Номер провадження 2/754/5791/14
12.12.2014 року Деснянський районний
суд м.Києва в складі:
головуючого-судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
справу за позовом
3-тя особа: Деснянський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві, -
про визнання осіб такими, що втратили
право користування жилим приміщенням,
У вересні 2014 року ОСОБА_1, в особі
представника за довіреністю ОСОБА_4,
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, в якому просить визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування жилим приміщенням у
квартирі АДРЕСА_1 у зв»язку із
припиненням права власності на цю
Крім того, позивач просить визначити
порядок виконання судового рішення
шляхом зняття з реєстрації місця
проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 за
адресою: АДРЕСА_1 - Деснянським районним
відділом Головного управління
Державної міграційної служби України в
м. Києві, як таких, що позбавлені права
користування житловим приміщенням, та
внесенням відповідних змін до Єдиного
державного демографічного реєстру про
місце проживання або місце перебування
При цьому ОСОБА_1 вказує на те, що спірна
квартира належить йому на праві
власності на підставі Договору
купівлі-продажу, укладеного 11.07.2013 року
між ним та ОСОБА_6, яка діяла від свого
імені та від імені громадян Російської
Федерації ОСОБА_2 та ОСОБА_3
Як вказує позивач, відповідно до
п.5.1.4 вищезазначеного договору
купівлі-продажу продавець
зобов»язався зняти з реєстрації усіх
осіб, зареєстрованих в квартирі, що є
предметом цього Договору, та звільнити
вказану квартиру не пізніше 15.07.2013 року.
Свій обов»язок щодо звільнення
квартири до 15.07.2013 року продавці
квартири виконали, однак залишилися
зареєстрованими на житловій площі
квартири АДРЕСА_1. На теперішній час у
вказаній квартирі зареєстровано три
особи: відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Як зазначає ОСОБА_8, відповідно до ст.3
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» реєстрація - це
внесення інформації до Єдиного
державного демографічного реєстру про
місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси, за якою з особою може вестися
офіційне листування або вручення
офіційної кореспонденції.
Позивач вважає, що відомості щодо місця
проживання відповідачів не
відповідають дійсності, оскільки вони
за даною адресою не проживають і
ведення з ними листування за цією
адресою неможливе, оскільки в квартирі
змінився власник і, відповідно,
відбулася заміна прав та обов»язків
відповідачів щодо спірної квартири,
зокрема, права користування та права
Як зазначає позивач, відповідно до ч.1
ст.346 ЦК України, у зв»язку з продажем
спірної квартири йому, право власності
відповідачів на вказану квартиру
припинилося, та відповідно,
припинилося і право володіння,
користування та розпорядження
відчуженим майном. Таким чином, у
зв»язку з припиненням права власності
на спірне житлове приміщення у
квартирі АДРЕСА_1 припинилось право
користування відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3 вказаною квартирою.
В той же час, наявність реєстрації
місця проживання відповідачів за
адресою: АДРЕСА_1 порушує право
позивача ОСОБА_1 як власника вказаної
Посилаючись на викладені обставини, а
також на те, що ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
не зважаючи на припинення їх права
користування квартирою, залишаються
зареєстрованими в АДРЕСА_1, чим
створюють йому перешкоди в
користуванні власністю, ОСОБА_1 просить
задовольнити його позовні вимоги.
В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 позовні вимоги уточнив
та зменшив. В заяві про уточнення
позовних вимог від 12.12.2014 року просить
визнати такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1 лише
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на те, що
відповідачка ОСОБА_6 у вказаній
квартирі не зареєстрована та не
проживає, тому права позивача не
порушує (а.с.43-44).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове
засідання не з»явилися. Про розгляд
справи відповідачі повідомлялися
належним чином, тому, зі згоди
представника позивача суд ухвалює
заочне рішення, що відповідає вимогам
ст. 224 ЦПК України.
3-я особа: Деснянський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві
просить розглянути справу у
відсутність свого представника (а.с.24).
Заслухавши пояснення представника
позивача ОСОБА_4, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов до
Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено,
що правом власності є право особи на
річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
На зміст права власності не впливають
місце проживання власника та
місцезнаходження майна.
Статтею 346 ЦК України визначено
загальний перелік підстав припинення
права власності. Зокрема, в пункті 1
частини 1 вказаної статті зазначено, що
право власності припиняється у разі
відчуження власником свого майна.
Судом встановлено, що на підставі
Договору купівлі-продажу квартири від
11.07.2013 року позивач ОСОБА_1 придбав у
ОСОБА_6,ОСОБА_2, ОСОБА_3 двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1. Право власності
позивача на вказану квартиру
зареєстровано у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності ( а.с.5-7, 8-9).
Виходячи з п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України,
відповідачі укладанням договору
купівлі-продажу з позивачем ОСОБА_1
добровільно припинили своє право
власності на вказану квартиру. Таким
чином, відповідно до положень ст.317 ЦК
України, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, як
колишні власники спірної квартири,
втратили права володіння, користування
та розпорядження нею.
Як вбачається із запису у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності станом
на 11.07.2013 року право власності на
квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за
позивачем ОСОБА_1 (а.с.8-9).
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод
у здійсненні ним права користування
та розпорядження своїм майном.
Як встановлено судом, згідно з п.п.5.1.4
Договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 відповідачі, як продавці
квартири, зобов'язалися звільнити
вказану квартиру та зняти з реєстрації
усіх інших осіб, зареєстрованих в
квартирі, що є предметом даного
Договору, не пізніше 15.07.2013 року, однак,
свої зобов»язання за вказаним
договором не виконали. Згідно змісту
договору продавці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
громадянами Російської Федерації,
проживають в Камчатському краю (а.с.5-7).
Згідно довідки ЖЕКу-306 від 15.11.2014 року №
936 на даний час відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3 зареєстровані за адресою:
Враховуючи вищевказані обставини, суд
вважає, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, залишаючись
зареєстрованими в АДРЕСА_1, власником
якої є ОСОБА_1, перешкоджають позивачу
належним чином користуватися і
володіти вказаною квартирою, чим
порушують його (позивача) права, як
На підставі викладеного суд вважає
вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.4,10,57-60, 213,214 ЦПК України
ст.ст. 317, п.1 ч.1 ст. 346, 386, 391 ЦК України,
суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Деснянський районний суд м.Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвали, за
письмовою заявою відповідачки, поданою
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
Є.П. Смирнова