Справа №2-346/11
Провадження №2/522/1282/14
РІШЕННЯ|розв'язання,вирішення,розв'язу
вання|

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - судді Кравчук Т.С.,

при секретарі - Антонецькому С.Л.

розглянувши |розгледівши| у
відкритому|відчиненому| судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором про
надання споживчого кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2009 року Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк», яке є
правонаступником Акціонерного
комерційного інноваційного банку
«УкрСиббанк» (далі по тексту - ПАТ
«УкрСиббанк», Банк), звернулося до суду
з позовом, який в процесі розгляду
справи був уточнений, до ОСОБА_2, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту, посилаючись на те, що 25.02.2008
року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2
було укладено Договір про надання
споживчого кредиту №0 (далі по
тексту - Кредитний договір),
відповідно до якого Банк надав
відповідачу ОСОБА_2 кредит у сумі 84
900,00 доларів США, що на момент укладення
договору складало 428 745,00 гривень, із
сплатою процентів за користування
кредитом та строком повернення до
26.02.2029 року.

В якості забезпечення зобов'язання по
Кредитному договору між ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений
іпотечний договір, відповідно до якого
відповідач ОСОБА_2 передав в іпотеку
належну йому на праві власності
квартиру АДРЕСА_1, та був укладений
Договір поруки №181800 від 25.02.2008 року
(далі по тексту - Договір поруки), за
умовами якого відповідачка ОСОБА_4
зобов'язалася відповідати перед Банком
за належне виконання ОСОБА_2
зобов'язання по Кредитному договору. У
зв'язку з тим, що відповідачі порушили
умови зобов'язання, що випливають з
Кредитного договору, позивач просить
стягнути солідарно з відповідачів
виниклу заборгованість за Кредитним
договором станом на 17.02.2014 року у
розмірі 1 290 358,00 гривень, що в
еквіваленті по курсу НБУ складає 149 347,00
доларів США, з яких заборгованість за
кредитом складає 84 491,84 доларів США, що
еквівалентно 730 051,44 гривень;
заборгованість по простроченим
процентам за користування кредитом 56
849,29 доларів США, що еквівалентно 491 206, 29
гривень; пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом 919,26
доларів США, що еквівалентно 7 942,87
гривень; пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам за
користування кредитом 7 086,81 доларів
США, що еквівалентно 61 231,84 гривень, та
судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
і відповідач ОСОБА_4 позов ПАТ
«УкрСиббанк» не визнали, пояснили
суду, що за Кредитним договором
кредитні кошти були фактично отримані
ОСОБА_1, яка від імені їх відповідачів
подала пакет документів до Банку, про
що свідчить вирок Приморського
районного суду м.Одеси від 01.02.2012 року,
за яким ОСОБА_1 засуджена за ст.ст.358 ч.2,
358 ч.3, ст.190 ч.4 КК України і з неї
стягнута матеріальна шкода на користь
Банку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх
представників, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ
«УкрСиббанк» підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
розгляд і вирішення справ в судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК
України).

У відповідності зі ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому згідно ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 25.02.2008 року між
ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» було
укладено Договір про надання
споживчого кредиту №0 (при
застосуванні ануїтетної схеми
погашення), відповідно до якого ОСОБА_2
надано кредит у розмірі 84 900,00 доларів
США, що еквівалентно 428 745,00 гривень,
строком кредитування до 26.02.2029 року
(п.1.1. та п.1.2.2. Кредитного договору).

Сторони Кредитного договору
домовились, що процента ставка
встановлюється в розмірі 11,90% річних за
користування кредитними коштами
протягом перших 30 календарних днів,
рахуючи з дати видачі кредиту. Після
закінчення цього строку та кожного
наступного місяця кредитування розмір
процентної ставки підлягає перегляду
відповідно до умов договору (п. 1.3.1
Кредитного договору).

Згідно абзацу четвертого п.1.3.1
Кредитного договору за користування
кредитними коштами понад
встановлений Договором термін Банк
автоматично нараховує проценти на
прострочену суму основного боргу за
процентною ставкою в розмірі
збільшеному вдвічі від ставки,
вказаної в п.1.3.1. Нарахування
вищевказаної процентної ставки на
прострочену суму основного боргу
починається з дня виникнення
простроченої суми основного боргу, а
саме з наступного дня після несплати
або неповної сплати плату же
встановленого у Договорі. Проценти
нараховуються на прострочену суму
основного боргу за підвищеною ставкою
до моменту погашення такої
заборгованості.

В якості забезпечення зобов'язання по
Кредитному договору 25.02.2008 року між ПАТ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_4, яка в процесі
розгляду справи змінила прізвище на
«ОСОБА_3», було укладено Договір поруки
№181800, за умовами якого відповідачка
зобов'язалася відповідати перед Банком
за належне виконання ОСОБА_2
зобов'язань по Кредитному договору.

Стаття 1054 ЦК України визначає, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Пунктом першим ст.1049 ЦК України
зазначено, що позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначеній родовими ознаками, у
такій кількості, такого самого роду та
такої самої якості, що були передані
йому позикодавцем) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Згідно з ст. 530 ЦК
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами, то в разі
прострочення повернення чергової
частин позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

Крім того, згідно ст.546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

При цьому ст.547 ЦК України передбачено,
що правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання вчиняється у
письмовій формі. Правочин щодо
забезпечення виконання зобов'язання,
вчинений із недодержанням письмової
форми, є нікчемним.

Згідно ст.553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Судом з'ясовано, що ПАТ «УкрСиббанк»
виконало свої зобов'язання за
Кредитним договором в повному обсязі,
надало ОСОБА_2 кошти у розмірі 84 900,00
доларів США, що складало 428 745,00
гривень. Проте позичальник своїх
зобов'язань перед Банком належним
чином не виконував, зокрема: у
визначені Кредитним договором терміни
не здійснював щомісячного повернення
наданого йому кредиту (основної суми)
та суми відсотків за користування
кредитом і станом на 04.12.2008 року розмір
заборгованості за Кредитним договором
склав 87 231,94 доларів США, з вимогою про
погашення якої 23.12.2008 року Банк
звернувся до позичальника ОСОБА_2 та
поручителя ОСОБА_4

Згідно наданого ПАТ «УкрСиббанк»
розрахунку станом на 17.02.2014 року
заборгованість ОСОБА_2 перед Банком
склала 1 290 358,00 гривень, що в еквіваленті
по курсу НБУ складає 149 347,00 доларів США,
з яких заборгованість за кредитом
складає 84 491,84 доларів США, що
еквівалентно 730 051,44 гривень;
заборгованість по простроченим
процентам за користування кредитом 56
849,29 доларів США, що еквівалентно 491 206, 29
гривень; пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом 919,26
доларів США, що еквівалентно 7 942,87
гривень; пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам за
користування кредитом 7 086,81 доларів
США, що еквівалентно 61 231,84 гривень.

Слід зазначити, що позичальником
ОСОБА_2 до суду не надано
контррозрахунку нарахованої Банком
заборгованості по Кредитному договору,
як і не спростовано заявлених до
стягнення сум, й при цьому належних
доказів у відповідності до вимог ст.60
ЦПК України на підтвердження
своєчасного виконання договірних
зобов'язань в частині повернення
кредиту та відсотків суду не надано.

Згідно вироку Приморського районного
суду м.Одеси від 01.02.2012 року, на який
відповідачі посилаються як на
обґрунтування своїх заперечень на
позов, засуджено ОСОБА_1 у скоєні
злочинів за ст.ст.358 ч.2, 358 ч.3, ст.190 ч.4 КК
України і стягнута матеріальна шкода
на користь Банку.

Втім згідно ч.4 ст.61 ЦК України вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Суд не приймає до уваги доводи
відповідачів стосовно неотримання
ОСОБА_2 кредитних коштів, так як із
Кредитного договору (п.1.4.) вбачається,
що кредит надається позичальнику для
особистих потреб, а саме: для придбання
2-кімнатної квартири за адресою:
АДРЕСА_1 і саме 25.02.2008 року відповідач
ОСОБА_2 придбав квартиру АДРЕСА_1 за
договором купівлі-продажу, посвідченим
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
за номером в реєстрі №509, і в
подальшому зареєстрував своє право
власності на квартиру в КП «ОМБТІ та
РОН» за реєстраційним номером: 6674754,
номер запису: 893, в книзі:652 пр-178.

При цьому з договору купівлі-продажу
квартири вбачається, що вона придбана
ОСОБА_2 за 428 745,00 гривень, й саме ця
сума у вигляді кредитних коштів була
отримана останнім по Кредитному
договору (п.1.1. Кредитного договору).
Крім того, в якості забезпечення
зобов'язання по Кредитному договору
від 25.02.2008 року в той же день (25.02.2008 року)
між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був
укладений Договір іпотеки (далі по
тексту - Договір іпотеки), відповідно до
якого відповідач ОСОБА_2 передав в
іпотеку вищезазначену квартиру
АДРЕСА_1.

З огляду на вищевикладане та з
урахуванням ст.204 ЦК України, згідно
якої правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» щодо
стягнення з відповідачів на користь
Банку сум заборгованості по
Кредитному договору є обґрунтованими
та підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідачів на користь ПАТ
«УкрСиббанк» понесені ним та
документально підтверджені судові
витрати в розмірі 1730,00 гривень, які
складаються з судового збору у сумі
1700,00 гривень та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у сумі 30,00 гривень.

Керуючись ст.ст.204, 526,546,547,553,1049,1050 ЦК
України, ст.ст.10, 11, 60,63, 88, 209, 212, 214-215, 218
ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ|розв'язав|:

Позов Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1) та ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_2)
солідарно на користь Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
заборгованість по Кредитному договору
№0 від 25 лютого 2008 року в сумі 1 290
358, 00 (один мільйон двісті дев'яносто
тисяч триста п'ятдесят вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1), та ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) на
користь Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» судові
витрати в розмірі 865 гривень з кожного.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Одеської області
через Приморський районний суд
м.Одеси. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
14.03.2014