У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 року
м. Київ Суддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Парінова І.К., розглянувши
касаційну скаргу відокремленого
підрозділу «Шахта Привільнянська»
публічного акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» на рішення
Лисичанського міського суду від 18
жовтня 2013 року та рішення апеляційного
суду Луганської області від 21
листопада 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Лисичанськвугілля» в
особі відокремленого підрозділу шахта
«Привольнянська» про визнання наказів
незаконними, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» в особі
відокремленого підрозділу шахта
«Привольнянська» (далі по тексту - ПАТ
«Лисичанськвугілля» в особі ВП шахта
«Привольнянська»), в якому просив
визнати незаконними наказ № 185 від 22
лютого 2013 року в частині застосування
до нього дисциплінарного стягнення у
вигляді догани, наказ № 186 від 25 лютого
2013 року в частині застосування до нього
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани, наказ № 92-к від 04 березня 2013
року в частині його звільнення з посади
прохідника дільниці ПР-2 ПАТ
«Лисичанськвугілля» в особі ВП шахта
«Привольнянська» на підставі п. 4 ст.40
КЗпП України, поновити його на роботі
на вказаній посаді, зобов'язати
відповідача виплатити середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 04 березня 2013 року по момент
ухвалення судового рішення в справі.

Рішенням Лисичанського міського суду
Луганської області від 18 жовтня 2013 року
позов задоволено частково, визнано
незаконним та таким, що підлягає
скасуванню наказ № 185 від 22 лютого 2013
року про оголошення догани ОСОБА_2 В
іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 21 листопада 2013 року рішення
міського суду змінено. Скасовано
рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог щодо визнання наказів № 186 від 25
лютого 2013 року та № 92-к від 04 березня 2013
року незаконними, поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та ухвалено в цій
частині нове рішення, яким позов
задоволено. Визнано незаконним наказ №
92-к від 04 березня 2013 року в частині
звільнення ОСОБА_2 за п. 4 ст. 40 КЗпП
України. Поновлено ОСОБА_2 на роботі на
посаді прохідника дільниці ПР-2 ПАТ
«Лисичанськвугілля» в особі ВП шахта
«Привольнянська». Зобов'язано
відповідача виплатити позивачу
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 04 березня 2013 року по
21 листопада 2013 року в сумі 74 352 грн 73 коп.
В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ
«Лисичанськвугілля» в особі ВП шахта
«Привольнянська» просить скасувати
рішення судів попередніх інстанцій,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, і передати справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Разом з касаційною скаргою заявником
було подано клопотання про поновлення
строку на касаційне оскарження
зазначених рішень.

Враховуючи, що причини пропуску строку,
вказані заявником, є поважними, строк
на касаційне оскарження підлягає
поновленню.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з таких підстав.

За змістом ст. 335 ЦПК України, під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні судів
першої та апеляційної інстанції чи
відкинуті ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Із оскаржуваних рішення міського суду
після його перегляду в апеляційному
порядку та рішення апеляційного суду
вбачається, що вони відповідають
вимогам матеріального й
процесуального права, а викладені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують та не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи, у зв'язку з чим у відкритті
касаційного провадження у справі слід
відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання відокремленого підрозділу
«Шахта Привільнянська» публічного
акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» задовольнити.

Поновити відокремленому підрозділу
«Шахта Привільнянська» публічного
акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» строк на
касаційне оскарження рішення
Лисичанського міського суду від 18
жовтня 2013 року та рішення апеляційного
суду Луганської області від 21
листопада 2013 року.

У відкритті касаційного провадження в
справі за позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» в особі
відокремленого підрозділу шахта
«Привольнянська» про визнання наказів
незаконними, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, за касаційною
скаргою відокремленого підрозділу
«Шахта Привільнянська» публічного
акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» на рішення
Лисичанського міського суду від 18
жовтня 2013 року та рішення апеляційного
суду Луганської області від 21
листопада 2013 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ І.К.
Парінова