Головуючий у першій інстанції Мишко
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Ю.І., Оверіної О.В.,

за участю секретаря - Желєзнова В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Затоківської
селищної ради, за участю третьої особи
без самостійних вимог щодо предмета
спору - Садівничого кооперативу
«Рассвет» про визнання права власності
та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Затоківської селищної ради, за участю
третіх осіб : Відділ Держкомзему у м.
Білгород - Дністровський Одеської
області, ОСОБА_2 про визнання права
власності за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 листопада 2013 року,

ВСТАНОВИЛА :

У січні 2005 року ОСОБА_2 звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до ОСОБА_3 та
Затоківської селищної ради про
визнання права власності на земельну
ділянку, яка знаходиться в СК
«Рассвет».

Уточнивши позов в процесі розгляду
справи ОСОБА_2 просила: скасувати, як
незаконну приватизацію земельної
ділянки НОМЕР_1 в Садівничому
кооперативі «Рассвет»; визнати за
ОСОБА_2 право власності на спадкову
земельну ділянку, площею 646 кв.м., на
праві спільної часткової власності,
згідно з 78/100 часток у вартості будов та
споруд на цій ділянці, загальною площею
828 кв.м.; встановити межі земельної
ділянки НОМЕР_1 в Садівничому
кооперативі «Рассвет» по І варіанту
порядку користування земельною
ділянкою, згідно висновку № 20/04-1
судово-технічної земельної експертизи,
проведеної 07.06.2005 року ПМП «ЕКС»;
визнати незаконним та скасувати
рішення 11 сесії ХХІІІ скликання
Затоківської селищної ради від 23.07.1999
року № 28; визнати недійсним Державний
акт на право приватної власності на
земельну ділянку серії І-ОД № 073504,
площею 500 кв.м., розташований в СК
«Рассвет», ділянка НОМЕР_2, виданий
ОСОБА_3 та зареєстрований під № 874 від
24.09.1999 року; зобов»язати ОСОБА_3 знести
паркан між ділянками НОМЕР_1 та НОМЕР_2,
який був незаконно встановлений та
здійснити розчистку цієї ділянки від
кущів, бур»янів, бруду та нечистот;
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
матеріальну шкоду та судові витрати в
сумі 9 850 грн., моральну шкоду в сумі 20 000
грн..

ОСОБА_3 звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
зустрічною позовною заявою про
визнання права власності на земельну
ділянку та просила: відмовити ОСОБА_2 в
задоволенні позову; визнати за нею
право власності на земельну ділянку
площею 0,050 га, в тому числі під садами
0,045 га, під будівлями 0,005 га, яка
розташована на території Затоківської
селищної ради народних депутатів, СК
«Рассвет», ділянка НОМЕР_2, на підставі
Державного акту на право приватної
власності на землю серії І-ОД № 073504,
виданого та зареєстрованого
Затоківською селищною радою народних
депутатів у книзі записів державних
актів на право приватної власності на
землю за № 874 від 24.09.1999 року, виданого
на підставі п.76 додатку № 1 до рішення
ХІ сесії ХХІІІ скликання Затоківської
селищної ради народних депутатів від
23.07.1999 року № 28 «Про надання у
колективну власність земельних
ділянок садівничому кооперативу
«Рассвет» та передачу земель у
приватну власність членам садівничого
кооперативу», акту встановлення в
натурі меж земельної ділянки НОМЕР_2
від 26.07.1999 року, плану
землекористування земельною ділянкою
НОМЕР_2 гр. ОСОБА_3; вважати рішення ХІ
сесії ХХІІІ скликання Затоківської
селищної ради від 23.07.1999 року № 28 «Про
надання у колективну власність
земельних ділянок садівничому
кооперативу «Рассвет» та передачу
земель у приватну власність членам
садівничого кооперативу» законним, яке
підлягає виконанню ОСОБА_2.

Рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 листопада 2013 року позовну заяву
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Затоківської
селищної ради за участю третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
СК«Рассвет» про визнання права
власності задоволено частково.

Скасовано як незаконну приватизацію
земельної ділянки НОМЕР_1 в Садівничому
кооперативі «Рассвет».

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
спадкову земельну ділянку, площею 646
кв.м., на праві спільної часткової
власності, згідно з 78/100 часток у
вартості будов та споруд на цій
ділянці, загальною площею 828 кв.м.

