Справа № 749/213/14
Номер провадження 2/749/63/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"19" березня 2014 р. Щорський районний
суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді -
Шаповал З.О.

з участю секретаря
Заіки Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Щорс цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади с. Великий
Щимель в особі Великощимельської
сільської ради Щорського району
Чернігівської області про визнання
права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И
В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною
заявою до територіальної громади с.
Великий Щимель в особі
Великощимельської сільської ради
Щорського району Чернігівської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування, мотивуючи позовні вимоги
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її
мати ОСОБА_3 після смерті якої
залишилось спадкове майно - жилий
будинок за адресою АДРЕСА_1. За життя
спадкодавець розпорядилась своїм
майном склавши заповіт на її
ім"я.Нотаріус відмовив у видачі
свідоцтва про право на спадщину
,обгрунтовуючи відмову відсутністю
правовстановлюючих документів.
Позивачка просить визнати за ним право
власності в порядку спадкування на
жилий будинок з надвірними будівлями
за адресою АДРЕСА_1.

Від представника позивача ОСОБА_4
надійшла заява про розгляд справи у її
відсутності.

Представник відповідача
Великощимельської сільської ради у
судове засідання не з'явився, але з
сільської ради надійшла заява про
розгляд справи у відсутність їхнього
представника. З поданої заяви
вбачається, що позовні вимоги
відповідач визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає за необхідне позов задовольнити
з наступних міркувань.

З довідки Великощимельської сільської
ради вбачається згідно записів у
погосподарській книзі станом на 01.01.2001
року за № 246 АДРЕСА_1 зареєстровано
домоволодіння на ім'я ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Рік забудови -
1976.

Згідно свідоцтва про одруження
вбачається що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 уклали
шлюб 24.07.1959 року. ОСОБА_3 присвоєно
прізвище "ОСОБА_3".

З довідки Великощимельської сільської
ради вбачається, що згідно запису в
погосподарській книзі по АДРЕСА_1
зареєстровані та проживали :

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з
03.02.1978 року і виписаний у зв'язку зі
смертю ІНФОРМАЦІЯ_4 року;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована з
20.06.1984 року і виписана у зв'язку зі
смертю ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

З технічного паспорту, виготовленого 21
лютого 2014 року та довідки
характеристики виданих Щорською
виробничою дільницею КП "Чернігівське
МБТІ" вбачається, що вартість житлового
будинку з надвірними будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1 становить 38254
грн. Рік забудови житлового будинку 1976.

За життя спадкодавець розпорядилась
своїм майном 19.05.2004 року склавши
заповіт на ім'я позивачки по справі
згідно якого заповіла все свої майно
яке буде належати на день її смерті.

Відповідно до статей 1216; 1217,1218 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка
померла, до
інших осіб
(спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено, що
будівництво будинку та надвірних
споруд було завершено до набрання
чинності Цивільним кодексом в редакції
2003 року. Тому враховуючи те, що
відповідно до п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України в
редакції 2003 року Цивільний кодекс
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності,
то для врегулювання даного спору слід
керуватися нормами, що діяли на момент
завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в
редакції 1963 року.

Стаття 100 ЦК УРСР 1963 року визначала,що
громадяни могли мати у власності
житловий будинок. Норми ЦК УРСР в
редакції 1963 року не передбачали
обов"язову державну реєстрацію
нерухомого майна.

До введення в дію Закону України "Про
власність" та Цивільного кодексу
України в редакції 2003 року будь-якого
іншого порядку реєстрації збудованих
до 15.04.1991 року в сільській місцевості
домоволодінь або їх перереєстрації не
передбачалося, самовільно збудованими
вони також не являються так як
будувалися і реєструвалися згідно
діючого на той час законодавства.

Стаття 3 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", права на нерухоме
майно та їх обтяження, що виникли до
набрання

чинностіцим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов: якщо реєстрація
прав та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки,споруди регулювалася
підзаконними нормативними
актами,зокрема,такими,як Інструкція
про порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу УРСР,затверджена
заступником Міністра комунального
господарства УРСР 31.01.1966 року,яка
втратила чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року
№56,Тимчасове положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно,затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті
18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені
нормативні акти передбачали державну
реєстрацію будівель,споруд,державну
реєстрацію права власності на будинки
не залежало від державної
реєстрації до часу набрання
чинності ЦК та Законом України від
01.07.2004 року "Про державне реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

З постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії,яка винесена
приватним нотаріусом Щорського
районного нотаріального округу
Чернігівської області від 06.02.2014 року
вбачається,що нотаріус відмовив
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом на житловий
будинок з надвірними
будівлями,розташований по АДРЕСА_1 у
зв"язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
зазначений будинок.

Отже позивач може захистити свої права
тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачем та
досліджені в судовому засіданні докази
дають підставу встановити, що жилий
будинок з надвірними будівлями за
адресою АДРЕСА_1 дійсно належало
померлій ОСОБА_3, оскільки вона у
відповідності до ст. 549 ЦК УРСР фактично
вступила у володіння майном після
смерті свого чоловіка. В зв"язку з цим
позивач спадкує майно померлої як
спадкоємець за заповітом.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне визнати право власності на
спадкове майно, а саме на жилий будинок
з надвірними будівлями за адресою
АДРЕСА_1 за спадкомицею ОСОБА_1.

Керуючись ст. 3 ЗУ "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", ст.ст. 328, 1216-1218, 1233,
п. 4 Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного Кодексу
України,Інструкцією про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
УРСР,затвердженою заступником
Міністра комунального господарства
УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність
на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року
№56,Тимчасовим положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме
майно,затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті
18.02.2002 року за №157/6445, ст.100, 549 ЦК УРСР 1963
року та ст.10,11,60, 174,214, 215 ЦПК України, суд
,-

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
нерухоме майно , а саме житловий
будинок з господарськими будівлями
розташованого за адресою АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 року в порядку спадкування
за заповітом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Щорський
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особами, які не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення рішення ,- з дня
отримання копії цього рішення .

Суддя:
З.О. Шаповал