Справа № 524/2137/14-ц
Провадження №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2014 року Автозаводський районний
суд міста Кременчука Полтавської
області в складі: головуючого судді
Предоляк О.С.

при секретарі Красницькій-Келембет А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м Кременчуці
справу за заявою заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
районного управління юстиції
Бороденка В.М. про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України
боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького районного управління
юстиції Бороденко В.М. звернувся до
суду з поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_2.

Зазначає, що на примусовому виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Кременчуцького районного упраління
юстиції перебуває виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа за № 2-456 від 27.11.2008
року, виданого Бобринецьким районним
судом Кіровоградської області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, в розмірі 1/4
частини заробітку (доходу), але не менше
30 % прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до його повноліття,
тобто до 13.04.2022 року, починаючи з 28.10.2008
року.

Постановою державного виконавця від
19.03.2009 року відкрито виконавче
провадження.

Станом на день звернення до суду
рішення суду не виконано.

Просив встановити боржнику тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
України до виконання ним своїх
зобов'язань згідно рішення суду,
заборонити Управлінню ДМС України в
Полтавській області видавати боржнику
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон.

Суд, вислухавши пояснення державного
виконавця, вивчивши матеріали подання,
встановив наступне.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону "Про
виконавче провадження" державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

На думку суду особа, яка має невиконані
зобов'язання, не може вважатися винною
в ухиленні, поки не буде доведено
протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні
санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання.

Саме невиконання боржником
самостійно зобов'язань протягом
строку, про що вказує державний
виконавець в постанові про відкриття
виконавчого провадження, не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків.

Ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Державний виконавець не надав суду
доказів щодо вчинення ним усіх
передбачених законом виконавчих дій
щодо примусового виконання рішення
суду, а також не надав доказів щодо
ухилення боржника від виконання
покладених на нього зобов'язань.

Крім того, в матеріалах подання
відсутні відомості про те, що боржник
має паспорт громадянина України для
виїзду за кордон, а тому, згідно
приписів ст.ст.5, 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в"їзду в
Україну громадян України", відсутні
підстави для її обмеження у праві
виїзду за межі України.

За таких обставин суд не має
достатніх підстав для тимчасового
обмеження боржника у праві виїзду за
кордон, а тому подання заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
районного управління юстиції
Бороденка В.М. про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України
боржника ОСОБА_2 не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 122, 13О, 131, 156, 377-1 ЦПК
України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
районного управління юстиції
Бороденка В.М. про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України
боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: