Номер провадження 22-ц/775/1100/2014
інстанції: Іванов О.Г.
Доповідач: Космачевська Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді: Курило В.П.,

суддів: Космачевської Т.В., Биліни Т.І.,

при секретарі: Стефановій Я.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення
Кіровського районного суду м. Донецька
від 26 червня 2012 року по цивільній
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
відшкодування заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Кіровського
районного суду м. Донецька від 26 червня
2012 року позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
відшкодування заборгованості за
кредитним договором - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1
на користь Публічного акціонерного
товариства «Універсал Банк»
заборгованість в сумі 57799,97 грн.,
витрати по сплаті судового збору в сумі
578,00 грн., а всього 58377, 97 грн. (п'ятдесят
вісім тисяч триста сімдесят сім
гривень 97 коп.)

З вказаним заочним рішенням суду
першої інстанції не погодився
відповідач ОСОБА_1 та подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати заочне
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, яким відмовити ПАТ
«Універсал Банк» в в задоволенні
позову у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права. Він належним
чином не повідомлявся про час та місце
розгляду справи на 26 червня 2012 року.
Крім того, апелянт не згоден з тим, що з
нього стягнуто солідарно
заборгованість за кредитним договором
№СL 75610 від 18 серпня 2008 року, так як
апелянту не було відомо, що ОСОБА_2
отримав кредит, а він був поручителем
за даним договором. В договорі поруки
стоїть не його підпис, і позивач не
повідомляв його про несплату ОСОБА_2
кредиту.

В судовому засіданні апеляційного суду
відповідач ОСОБА_1 з доводами
апеляційної скарги погодився, просив
її задовольнити.

Представник позивача та відповідач
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися,
про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, про що
свідчать отримані телефонограми.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим
слухати справу за відсутністю позивача
та відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обгрунтовність рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення відповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненнями Пленуму
Верховного Суду України, що міститься в
п. 2 постанови «Про судове рішення у
цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009
року, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до ст. 8 ЦПК, а також
правильно витлумачив ці норми. Якщо
спірні правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень,підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено і
це вбачається з матеріалів справи, що 18
серпня 2008 року відкрите акціонерне
товариство «Універсал Банк» та ОСОБА_2
уклали кредитний договір №СL 75610,
згідно з умовами якого позивач з 18
серпня 2008 року по 25 липня 2015 року надав
ОСОБА_2 кредит на загальну суму 43000,00
(сорок три тисячі) грн., а ОСОБА_2
зобов'язався повернути отриманий
кредит, сплатити відсотки за
користування коштами і виконати свої
зобов'язання згідно з даним договором у
повному обсязі (а.с. 9-18).

Відповідно до договору поруки №СL 75610
від 18 серпня 2008 року ОСОБА_1
зобов'язався перед позивачем
відповідати за невиконання в повному
обсязі взятих ОСОБА_2 зобов'язань за
кредитним договором №СL 75610 від 18
серпня 2008 року як існуючих в теперішній
час, так і тих, що можуть виникнути в
майбутньому (а.с. 28-30).

Згідно довідки про розрахунок
заборгованості, наданою ПАТ «Універсал
Банк», відповідач ОСОБА_2 у порушення
умов Договору свої зобов'язання
належним чином не виконує, внаслідок
чого має заборгованість станом на 31
жовтня 2011 року у розмірі 57799,97 грн.
(п'ятдесят сім тисяч сімсот дев'яносто
дев'ять грн. 97 коп.)

Суд, задовольняючи позов, виходив з
того, що боржником порушено
зобов'язання, забезпечене порукою, тому
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором, як солідарні
боржники. Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків відповідно до
договору поруки.

Такі висновки суду є законними і
обґрунтованими та відповідають
фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
відповідачі не виконують покладені на
них умовами кредитного договору та
договору поруки зобов'язання по
поверненню кредиту та оплаті за
користування ним, тому позовні вимоги
про стягнення з відповідачів
солідарно на користь позивача суми
заборгованості

разом з належним платежами підлягають
задоволенню.

Згідно положень ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Підпунктами 1.3. договору поруки №СL 75610
від 18 серпня 2008 року передбачено, що
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, за всіма зобов'язаннями
останнього за основним договором,
включаючи повернення основної суми
боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу),
сплату процентів, комісій,
відшкодування можливих збитків, сплату
пені та інших штрафних санкцій,
передбачених умовами Основного
договору.

Відповідно до ст. 540 ЦК України якщо у
зобов'язанні беруть участь кілька
кредиторів або кілька боржників,
кожний із кредиторів має право
вимагати виконання, а кожний із
боржників повинен виконати обов'язок у
рівній частці, якщо інше не встановлено
договором або актами цивільного
законодавства.

Пунктом 3 ст. 549 ЦК України передбачено,
що у випадку порушення боржником
зобов'язання він повинний сплатити
кредитору пеню, що обчисляється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожній день прострочення виконання.

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за
кредитним договором банк чи інша
фінансова установа (кредитор)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальнику в розмірі і на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит і сплатити проценти. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами
(ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, розмір і порядок одержання яких
встановлюються договором.

Виходячи з вищенаведеного, доводи
апеляційної скарги щодо не укладення
ОСОБА_1 з позивачем договору поруки №СL
75610 від 18 серпня 2008 року та не
підписання цього договору є
безпідставними, оскільки
спростовуються іншими матеріалами
цивільної справи.

Інші приведені в апеляційній скарзі
доводи висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для скасування або зміни
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги не вбачається,
доводи апеляційної скарги
необґрунтовані і не спростовують
висновків суду, тому відповідно до
частини 1 ст. 308 ЦПК України апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Кіровського районного
суду м. Донецька від 26 червня 2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: