У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Касьяна О.П., Коротуна В.М.,Кафідової
О.В., Маляренка А.В.,розглянувши у
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_6 до Головного управління
МВС України в Одеській області про
стягнення трьох процентів річних,
індексу інфляції та моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
апеляційного суду Одеської області від
27 серпня 2013 року та рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 06 березня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому просив стягнути
з Головного управління МВС України в
Одеській області 7 321 грн 31 коп. трьох
відсотків річних від суми боргу, 49455 грн
56 коп. інфляційних та 20 000 грн моральної
шкоди, у зв'язку із затримкою виплати
стягнутих за рішенням суду коштів.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на ті обставини, що 17 жовтня 2007 року
постановою апеляційного суду Одеської
області на його користь було стягнуто
з Державного казначейства України 27 972
грн 60 коп. матеріальної шкоди, завданої
позивачу внаслідок ушкодження здоров'я
під час виконання службових обов'язків,
а саме понесення ним витрат на
лікування та протезування.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 17
грудня 2010 року змінений спосіб
виконання рішення шляхом стягнення цих
коштів з Головного управління МВС
України в Одеській області, які йому
перераховані тільки 6 серпня 2012 року.

Позивач, вважаючи, що Головне
управління МВС України в Одеській
області ухилялося від виплати належних
йому грошових коштів, у зв'язку з чим
прострочило виконання грошового
зобов'язання, тому повинно сплатити
індекс інфляції за весь час
прострочення сплати боргу, а також 3 %
річних від простроченої суми на
підставі ст. 625 ЦК України, просив
задовольнити позов.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 6 березня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 27 серпня 2013 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове, яким у задоволенні
позову відмовлено з інших підстав.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та рішення апеляційного
суду, і ухвалити нове, яким
задовольнити позов.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що ст.
625 ЦК України не підлягає застосуванню
до правовідносин, що виникли між
сторонами, тому підстави для
задоволення позову відсутні.

Скасовуючи рішення суду та ухвалюючи
нове про відмову у задоволенні позову з
інших підстав, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що Головне
УМВС України в Одеській області не
може нести відповідальності за цим
позовом, оскільки зобов'язаною особою
зі сплати стягнутих за рішенням суду
коштів на користь позивача є Державне
казначейство України, а ухвала про
зміну способу виконання рішення суду
шляхом стягнення цих коштів з
Головного управління МВС України в
Одеській області була скасована.

Рішення суду апеляційної інстанції є
правильним та таким, що відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2007 року
постановою апеляційного суду Одеської
області частково задоволено позов
ОСОБА_6 та стягнуто з Державного
казначейства України - рахунку
державного бюджету на його користь 27 972
грн 60 коп. матеріальної шкоди, завданої
внаслідок ушкодження здоров'я під час
виконання службових обов'язків, а саме
понесення ним витрат на лікування та
протезування.

17 грудня 2010 року ухвалою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
змінено спосіб виконання рішення суду
шляхом стягнення цих коштів з
Управління МВС України в Одеській
області.

Згідно довідки від 17 вересня 2012 року
ТВБВ філіалу Одеського обласного
управління ПАТ «Державний ощадний банк
України» 6 серпня 2012 року на
рахунок ОСОБА_6 надійшли 27 972 грн 60 коп.
від Головного управління юстиції в
Одеській області.

7 серпня 2012 року ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області
ухвалу Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 17 грудня 2010
року скасовано, а заяву відділу
примусового виконання рішень
департаменту ДВС МЮ в Україні про
зміну способу виконання рішення суду
направлено до Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
для розгляду в порядку
адміністративного судочинства і
ухвалою цього суду від 19 жовтня 2012 року
заяву залишено без розгляду.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної
інстанції дав належну оцінку
обставинам справи про те, що
відповідач не може нести
відповідальності за цим позовом,
оскільки зобов'язаною особою зі сплати
стягнутих за рішенням суду коштів є
Державне казначейство України, яке
повинно було перерахувати позивачу ці
кошти з рахунку державного бюджету,
однак вчасно цього не зробило, а ухвала
про зміну способу виконання рішення
суду шляхом стягнення цих коштів з
Головного управління МВС України в
Одеській області була скасована, тому
підстави для задоволення позову
відсутні.

Суд апеляційної інстанції правильно
застосував норми матеріального права,
що регулюють ці відносини, ухвалив
рішення з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно відхилити, а рішення
апеляційного суду залишити без змін, як
передбачено ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити,
рішення апеляційного суду Одеської
області від 27 серпня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді

О.П. Касьян

О.В. Кафідова

В.М. Коротун

А.В. Маляренко