Визначено межі земельної ділянки
НОМЕР_1 в Садівничому кооперативі
«Рассвет» по І варіанту порядку
користування земельною ділянкою,
згідно висновку № 20/04-1
судово-технічної земельної експертизи,
проведеної 07.06.2005 року ПМП «ЕКС», а саме:

- ОСОБА_2 (78/100 часток) виділити у власне
користування земельну ділянку № 1
площею 646 кв.м. Вхід на земельну ділянку
№ 1 через існуючу калитку № 5 зі сторони
автомобільної дороги;

- ОСОБА_3 (22/100 часток) виділити у власне
користування земельну ділянку № 2
площею 182 кв.м. Вхід на земельну ділянку
№ 2 через існуючу калитку зі сторони
автомобільної дороги;

Лінія розділу проходить наступним
чином:

- від розділяючого паркану зліва від
садового будинку НОМЕР_3 на відстані 3,75
м. довжиною 5,00 м.;

- поворот наліво довжиною 1,35 м. (по
наружній стіні літ. «А»);

- поворот направо довжиною 5,67 м. (по
наружній стіні літ. «А»);

- поворот направо довжиною 5,56 м. (по
лінії протяжіння міжквартирних
перегородок);

- поворот наліво довжиною 3,10 м. (по
наружній стіні літ. «А»);

- далі по лінії продовження довжиною 2,0
м. (від стіни літ. «А»);

- поворот наліво довжиною 5,40 м.;

- поворот направо довжиною 34,60 м. (до
кінця земельної ділянки).

Визнано незаконним та скасовано
рішення 11 сесії ХХІІІ скликання
Затоківської селищної ради від 23.07.1999
року № 28.

Визнано недійсним Державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку серії І-ОД № 073504, площею 500 кв.м.,
розташований в Садівничому
кооперативі «Рассвет», ділянка НОМЕР_2,
виданий ОСОБА_3 та зареєстрований під №
874 від 24.09.1999 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
моральну шкоду в розмірі 500 грн. та
витрати на проведення експертизи в
розмірі 600 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

В задоволенні зустрічної позовної
заяви ОСОБА_3 до Затоківської селищної
ради за участю третіх осіб без
самостійних вимог на предмет спору
Відділу Держкомзему у м.
Білгород-Дністровському Одеської
області та ОСОБА_2 про визнання права
власності відмовлено.

ОСОБА_3 оскаржила вказане судове
рішення в апеляційному порядку.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 21 березня 2014 року,
зазначене рішення міськрайонного суду
в частині визнання незаконним та
скасування рішення 11 сесії XXIII
скликання Затоківської селищної ради
від 23 липня 1999 року за №28 скасовано й
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким рішення 11 сесії XXIII скликання
Затоківської селищної ради від 23 липня
1999 року за №28 визнано незаконним та
скасовано в частині передачі у
приватну власність ОСОБА_3 земельної
ділянки НОМЕР_2, площею 0,050 га для
ведення садівництва із земель СК
«Рассвет», Лиманського курортного
району смт Затока, м.
Білгород-Дністровський, Одеської
області. В решті рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 10 вересня 2014
року задоволено частково касаційну
скаргу ОСОБА_3, скасовано рішення
апеляційного суду Одеської області від
21 березня 2014 року та справу передано на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати, тому що воно
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволені позовних вимог
ОСОБА_2 про визнання права власності,
провадження у справі закрити,
зустрічний позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2 та визнаючи за нею право
власності на земельну ділянку,
встановлюючи межі земельних ділянок
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд першої інстанції
посилався на те, що спірна земельна
ділянка загальною площею 828 кв.м.
знаходилася в спільному користуванні
сторін, однак, при видачі Державного
акту ОСОБА_3 були порушені межі.

Однак, колегія суддів з такими
висновками суду першої інстанції не
погоджується, оскільки вони не
відповідають обставинам справи та
судом неправильно застосовано норми
матеріального і процесуального права,
що відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України є підставами для скасування
рішення суду.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому ЦПК, звернутися до суду
за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об"єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Судом встановлено, та матеріалами
справи підтверджено, що у 1966 році
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 придбали у ОСОБА_6 дачу
НОМЕР_1 в СТ «Антарктика».

Відповідно до списку членів СТ
«Антарктика» за ОСОБА_5 була закріплена
садова ділянка НОМЕР_1, а за ОСОБА_3 -
ділянка НОМЕР_2.

У подальшому за рішенням виконавчого
комітету Білгород- Дністровської
міської ради народних депутатів №883
від 20 липня 1995 року земельні ділянки
НОМЕР_1, НОМЕР_2 приєднані до СК
«Рассвет».

18 вересня 1996 року на 11 (10) сесії XXII
скликання Затоківської селищної ради
народних депутатів прийнято рішення
№182 (180), яким вирішено видати свідоцтво
про право приватної власності ОСОБА_5
на дачу НОМЕР_1.

Відповідно до п. 76 додатку №1 до рішення
11 сесії XXIII скликання Затоківської
селищної ради народних депутатів від 23
липня 1999 року №28, ОСОБА_3 передано в
приватну власність земельну ділянку
НОМЕР_2, для ведення садівництва із
земель СК «Рассвет», загальною площею
0,050 га, в тому числі під садами 0,045 га,
під будівлями 0,005 га.

Відповідно до п. 77 додатку №1 до рішення
11 сесії XXIII скликання Затоківської
селищної ради народних депутатів від 23
липня 1999 року №28, ОСОБА_8 передано в
приватну власність земельну ділянку
НОМЕР_1, для ведення садівництва із
земель СК «Рассвет», загальною площею
0,038 га, в тому числі під садами 0,036 га,
під будівлями 0,002 га.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт на
користь доньки ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (мати ОСОБА_2)
померла.

09 березня 2004 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2
укладено договір дарування земельної
ділянки, відповідно до умов якого
ОСОБА_8 подарував, а ОСОБА_2 прийняла в
дар земельну ділянку НОМЕР_1,
розташовану на території Затоківської
селищної ради, міста Білгород-
Дністровського, Одеської області, СК
«Рассвет», площею 0,038 га.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 лютого 2009 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 02 червня 2009 року, по справі
№2-82 встановлено факт належності
ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві
приватної власності 78/100 часток у
садовому будинку НОМЕР_1,
господарського блоку літ. «Б»,
господарського блоку літ. «В»,
вбиральні літ. «Г» в СК «Рассвет»,
Лиманського курортного району смт.
Затока м. Білгород- Дністровського
Одеської області на земельній ділянці,
загальною площею 828 кв. м. Визнано за
ОСОБА_2 право власності на спадкове
майно, а саме: 78/100 часток у садовому
будинку літ. «А», господарський блок
літ. «Б», господарський блок літ. «В»,
вбиральню літ. «Г» в СК «Рассвет»,
Лиманського курортного району смт
Затока м. Білгород-Дністровського
Одеської області НОМЕР_1, що
розташовані на земельній ділянці,
загальною площею 828 кв. м.

Ухвалою Верховного Суду України від 31
грудня 2009 року, рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 лютого 2009 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
02 червня 2009 року залишено без змін.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 травня 2009 року у справі №2-2401 у
задоволенні позову правління СК
«Рассвет» до ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору дарування
земельної ділянки, припинення
використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням, передачу
земельної ділянки НОМЕР_1 у
розпорядження Затоківської селищної
ради відмовлено.

Відповідно до листів від 27 липня 2010
року, від 08 вересня 2010 року та від 21
січня 2011 року за підписом
Затоківського селищного голови, на
сьогоднішній день майно, яке належить
ОСОБА_2, розташоване на земельній
ділянці, яка належить іншим особам, які
не мали жодних правовстановлюючих
документів на це майно, а відповідно і
права на цю земельну ділянку. Крім того,
цими ж листами Затоківський селищний
голова просив рахувати недійсним
державний акт на право приватної
власності на земельну ділянку (бланк
серії І-ОД №073504) площею 0,050 га,
розміщену в СК «Рассвет» ділянка
НОМЕР_2 для ведення садівництва,
виданий ОСОБА_3 за №874 від 24 вересня 1999
року.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 05 липня 2012 року у справі №1505/844/2012 у
задоволенні заяви ОСОБА_3 за участю
заінтересованої особи ОСОБА_2, про
визнання відсутнім спадкового майна та
встановлення відсутності спадщини у
ОСОБА_5, відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗК України (1992
року, чинного на час вирішення питання
про передачу спірної земельної ділянки
у власність сторін) до відання
сільських, селищних і міських
районного підпорядкування Рад
народних депутатів у галузі
регулювання земельних відносин на їх
території належить передача земельних
ділянок у власність, надання їх у
користування.

Статтею 17 цього Кодексу визначено
порядок передачі земельних ділянок у
приватну власність Радами народних
депутатів, на території яких
розташовані земельні ділянки.

Так, громадяни, заінтересовані у
передачі їм у власність земельних
ділянок із земель запасу, подають заяву
про це до сільської, селищної, міської,
а у разі відмови - до районної, міської,
в адміністративному підпорядкуванні
якої є район, Ради народних депутатів
за місцем розташування земельної
ділянки. У заяві зазначаються бажані
розмір і місце розташування ділянки,
мета її використання і склад сім'ї.

Відповідна Рада народних депутатів
розглядає заяву і у разі згоди передати
земельну ділянку у власність
громадянину замовляє землевпорядній
організації розробку проекту її
відведення. Проект відведення
земельної ділянки погоджується з
сільською (селищною) Радою народних
депутатів, з районними (міськими)
землевпорядним, природоохоронним і
санітарним органами, органом
архітектури і подається до районної
(міської) Ради народних депутатів для
прийняття рішення про передачу
громадянину земельної ділянки у
власність.

Аналогічні вимоги містять ст. ст. 116, 118
ЗК України (2001 року).

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.
7 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 року №7 «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його права, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
згідно з ч. З ст. 152 ЗК України шляхом:
визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів захисту (ст. 16 ЦК
України).

Згідно зі ст. 158 ЗК України виключно
судом вирішуються земельні спори з
приводу володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування
вирішують земельні спори у межах
населених пунктів щодо меж земельних
ділянок, що перебувають у власності і
користуванні громадян, та додержання
громадянами правил добросусідства, а
також спори щодо розмежування меж
районів у містах.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року №7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ», згідно зі
ст. 158 ЗК України суди розглядають
справи за спорами про межі земельних
ділянок, що перебувають у власності чи
користуванні громадян-заявників, які
не погоджуються з рішенням органу
місцевого самоврядування чи органу
влади з питань земельних ресурсів.

Тобто, встановлення меж земельної
ділянки не є компетенцією суду.

На підставі рішення
Білгород-Дністровського районного
суду Одеської області від 27 лютого 2009
року ОСОБА_2 набула право власності на
спадкове майно, а саме 78/100 часток у
садовому будинку літ. «А»,
господарський блок літ. «Б»,
господарський блок літ. «В», вбиральню
літ. «Т» в СК «Рассвет» Лиманського
курортного району смт. Затока
Білгоро-Дністровського Одеської
області НОМЕР_1, що розташовані на
земельній ділянці загальною площею 828
кв.м..

Право власності на спірну земельну
ділянку в СК «Рассвет» за ОСОБА_2 цим
рішенням суду не визнавалося.

До органів місцевої влади ОСОБА_2 не
зверталася з вимогами про встановлення
меж спірної земельної ділянки, яка
знаходиться в СК «Рассвет».

ОСОБА_2 у своєму позові до ОСОБА_3 та
Затоківської селищної ради про
визнання права власності на спірну
земельну ділянку в СК «Рассвет»
просила встановити межі цієї земельної
ділянки.

Однак, до компетенції суду не входить
вирішення питання про встановлення меж
земельних ділянок.

Проте, згідно з п. п. 1.2, 2.1, 2.2 Інструкції
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, затвердженою Наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів від 18 травня 2010 року
№376, встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки здійснюється з метою
визначення в натурі (на місцевості)
метричних даних земельної ділянки, у
тому числі місцеположення поворотних
точок її меж та їх закріплення межовими
знаками.

Встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) здійснюється на
підставі розробленої та затвердженої
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), технічної документації із
землеустрою щодо поділу та об'єднання
земельних ділянок або проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Документація із землеустрою щодо
встановлення меж житлової та
громадської забудови розробляється у
складі генерального плану населеного
пункту, проектів розподілу територій і
є основою для встановлення меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості).

Отже існує законодавчо визначений
порядок встановлення меж земельних
ділянок.

Ні в суді першої інстанції, ні в суді
апеляційної інстанції ОСОБА_2 не надала
доказів того, що межі спірної земельної
ділянки, на яку вона претендує,
встановлювалися відповідними органами
в установленому законом порядку.

З позовними вимогами щодо відновлення
меж її земельної ділянки ОСОБА_2до суду
не зверталася.

При встановлених обставинах,
розглянувши справу відповідно до вимог
ст. 11 ЦПК України, в межах заявлених
вимог та на підставі наданих доказів,
колегія суддів прийшла до висновку про
відмову в повному обсязі в задоволенні
позову ОСОБА_2 за безпідставністю та
недоведеністю.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 також
не підлягають задоволенню в повному
обсязі, як безпідставні, оскільки її
право власності на земельну ділянку
НОМЕР_2 встановлено Державним актом про
право власності на земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п.п.
3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 19 листопада 2013 року скасувати,
ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3, Затоківської селищної ради,
за участю третьої особи без
самостійних вимог щодо предмета спору -
Садівничого кооперативу «Рассвет» про
визнання права власності.

Відмовити в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3 до Затоківської селищної
ради, за участю третіх осіб: Відділ
Держкомзему у м. Білгород -
Дністровський Одеської області, ОСОБА_2
про визнання права власності.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання ним законної сили.

Головуючий
К.П.
Мартинова

Судді
Ю.І.
Кравець

О.В.
Оверіна