________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/4909/14-ц
Провадження № 2/520/4219/14
УХВАЛА

04.12.2014 року

Київський районний суд міста Одеси у
складі:

головуючого - судді Літвінової І.А.

секретар судового засідання -
Монастирська Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одесі
клопотання представника ПАТ
«Укрсоцбанк» про залишення позову без
розгляду у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСОЦБАНК»,
ОСОБА_3 «про визнання недійсними
договорів іпотеки та поруки (без
застосування наслідків недійсності)»,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Київського районного суду
міста Одеси знаходиться цивільна
справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
«УКРСОЦБАНК», ОСОБА_3 «про визнання
недійсними договорів іпотеки та поруки
(без застосування наслідків
недійсності)».

Через канцелярію суду від представника
відповідача - ПАТ «Укрсоцбанк»
надійшла заява про залишення позовної
заяви без розгляду. В обґрунтування
своєї заяви представник відповідача
зазначив, що статтею 6.2 договору
кредиту № 2008/693-01/44 від 29.05.2008 року, ст. 5.2
Іпотечного договору передбачено, що
всі спори та непорозуміння, які можуть
виникнути у зв'язку з укладанням та
виконанням цього Договору,
розглядаються в Постійно діючому
Третейському суді при Асоціації
українських банків, що знаходиться за
адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 15, а
отже сторони дійшли згоди, що спори між
ними щодо виконання договору іпотеки
передаються на розгляд третейському
суду.

У судовому засіданні представник ПАТ
«Укрсоцбанк» заяву підтримав, просив
позов залишити без розгляду.

Позивачі проти задоволення заяви
заперечували, посилаючись на
незаконність та безпідставність таких
вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3
клопотання підтримав, просив позов
залишити без розгляду.

Дослідивши матеріали справи,
враховуючи думку сторін та осіб, що
приймають участь у справі, суд
приходить до наступного.

Відповідно до статті 17 ЦПК України
сторони мають право передати спір на
розгляд третейського суду, крім
випадків, встановлених законом.
Рішення третейського суду може бути
оскаржено в порядку, передбаченому цим
Кодексом.

Статтею 5 Закону України «Про
третейські суди» передбачено, що
юридичні та/або фізичні особи мають
право передати на розгляд третейського
суду будь-який спір, який виникає з
цивільних чи господарських
правовідносин, крім випадків,
передбачених законом. Спір може бути
переданий на розгляд третейського суду
за наявності між сторонами третейської
угоди, яка відповідає вимогам цього
Закону.

Спір може бути переданий на вирішення
третейського суду до прийняття
компетентним судом рішення у спорі між
тими ж сторонами, з того ж предмета і з
тих самих підстав.

Згідно з частиною першою статті 12
Закону України «Про третейські суди»
третейська угода може бути укладена у
вигляді третейського застереження в
договорі, контракті або у вигляді
окремої письмової угоди.

На час виникнення спірних
правовідносин Закон не містив заборони
на укладення третейської угоди.

Рішенням Конституційного Суду України
від 10 січня 2008 р. у справі за
конституційним поданням 51 народного
депутату України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень абзацу сьомого, одинадцятого
ст.ст. 2, 3, п. 9 ст. 4 та розділу VІІІ
«Третейське самоврядування» Закону
України «Про третейські суди» (справа
про завдання третейського суду)
визнано, що відповідно до чинного
законодавства підвідомчий суду
загальної юрисдикції спір у сфері
цивільних і господарських
правовідносин може бути передано його
сторонами на вирішення третейського
суду, крім випадків, встановлених
законом (ст. 17 ЦПК України, ст. 12 ГПК
України, ст. 6 Закону України «Про
третейські суди»), оскільки гарантуючи
право на судовий захист з боку держави,
Конституція України водночас визнає
право кожного будь-якими не
забороненими законом способами
захистити свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань (ч.5
ст. 55 Конституції України). Це
конституційне право не може бути
скасоване або обмежене (ч.2 ст. 22, ст. 64
Конституції України).

Крім того, згідно з роз'ясненнями,
викладеними в абз. 5 ч. 2 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12
червня 2009 року N 2 «Про застосування
норм цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції», договір сторін
про передачу спору на розгляд
третейського суду (стаття 17 ЦПК
України) не є відмовою від права на
звернення до суду за захистом.

З врахуванням висновків
Верховного Суду України, викладених у
постановах від 26 грудня 2011 року у
справі № 6-75цс11 та від 06 червня 2012 року у
справі № 6-50цс12, суд вважає, що
укладення сторонами третейської угоди
про передачу спору на розгляд
третейського суду не є відмовою від
права звернення до суду, а є одним із
способів реалізації права на захист
своїх прав.

Посилання позивачів на те, що Договором
поруки № 06-09/1289 не передбачено
можливості передати спір на розгляд
третейському суду, до уваги не
приймається, оскільки порука є
способом забезпечення виконання
основного зобов'язання, тобто
зазначений договір поруки є похідним
від Договору кредиту № 2008/693-01/44, яким
власне і передбачено, що всі спори та
непорозуміння, які можуть виникнути у
зв'язку з укладанням та виконанням
цього Договору, розглядаються в
Постійно діючому Третейському суді при
Асоціації українських банків.

За положеннями п. 6 ст. ч. 1 207 ЦПК України,
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо між сторонами
укладено договір про передачу спору на
вирішення до третейського суду і від
відповідача надійшло до початку
з'ясування обставин у справі та
перевірки їх доказами заперечення
проти вирішення спору в суді.

Керуючись ст.ст. 207-210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк» -
задовольнити.

Залишити без розгляду позовну заяву
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСОЦБАНК»,
ОСОБА_3 «про визнання недійсними
договорів іпотеки та поруки (без
застосування наслідків недійсності)».

Ухвалу може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду м. Одеси апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Літвінова І. А.