У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Ірпінської міської ради Київської
області, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6,
про визнання рішень органу місцевого
самоврядування незаконними за
касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою
представником - ОСОБА_7, на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 12 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Київської
області від 26 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що він є власником 1/3
частки житлового будинку АДРЕСА_1,
також 1/3 його частка належить ОСОБА_6 та
1/3 частка - ОСОБА_5 Зазначений будинок
розташований на земельній ділянці
площею 0,1316 га. Рішенням Ірпінської
міської ради Київської області від 26
жовтня 2010 року № 5635-96-V
йому, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дозволено
виготовлення технічної із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку площею 0, 10 га для
будівництва та обслуговування будинку,
господарських будівель і споруд та
площею 0,0316 га для ведення
особистого селянського господарства
за адресою: АДРЕСА_1, однак
порядок користування земельною
ділянкою між ними не визначений, а
досягти домовленості з приводу
користування земельною ділянкою вони
не можуть. Рішенням Ірпінської міської
ради Київської області від 26 жовтня 2010
року № 5607-96-V ОСОБА_5
дозволено виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельні ділянки
для будівництва та обслуговування
будинку, господарських будівель і
споруд площею 0,10 га та площею 0,0036 га для
ведення особистого селянського
господарства за адресою: АДРЕСА_1.
Рішенням Ірпінської міської ради
Київської області від 14 квітня
2011 року затверджена технічна
документація із землеустрою щодо
складання державних актів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки ОСОБА_5 за адресою:
АДРЕСА_1, передано безкоштовно у
власність ОСОБА_5 земельну ділянку
загальною площею 0,1036 га, з яких 0,10 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, а 0,0036 га - для ведення
особистого селянського господарства.

ОСОБА_4 вважав, що зазначені вище
рішення Ірпінської міської ради
Київської області винесені з
порушенням земельного законодавства,
порушують його права та інтереси, тому
просив суд визнати їх незаконними.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 12 листопада 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 26 грудня 2013 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі
представника - ОСОБА_7, просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суди на підставі належним
чином оцінених доказів, поданих
сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли
правильного висновку про те, що
Ірпінська міська рада Київської
області при прийнятті оспорюваних
рішень діяла в межах повноважень та у
спосіб, визначений діючим
законодавством.

Ураховуючи наведене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, поданою
представником - ОСОБА_7, відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 12 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 26 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта