АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Апеляційне провадження №22-ц/796/2483/2014
інстанції - Васильченко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А.,
Іванченко М.М.

при секретарі Онищенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на ухвалу Подільського
районного суду м. Києва від 27 листопада
2013 року по справі за заявою ОСОБА_2 про
встановлення факту, що має юридичне
значення, заінтересована особа: 14-та
Київська державна нотаріальна контора,
-

ВСТАНОВИЛА:

Заявниця ОСОБА_2 звернулася до
Подільського районного суду м. Києва із
заявою про встановлення факту родинних
відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що
необхідно їй для оформлення спадкових
прав та отримання свідоцтва про право
на спадщину .

Ухвалою Подільського районного суду м.
Києва від 27 листопада 2013 року
відмовлено у відкритті провадження за
заявою ОСОБА_2, заінтересована особа:
14-та Київська державна нотаріальна
контора про встановлення факту, що має
юридичне значення.

Не погодившись з такою ухвалою суду,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

В апеляційній скарзі посилалася на те,
що суд відмовляючи у відкритті
провадження за заявою безпідставно
виходив з наявності спору про право,
оскільки заявниця є єдиною
спадкоємицею першої черги за законом,
яка прийняла спадщину, окрім неї жодна
особа на спадщину не претендує і не
оспорює право заявниці на спадщину, а
тому висновки суду є передчасними .

В судовому засіданні апеляційного суду
представник заявника доводи скарги
підтримала.

Представник заінтересованої особи до
апеляційного суду не з`явився, просили
розглядати справу без них.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
представника заявника, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 поросла встановити факт, що має
юридичне значення, а саме: факт
родинних відносин матері та доньки -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з метою реалізації
своїх спадкових прав та отримання
свідоцтва на спадщину після померлої
матері ОСОБА_3.

Згідно з п.1 ст. 234 ЦПК України окреме
провадження це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до положень п.5 ч.2 цієї
статті суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

За змістом ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд
розглядає справи про встановлення
факту:

1) родинних відносин між фізичними
особами;

2) перебування фізичної особи на
утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для
призначення пенсії або одержання
допомоги по загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання
шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім'єю чоловіка
та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті;

7) народження особи в певний час у
разі неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі
неможливості реєстрації органом
державної реєстрації актів цивільного
стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти
за обставин, що загрожували їй смертю
або дають підстави вважати її загиблою
від певного нещасного випадку
внаслідок надзвичайних ситуацій
техногенного та природного характеру.

Частиною 4 статті 256 ЦПК України
передбачено, що суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, якщо з
заяви про встановлення факту, що має
юридичне значення, вбачається спір про
право, а якщо спір про право буде
виявлений під час розгляду справи, -
залишає заяву без розгляду.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
у п.1,3 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про
судову практику у справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», у відповідності до яких в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення,
якщо встановлення такого факту не
пов'язується з наступним вирішенням
спору про право. В разі наявності спору
про право справа може розглядатись
тільки в порядку позовного
провадження. У тому разі, коли буде
виявлено, що встановлення підвідомчого
судові факту пов'язане з вирішенням
спору про право, суд відмовляє в
прийнятті заяви до розгляду в окремому
провадженні, а якщо це буде виявлено
під час розгляду справи, залишає заяву
без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають
право подати позов на загальних
підставах.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом , постановою від 18
листопада 2011 року державний нотаріус
Київської державної нотаріальної
контори - Іваненко Р.С. відмовлено
ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті її
матері - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,
оскільки не надано документів, які б
підтверджували її родинні відносини з
бабусею - ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2,
дочка, якої була ОСОБА_3, яка на думку
заявника фактично прийняла спадщину,
але юридично не оформлювала свої
спадкові права (а.с.17).

Отже, предметом спору є спадкове майно,
на яке заявник претендує в порядку
реалізації майнових прав, а вимоги
ОСОБА_2 за своїм змістом зводяться до
визначення об'єму таких прав.

Слід також зазначити, що заявник не
просила суд встановити факт родинних
відносин між нею та бабусею, спадщину
після смерті, якої прийняла її мати.

Доводи апеляційної скарги про те, що
висновки суду базуються на
недостовірних даних, які не
відповідають вимогам законодавства не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
як вбачається зі змісту заяви ,
встановлення даного факту необхідно
ОСОБА_2 для вирішення в подальшому
питань щодо прийняття спадщини після
померлої ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тобто,
вбачається спір про право, який в
подальшому може бути вирішений лише в
позовному провадженні.

Так, як мати заявника не оформила
спадщину після смерті своєї матері,
відповідно належність їй на праві
власності майна матері не є безспірною,
а тому заявнику необхідно звертатись з
вимогами про встановлення факту
родинних відносин між нею та бабусею,
спадщину після смерті, якої не оформила
її мати, та просити суд визнати за нею
право власності на те майно, свідоцтво
на яке не може видати нотаріус.

Доводи скарги про те, що ні хто не може
претендувати окрім заявника на
спадщину є помилковими, так як в разі не
доведеності заявником факту прийняття
спадщини її матір`ю після смерті бабусі
та відсутності спадкової справи,
претендувати на спадщину після смерті
ОСОБА_4 може держава в особі
компетентного органу.

Інші доводи на правильність
постановленої ухвали не впливають і не
можуть бути підставою для її
скасування.

Ухвала суду постановлена з додержанням
вимог закону, а тому відповідно до ст.
312 ЦПК України колегія суддів відхиляє
апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м.
Києва від 27 листопада 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20-ти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді: