено письмове повідомлення:
«Гараж заварен за долги. За самовольную
разварку - штраф».

Після вказаних дій адміністрації АГК
«Пруди» ОСОБА_4 перестав
користуватися належним йому гаражем та
змушений був тримати на платній
автостоянці автомобіль, сплачуючи за
послуги по 10 гривень за добу. Оскільки
зайвих коштів він не має, то змушений
був залишати свій автомобіль під
відкритим небом на подвір'ї житлового
будинку де він проживає, по АДРЕСА_3.

23 травня 2013 року ОСОБА_4 письмово
звернувся до адміністрації АГК «Пруди»
з вимогами - пояснити йому причину
таких дій, і 30.05.2013 року він отримав
письмову відповідь за підписом голови
кооперативу - Петричука О.С., з
поясненням щодо нарахувань йому пені,
але без пояснень відносно створення,
йому перешкод у користуванні належним
йому автомобілем і гаражем. Йому було
тільки вказано, що заварювання воріт
мало місце за рішенням членів
правління кооперативу.

29 червня 2013 року в районі КРЕСу міста
Кривого Рогу на місці стоянки
належного позивачу автомобіля, на
протязі значного часу, пройшов сильний
град зі зливою (факт підтверджено
довідкою метеостанції). І великими
градовими кулями було пошкоджено кузов
його автомобіля, а саме; спричинено
побиття краски та механічні ушкодження
кузова автомобіля у формі вибоїн.
Відповідно до висновків експертного
авто товарознавчого дослідження №Д
29/07/13 від 11 липня 2013 року вартість
відновлюваного ремонту ушкодженого
автомобіля становить - 15603,06 гривень.

Створення безпосередньо за
розпорядженнями голови кооперативу
АГК «Пруди» перешкод у користуванні
ОСОБА_4 за призначенням належного йому
гаражу, знаходиться у безпосередньому
причинному зв'язку з ушкодженнями,
завданими градом його автомобілю, який
не був на стоянці, а перебував на
подвір'ї за місцем його проживання.

Представник позивача вважає, що
оскільки з причини створення ОСОБА_4
перешкод у доступі до його гаражу, то
відповідальність за пошкодження його
автомобілю повинна нести юридична
особа, тобто АГК «Пруди». ОСОБА_4
внаслідок створення йому перешкод у
користуванні його гаражем, змушений
був тримати свій автомобіль під
відкритим небом, що є слідством
незаконних дій посадової особи - голови
правління Петричука О.С..

До теперішнього часу за відсутності у
нього грошових коштів автомобіль
позивача ОСОБА_4 не відремонтовано.

Внаслідок викладеного, позивач в
справі зазначив, що вказаними діями
відповідача в справі йому також
завдано моральної шкоди, яку він оцінив
у 10 000 гривень. Встановлюючи розмір
завданої ОСОБА_4 моральної шкоди,
останній виходив із засад розумності
та справедливості і неодноразовому
порушенні діями відповідача, його
прав.

Статтею 1172 ЦК встановлено, що юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхніми працівниками під час
виконання ними своїх трудових
(службових) обов'язків.

З наведених вимог цивільного
законодавства вбачається, що належним
відповідачем позовних вимог ОСОБА_4 є
юридична особа, а саме - АГК «Пруди»
(автомобільний гаражний кооператив
«Пруди»).

Позивач ОСОБА_4 також просить суд
стягнути з відповідача АГК «Пруди» на
його користь судові витрати, а саме;
вартість проведеного товарознавчого
дослідження, яку він сплатив,
відповідно до квитанції №056503 від 09.07.13
року, в сумі,- 750.00 гривень.

Вартість усунення перешкод у доступі
до автомобіля, яку ОСОБА_4 сплатив
свідку ОСОБА_10 (18 та 23 травня) та
становить - 250.00 гривень (100.00 грн.+150.00
грн. = 250.00 грн.). Направлення виклику
голові кооперативу Петричуку О.С. для
участі у проведенні експертних
досліджень, що становить - 69.60 гривень.
Послуги адвоката у складені позовної
заяви ОСОБА_4 сплачені у сумі - 500.00
гривень, та судовий збір в сумі,- 229,40
гривень, сплачений судовий збір
моральної шкоди - 133,44 гривень,
вартість отримання метеодовідки / сума
не зазначена/, а усього = 1740,97 гривень.

Таким чином, позивач ОСОБА_4 просить суд
стягнути з відповідача - з юридичної
особи АГК «Пруди» міста Кривого Рогу
шкоду завдану неправомірними діями
працівників відповідача в сумі,- - 15853,06
гривень, завдану йому моральну шкоду в
сумі,- 10000,00 гривень, судові витрати в
сумі,- 1740,97 гривень, та другі витрати в
сумі, - 250.00 гривень.

При цьому представник позивача ОСОБА_5
просив суд допитати позивача в справі
ОСОБА_4 як свідка.

Представник відповідача - юридичної
особи АГК «Пруди» міста Кривого Рогу
Монастиренко О.Ю. позовні вимоги ОСОБА_4
не визнав та в обґрунтування
зустрічного позову вказав, що з
позовною заявою ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди АГК «Пруди» не
погоджується та вважає, що у
задоволенні позовної заяви необхідно
відмовити, враховуючи наступне.

1. Текстом позовної заяви ОСОБА_11
підтвердив факт існування у нього
заборгованості по сплаті за членські
внески за 2011 - 2013 роки, отже не
спростовував факту порушення ним
приписів Статуту та інших установчих
документів АГК «Пруди». Більше того,
наявність заборгованості
підтверджується також і відповідною
довідкою АГК «Пруди», яка містить
розрахунок боргу, згідно якої
загальний його розмір становить - 775,00
гривень.

2. У первісному позові ОСОБА_4 вказує,
що набув право власності на гараж
АДРЕСА_1, але відповідної документації
на підтвердження вказаної обставини до
суду він не представив. Виходячи із
архівних даних АГК «Пруди» вказаний
гараж не є власністю позивача, оскільки
гараж ним не приватизований, свідоцтво
про право власності ним не отримано,
натомість є лише договір про
експлуатацію гаражу від 14.09.1996 року. А
тому до правовідносин між сторонами не
можуть бути застосовані приписи
діючого цивільного законодавства в
частині захисту права власності.

3. Позивач за первісним позовом
стверджує, що в травні місяці 2013 року
використовуваний ним гараж був двічі
заварений. Такі обставини він
підтверджує фототаблицею. Проте
виходячи із представлених до суду
фотознімків неможливо встановити про
на ньому зафіксований саме гараж
позивача, а тому неможливо
стверджувати обставини заварювання
гаражу як доконані факти.

4. Крім іншого, у своїй заяві позивач за
первісним позовом зазначив, що після
того, як він виявив заварювання гаражу,
ним здійснювалися дії, направлені на
усунення цього і за допомогою третьої
особи - ОСОБА_10, якому він двічі
сплачував гроші спочатку 100 гривень, а
згодом - 150 гривень, після чого перестав
користуватися гаражем.

Тобто незважаючи на усунення вказаних
перешкод у користуванні гаражем, в
травні місяці 2013 року, ОСОБА_4
самостійно перестав користуватися
ним, про що свідчить текст його позову.
Таке рішення про зміну місця стоянки
свого автомобіля позивач прийняв
самостійно, хоча мав реальну
можливість залишати свій автомобіль в
гаражі і перешкод для цього у нього не
було.

Однак, ОСОБА_4 просить суд стягнути
шкоду, яка була завдана 29 червня 2013 року
належному йому автомобілю, й вважає, що
у завданні такої шкоди є вина
представників автогаражного
кооперативу «Пруди».

Таким чином позивач у цей час не був
обмежений у користуванні гаражем, і
свій транспортний засіб він мав
можливість тримати у гаражі, а тому
відсутні підстави вважати, що його
автомобіль був пошкоджений за вини
будь-кого іншого, окрім нього самого.

Отже, відповідач не вбачає
причинно-наслідкового зв'язку між
завданням шкоди автомобілю позивача та
діями або бездіяльністю посадових осіб
автогаражного кооперативу «Пруди».

Більше того, така шкода не підтверджена
належними та допустимими доказами, а
обставини її нанесення не були
зафіксовані протокольно
правоохоронними органами, зокрема
інспектором ДАІ, або як
дорожньо-транспортна пригода.

Стосовно вимог щодо стягнення
моральної шкоди, представник
відповідача вважає що у їх задоволенні
також має бути відмовлено за
недоведеністю нанесення матеріальної
шкоди, оскільки в разі відсутності
матеріальної шкоди відсутня і шкода
моральна. Крім того, позивачем не
представлено доказів яких-небудь його
моральних страждань та погіршення
здоров'я ОСОБА_4.

З приводу зустрічних позовних вимог
представник відповідача вказав, що
ОСОБА_4 не виконує обов'язків члена
Автогаражного кооперативу «Пруди»,
передбачених як Статутом кооперативу,
зареєстрованого від 23.11.2007 року, так і
обов'язків згідно п. 5, п. 9 укладеного
між сторонами договору на експлуатацію
гаражу у кооперативі «Пруди» від 14.09.1996
року.

Так, ОСОБА_4 не сплатив членські внески
за 2011рік - в сумі, - 184,00 гривні, за 2012 рік
- 252,00 гривні, та за 2013 рік. - 252,00 гривень,
на загальну суму - 436 гривень. З
урахуванням 20% відсоткової пені, що
нараховується на залишок
заборгованості на підставі протоколу
№1 від 09.02.2013р., у розмірі 87 гривень,
загальна заборгованість становить 775,00
гривень (про що свідчить вищевказана
довідка), яку АГК «Пруди» просить суд
стягнути з ОСОБА_4

Відповідно до статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно п.п. 5.5. - 5.7 Статуту АК «Пруди»,
основними обов'язками члена
кооперативу є додержання статуту
кооперативу, виконання рішень
загальних зборів, правління та
ревізійної комісії кооперативу,
своєчасна оплата кооперативних
внесків (копія статут додається).

Вказані обов'язки ОСОБА_4, який є членом
кооперативу з 14.09.1996 року, не виконує,
як не виконує він й рішень загальних
зборів кооперативу стосовно
нарахування 20% пені, в разі
прострочення сплати боргу. Про його
відповідний обов'язок свідчить виписка
із протоколу №1 від 09.02.2013 року, копії
протоколів № 2 від 23.03.2013 року та № 3 від
20.04.2013 року.

У зв'язку з викладеним представник
відповідача в справі просить суд
відмовити у первісному позові та
задовольнити зустрічні вимоги,
стягнувши з ОСОБА_4 на користь
кооперативу заборгованість у розмірі
775,00 гривень, та судові витрати.

Представник відповідача;
Автомобільного Гаражного кооперативу
«Пруди», голова правління Петричук
Олег Станіславович, якого позивач у
справі зазначив як відповідача, однак
до нього ніяких вимог не пред'явив,
вважав, що позовні вимоги ОСОБА_4 є не
обґрунтованими та протизаконними. Він
суду зазначив, що дійсно за рішенням
загальних зборів їх кооперативу було
прийнято рішення про заварювання
електрозварюванням воріт гаражів тих
членів кооперативу, які є завзятими
боржниками і тривалий час не сплачують
кошти на користування гаражем. Уставом
кооперативу передбачено, що у разі
боргу понад три роки особа може бути
позбавлена права членства у
кооперативі і вона позбавляється
гаражу. Правління кооперативу
вирішило не йти на такі кардинальні
міри відносно ОСОБА_4, оскільки у нього
борг за користування гаражем на цей час
перевищує три роки і не позбавляти
його права користування гаражем
оскільки він є пенсіонером, а у
профілактичних цілях, за рішенням
загальних зборів кооперативу вони
двічі заварювали його ворота гаражу.
Цим вони переслідували тільки одну
мету - змусити ОСОБА_4 сплатити борг за
користування гаражем. Однак він
самостійно зняв заварку на воротях
гаражу і продовжував ним
користуватись. До цього часу він має
право користуватись своїм гаражем і
кооператив йому перешкод з травня 2013
року не чинив до цього часу.

Петричук О.С. повністю підтримав
зустрічний позов про стягнення боргу з
ОСОБА_4.

Суд, заслухавши учасників
процесу, покази свідків та дослідивши
письмові доказі долучені до справи,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 у
повному обсязі не можуть бути
задоволеними, а зустрічний позов АГК
«Пруди» підлягає частковому
задоволенню на підставі наступного;

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що
кожна сторона під час розгляду судом
цивільної справи зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть

участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Стаття 57 ЦПК України визначає сутність
доказів, якими можуть бути будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Підстави звільнення від доказування
встановлені ст.. 61 ЦПК України. Такою
обставиною є визнання стороною у
справі обставин які підтверджують
позовні вимоги і у цьому разі вони не
підлягають доказуванню.

Так представником позивача у справі
був юрист ОСОБА_5., який на думку суду
не надав позивачу належну правову
допомогу, оскільки не вірно тлумачив
зміст норм закону і належним чином не
використав своє право звернення до
суду на витребування доказів.

Та представник позивача стверджував у
суді, що ОСОБА_4 має право власності на
гараж у АГК «Пруди». Однак при цьому він
не надав суду на підтвердження цього
ніяких правовстановлюючих документів,
а виходив тільки з того, що він придбав
за гроші цей гараж, він користується і
володіє ним і має право його продати.
Тобто ОСОБА_4 має усі три ознаки права
власності - користування розпорядження
та володіння.

Наданими суду письмовими доказами
представником відповідача, доведено,
що позивач ОСОБА_4 є членом кооперативу
АГК «Пруди», він уклав

з правлінням згідно Статуту
кооперативу, зареєстрованого від 23.11.2007
року, договір на експлуатацію авто
гаражу «Пруди» від 14.09.1996 року. Тому він
повинен неухильно виконувати усі взяті
на себе обов'язки щодо користування
гаражем, у тому числі і згідно п. 5, п. 9
укладеного між сторонами договору на
експлуатацію авто гаражу вказаного
вище, сплачувати вчасно платежі за
користування кооперативним гаражем у
встановленому розмірі.

Сам ОСОБА_4, який був допитаний судом як
свідок, на клопотанням його
представника ОСОБА_5, визнав, що він
дійсно має борг за користування
гаражем, у значній сумі, за тривалий
час. У судовому засіданні він визнав
суму боргу, яка вказана у довідці
наданій відповідачем у справі суду -
станом на 01 січня 2013 року, в сумі - 435
гривень 00 копійок.

Його пояснення, що незаконного
вимагання з нього пені бухгалтером
кооперативу, і тому він не змін
сплатити борг, суд вважає такими, що не
ґрунтуються на законі. Так як, аби
ОСОБА_4 дійсно мав бажання сплатити
борг, то він мав можливість у законний
спосіб звернутись за роз'ясненнями до
виконкому, або до правоохоронних
органів чи суду і вирішити це питання.

Однак ОСОБА_4, на питання суду, чому він
не вирішив цей спір з правлінням
гаражного кооперативу, шляхом
звернення с заявами до вказаних
інстанцій, не логічно пояснив, що він
не вважав потрібним це зробити.

У такому випадку, суд вважає покази
ОСОБА_4 такими, що не відповідають
дійсності в частині того, що йому
погрожували / він суду не вказав хто
саме /, що якщо він не сплатить у повні
сумі борг по гаражу, то йому знову
заварять ворота, або його гараж може
завалитись. Саме це і змусило його не
користуватись гаражем, а тримати свій
автомобіль на стоянці та на подвір'ї
свого будинку.

Таке твердження ОСОБА_4 суд розцінює як
нелогічне і спотворене, оскільки, як що
він вважав і вважає, що його законі
права порушуються відповідачем, то
чому він не шукав справедливого
захисту в прокуратурі чи суді.

Твердження представника позивача
ОСОБА_5, у судовому засіданні, що за
розпорядженнями голови кооперативу
АГК «Пруди» створювались перешкоди у
користуванні ОСОБА_4 належним йому
гаражем, і що саме це знаходиться у
безпосередньому причинному зв'язку з
пошкодженнями, завданими градом
автомобілю позивача, який не був на
стоянці, а перебував на подвір'ї за
місцем його проживання, є на думку суду
безпідставними, та такими, що
ґрунтуються на законі.

Так позивачем та його представником не
надано суду жодного належного і
допустимого доказу тому, що ОСОБА_4
станом на 29 червня 2013 року, коли, як він
вказав суду, побило градом його
автомобіль, не міг користуватись
вказаним гаражем у кооперативі.

До справи ОСОБА_4 долучив висновок
спеціаліста, яким оцінено завдану
шкоду автомобілю Subaru Forester, 2008 року
випуску, державний реєстраційний номер
якого -НОМЕР_1, на загальну суму -15853,06
гривень. Цю оцінку позивач проводив за
власною ініціативою до звернення до
суду з цим позовом. І тому, суд вважає,
що цей доказ є недопустимим, оскільки
проти нього заперечує відповідач. По
справі за клопотанням позивача
експертиза на предмет оцінки
автомобіля за ухвалою суду в порядку
ст.. 144 ЦПК України не проводилась.

Спеціаліст, який проводив оцінку
автомобіля позивача, судом про
кримінальну відповідальність у цьому
випадку не попереджався і суд йому не
роз'яснював права щодо проведення
експертизи відповідно до ст.. 171 ЦПК
України..

Крім того, суд вважає, що представник
відповідача обґрунтовано у судовому
засіданні наголошував, що позивачем не
доведена та обставина - саме яким
чином його автомобіль зазнав
пошкоджень, він граду, чи інших причин.
Ніяких доказів, у тому числі і довідки
ДАІ з цього приводу, позивачем суду не
надано.

За вказаних вище обставин, суд оцінюючи
надані суду сторонами у справі докази з
точки зору їх допустимості та
достовірності, вважає, що позивачем не
доведені його позовні вимоги і та
обставина, що він не мав можливості
користуватися належним йому гаражем 29
червня 2013 року, коли як він вказує у
позові, градом було пошкоджено його
автомобіль. Не надано ним також
доказів і тому, що саме градом
пошкоджено його автомобіль.

За таких обставин, суд не вбачає
законних підстав для задоволення його
позовних вимог стосовно відшкодування
йому матеріальної і моральної шкоди, а
також в силу ст.. 88 ЦПК України і
відшкодування судових витрат.

Не доведеною також є і та обставина, що
позивачем начебто було сплачено за
розблокування дверей свого гаражу
громадянину ОСОБА_10 двічі; 100 та 150
гривень, а усього - 250 гривень. На
підтвердження цього позивачем не було
заявлено клопотання про виклик і допит
у якості свідка ОСОБА_10. На
підтвердження акту від 18 травня 2013
року, позивач не просив суд викликати
та допитати свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9.
Тому цей акт, так як фотографії надані
позивачем, суд теж вважає не належним
доказом у справі, так як ці письмові
докази не визнані відповідачем.

У наданні доказів позивача суд не
обмежував і для цього у нього було
достатньо часу.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_4, як
не доведені у судовому засіданні, не
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Частковому задоволенню на думку суду
можуть бути задоволені зустрічні
позовні вимоги АГК «Пруди» щодо
стягнення з ОСОБА_4 боргу з урахуванням
пені на загальну суму - 775,00 гривень.
Єдиним письмовим доказом, яким
підтверджено суму боргу ОСОБА_4 є
надана представником відповідача у
судовому засіданні довідка , де
зазначено, що сума боргу позивача,
станом на 01 січня 2013 року складає - 435
гривень 00 копійок.

Цю суму боргу позивач визнав у
судовому засіданні у повному обсязі,
тому суд вважає цю обставину доведену
належним чином згідно частини першої
ст.. 61 ЦПК України, а тому позов підлягає
задоволенню саме в цій сумі.

Згідно ст.. 88 ЦПК України оскільки суд
задовольняє частково зустрічний позов,
то сплачені відповідачем за подачу
зустрічного позову судові витрати в
сумі, - 229 гривень 40 копійок, підлягають
стягненню на користь відповідача з
позивача ОСОБА_4.

Керуючись ст.. 526, 625,1166, 1167 ЦК України,
ст.. 60, 61, 88, 212-214 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити у повному обсязі у
задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до
Автомобільного Гаражного кооперативу
« Пруди » про стягнення матеріальної
та моральної шкоди .

Зустрічний позов задовольнити
частково та стягнути з ОСОБА_4 на
користь Автомобільного Гаражного
кооперативу « Пруди » заборгованість
по сплаті за користування гаражем
станом на 01 січня 2013 року в сумі - 435
гривень 00 копійок, та судові витрати в
сумі,- 229 гривень 40 копійок, а в іншій
частині зустрічних позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу протягом десяти днів з дня
виготовлення повного тексту цього
рішення суду.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: С. М. Водоп"янов