Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"17" березня 2014 р.

Суворовський районний суд міста Одеси
в складі:

головуючого - одноособово судді
Зудіхіна О.В.

при секретарі - Мовчан Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зобов'язання повернути майно,
збережене без достатньої правової
підстави,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
зобов'язання повернути майно,
збережене без достатньої правової
підстави. Просив зобов'язати
відповідача повернути належний йому
автомобіль марки "ВАЗ-21093",
реєстраційний номер НОМЕР_1, а також
технічний паспорт на зазначений
транспортний засіб, зобов'язати органи
ДАІ затримати на майданчик тимчасово
зберігання цей транспортний засіб.

Свої вимоги позивач
обґрунтовував тим, що надав належний
йому автомобіль у тимчасове
користування відповідача, проте ОСОБА_2
відмовляється його повертати. Наведені
обставини стали підставою для
звернення до суду.

До початку розгляду справи по
суті від представника позивача
надійшла заява з проханням розглянути
справу за його відсутністю, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі, не
заперечує проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідач до судового засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення,
причини неявки суду невідомі. Заяви про
розгляд справи за її відсутності від
відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи,
дослідивши письмові докази,
встановивши факти та відповідні до них
правовідносини, суд дійшов до висновку,
що позовна заява підлягає задоволенню
частково за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що позивачеві належить право
користування, володіння та
розпорядження транспортним засобом
марки ВАЗ 21093, 1992 року випуску, двигун
№НОМЕР_2, кузов (коляска) № НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_1. Таке право
належить ОСОБА_1 на підставі
довіреності від 17.04.2009 року, яка була
посвідчена приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, що підтверджується
довідкою про вчинення нотаріальних дій
№ 114/01-16 та витягом про реєстрацію в
Єдиному реєстрі довіреностей.

У 2010 році від імені позивача була
видана довіреність на право
користування цим транспортним засобом
на ім'я ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_2
строком на 1 рік, оскільки на той час
потреба у користуванні автомобілем, за
твердженням позивача, відпала.

Зазначеним особам позивач надав
транспортний засіб, а також документи
на автомобіль (технічний паспорт). По
закінченні строку дії довіреності, а
саме у 2011 році, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 повинні
були повернути автомобіль та
документи, однак зазначені особи
припинили проживати однією родиною, а
відповідач ОСОБА_2 забрала автомобіль у
своє користування, відмовляючись його
повертати.

Позивач вказував, що з проханням
допомогти йому повернути автомобіль
він звертався до правоохоронних
органів, що здійснюють оперативну
діяльність, з усною заявою, але йому
було відмовлено, мотивуючи тим, що це не
входить до компетенції цих органів та
роз'яснено право звернутися до
Державтоінспекції.

В подальшому позивач звернувся до
Державтоінспекції з заявою, у якій
просив затримати автомобіль марки ВАЗ
21093, реєстраційний № НОМЕР_1 та вилучити
технічний паспорт на зазначений
автомобіль з незаконного володіння
ОСОБА_2. Проте у задоволені такої заяви
було відмовлено та запропоновано
звернутися до суду.

Суд, з огляду на зазначене, вважає
за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно ч. 1 ст. 1213 ЦК України
набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач користується та керує
автомобілем марки ВАЗ 21093,
реєстраційний № НОМЕР_1, без належних
на те правових підстав та зобов'язана
повернути зазначений транспортний
засіб.

Разом з тим, стосовно іншої
частини позовних вимог, суд приходить
до висновку про превентивність їх
характеру, що, у свою чергу, свідчить
про неможливість вирішення даного
питання як такого, що має ознаки
самостійних позовних вимог.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 64, 88, 209, 212-215, 218,
224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зобов'язання повернути майно,
збережене без достатньої правової
підстави, - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 повернути
ОСОБА_1 автомобіль марки "ВАЗ-21093",
реєстраційний номер НОМЕР_1, та
свідоцтво про реєстрацію зазначеного
транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

У задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Суворовський районний суд міста
Одеси протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя: