Єдиний унікальний номер 2-2994/08
Номер провадження 22-ц/775/1646/2014
Головуючий І інстанції Черткова
Н.І.Єдиний унікальний номер 259/4899/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/1646/14Категорія
43Доповідач Барков В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 рокум. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді Маширо О.П.,

суддів Баркова В.М.,

Зайцевої С.А.,

при секретарі Сачко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Донецьку
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне
рішення Куйбишевського районного суду
м. Донецька від 04 червня 2008 року у
справі за позовом комунального
комерційного підприємства
«Донецькміськтепломережа» до ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
послуги з теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 04 червня
2008 року задоволено позов комунального
комерційного підприємства
«Донецькміськтепломережа» до ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
послуги з теплопостачання.

Стягнуто з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь
комунального комерційного
підприємства
«Донецькміськтепломережа»
заборгованість за послуги з
теплопостачання в сумі 2 733 грн. 41 коп. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30
грн., а також на користь держави судовий
збір в сумі 51 грн.

В травні 2013 року відповідачка ОСОБА_2
подала до суду першої інстанції заяву
про скасування заочного рішення в
задоволенні якої ухвалою
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 10 червня 2013 року
відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 11 липня 2013 року ухвалене
судом першої інстанції заочне рішення
в частині солідарного стягнення з
відповідачів судового збору змінено та
стягнуто з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір у розмірі по 25 грн.
50 коп. з кожного. В іншій частині
рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 грудня 2013 року
рішення Апеляційного суду Донецької
області від 11 липня 2013 року скасовано.
Справу передано на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Оскаржуючи заочне рішення суду першої
інстанції, відповідачка ОСОБА_2 в своїй
апеляційній скарзі посилалася на те, що
вона не повідомлялася судом першої
інстанції належним чином про час і
місце розгляду справи, суд
безпідставно задовольнив позовні
вимоги, оскільки вона не має
заборгованості за надані послуги з
теплопостачання та суд в своєму
рішенні не зазначив в якій частині воно
стосується кожного з відповідачів.
Тому просила рішення суду скасувати та
закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2, яка просила апеляційну скаргу
задовольнити, пояснення представника
комунального комерційного
підприємства
«Донецькміськтепломережа» Чаус О.О.,
яка просила залишити рішення суду без
змін, дослідивши матеріали справи в
межах апеляційного оскарження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду необхідно скасувати та
позовні вимоги задовольнити частково з
таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
сума заборгованості підлягає
стягненню в повному обсязі солідарно з
відповідачів оскільки останні
користуються комунальними послугами з
теплопостачання які надаються
позивачем і не оплачують їх

Проте повністю з таким висновком суду
погодитися не можна.

Статті 64, 162 ЖК України покладають на
власника житлового приміщення та
членів його родини, що проживають разом
з ним, обов'язок своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги, до яких, відповідно до ст. 67 ЖК
України, належить і теплова енергія.

Як вбачається із тексту оскаржуваного
рішення суду першої інстанції (а.с. 125),
позивач звертаючись до суду просив
стягнути з відповідачів
заборгованість за надані послуги з
теплопостачання станом на 01 лютого 2008
року в сумі 2 733 грн. 47 коп. та судові
витрати в сумі 30 грн.

Оскільки цивільну справу було
утилізовано через закінчення строку її
зберігання в архіві суду першої
інстанції (а.с. 4), апеляційний суд на
підставі ч. 2 ст. 303 ЦПК України
зобов'язав сторони надати докази в
обґрунтування своїх вимог і
заперечень.

Так, позивачем в обґрунтування своїх
вимог був наданий розрахунок
заборгованості з якого вбачається, що
заборгованість за надані у квартиру
АДРЕСА_1 послуги з теплопостачання за
період з серпня 2005 року по 31 січня 2007
року становить 2 733 грн. 47 коп. (а.с. 108).

З наданих відповідачкою копій
квитанцій про оплату послуг з
теплопостачання (а.с 70-92) вбачається, що
при розрахунку заборгованості
позивачем не була врахована оплата
відповідачкою послуг за
листопад-грудень 2007 року в сумі 137 грн. 83
коп. та за січень 2008 року в сумі 94 грн. 35
коп.

Отже заборгованість за надані
позивачем послуги складає 2 501 грн. 29
коп. (2 733 грн. 47 коп. - 137 грн. 83 коп. - 94 грн.
35 коп.) яка і підлягає стягненню.

З свідоцтва про право власності на
квартиру (а.с. 99) вбачається, що квартира
АДРЕСА_1 належить відповідачам ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 та їх сину ОСОБА_5 на праві
спільної сумісної власності без
визначення часток, а тому
заборгованість необхідно стягнути
солідарно з відповідачів у справі.

Таким чином позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню в сумі 2 501 грн. 29
коп. в зв'язку з чим рішення суду першої
інстанції необхідно скасувати.

Строк позовної давності застосуванню
не підлягає, оскільки відповідно до ч. 1
ст. 264 ЦК України його перебіг
переривався відповідачкою, яка в липні
2006 року оплатила за попередні роки
заборгованість в сумі 1 282 грн. 39 коп.

Також є безпідставними доводи апелянта
щодо завищення позивачем розміру
заборгованості, оскільки її розрахунок
проведено виходячи із опалюваної площі
квартири у 65 м2 та з врахуванням
тарифів, що діяли у відповідний
проміжок часу.

Оскільки апеляційний суд ухвалює нове
рішення, згідно із ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК
України, необхідно змінити розподіл
судових витрат.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Куйбишевського
районного суду м. Донецька від 04 червня
2008 року - скасувати.

Позовні вимоги комунального
комерційного підприємства
«Донецькміськтепломережа» до ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
послуги з теплопостачання -
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь комунального комерційного
підприємства
«Донецькміськтепломережа»
заборгованість за послуги з
теплопостачання станом на 01 лютого 2008
року в сумі 2 501 (дві тисячі п'ятсот одна)
грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
комунального комерційного
підприємства
«Донецькміськтепломережа» витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в
розмірі по 15 (п'ятнадцять) грн. з
кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
держави судовий збір по 25 (двадцять
п'ять) грн. 50 коп. з кожного.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді