справа № 208/201/14-ц
№ провадження 2/208/778/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

28 січня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Ричка С.О.

при секретарі - Щербацевич Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська цивільну
справу за первісним позовом: ОСОБА_5 до
ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - про стягнення
грошових коштів, визнання договорів
дійсними та визнання права власності.

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_5
звернулась до суду з позовом до
відповідача за первісним позовом
ОСОБА_2, в якому просить суд: стягнути
грошові кошти, які були передані за
договором купівлі-продажу квартири, в
обґрунтування якого ОСОБА_5 зазначила,
що 02 грудня 2013 року між нею та ОСОБА_2 в
простій письмовій формі було укладено
договір купівлі-продажу належної
Відповідачу квартири. На підтвердження
укладеного між ними договору Позивачка
надала до суду оригінал договору від
02.12.2013 року, яка складено у простій
письмовій формі. За умовами договору
грошові кошти, які Відповідачка
отримала від Позивачки як аванс у сумі
30.000 (тридцять тисяч) грн., потрібні були
для оформлення необхідних документів
на квартиру. Згідно письмової
домовленості сторін, після того, як
Відповідачка оформить документи на
спірну квартиру Позивачка у нотаріуса
сплачує залишок вартості квартири у
сумі 20.000 (двадцять тисяч)грн.
Нотаріальне оформлення договору,
згідно домовленості сторін мало
відбутися до кінця грудня 2013 року,
після того, як Відповідачка належним
чином оформить право власності на цю
квартиру. Однак Відповідачка не
виконала взяте на себе зобов'язання та
не оформила належним чином право
власності на себе, внаслідок чого
Позивачка змушена звернутися до суду.
На її вимогу повернути грошові кошти,
які відповідачка отримали за розпискою
від 02 грудня 2013 року остання відповіла
відмовою. За таких обставин Позивачка
змушена звернутися до суду за захистом
своїх порушених прав та вимагати
повернення їй грошових коштів за
розпискою від 02.12.2013 року.

Відповідач ОСОБА_2 не погодившись з
позовними вимога відповідно до ст.123
ЦПК України подала до суду зустрічний
позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5., в
якому посилається на те, що починаючи з
грудня 1995 року і до останнього часу,
вона постійно мешкала у квартирі
АДРЕСА_1. Відповідачі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4
виїхали з квартири та забрал всі свої
речі. Приблизно у січні 2013 року ОСОБА_3
та ОСОБА_4 звернулись до ОСОБА_2 з
пропозицією придбання останньою
квартири, яку вона орендувала та
мешкала з грудня 1995 року. Позивачка на
це погодилась і запропонувала
звернутися до нотаріуса за оформленням
договору купівлі-продажу квартири.
Відповідачі заявили, що їм терміново
потрібні гроші і запропонували укласти
договір купівлі-продажу квартири у
простій письмовій формі а згодом
оформити правочин у нотаріуса, всі
витрати зобов'язались здійснити
самостійно. Позивачка на це погодилась
і сплатила їм грошові кошти у сумі 26.000
грн.. На підтвердження укладеного
договору купівлі-продажу Відповідачі
передали Позивачці оригінали
правовстановлюючих документів на
квартиру, а саме: свідоцтво про право
власності на житло від 13 вересня 1995
року видане відділом обліку та
розподілу житлової площі
міськвиконкому та технічний паспорт на
квартиру. За умовами укладеного між
сторонами договору ОСОБА_2 придбала а
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продали двокімнатну
квартиру №50, яка розташована на
другому поверсі п'яти - поверхового
будинку, загальна площа - 41,5 кв. м.,
житлова площа - 26,2 кв. м., в тому числі 1-а
кімната 11,9 кв. м., 2-а кімната 14,3 кв. м.,
кухні площею 6,2 кв. м., вбиральні
(сполученої) 1,2 кв. м., коридору 4,9 кв. м.,
вбудованої шафи 0,3 кв. м., квартира
обладнана балконом площею 1,0 кв. м.,
висота приміщень 2,5 м. і яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_3. Нотаріальне
оформлення договору купівлі-продажу
повинно було відбутися не пізніше
грудня 2013 року, однак до теперішнього
часу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виконали
взяті на себе зобов'язання з
нотаріального оформлення продажу
ОСОБА_2 квартири. На її вимогу повернути
грошові кошти, які відповідачі
отримали за розпискою від 25 січня 2013
року останні відповіли відмовою. За
таких обставин ОСОБА_2 вважає, що вона
фактично набула права власності на
спірну квартиру, і як наслідок
правомірно здійснила відчуження
(продаж) належної їй квартири ОСОБА_5,
тому просить суд задовольнити її
вимоги у повному обсязі, визнавши
договори купівлі-продажу від 25 січня 2013
року та 02 грудня 2013 року укладені між
нею та відповідачами дійсними,
стягнути на її користь з ОСОБА_5.
недоплачені кошти та визнати право
власності на квартиру АДРЕСА_2, яка
розташована на другому поверсі п'яти -
поверхового будинку, загальна площа -
41,5 кв. м., житлова площа - 26,2 кв. м., в тому
числі 1-а кімната 11,9 кв. м., 2-а кімната 14,3
кв. м., кухні площею 6,2 кв. м., вбиральні
(сполученої) 1,2 кв. м., коридору 4,9 кв. м.,
вбудованої шафи 0,3 кв. м., квартира
обладнана балконом площею 1,0 кв. м.,
висота приміщень 2,5 м. за ОСОБА_5

Ухвалою суду було відкрито провадження
за зустрічним позовом та залучено його
до розгляду з первісним.

При розгляді справи по суті ОСОБА_5 до
початку судового засідання подала
заяву в якій від своїх позовних вимог
відмовилась, визнала зустрічні позовні
вимоги у повному обсязі, просила
розглянути справу без її участі, та без
застосування технічних засобів.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2
до початку судового засідання подала
заяву в якій підтримала свої зустрічні
позовні вимоги в повному обсязі,
просила суд розглянути справу без її
участі, та без застосування технічних
засобів.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, згідно з вимогами ст. 76 ЦПК
України, про причини неявки суду не
повідомила, судова повістка - виклик
направлена відповідачеві на останню
відому суду адресу і в силу ст. 77 ЦПК
України вважається доставленою, на
підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає
причини неявки відповідача
неповажними; є достатньо матеріалів
про права та відносини сторін,
потрібність дачі особистих пояснень
відповідачем відсутня, що дозволило
суду за згодою позивача, згідно вимог
ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне
рішення.

Відповідно д ст. 224 ЦПК України, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи, що дозволило суду вважати за
необхідне визнати його неявку з
неповажних причин, провести заочний
розгляд справи, розглянути справу на
підставі наявних у справі доказів.

В зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється на
підставі ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши письмові докази та матеріали
справи, з'ясувавши обставини справи та
дослідивши їх доказами, суд вважає,
зустрічний позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 02
грудня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у
простій письмовій формі було укладено
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_3. За умовами договору Позивачка
передала Відповідачці грошові кошти у
сумі 30.000 грн. як аванс за придбану
квартиру. Грошові кошти потрібні були
ОСОБА_2 для оформлення права власності
на квартиру, однак вона своїх
обов'язків за договором не виконала,
також не повернула отриманих грошових
коштів.

Згідно розписки від 25.01.2013 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є
власниками квартири АДРЕСА_4, було
продано вищезазначену квартиру. На
підтвердження укладеного між
сторонами договору та права власності
на квартиру ОСОБА_2 отримала на руки
оригінали правовстановлюючих
документів та ключі від квартири. За
змістом розписки ОСОБА_3 та ОСОБА_4
повинні були укласти з ОСОБА_2 договір
купівлі-продажу цієї квартири у
нотаріуса, однак не здійснили цього,
чим порушили умови договору.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Стаття 11 ЦК України передбачає, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, у тому числі є договори та
інші правочини.

Згідно ст. 202 Цивільного кодексу
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав і обов'язків.

Згідно зі ст. 635 ЦК України попереднім є
договір, сторони якого зобов'язуються
протягом певного строку (у певний
термін) укласти договір в майбутньому
(основний договір) на умовах,
встановлених попереднім договором.

Враховуючи викладене вбачається, що
укладення сторонами попереднього
договору є правочином, який породжує
для його учасників викладені в цьому
договорі зобов'язання.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У той же час, ст. 615 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання однією стороною друга
сторона має право частково або в
повному обсязі відмовитися від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом.

У відповідності до ст. ст. 227, 242
Цивільного кодексу України для
договорів купівлі - продажу, міни
нерухомості, у разі, якщо хоча б однією
стороною є громадянин, встановлено
обов'язкову нотаріальну форму
договору.

Судом встановлено, що між сторонами під
час укладення договору, було повне
взаєморозуміння, але всі умови
договору покупцем виконані не були,
продавець має претензії до покупця, а
тому такий договір вважається
недійсним.

В теперішній час позивач за зустрічним
позовом, яка у повному обсязі сплатила
кошти при укладанні попереднього
договору купівлі-продажу нерухомого
майна, вважаючи себе єдиним власником
цього майна, не може в повній мірі
володіти, використовувати та
розпоряджатися своїм нерухомим майном.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа
може звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права ти інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами
захисту цивільних прав та інтересів
може бути визнання права тощо.

За статтею 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

У відповідності до ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів, право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути лише за
рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво.

Склалася ситуація, коли власник
квартири АДРЕСА_5 не має
правовстановлюючих документів, що
підтверджували б її право приватної
власності на нерухоме майно.

Таким чином, суд вважає, що позивач за
зустрічним позовом набув право
власності на спірне нерухоме майно.

Відповідно до п. 10 Переліку
правовстановлюючих документів, на
підставі яких проводиться реєстрація
прав власності на об'єкти нерухомого
майна, Тимчасового положення про
порядок державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, рішення
суду про визнання права власності є
правовстановлюючим документом і
підлягає реєстрації державній
реєстраційній службі
Дніпродзержинського міського
управління юстиції в
Дніпропетровській області.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 15, 16, 192, 321, 328, 392, 512, 514, 525, 530, 533, 553,
554, 559, 598, 610, 611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України,
ст. ст. 8, 10, 11, 60, 74-76, 88, 113, 123, 169, 209, 212-215, 218,
224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2
про стягнення грошових коштів -
відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - про стягнення
грошових коштів, визнання договорів
дійсними та визнання права власності -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 грошову
компенсацію у розмірі 20000,00 грн.
(двадцять тисяч гривень)

Визнати договори купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_6, що були укладені
25.01.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та
ОСОБА_4; та 02 грудня 2013 року ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 - дійсними.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
податковий номер НОМЕР_1 право
власності на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею - 41,5 кв. м. та житловою
площею - 26,2 кв. м., в тому числі, з
подальшою реєстрацією у відповідних
органах державної реєстрації.

Заочне рішення може бути переглянуте
Заводським районним судом м.
Дніпродзержинська за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення (отримання), через суд
першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно: Суддя:

Рішення набрало законної чинності 11
лютого 2014 року, оригінал рішення
знаходиться в цивільній справі № 208/201/14
в архіві Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська.

Суддя:

Секретар

Суддя
Ричка С. О.