Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області
Справа № 274/4380/14-ц
Провадження №2/0274/1596/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2014 р. Бердичівський
міськрайонний суд Житомирської
області в складі: головуючого -судді
Хавронюк О. Л. з участю секретаря -
Лободи В.Л.,позивачки, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Бердичеві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим
приміщенням,зняття з реєстраційного
обліку

В С Т А Н О В И В:

Позивачем заявлено вказаний позов з
тих підстав, що відповідач
зареєстрований в належному йому на
праві власності будинку, але не
проживає там без поважних причин
більше року , що спричиняє йому
перешкоди як власнику в належному
користуванні будинком.

В судовому засіданні позивач
заявлені вимоги підтримала . Ствердила
, що відповідач одружився з її донькою і
проживав в її будинку.Приблизно з 2006
року після розірвання шлюбу відповідач
з сім"єю не проживає, його речей в
будинку немає . По телефону він
повідомляв, що виїхав на заробітки,
одружився, придбав житло і утворив нову
сім"ю , де саме він проживає позивачу
невідомо.Вона бажає пошвидже його
виписати , оскільки як власник, несе всі
витрати за утримання будинку.

Відповідач до суду не з"явився,
хоча про день і час слухання справи
було повідомлено належним чином
відповідно до вимог ст.74 ЦПК України за
зареєстрованим місцем проживання
відповідача. Суд, зі згоди позивача,
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що не суперечить вимогам ч.4
ст.169,ст.224 ЦПК України.

Судом встановлені наступні факти і
відповідні їм правовідносини .

Судом встановлено, що позивач, як
власник, та відповідач, як зять
власника, зареєстровані в квартирі
АДРЕСА_1. Факт набуття права власності
позивачем на будинок, факт належності
відповідача до сім"ї власника, факт
реєстрації сторін в будинку стверджено
витягом з реєстру прав власності на
нерухоме майно, довідкою
житлово-експлуатаційної організації (
а.с.4-7,32-33) .

Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386
ЦК України власник має право
звернутися до суду з вимогою про захист
порушеного права будь-яким способом, що
є адекватним змісту порушеного права,
який ураховує характер порушення та
дає можливість захистити порушене
право.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України
з урахуванням положень ч. 1
ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника
житла, які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, визначеному власником.

Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України
припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Судом встановлено ,що відповідач
з 2006 року не проживає в будинку, який
належить позивачу на праві власності
.Такі обставини стверджуються
поясненнями свідків
ОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_5 про не
проживання відповідача протягом
останніх 9-10 років в будинку
позивача.Свідкам відомо, що відповідач
розлучився з дочкою позивачки і виїхав
в невідомому напрямку.Він не проживає в
будинку, не спілкується і не відвідує
свого сина, який проживає в будинку
позивача. Отже, судом встановлено
строк, з якого відповідач не мешкає в
будинку , а також перевірено на
підставі наявних в справі доказів та не
встановлено поважність причин
відсутності відповідача .

Згідно зі ст.386,391 ЦК України
позивач як власник може вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
навіть якби ці порушення і не були
поєднані з позбавленням права
володіння. За даних обставин суд
приходить до висновку , що права
позивача як власника жилого
приміщення, порушені і підлягають
захисту шляхом визнання відповідача
втративши право користування жилим
приміщенням з 3.04.2013 року -з моменту
набуття позивачем права власності на
частину будинку .

Вимоги позивача в частині зняття
відповідача з реєстрації задоволенню
не підлягають , як заявлені передчасно
та до неналежного відповідача.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11
грудня 2003 року «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місце проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.Таким чином, як
випливає із указаної норми, зняття з
реєстрації місця проживання може бути
здійснено на підставі рішення про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.Отже, позивач не
позбавлена можливості вирішити
питання про зняття відповідача з
реєстрації на підставі рішення суду
про визнання відповідача таким,що
втратив право користування житловим
приміщенням.

Крім того, відповідно до
положення про Державну міграційну
службу затвердженого Указом
Президента України від 6 квітня 2011 року
№405/2011, ДМС України відповідно до
покладених на неї завдань, зокрема,
здійснює реєстрацію/зняття з
реєстрації місця
проживання/перебування фізичних осіб,
веде відповідні реєстраційні обліки
через відділи (сектори) міграційної
служби в районах, районах у містах,
містах обласного, значення. Відповідач
по справі як фізична особа такими
повноваженнями не наділений .

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.346,386,391,405 ЦК України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим
приміщенням,зняття з реєстраційного
обліку задоволити частково.

Визнати ОСОБА_2 з 3.04.2013 року
втратившим право користування
квартирою АДРЕСА_1, право власності на
який в 46/100 ідеальних частках належить
ОСОБА_1 .

В решті вимог відмовити за
безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене
шляхом подання апеляційної скарги в
апеляційний суд Житомирської області
через Бердичівський міськрайонний суд
протягом 10 днів після його
проголошення .

Заочне рішення може бути переглянуто
судом за письмовою заявою відповідача.
поданою протягом 10 днів після
отримання копії рішення.

Суддя :