АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 2/754/2967/14
Головуючий у 1-ій інстанції - БушаН.Д.
Доповідач - Музичко С.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року колегія суддів
cудової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючого - Музичко
С.Г.

суддів - Саліхова
В.В., Прокопчук Н.О.

при секретарі -
Шалапуда Н.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою заступника
прокурора Деснянського району м. Києва
Горупа Сергія Миколайовича на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 14 квітня 2014 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_3 до Приватного
підприємства «Сім-Альянс» про
стягнення заборгованості за договором
підряду та за зустрічним позовом
Приватного підприємства «Сім-Альянс»
до ОСОБА_3 про стягнення штрафу та
визнання права власності,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в
суду з позовом до відповідача про про
стягнення заборгованості за договором
підряду. Мотивуючи позов, зазначив, що
11.11.2013 року між сторонами було укладено
договір підряду, за умовами якого
підрядник зобов'язувався своїми або
залученими силами і засобами виконати
комплекс робіт з реконструкції малого
ринкового комплексу, загальною площею
3120,7 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 в строк до 11.02.2014 року, однак
відповідач не здійснив оплату
виконаних робіт. Просив суд стягнути з
відповідача на його користь,
заборгованість за договором підряду у
сумі 50 000грн.

26 березня 2014 року ПП «Сім-Альянс»
звернувся в суду із зустрічним позовом
до ОСОБА_3 про стягнення штрафу та
визнання права власності. Зазначає,
умови спірного договору підрядник
виконав частково, а саме: зобов'язання,
що визначені у п. 1 ст. 1.1 договору були
виконані сторонами у повному обсязі, що
підтверджується Актом
приймання-передачі від 11.02.2014 року, а,
зобов'язання, що визначені у п. 4 ст. 1.1.
договору не були виконані підрядником
на дату закінчення договору. Просив суд
стягнути з ОСОБА_3 штраф у розмірі 1000
грн. та визнати право власності на
малий ринковий комплекс, загальною
площею 3228,3 грн.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 14 квітня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 до
Приватного підприємства «Сім-Альянс»
про стягнення заборгованості за
договором підряду відмовлено.

Зустрічний позов ПП «Сім-Альянс» до
ОСОБА_3 про стягнення штрафу та
визнання права власності задоволено
частково.

Визнано право власності за ПП
«Сім-Альянс на малий ринковий комплекс,
загальною площею 3228,3 кв.м., що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме,
на: - нежитлову будівлю (літера «Б»),
загальною площею 385,4 кв. м.;.:

- нежитлову будівлю (літера
«В»), загальною площею 150,2 кв. м.;.;

- нежитлову будівлю (літера
«Г»), загальною площею 860,4 кв. м.;

- нежитлову будівлю (літера
«Д»), загальною площею 269,3 кв. м.;.;

- нежитлову будівлю (літера
«Е»), загальною площею 66,3 кв. м.;

- нежитлову будівлю (літера «Ж»),
загальною площею 187,6 кв. м.;

- нежитлову будівлю (літера «К»),
загальною площею 254,5 кв. м.;

- нежитлову будівлю (літера «Л»),
загальною площею 251,4 кв. м.;.

- нежитлову будівлю (літера «М»),
загальною площею 206,5 кв. м.;.;

- нежитлову будівлю (літера «Н»),
загальною площею 170,4 кв. м.;

- нежитлову будівлю (літера «П»),
загальною площею 70,1 кв. м.;

- нежитлову будівлю (літера «Р»),
загальною площею 171 кв. м.;

- нежитлову будівлю (літера «С»),
загальною площею 50,1 кв. м.;

- нежитлову будівлю (літера «Т»),
загальною площею 135,1 кв. м.;.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, заступник прокурора Деснянського
району м. Києва Горупа С.М. подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення Деснянського
районного суду м.Києва від 14.04.2014 року
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні зустрічного
позову ПП «Сім-Альянс» про визнання
права власності.

В доводах апеляційної скарги зазначає,
що рішення суду першої інстанції
прийняте з порушенням норм
процесуального права, оскільки в
матеріалах справи відсутні належні
докази, правовстановлюючі документи,
на підтвердження того, що ПП
«Сім-Альянс», є власником спірних
об'єктів. Крім того, позивачем не надано
доказів того, що нерухоме майно
прийняте в експлуатацію та пройшло
державну реєстрацію, а також, що
земельна ділянка була відведена для
будівництва нежитлових приміщень.

В судовому засіданні представник
відповідача ПП «Сім-Альянс» Станицький
О.Б. просив вважав рішення суду
законним і обгрунтованим.

Представник Київської міської ради
Тетерятник  О.В. та представник
Державної архітектурно-будівельної
інстакції Павлишин М.М.підтримали
доводи апеляційної скарги.

Прокурор Стретович М.О. просила суд
скасувати рішення суду першої
інстанції з наведених доводів в
апеляційній скарзі..

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції в
частині вирішення первісних позовних
вимог, про стягнення штрафу сторонами
не оскаржено, тому у відповідності до
положень ч.1 ст.303 ЦПК України, колегія
суддів перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги.

Ухвалюючи оскаржуване рішення в
частині вирішення вимог про визнання
права власності, районний суд виходив з
того, що ПП «Сім Альянс» є власником
зазначених приміщень, і у зв'язку з тим,
що відповідачем не виконані роботи за
договором по отриманню
правовстановлюючих документів на
реконструйоване майно - спірні
приміщення, порушуються права
позивача.

Колегія суддів не погоджується таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.331 ЦК України встановлено,
що право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Частиною 5 ст.376 ЦК України визначено, що
на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Відповідно до вимог ст.ст.125-126 ЗК
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав. Право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно до Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

Судом встановлено, 11.11.2013 року між ПП
«Сім-Альянс» та ОСОБА_3. було укладено
договір підряду, за умовами якого,
останній зобов'язався своїми або
залученими силами і засобами виконати
комплекс робіт з реконструкції
торгівельних павільйонів, загальною
площею 3120,7 кв.м., за адресою, АДРЕСА_1 та
складеться з нежитлової будівлі
(літера «Б»), загальною площею 385,4 кв. м.;.
нежитлової будівлі (літера «Б»),
загальною площею 376,3 кв. м.;. нежитлової
будівлі (літера «В»), загальною площею
51,7 кв. м.; - нежитлової будівлі (літера
«Г»), загальною площею 860,4 кв. м.; -
нежитлової будівлі (літера «Д»),
загальною площею 269,3 кв. м.;.- нежитлової
будівлі (літера «Е»), загальною площею
66,3 кв. м.;- нежитлової будівлі (літера
«Ж»), загальною площею 187,6 кв. м.; -
нежитлової будівлі (літера «К»),
загальною площею 254,5 кв. м.; -
нежитлової будівлі (літера «Л»),
загальною площею 251,4 кв. м.;. -
нежитлової будівлі (літера «М»),
загальною площею 206,5 кв. м.; - нежитлової
будівлі (літера «Н»), загальною площею
170,4 кв. м. - нежитлової будівлі (літера
«П»), загальною площею 70,1 кв. м. -
нежитлової будівлі (літера «Р»),
загальною площею 171 кв.м.; - нежитлової
будівлі (літера «С»), загальною площею
50,1 кв. м.;- нежитлової будівлі (літера
«Т»), загальною площею 135,1 кв. м.,
відповідно до вимог проектної
документації та проекту виконання
робіт, у визначені цим договором строки
та передати виконані роботи замовнику,
а замовник зобов'язався надати
підряднику фронт робіт, проектну
документацію, забезпечити приймання
виконаних підрядником робіт і повністю
оплатити роботу підрядника.

Також підрядник зобов'язався отримати
у встановленому законодавством
порядку всі документи, що
підтверджують право власності
замовника на реконструйоване майно.

Зобов'язання, що визначені у п. 1 ст. 1.1.
договору були виконані сторонами у
повному об'ємі, що підтверджується
Актом приймання - передачі від 11.02.2014
року.

Так, відповідно до ст. 392 ЦК України
власник майна вправі пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. Особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього. Право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не
була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Аналіз наведеної норми свідчить про
те, що критеріями самочинного
будівництва є: будівництво на
земельній ділянці, яка не відведена для
цієї мети, будівництво, здійснене без
дозволу або проекту, будівництво,
здійснене з порушенням норм і правил.

Відповідно до керівних роз'яснень, які
містяться у п.9-10 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 р. за №6 «Про
практику застосування судами ст.376 ЦК
України (про правовий режим
самочинного будівництва)» встановлено,
що за загальним правилом кожна особа
має право на захист свого цивільного
права лише в разі його порушення,
невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК
України, ч.1 ст.3 ЦПК України). У зв'язку
із цим звернення до суду з позовом про
визнання права власності на самочинне
будівництво має здійснюватися за
наявності даних про те, що порушене
питання було предметом розгляду
компетентного державного органу,
рішення якого чи його відсутність
дають підстави вважати про наявність
спору про право.

Не звернув увагу суд першої інстанції й
на відсутність у ПП «Сім-Альянс»
дозвільних документів на здійснення
будівництва.

У матеріалах справи відсутні
докази звернення ПП «Сім-Альянс» в
інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві з метою прийняття об'єкта до
експлуатації.

Між тим, в порушення зазначеного,
районний суд прийняв рішення, яким
зачіпаються права та інтереси
Київської міської ради, як власника
земельної ділянки та інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, як органу, уповноваженого на
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, проте до участі
у справі їх не залучив.

Тому звернення до суду з позовом про
визнання права власності на самочинне
будівництво повинно мати місце при
наявності даних про те, що порушене
питання було предметом розгляду
компетентного державного органу,
рішення якого чи його відсутність
дають підстави вважати про наявність
спору про право.

Крім того, часткове не виконання
відповідачем умов договору підряду не
є підставою для визнання за позивачем
права власності на майно.

В матеріалах справи відсутні докази
того, що позивач звертався до Інспекції
державного
архітектурного-будівельного контролю
у м. Києві з відповідною заявою про
прийняття в експлуатацію
реконструйованих нежитлових
приміщень, площа яких, внаслідок
перебудови збільшилась майже вдвічі.
Тобто, позивачем не надано суду
доказів, того що він звертався з заявою
до компетентних органів про прийняття
об'єкта до експлуатації.

Не залучивши вказаний орган до
розгляду даної справи, суд в порушення
вимог ст. ст. 33, 35, 36 ЦПК України фактично
прийняв рішення, яке стосується їх
прав.

Також в матеріалах справи відсутня
дозвільна документація, необхідність
якої визначена земельним та
містобудівним законодавством, не
надані докази, що позивачу була
відведена земельна ділянка під вже
добудовані приміщення, а тому рішення
про визнання права власності на
вказані в ньому нежитлові приміщення є
таким , що ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, рішення суду
першої інстанції в частині вирішення
вимог про визнання права власності, як
постановлене з неповним з'ясуванням
обставин справи, недоведеністю
обставин, які суд вважав встановленими,
порушенням норм матеріального та
процесуального права, слід скасувати, а
по справі ухвалити в цій частині нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304,307,309, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

вирішила :

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Деснянського району м. Києва
Горупи СергіяМиколайовича
задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 14 квітня 2014 року в частині
задоволення зустрічних позовних вимог
Приватного підприємства «Сім-Альянс»
до ОСОБА_3 про визнання права власності
скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволені зустрічного позову
Приватного підприємства «Сім-Альянс»
до ОСОБА_3 про визнання права
власності відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий:

Судді: