ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2014 р.Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого -
судді Сирбул О.Ф.

при секретарі -
Семенченко Я.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2,
який діє в своїх інтересах та в
інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя
особа: орган опіки та піклування
Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації про виселення
без надання іншого житла,-

встановив:

У липні 2013 року позивач публічне
акціонерне товариство «Універсал
Банк» звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, який діє в своїх інтересах та в
інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя
особа: орган опіки та піклування
Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації про виселення
без надання іншого житла.

В позовних вимогах просив
виселити без надання іншого житла
відповідачів з квартири АДРЕСА_1.
Позбавити відповідачів та усунути
перешкоди у користуванні та
розпорядженні ПАТ «Універсал Банк»
власністю, квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» - Макарова
Тетяна Геннадіївна позовні вимоги
підтримала та просив їх задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, який діє в своїх
інтересах та в інтересах ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в
судовому засіданні проти позову
заперечував та просив у задоволені
позову відмовити у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_9 в судове
засідання не з'явились, повідомлені
належним чином причини не явки суду не
відомі (а.с. 55,56).

Третя особа орган опіки та піклування
Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації в судове
засідання не з'явився, про розгляд
справи був повідомлений належним
чином. Надіслав до суду письмові
пояснення, в яких просив винести
рішення у відповідності до вимог
чинного законодавства та з
максимальним можливим урахуванням
інтересів дитини (а.с. 58 -59). Справу
просив слухати справу без участі
представника служби (а.с. 63, 77).

Заслухавши представника позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Суд в межах заявлених позовних
вимог та наданих доказів сторонами по
справі встановив наступні факти та
правовідносини.

25 лютого 2008 року між публічним
акціонерним товариством «Універсал
Банк» (надалі - Позивач) та ОСОБА_2
(надалі - Відповідач 1) був укладений
Генеральний договір про надання
кредитних послуг № BL 2256 (надалі -
Кредитний договір) (а.с. 8-11) та Договір
Іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_11,
зареєстрований в реєстрі № 1382 (а.с. 12 -13).

Згідно п. 1.1. Договору Іпотеки предметом
іпотеки виступила квартира АДРЕСА_1
(надалі - Квартира).

Згідно п. 2.4.4. Договору Іпотеки
Відповідач 1 зобов'язався перед
Позивачем не надавати дозвіл на
реєстрацію/прописку в житлових
приміщеннях, що складають Предмет
іпотеки (Квартира), фізичних та/або
юридичних осіб без згоди
Іпотекодержателя (Позивача).

В період дії Іпотечного договору
Відповдіач 1 порушив п. 2.4.4. Договору
Іпотеки шляхом надання згоди на
проведення реєстрації у Квартирі без
згоди Іпотекодержателя (Позивача), а
саме: у 2008 році у Квартирі
зареєстровані: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6; у 2010 році у
Квартирі зареєстрований ОСОБА_7, що
підтверджується довідками Форми № 3
від 19.02.2008р., від 29.12.2010 р., від 13.03.2013 р.
(а.с. 14, 15, 16).

В період дії Кредитного договору
Відповідач 1 не дотримувався умов
Кредитного договору у зв'язку з чим
Позивач звернув стягнення на Квартиру.

Так, 09.12.2010 р. приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу на підставі протоколу № 1- К-47-ДР
- і проведення прилюдних торгів від
01.12.2010 р., та акта № 184/3 передачі
квартири стягувану, нереалізованої з
прилюдних торгів 15.11.2010 р., посвідчив, що
Позивачу належить на праві власності
майно, що складається з: квартири
АДРЕСА_1 та Позивач отримав Свідоцтво
про право власності на Квартиру за
реєстровим номером № 2570 (а.с. 17).

Відповідно до витягу з Державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності 03.02.2013 р.
Позивач зареєстрував свідоцтво про
право власності на Квартиру (а.с. 18).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України
«Про іпотеку», звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться в порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст.ст.
39-40 Закону України «Про іпотеку»
виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення, яке є
предметом іпотеки, проводиться в
порядку, встановленому законом. При
цьому суд за заявою іпотекодержателя
одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
наявності підстав, передбачених
законом, ухвалює рішення про виселення
мешканців цього житлового будинку чи
житлового приміщення.

При цьому примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

На підставі викладеного суд вважає, що
позовні вимоги про виселення
підлягають задоволенню, оскільки
відповідачі в добровільному порядку
звільнити житло відмовляються, ОСОБА_2
доступ до Квартири не надає, а також те,
що це є порушенням прав та інтересів
позивача.

Суд вважає доводи Відповідача 1 про те,
що вони не отримували повідомлення
банку про необхідність добровільного
звільнення квартири такими, що не
відповідають вимогам чинного
законодавства, оскільки позивач
направляв повідомлення вчасно на
адресу відповідачів, що
підтверджується матеріалами справи.
Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що, вказане повідомлення
було отримано (а.с. 29).

Суд також не вважає, що при виселенні із
спірної квартири відповідачів будуть
порушені права неповнолітніх виходячи
з наступного.

Відповідно до довідок Форми № 3 виданих
29.12.2010 р., 13.03.2013 р., неповнолітні ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_4, були зареєстровані в
житловому приміщенні 27.12.2008 року та
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, - 25.06.2010 року., а
Договір Іпотеки спірної квартири між
Позивачем та Відповідачем 1 ОСОБА_2
було укладено 25.02.2008 року, тому передача
квартири в іпотеку ПАТ «Універсал
Банк» відбулася раніше за реєстрацію в
ній неповнолітніх осіб.

Виходячи зі змісту ст. 17 Закону України
«Про охорону дитинства», яка регулює
право дитини на майно, батьки або особи,
які їх замінюють, не мають права без
дозволу органів опіки і піклування,
наданого відповідно до закону,
укладати договори, які підлягають
нотаріальному посвідченню та/або
державній реєстрації, відмовлятися від
належних дитині майнових прав,
здійснювати поділ, обмін, відчуження
житла, зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання. Вимоги вказаної статті
регулюють правовідносини щодо майна
дитини й не можуть бути застосовані до
правовідносин із відчуження жилого
приміщення, стосовно якого в дитини є
право користуватися.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Згідно до ст. 319 Цивільного кодексу
України власник майна володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Згідно до ст. 321 Цивільного кодексу
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Приписами ч. 1 ст. 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Враховуючи, що письмова вимога
Позивача про добровільне виселення
відповідачами залишена поза увагою,
право на користування квартирою у
неповнолітніх виникло після укладення
Договору Іпотеки, суд дійшов висновку
про те, що позовні вимоги в частині
виселення без надання іншого житла та
позбавлення права користування
квартирою АДРЕСА_1 відповідачів є
законними, обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню. Позовна вимога
про усунення перешкод у користуванні
та розпорядженні власністю, позивачем
не доведена відповідно до вимог ст.ст.
57-60 ЦПК України та задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд
вважає необхідним стягнути з
відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9
на користь публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» витрати по
сплаті судового збору в розмірі 12 грн. 74
з кожного.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 109 ЖК України, ст. ст. 33, 38, 39, 40
Закону України «Про іпотеку»,
Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 та ст.ст. 10, 11, 60,
61, 88, 169, 212- 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2,
який діє в своїх інтересах та в
інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя
особа: орган опіки та піклування
Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації про виселення
без надання іншого житла - задовольнити
частково.

Виселити без надання іншого житла
ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1), ОСОБА_8
(ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1), ОСОБА_9
(ІНФОРМАЦІЯ_8, адреса: АДРЕСА_1), ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1), ОСОБА_4
(ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: АДРЕСА_1), ОСОБА_5
(ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса: АДРЕСА_1), ОСОБА_6
(ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса: АДРЕСА_1), ОСОБА_7
(ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса: АДРЕСА_1) з
квартири АДРЕСА_1.

Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса:
АДРЕСА_1), ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_7,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса:
АДРЕСА_1), ОСОБА_9 (ІНФОРМАЦІЯ_8, адреса:
АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса:
АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса:
АДРЕСА_1), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса:
АДРЕСА_1), ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса:
АДРЕСА_1), ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса:
АДРЕСА_1) права користування квартирою
АДРЕСА_1.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 на
користь публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк» (04114, м.
Київ, вул. Автозаводська, 54/19, р/р №
2 в ГУ НБУ по м. Києву та Київській
області, ) витрати по сплаті
судового збору в розмірі 12,74
(дванадцять) гривень 74 копійок з
кожного.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
проголошено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: