Справа № 2/228/314/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
місто ДОКУЧАЄВСЬК

ДОКУЧАЄВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді СЄЛІНА Є.В.,

при
секретарі - ПАНІХІНОЇ Г.С.,

з участю: відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Докучаєвська
справу за позовом Комунального
підприємства «Компанія «Вода Донбасу»
в особі Докучаєвського виробничого
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по оплаті за
водопостачання та водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

КП «Компанія «Вода Донбасу» в
інтересах Докучаєвського ВУВКГ
звернулось в суд з вказаним позовом,
пославшись на те, що воно поставляє
холодну питну воду у житлові фонди м.
Докучаєвська та виконує
водовідведення, а саме: у будинку
АДРЕСА_3. Відповідач мешкає за вказаною
адресою та користується його
послугами. Однак, своєчасно надані
послуги він не оплачує, у зв'язку із чим,
за період з 01.01.2010р. по 01.05.2014р. має
заборгованість в сумі 389,72грн. У
добровільному порядку погасити
заборгованість відмовився.

Представник позивача в судове
засідання не з'явилась, надавши
письмову заяву, де просить справу
розглянути за її відсутності. У цьому
документі зазначає, що договірні
відносини відсутні, будинок не
приєднаний до мереж централізованого
водопостачання та водовідведення,
вулична колонка в радіусі 100м. від
будинку відсутня.

Відповідачка в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала посилаючись
на те, що належний їй на праві приватної
власності будинок, який розташований
за адресою: АДРЕСА_3 не приєднаний до
мереж централізованого водопостачання
та водовідведення, у дворі вказаного
будинку розташований колодязь, з якого
вона за необхідності і використовує
воду, окрім того вона фактично проживає
за іншою адресою: АДРЕСА_1, за якою в
передбаченому законом порядку
зареєстрована та фактично і проживає,
та за якою і користується послугами
позивача, сплачуючи за ці послуги
відповідні щомісячні платежі.

Вислухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що у задоволенні позову
заявнику необхідно відмовити у повному
обсязі, виходячи з наступних підстав:

Судом установлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини 2 статті 22 Закону
України «Про питну воду та питне
водопостачання», споживачі питної води
зобов'язані своєчасно вносити плату за
використану питну воду відповідно до
встановлених тарифів на послуги
централізованого водопостачання і
водовідведення.

Згідно з пунктом 5 частини 3 статті 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» передбачено, що споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Судом достовірно встановлено, що
відповідно до Договору дарування,
посвідченого 30.05.1990р. державним
нотаріусом Другої Волноваської
державної нотаріальної контори
Чибіковою Г.В. та зареєстрованого в
реєстрі за № 1050, який пройшов державну
реєстрацію у Волноваському бюро
технічної інвентаризації 23.12.2002р.,
власником будинку АДРЕСА_1 місті
Докучаєвську Донецької області є
ОСОБА_1, яка за цією адресою не
зареєстрована, про що свідчить Домова
книга для прописки осіб. .

Даний жилий будинок, виходячи з
Акту-інвентаризації приватного
сектору, складеного 06.08.2013р.
Докучаєвським ВУВКГ КП «Компанія «Вода
Донбасу», не приєднаний до мереж
централізованого водопостачання та
водовідведення, у дворі розташовані
колодязь та вигрібна яма /а.с. 5/.

Згідно відомостей адресно-довідкового
підрозділу ГУ ДМС України в Донецькій
області від 27.06.2014р., позивачка ОСОБА_1 в
передбаченому законом порядку з
27.08.2010р. зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1 /а.с. 8/, де за словами останньої
фактично і проживає, та за якою
користується послугами
централізованого водопостачання та
водовідведення, сплачуючи за ці
послуги відповідні щомісячні платежі.

Ці обставини в судовому порядку ніким
не оспорені, а отже визнані сторонами
та відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону
України «Про питну воду та питне
водопостачання», споживачі питної води
мають право на забезпечення питною
водою, якість якої відповідає
державним стандартам, кількість і
режим подачі якої визначаються на
договірних засадах в обсязі, не меншому
від нормативів питного водопостачання.

Згідно пункту 2.1 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008р. № 190 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 07.10.2008р. за № 936/15627, договірні
відносини щодо користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення
здійснюються виключно на договірних
засадах відповідно до Законів України
«Про питну воду та питне
водопостачання» та «Про
житлово-комунальні послуги».

За частиною 2 статті 23 Закону України
«Про питну воду та питне
водопостачання», підприємство питного
водопостачання зобов'язані
забезпечити виробництво та постачання
споживачам питної води відповідно до
умов договору.

Як зазначено у частинах 1 та 2 статті 19
цього ж Закону, послуги з питного
водопостачання надаються споживачам
підприємством питного водопостачання
на підставі договору зокрема з
власниками будинків, що перебувають у
приватній власності. Договір про
надання послуг з питного
водопостачання укладається
безпосередньо між підприємством
питного водопостачання або
уповноваженою ним юридичною чи
фізичною особою і споживачем,
визначеним у частині першій цієї
статті.

З матеріалів справи та пояснень сторін
встановлено, що договір щодо
користування системою
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення за
спірною адресою не укладався.

Як зазначено представником позивача в
судовому засіданні, відповідач
забезпечується питною водою з
вуличного водорозбору (колонки).

Відповідно до пунктів 8.1, 8.3 зазначених
вище Правил користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України, вуличні
водорозбори (колонки) призначені для
колективного водокористування. Місце
їх встановлення визначається за
пропозицією місцевих органів
самоврядування та за погодженням
виробника. Експлуатація та ремонт
водорозборів здійснюються виробником
або споживачем, на балансі яких
перебувають ці водо розбори і які
зобов'язані: а) стежити за станом
водорозборів, цілісністю їх частин,
дотримуватися санітарних вимог; б) не
допускати нецільового використання
води, утворення калюж та намерзлого
льоду; в) зберігати непошкодженими
водостоки та підступи до водо розборів;
г) виконувати дезінфекцію і фарбування
приладів водо розбору в термін,
визначений договором.

Згідно з пунктом 1.5 цих же Правил,
вуличні водорозбірні колонки
передаються за згодою власника згідно
з відповідними рішеннями органів
місцевого самоврядування на баланс
виробника для подальшої експлуатації.

Як регламентовано в частині 1 статті 11
ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

За статтею 57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до частини 1 статті 58 та
частини 1 статті 64 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
… Письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяг із них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Частиною 2 статті 59 ЦПК України
передбачено, що обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Згідно статті 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Позивачем у порушення зазначених вище
норм, суду не надано доказів на
підтвердження факту користування
відповідачем за спірною адресою
послугами з централізованого
водопостачання та водовідведення,
зокрема позовна заява та додані до неї
документів не містять інформації щодо
способу надання цих послуг
відповідачу, відсутні документи щодо
передачі вуличної водорозбірної
колонки на баланс підприємству для
експлуатації та її місце встановлення,
а також технічні умови на неї та її
придатний до експлуатації стан.

Крім цього, до позову не надано
розрахунку заборгованості, а надано
викопіювання з Загальної картки за
лицьовим рахунком, з якого не можливо
встановити період часу виникнення
заборгованості. Так, згідно позовної
заяви, позивачем ставиться питання про
стягнення заборгованості за період з
01.01.2010р. по 01.05.2014р. у розмірі 389,72грн.,
натомість надана Загальна картка
містить лише період з 01.01.2013р. по
01.06.2014р., за який розмір оплати за
послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення не
нараховувався. Наявна заборгованість у
розмірі 389,72грн. виходячи з цього
документу не зрозуміло в якій період
часу виникла. Не можливо встановити і
на якій правовій підставі був
оформлений лицьовий рахунок на ім'я
відповідача.

Слід також зазначити, що відповідно до
частини 1 статті 2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні, громадянам
України, а також іноземцям та особам
без громадянства, які на законних
підставах перебувають в Україні,
гарантуються свобода пересування та
вільний вибір місця проживання на її
території, за винятком обмежень, які
встановлені законом.

Як встановлено вище, відповідачка
ОСОБА_1 в передбаченому законом порядку
зареєстрована та фактично приживає за
адресою: АДРЕСА_2, за якою користується
послугами централізованого
водопостачання та водовідведення,
сплачуючи за ці послуги відповідні
щомісячні платежі. Дані обставини в
судовому засіданні не спростовані.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 19, 22-23 Закону
України «Про питну воду та питне
водопостачання», ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги», п.п.
1.5, 8.1, 8.3 Правил користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених наказом
Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008р. № 190 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 07.10.2008р. за № 936/15627, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Комунальному
підприємству «Компанія «Вода Донбасу»
в особі Докучаєвського виробничого
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по оплаті за
водопостачання та водовідведення -
відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Докучаєвський міський суд шляхом
подачі протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги.

Суддя