Справа № 428/6661/14-ц
Провадження № 2/428/2136/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі

головуючого судді Олійник В.М.,

при секретарі Андрусишин Н.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, в якому посилаються на те, що з 05.05.1988 року він зареєстрований та постійно мешкає в квартирі, яка розташована за адресою: вул.Партизанська, 43-а/8, м.Сєвєродонецьк, Луганська область. Ця квартира належить йому на праві приватної власності. Разом з ним за зазначеною адресою зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Відповідачі, фактично, з 2007 року і до теперішнього часу не мешкають за місцем реєстрації. Конкретне місце проживання відповідачів позивачу не відоме. Адже, син з усією родиною ще у 2007 року переїхав на постійне місце проживання до АР Крим. З того часу вони лише зрідка бачилися. Факт не проживання відповідачів підтверджує акт перевірки факту проживання відповідачів за місцем реєстрації. Не дивлячись на постійну відсутність відповідачів, позивач все одно вимушений сплачувати комунальні послуги за всіх зареєстрованих на жилплощі. Ніякої матеріальної допомоги від відповідачів він не отримує, пенсіонер, ніде не працює тому самотужки дуже важко сплачувати всі комунальні послуги у повному обсязі, а субсидію не має змоги оформити, через те що зареєстровані працездатні відповідачі. Добровільно виписатися з квартири відповідачі відмовляються. Тому, на підставі вищевикладеного позивач був змушений звернутися з даним позовом до суду і просить визнати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою № 8, в буд. № 43-а, по вул.Партизанській у м.Сєвєродонецьк, з подальшим зняттям відповідачів з реєстрації за адресою: вул.Партизанська, 43-а/8 у м.Сєвєродонецьк Луганської області.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлені вимоги, просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, де зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщеним протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Якщо тимчасова відсутність особи перевищує шість місяців, члени сім'ї, в тому числі і колишні, а також наймодавець вправі пред'явити позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення.

Згідно ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Крім того у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши водночас одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

У відповідності до Узагальнення практики розгляду судами цивільних справ про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та виселення «Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Суд захищаючи права власності громадян, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідок КП «ЄРЦ» № 2994, № 2993, №2992, №2991 від 14.11.2014 року відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 20.01.1999 року, виданому згідно з розпорядженням № 482 від 23.12.2014 року співвласниками квартири, розташованої за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул.Партизанська 43-а/8 є ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7

Відповідно до акту КП «ЄРЦ» від 24.10.2014 року відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул.Партизанська 43-а/8 не проживають з 2007 року. Факт не проживання також підтверджується свідками сусідами ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Таким чином, судом безперечно встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин понад передбачені законодавством строки, що підтверджується наданими матеріалами справи, її місцезнаходження невідомо, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.7, 10-12, 27, 31, 57, 209, 212-214, 224, 233 ЦПК України, ст.ст. 16, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою № 8, в буд. № 43-а, по вул.Партизанській у м.Сєвєродонецьк, з подальшим зняттям відповідачів з реєстрації за адресою: вул.Партизанська, 43-а/8 у м.Сєвєродонецьк Луганської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник