інстанції - Чернобай О. І.Номер
провадження 22-ц/788/2089/14 Суддя-доповідач -
Дубровна В. В. Категорія - 24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Лузан Л. В.

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Сумигаз»

на ухвалу Ковпаківського районного
суду м.Суми від 29 жовтня 2014 року

про зміну способу і порядку виконання
рішення Ковпаківського районного суду
м.Суми від 23 січня 2014 року

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Сумигаз» до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за
спожитий природній газ,

в с т а
н о в и л а:

Ухвалою Ковпаківського районного суду
м.Суми від 29 жовтня 2014 року відмовлено
за необґрунтованістю в задоволенні
заяви про зміну порядку виконання
рішення Ковпаківського районного суду
м.Суми від 23 січня 2013 року у цивільній
справі № 1806/9580/12 та встановлення
порядку звернення стягнення шляхом
продажу житлового будинку АДРЕСА_1, що
належить боржнику ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу від 03 вересня
2003 року на прилюдних торгах в межах
виконавчого провадження за початковою
ціною, встановленою на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності - незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

В апеляційній скарзі ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Сумигаз» просить скасувати ухвалу
місцевого суду та передати питання на
новий розгляд до суду першої інстанції.
При цьому зазначає, що при
постановленні оскаржуваної ухвали суд
першої інстанції поверхнево розглянув
заяву та не взяв до уваги доводи
заявника щодо наявності об'єктивних
обставин, які утруднюють виконання
рішення суду боржницею та не надав
належної правової оцінки доводам
боржниці, яка заперечувала проти
задоволення заяви. У судовому
засіданні боржниця на підтвердження
скрутного матеріального становища
надала копію платіжного доручення від
16 жовтня 2014 року про підтвердження
перерахування зі своєї заробітної
плати у рахунок погашення
заборгованості 80 грн. 00 коп., однак
даний факт не дозволить виконати
судове рішення у строки, передбачені ч.2
ст.30 Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки з такою сумою
перерахувань борг буде сплачений
замість шести місяців, передбачених
вищевказаним Законом - за тридцять
місяців. Крім того, в судовому
засіданні ОСОБА_3 зробила заяву, що
житловий будинок АДРЕСА_1 є її спільно
з чоловіком власністю і вирішенню
питання про реалізацію вказаного майна
повинно передувати виділення її частки
з вказаного майна. Також боржниця
повідомила, що цей будинок за рішенням
повноважних органів підлягає зносу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Сумигаз» - Приходько О.К.,
яка апеляційну скаргу підтримує з
мотивів у ній викладених, пояснення
ОСОБА_3, яка проти скарги заперечує,
перевіривши ухвалу в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а ухвала суду-залишенню без
змін.

Відхиляючи заяву ПАТ по газопостачанню
та газифікації «Сумигаз» про зміну
способу виконання рішення суду, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
заявником не надано належних та
допустимих доказів наявності обставин,
що утруднюють виконання вказаного
рішення суду. Зазначений позивачем
спосіб і порядок виконання судового
рішення фактично змінить резолютивну
частину рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду із заявою про зміну
способу виконання рішення
Ковпаківського районного суду м.Суми
від 23 січня 2013 року, ПАТ «Сумигаз»
зазначало про те, що до цього часу не
виконане рішення суду про стягнення
боргу з ОСОБА_3 У вересні 2014 року ОСОБА_3
звернулася до ПАТ «Сумигаз» із
письмовою заявою про наявність майна
(будинку АДРЕСА_1) , у якому ніхто не
проживає, з проханням про припинення
газопостачання. Посилаючись на ст. 373
ЦПК України, заявник вважає, що існують
обставини, що утруднюють виконання
рішення Ковпаківського районного суду
м.Суми від 23.01.2013 року, а тому просив
змінити порядок його виконання та
встановити порядок звернення
стягнення - шляхом продажу зазначеного
житлового будинку АДРЕСА_1, що належить
на праві власності боржнику на
прилюдних торгах в межах виконавчого
провадження за початковою ціною,
встановленою на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності - незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, рішенням
Ковпаківського районного суду м.Суми
від 23.01.2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Сумигаз» 23997 грн. 09 коп.
заборгованості та судових витрат у
розмірі 107 грн. 30 коп. (а.с.53)

Ухвалою Апеляційного суду Сумської
області від 28.02.2013 року рішення суду
залишене без змін (а.с.104)

19.03.2013 року стягувану видані виконавчі
листи про стягнення з ОСОБА_3
заборгованості, державним виконавцем
ВДВС Сумського МУЮ відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа Ковпаківського
районного суду м.Суми по справі №
1806/9580/12.

При проведенні виконавчих дій
державним виконавцем накладений арешт
на майно боржника - на десять
автомобілів та оголошена заборона на
його відчуження (а.с.119,120)

Відповідно до приписів ст. 373 ЦПК
України за наявності обставин, що
утруднюють виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), за заявою
державного виконавця або за заявою
сторони суд, який видав виконавчий
документ, у десятиденний строк
розглядає питання про відстрочку або
розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Аналогічні положення містяться і в ч.1
ст.36 Закону України "Про виконавче
провадження", де зазначено, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26 грудня 2003
року № 14 "Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження" при
вирішенні заяв державного виконавця чи
сторони про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, встановлення або
зміну способу й порядку його виконання
суду потрібно мати на увазі, що
відповідно до ст. 351 ЦПК України і ст. 121
ГПК України їх задоволення можливе
лише у виняткових випадках, які суд
визначає виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду має бути передане
стягувану, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

ПАТ «Сумигаз» не довело наявності
обставин, які б свідчили про
неможливість виконання рішення.

Навпаки, матеріалами справи
підтверджується те, що боржник має
майно, на яке накладений арешт, за
рахунок якого можуть бути задоволені
вимоги стягувача. Державний виконавець
на виконання рішення суду не
позбавлений можливості накласти арешт
і на виявлене майно - на житловий
будинок АДРЕСА_1, здійснити його
реалізацію. Такі повноваження
державного виконавця визначені ст. 31
Закону України «Про виконавче
провадження», в якій зазначено, що
заходами примусового виконання рішень
є:

1) звернення стягнення на кошти та
інше майно (майнові права)

боржника, у тому числі якщо вони
перебувають в інших осіб або
належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток),

доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і
передача стягувачу певних предметів,
зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені
рішенням.

Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону
України "Про виконавче провадження" у
разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення. Черговість стягнення на
кошти та інше майно боржника остаточно
визначається державним виконавцем.

Згідно ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника
може накладатися державним
виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей

боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у

банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт
коштів, що перебувають у касі боржника
або надходять до неї;

винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення

заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Тобто державний виконавець при
виконанні рішення суду на реалізацію
наданих йому Законом повноважень у
разі відсутності у боржника грошових
коштів може звернути стягнення на
належне йому інше майно, в даному
випадку - на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Колегія суддів заходить вірним
висновок суду першої інстанції про те,
що зміна способу виконання рішення
суду фактично змінить зміст судового
рішення.

В апеляційній скарзі не наведені
обставини та докази, які б ставили під
сумнів законність ухвали місцевого
суду.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про невірність
застосування судом норм матеріального
чи порушення процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
невірного вирішення справи.

У відповідності до ст. 312 ЦПК України
розглядаючи скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст.ст. 312 ч.1п.1, 313, 314 ч.1п.4, 315
ЦПК України, колегія суддів,

у х
в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Сумигаз» відхилити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду
м.Суми від 29 жовтня 2014 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -