Справа № 510/1281/13-ц.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

16.06.2014 року
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого судді - Бошкова
І.Д.;

за участю: секретаря -
Міхайліченко В.О.

розглянув у попередньому відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Рені
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно, -

В С Т А
Н О В И В:

Відповідачі, ОСОБА_2, ОСОБА_3, у
судове засідання не з'явились, надали
до суду заяви, в яких зазначили, що
позовні вимоги визнають в повному
обсязі, просили розглянути справу за їх
відсутності.

Позивач, ОСОБА_1, у судове засідання не
з'явилась, надала заяву, в якому
вказала, що позовні вимоги підтримує у
повному обсязі, просить суд розглянути
справу за її відсутності.

Відповідно до ч.4ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Судом в ході судового розгляду справи
були дослідженні наступні документи:
копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4,
серії НОМЕР_1; копія технічного
паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1;
копія витягу рішення виконкому
Ренійської міської ради депутатів
працюючих № 186 від 14.05.1966р.; копія акту
від 07.05.1966р.; копія плану земельної
ділянки по АДРЕСА_1; копія договору
купівлі - продажу від 26.07.1989р.; копія
будинкової книги прописки громадян у
будинку АДРЕСА_1; копії заяв ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відмову від спадщини на
користь матері від 01.12.2012р.; копії
квитанцій про сплату комунальних
платежів; копія свідоцтва про
одруження між ОСОБА_4 та ОСОБА_1, серії
НОМЕР_2;. Копія свідоцтва про народження
ОСОБА_3, серії НОМЕР_3; копія свідоцтва
про народження ОСОБА_2, серії НОМЕР_4;
копія паспорту ОСОБА_1, серії НОМЕР_5;
копія постанови Ренійської районної
державної нотаріальної контори про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 12.06.2014р.; квитанція про судового
збору.

Дослідивши надані докази, судом було
встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
дружиною ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
Після його смерті відкрилась спадщина,
у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1.
Під час життя ОСОБА_4 будь-яким чином не
розпорядився належним йому майном,
заповіту не залишив, тому спадкоємство
здійснюється за законом. Спадкоємцями
першої черги є позивач та відповідачі
по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 (діти
спадкодавця). У встановлений
законодавством строк ніхто із
спадкоємців до нотаріальної контори із
заявами про прийняття спадщини не
звертався. Однак, позивач, ОСОБА_1,
прийняла спадщину шляхом вступу в
управління та володіння спадковим
майном, оскільки на момент відкриття
спадщини проживала разом з чоловіком,
про що свідчить відмітка у будинковій
книзі, та не заявила відмову від
спадщини. Відповідачі, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
спадщину не прийняли, заяви про
прийняття спадщини не подавали, крім
того не претендують на спадщину й не
проти щоб позивач визнала за нею право
власності на спадкове майно, про що
свідчать заяви, яка міститься в
матеріалах справи. Пізніше, позивач
звернулась до нотаріуса із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом, але державний нотаріус
відмовив позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом та
виніс постанову про відмову у вчиненні
нотаріальних дій. З огляду на
вищенаведене, позивач вважає, що
прийняла спадщину фактичним вступом в
управління та володіння спадковим
майно й має усі законні підстави для
визнання за нею право власності на
спадкове майно після смерті чоловіка
ОСОБА_4

При дослідженні матеріалів справи,
судом було встановлено, що згідно
постанови Ренійської районної
державної нотаріальної контори про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
від 12.06.2014р., позивачу було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, у
зв'язку з тим, що позивач ОСОБА_1
пропустила шестимісячний строк,
передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України.
Однак, суд, не погоджується із доводами
нотаріусу, оскільки згідно ст. 549 ЦК
УРСР 1963 року (застосовується раніше
діюче законодавство, оскільки
спадкодавець ОСОБА_4 помер у 2000р.),
позивач втупила в управління та
володіння спадковим майном, про що
свідчить відмітка у будинковій книзі
прописки громадян у житловому будинку
АДРЕСА_1, де зазначено, що позивач
ОСОБА_1, зареєстрована у даному будинку
з 1998р.

Вивчивши матеріали справи, надані
докази, суд приходить до висновку, що по
справі мають місце правовідносини
пов'язані із спадкуванням. Позовні
вимоги позивача обґрунтовані і
підлягають задоволенню виходячи із
наступного: до прав і обов'язків, що
виникли до набрання чинність новим
законом, у тому числі тих з них, що з
якихось причин виявилися не
здійсненними (не виконаними) на момент
набрання чинності новим законом,
застосовується раніше діюче
законодавство.

Враховуючи те, що права и обов'язки
виникли до набрання чинності новим
закону, правовідносини між сторонами
регулюються ЦК УРСР 1963 року. На
підставі ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.)
признається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном. Враховуючи, що позивач є
спадкоємцем першої черги за законом і
після смерті спадкодавця протягом 6
місяців фактично прийняв спадщину,
вступив в управління та володіння
спадковим майном, суд приходить до
висновку про те, що його права на
спадкове майно у вигляді житлового
будинку АДРЕСА_1, є невизнаними, при
тому, що спадщина фактично прийнята.
Належність спадкового житлового
будинку АДРЕСА_1, померлому ОСОБА_4
підтверджується: копією технічного
паспорту на спадковий житловий
будинок. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцю з
часу її відкриття, крім того, позивач,
ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за
законом, інші спадкоємці, а саме
відповідачі по справі спадщину не
прийняли, заяви про прийняття спадщини
не подавали, крім того не претендують
на спадщину й не проти щоб їх матір -
позивач ОСОБА_1 визнала за нею право
власності на спадкове майно, про що
свідчать заяви, яка міститься в
матеріалах справи. Підстав, які не
дозволяють перехід права власності від
померлого ОСОБА_4 до позивача судом не
встановлено. Право власності ОСОБА_4
припинилось у зв'язку зі смертю, а право
власності позивача може виникнути
тільки на підставах, які не заборонені
законом, в тому числі у разі
успадкування. Таким чином, суд вважає
за можливе визнати за позивачем право
власності на спадкове майно, яке
залишилось після смерті її чоловіка
ОСОБА_4

Виходячи з вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 130, 212, 213, 215, 294
ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР
(1963 р.), суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на
спадкове майно за законом, після смерті
чоловіка ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді житлового
будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не буде скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом. Строк оскарження рішення в
апеляційний суд Одеської області через
Ренійський районний суд Одеської
області 10 днів з дня проголошення
рішення, а для осіб, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
І.Д. Бошков