Справа №173/2279/14-ц
Провадження №2/173/1275/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у
складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання
Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області з позовом до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
нерухоме майно. Під час розгляду справи
за клопотання представника позивача до
участі у справі було залучено ОСОБА_3 в
якості співвідповідача у справі. В
обґрунтування позовних вимог
зазначено, що в квітні 2014 року позивач
домовилась з відповідачем про купівлю
житлового будинку по АДРЕСА_1 за 80000 грн.
Сторони домовились про виплату коштів
за будинок у розстрочку. Також
домовились, що позивач за власні кошти
виготовить технічну документацію на
земельну ділянку та проведе оцінку
житлового будинку. В квітні 2014 року
позивач передала ОСОБА_2 завдаток в
сумі 22000 грн. В період з квітня 2014 року
до вересня 2014 року позивач сплатила
ОСОБА_2 26000 грн. та 32000 грн. 12 вересня 2014
року. На підтвердження виконання
зобов'язань за договором ОСОБА_2
написав 12 вересня 2014 року розписку про
отримання від позивача 80000 грн. в
присутності трьох свідків. Також 5
липня 2014 року ОСОБА_2 видав на ім'я
позивача довіреність на право
розпорядження будинком та передав
оригінали правовстановлюючих
документів, домову книгу та технічний
паспорт. З липня по жовтень 2014 року
позивач виготовила за власні кошти
технічний звіт з землеустрою, отримала
кадастровий номер на земельну ділянку
та зареєструвала його в УДЗА
Верхньодніпровського району, а також
зробила оцінку житлового будинку.
Після цього відповідач припинив
відповідати на телефонні дзвінки. 22
жовтня 2014 року позивач звернулася до
приватного нотаріуса ОСОБА_4 з метою
укладення угоди від імені ОСОБА_2 на
користь свого сина на підставі
довіреності та нотаріус повідомив, що
приблизно 14-17 жовтня 2014 року ОСОБА_2
відкликав довіреність. Таким чином
ОСОБА_2 ухиляється від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу,
при цьому сторони виконали всі умови
договору. На підставі вищевикладеного
позивач просила суд визнати дійсним
договір купівлі-продажу житлового
будинку по АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1
право власності на житловий будинок з
надвірними спорудами, розташований по
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач
позов підтримала та просила суд
задовольнити позовні вимоги, суду
пояснила, що домовилась з ОСОБА_3 про
купівлю будинку по АДРЕСА_1 за 80000 грн.
Сплатила їй спочатку 22000 грн., а потім ще
26000 грн. частинами. Потім брат ОСОБА_5,
ОСОБА_2 оформив спадщину на себе та
видав довіреність на її ім'я. В вересні
2014 року сплатила ОСОБА_2 залишок за
будинок - 32 000 грн., а він віддав
оригінали всіх документів на будинок.
Потім припинив відповідати на
телефонні дзвінки та відкликав
довіреність.

Представник позивача позов
підтримав та просив суд задовольнити
позовні вимоги. Суду пояснив, що було
досягнуто домовленість про
купівлю-продаж будинку. Оскільки у
відповідача не було виготовлено всі
документи, необхідні для продажу
будинку, а у позивача не було всієї
суми для придбання будинку, вони
домовились, що поки позивач буде
виготовляти документацію на земельну
ділянку та будинок, вона буде
сплачувати гроші за будинок частинами.
Всього позивачем було сплачено 80000 грн.,
про що відповідач особисто написав
розписку. Відповідач передав всі
документи на будинок позивачу та видав
довіреність на її ім'я. після виплати
останньої суми за будинок відповідач
припинив відповідати на дзвінки
позивача та відкликав довіреність. Тим
самим відповідач ухиляється від
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу, а тому є всі підстави
для визнання даного договору дійсним
та визнання права власності на будинок
за ОСОБА_1.

Відповідач, ОСОБА_2, в судовому
засіданні позов не визнав, проти
задоволення позовних вимог
заперечував, суду пояснив, що дійсно
домовлявся з позивачем про продаж
будинку за 10000 дол. США, видав
довіреність. Від позивача отримав лише
32000 грн., інші гроші в сумі 220000 отримала
сестра, ОСОБА_3 оскільки позивач не
сплатила всю суму за будинок та
припинила будь-яке спілкування з ним,
він відкликав довіреність. Не
заперечує проти укладення договору
купівлі-продажу, але за умови, що
позивач сплатить всю суму.

Відповідач, ОСОБА_3, в судовому
засіданні позов не визнала, проти
задоволення позовних вимог
заперечувала, суду пояснила, що дійсно
вона та її брат отримали у спадщину
будинок після смерті батьків. До неї
звернулася ОСОБА_1 з пропозицією
придбати будинок. Вони домовились про
продаж будинку за 10000 дол. США. Позивач
сплатила відразу 22000 грн. в присутності
свідків. Потім вирішила відмовитись
від своєї частки в будинку на користь
брата та він отримав свідоцтво про
право на спадщину. Інших грошей від
позивача більше не отримувала. Всього
позивачем було сплачено 54000 грн.
Отриманими грошима розпорядилися
вдвох з братом. Їй відомо, що позивач
припинила будь-яке спілкування з ними,
тому не було укладено договір
купівлі-продажу.

Суд, вислухавши пояснення осіб,
які брали участь у справі, допитавши
свідків та дослідивши матеріали
справи, приходить до наступних
висновків.

Судом встановлені такі обставини
та відповідні їм правовідносини.

В квітні 2014 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 було досягнуто домовленість про
купівлю-продаж житлового будинку по
АДРЕСА_1. 16 квітня 2014 року ОСОБА_1
сплатила ОСОБА_3 22000 грн., що
підтверджується розпискою, яка
підписана сторонами та оригінал, якої
було досліджено в судовому засіданні
(а.с.40-41). ОСОБА_3 в судовому засіданні
також не заперечувала факт отримання
грошей від ОСОБА_1 саме за будинок по
АДРЕСА_1.

В період з травня до вересня 2014
року ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_3 ще 26 000
грн., що підтверджується власноруч
написаною розпискою (а.с.42-43).

Суд не приймає доводи
відповідача, ОСОБА_3, про те, що грошей
вона не отримувала, оскільки жодних
доказів на спростування доводів
позивача відповідачем не було надано.
Зокрема, клопотання про проведення
експертизи з метою встановлення того,
що підпис на розпистці не належить
відповідачу відповідачем заявлено не
було, не зважаючи на те, що суд
неодноразово роз'яснював сторонам
право заявляти клопотання про
призначення експертизи.

Потім, ОСОБА_3 відмовилась від
своєї частки у спадщині на користь
свого брата - ОСОБА_2. 5 липня 2014 року
ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право
на спадщину на житловий будинок по
АДРЕСА_1 та зареєстровано право
власності Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно (а.с. 7-8).

Того ж дня, 5 липня 2014 року, ОСОБА_2
видав на ім'я ОСОБА_1 довіреність з
право оформлення всіх документів щодо
будинку та земельної ділянки, правом
користування та розпорядження даним
майном. Строк довіреності - до 5 липня 2017
року (а.с.9).

12 вересня 2014 року ОСОБА_1 в
присутності трьох свідків сплатила
ОСОБА_2 32000 грн., як останній платіж за
договором. Отже, всього за будинок
позивачем було сплачено відповідачам
80000 грн. Про отримання грошей в сумі 80000
грн. відповідач, ОСОБА_2, власноруч
написав розписку, оригінал якої було
досліджено в судовому засіданні (а.с.44).

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була домовленість
про купівлю-продаж будинку. 12 вересня
2014 року вона була присутня, коли
позивач передала гроші відповідачу,
ОСОБА_2, в сумі 32000 грн. Це була остання
сума, яку позивач мала сплатити за
будинок. Того ж дня ОСОБА_2 передав
ОСОБА_1 оригінали всіх документів на
будинок. Жодних розмов, про те, що
позивач винна ще якість гроші за
будинок не було.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що він
був присутній, коли ОСОБА_1 передавала
гроші ОСОБА_2 за будинок в сумі 32000 грн.
Вони домовлялись, що ОСОБА_2 продає
будинок за 80000 грн. ОСОБА_2 власноруч
написав розписку про отримання грошей
та передав позивачу документи на
будинок.

Оцінивши докази у справі, в їх
сукупності, суд приходить до
переконання, що між сторонами було
досягнуто домовленість про
купівлю-продажу будинку по АДРЕСА_1 за
ціною 80000 грн., яка позивачем була
сплачена в повному обсязі, що
підтверджується відповідною розпискою
та показами свідків. Також в
підтвердження того, що між сторонами
було досягнуто домовленість щодо всіх
істотних умов договору, суд приймає до
уваги ту обставину, що 12 вересня 2014 року
ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 оригінали всіх
документів на будинок та зазначив в
розписці, що він передає право
власності на будинок ОСОБА_1

Згідно зі ст. 57 Цивільного
процесуального кодексу України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються в тому числі на
підставі письмових доказів. Відповідно
до ч. 1 ст. 64 Цивільного процесуального
кодексу України письмовими доказами є
будь-які документи, акти, довідки,
листування службового або особистого
характеру або витяги з них, що містять
відомості про обставини, які мають
значення для справи.

Отже, в суду не має підстав не
приймати до уваги розписку, надану
позивачем на підтвердження факту
передачі відповідачу грошових коштів в
сумі 80000 грн. Підстав вважати даний
доказ неналежним або недопустимим
судом не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 3 даної статті Кодексу
передбачено, що доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Жодних доказів того, що між сторонами
була домовленість про купівлю-продаж
будинку за 10000 дол. США сторонами не
надано, а тому суд відхиляє такі доводи
відповідачів, як необґрунтовані.

Після отримання грошових коштів в
сумі 80000 грн., тобто після виконання
свого обов'язку за договором з боку
покупця, ОСОБА_2 відкликав довіреність,
що зробило неможливим укладення
договору купівлі-продажу будинку від
імені ОСОБА_2 Факт відкликання
довіреності було визнано сторонами у
справі, а тому у відповідності до ч. 1 ст.
61 Цивільного процесуального кодексу
України, дана обставина не підлягає
доказуванню.

Встановлені судом обставини
дають підстави стверджувати, що ОСОБА_2,
після отримання від позивача всієї
суми за будинок, ухиляється від
нотаріального посвідчення договору.
Жодних доказів на спростування таких
висновків суду відповідачами суду не
було надано.

Згідно зі ст. 655 Цивільного
процесуального кодексу України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно зі ст. 657 Цивільного
кодексу України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі-продажу майна, що
перебуває в податковій заставі. Отже у
відповідності до вимог ч. 3 ст. 640
Цивільного кодексу України договір
житлового будинку, що підлягає
нотаріальному посвідченню, є укладеним
з дня такого посвідчення.

Згідно з ч. 2 ст. 220 Цивільного
кодексу України якщо сторони
домовились щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухиляється від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним.

На підставі досліджених у справі
доказів, з урахуванням пояснень сторін,
суд приходить до висновку, що між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто
домовленість щодо істотних умов
договору купівлі-продажу, зокрема
предмета та ціни договору, що
підтверджується розпискою, оригінал,
якої було досліджено в судовому
засіданні. З боку ОСОБА_1 відбулося
повне виконання договору, а ОСОБА_2
ухиляється від нотаріального
посвідчення договору, а тому є підстави
для визнання дійсним договору
купівлі-продажу житлового будинку по
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
та визнання права власності на будинок
за ОСОБА_1.

При цьому суд не приймає до уваги
доводи відповідача, ОСОБА_2, про те, що
він не отримував від позивача всієї
суми за будинок, оскільки вони
спростовуються іншими доказами у
справі, дослідженими судом. Окрім того,
ОСОБА_3 в судовому засіданні
підтвердила, що грошима вони
розпорядилися вдвох з братом, ОСОБА_2

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість вимог позивача, а
тому позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат у відповідності до ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України, приймаючи до уваги, що за
подання позову позивачем було сплачено
судовий збір в сумі 669 грн. 83 коп., суд
приходить до висновку, що понесені
позивачем судові витрати підлягають
стягненню солідарно з відповідачів на
користь позивача.

Питання про повернення позивачу
надмірно сплаченої суми судового збору
в розмірі 17 коп. може бути вирішено
судом за відповідної заявою позивача.

Ухвалою Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 20 листопада 2014 року було
вжито заходи забезпечення позову
шляхом заборони ОСОБА_2 відчужувати
нерухоме майно, а саме житловий будинок
по АДРЕСА_1 (а.с.26-27). Заборона
відчуження була зареєстрована в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно (а.с.34).

Керуючись ч. 6 ст. 154 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
приходить до висновку про необхідність
скасування вжитих заходів
забезпечення позову після набрання
рішенням суду законної сили.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 220, 655, 657 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 154, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на нерухоме
майно - задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку по
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок з
надвірними спорудами, розташований по
АДРЕСА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 понесені нею судові
витрати в сумі 669 грн. 83 коп.

Після набрання рішенням суду законної
сили скасувати вжиті заходи
забезпечення позову та припинити
заборону відчуження житлового будинку
по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко