АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 444/2-2716/08
Головуючий в 1-й інстанції
№ провадження 22-ц/774/598/14
суддя - Чумак Н.О.
Категорія - 25 ( І )
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Остапенко В.О.,
Савіної Г.О.

при секретарі: Кузьміній Н.В.

за участі: відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на заочне рішення Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 20
лютого 2008 року по цивільній справі за
позовом Відкритого акціонерного
товариства "Страхова компанія "ПЗУ
Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди, заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2007 року ВАТ "Страхова компанія
"ПЗУ Україна" звернулося з позовом до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначило, що 22 вересня 2005 року між
ОСОБА_2 та ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» був укладений договір
страхування транспортного засобу №
021.05667.41, предметом страхування є
автомобіль «VolkswagenPolo» державний номер
НОМЕР_1.

31 березня 2006 року на вулиці 23 Лютого в м.
Кривому Розі відбулося зіткнення
застрахованого автомобіля під
керуванням ОСОБА_2. з автомобілем «ВАЗ
2101» державний номер НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_1 Відповідно до
довідки ВДАІ Тернівського РВ КМУ УМВС
України в Дніпропетровській області по
акту дорожньо-транспортної пригоди
відносно водія ОСОБА_1 було складено
адміністративний матеріал. Згідно
постанови Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 31
травня 2006 року відповідач був визнаний
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст.124
КоАП України.

12 липня 2006 року позивач на підставі
страхового акту № 021. 05667.14 L01.01. від 03
червня 2006 року та розрахунку суми
страхового відшкодування до нього,
виходячи із рахунку фактури № СОО0001056
від 12 квітня 2006 року враховуючи звіт
№037 від 04.04.2006 року про призначення
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля в результаті його
пошкодження, здійснив виплату
страхового відшкодування в розмірі 46 925
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 12515 від 12 липня 2006 року.

Добровільно відшкодувати завдану
шкоду відповідач відмовляється, тому
позивач просив стягнути з відповідача
на користь ВАТ Страхова компанія «ПЗУ
Україна» 46 925 грн., судові витрати по
справі в сумі 469 грн. та виграти на ІТЗ в
сумі 30 грн.

Заочним рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 20
лютого 2008 року позов ВАТ Страхова
компанія «ПЗУ Україна» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ
Страхова компанія «ПЗУ Україна» 46925
грн., судові витрати по справі, судовий
збір в сумі 469 грн. 25 коп. та витрати на
ІТЗ 30 грн., а всього стягнуто 47424 грн. 25
коп.

Ухвалою суду від 03 лютого 2014 року
ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви
про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі відповідач
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення про
відмову в задоволенні позову
посилаючись на те, що він не є винною
особою у ДТП, яка сталася 31 березня 2006
року, що можуть довести свідки,
постанову про притягнення його до
адміністративного правопорушення він
не отримував, тому був позбавлений
можливості її оскарження

Крім того судом першої інстанції при
ухвалені рішення були порушені норми
ЦПК України, зокрема справу розглянуто
за його відсутності, про розгляд справи
належним чином його не повідомляли і
рішення суду не містить зазначення
того, що воно є заочним.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги та заперечень на неї, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 22 вересня 2005 року
між ОСОБА_2 та ВАТ «Страхова компанія
«ПЗУ Україна» був укладений договір
страхування транспортного засобу №
021.05667.41, предметом страхування є
автомобіль «VolkswagenPolo» державний номер
НОМЕР_1.

31 березня 2006 року на вулиці 23 Лютого в м.
Кривому Розі відбулося зіткнення
застрахованого автомобіля під
керуванням ОСОБА_2. з автомобілем «ВАЗ
2101» державний номер НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_1

12 липня 2006 року позивач на підставі
страхового акту № 021. 05667.14 L01.01. від 03
червня 2006 року та розрахунку суми
страхового відшкодування до нього
позивач здійснив виплату страхового
відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 46 925
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 12515 від 12 липня 2006 року.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції посилався на норми ст.ст. 993,
1187 ЦК України та дійшов висновку, що
позовні вимоги про відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 46925 грн. в
порядку регресу підлягають
задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Зіткнення транспортних засобів
сталося з вини водія автомобіля марки
ВАЗ 2101» державний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_1,
що було встановлено Центрально-Міським
районним судом м. Кривого Рогу при
ухваленні постанови від 31 травня 2006
року про притягнення останнього до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КоАП України.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України цей
вирок є підставою звільнення від
доказування, оскільки обов'язковий для
суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої постановлено вирок, з
питань чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Закон України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» від 01.07.2004 року №
1961-ІV (в редакції від 16.11.2008 року, чинної
на час ДТП) регулює відносини у сфері
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (далі - обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності) і спрямований на
забезпечення відшкодування шкоди
заподіяної життю, здоров'ю та майну
потерпілих при експлуатації наземних
транспортних засобів на території
України.

Вказаний закон містить виключний
перелік підстав, за якими у страховика,
після виплати страхового
відшкодування, виникає право подати
регресний позов до страхувальника або
до особи, яка спричинила
дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно підпункту 38.1.1.ґ) ст.38 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції чинній на час ДТП)
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, якщо він
не повідомив страховика у строки і за
умов, визначених у підпункті 33.1.2.
пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Тобто, зазначена стаття передбачає
наявність права у страховика на
пред'явлення регресного позову,
внаслідок порушення особою обов'язку
визначеному у підпункті 33.1.2. пункту 33.1
статті 33 Закону.

Відповідно до підпункту 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції чинній на час ДТП)
учасники дорожньо-транспортної
пригоди зобов'язані вжити заходів для
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення
страховика, з яким було укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, у випадках, передбачених цим
Законом, МТСБУ про настання
дорожньо-транспортної пригоди. Якщо
зазначені особи з поважних причин не
мали змоги виконати зазначені дії,
вони мають підтвердити це
документально.

Як вбачається з матеріалів справи
фактичні витрати позивача складаються
з суми виплаченого відшкодування
ОСОБА_2 у сумі 46925 грн., та в регресному
порядку підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності підстав для стягнення
страхового відшкодування в порядку
регресу з тих підстав, що відповідач
вважає себе не винним у скоєнні ДТП
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду першої інстанції по їх
оцінці.

Відповідачем, відповідно до вимог
ст.ст.10,60 ЦПК України, не надано
належних та допустимих доказів тому, що
його вини у ДТП, яке сталося 31.03.2006 року,
немає.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 61
ЦПК України, існує чинна постанова
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 31 травня 2006 року,
згідно якої ОСОБА_1, притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КоАП України та визнано винним у
порушенні ПДР, що призвело до ДТП.

Порушення судом першої інстанції норм
процесуального права при розгляді
справи, на які посилається відповідач в
апеляційній скарзі, не можуть бути
підставою для скасування законного
рішення, оскільки вони не призвели до
неправильного вирішення справи.

Інші доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не можуть бути взяті до уваги
колегією суддів, оскільки вони
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою з висновками суду
по їх оцінці.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
висновки суду відповідають обставинам
справи, в той час як доводи апеляційної
скарги є необґрунтованими, тому
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції -
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 20 лютого 2008 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: