Провадження № 6/161/45/14
У Х В А Л А

03 березня 2014 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області

у складі:

головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
подання Першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший держаний виконавець Першого
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
звернувся в суд з поданням про
тимчасове обмеження виїзду за межі
ОСОБА_1.

Своє подання мотивує тим, що на
виконанні у Першому відділі державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції у Волинській
області знаходяться виконавчий лист
Іллічевського районного суду м. Одеси
№ 2-539, виданий 04 лютого 2002 року про
стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини
усіх видів заробітку, щомісячно,
починаючи з 04 лютого 2002 року до
досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що з метою примусового
виконання вищезазначеного виконавчого
листа державним виконавцем відділу 04
вересня 2002 року відкрито виконавче
провадження та зобов'язано боржника
негайно виконати рішення суду.

Вказує, що боржником добровільно
рішення суду не виконується, у зв'язку з
чим, станом на 01.11.2013 року
заборгованість ОСОБА_1 по сплаті
аліментів складає 42861, 57 гривень.

Оскільки боржник заборгованість на
користь стягувача добровільно не
сплачує, ухиляється від покладених на
нього судовим рішенням зобов'язань,
заявник вважає, що наявні підстави для
обмеження його у праві виїзду за межі
України.

Просить тимчасово обмежити право
виїзду за межі України ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України,
судове засідання відбувається без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явилась, подала заяву
про розгляд подання за її відсутності,
зазначивши в ній, що подання підтримує.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що подання
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадках, якщо діють неврегульовані
договірні зобов'язання та щодо
боржника подано цивільний позов до
суду - до закінчення провадження у
справі. Тимчасове затримання або
вилучення паспорта у таких випадках
здійснюється судом, органами
прокуратури, внутрішніх справ, служби
безпеки, Державної прикордонної служби
України, військовими комісаріатами та
консульською службою України.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні Першого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції перебуває
виконавчий лист Іллічевського
районного суду м. Одеси № 2-539, виданий 04
лютого 2002 року про стягнення з ОСОБА_1 в
користь ОСОБА_2 аліментів на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх
видів заробітку, щомісячно, починаючи з
04 лютого 2002 року до досягнення дитиною
повноліття.

Постанова про відкриття виконавчого
провадження направлена боржнику для
відому та виконання. Боржнику надано
строк для самостійного виконання
виконавчого документу. У наданий
Законом строк для самостійного
виконання боржник виконавчий документ
належним чином не виконав. Жодних
підтверджуючих документів, що
унеможливлюють виконання рішення суду
боржник не надав, хоча згідно чинного
законодавства був зобов'язаний це
зробити.

Не пізніше наступного дня після
закінчення строку для самостійного
виконання державний виконавець
розпочинає примусове виконання
рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, з
метою примусового виконання рішення
суду державним виконавцем боржнику
направлялись суворі попередження за
вих.№30455 від 14.10.2013р., №33923 від 13.11.2013р. та
№1842 від 31.01.14р.

Майна, грошових коштів та інших
доходів, на які можна було звернути
стягнення в рахунок погашення боргу
державним виконавцем не виявлено. За
період надходження виконавчого листа
до Першого відділу ДВС Луцького
міського управління юстиції боржник
аліменти не сплачував, ігнорував
виклики державного виконавця щодо
надання пояснення про несплату
аліментів та причини несплати
заборгованості, на вимоги державного
виконавця з'явитись та погасити борг по
аліментах не реагував.

Відповідно до ст.124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України. Примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» держаний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Наявність в особи невиконаних
зобов'язань, покладених на неї судовим
рішенням, є підставою для обмеження її
у праві виїзду за межі України.

Необхідність у тимчасовому обмеженні у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника, як заходу
забезпечення виконання виконавчого
документа випливає з наступних
основних причин: боржник не виконав
зобов'язання ( майнове або немайнове )
згідно виконавчого документа; боржник
не вчинив жодних дій щодо погашення
заборгованості у наданий йому строк;
виконавче провадження знаходиться на
стадії примусового виконання; боржник
не з'являється до державного виконавця
на виклики, ігнорує їх; згідно
відповіді УГІРФО УМВС у Волинській
області боржнику видано закордонний
паспорт; виїзд боржника за кордон
унеможливить виконання рішення суду;
виїзд за кордон свідчить про наявність
у боржника вільних коштів;
невиконанням судових рішень та рішень
інших органів боржник порушує права
стягувача; невиконання законних вимог
виконавця свідчить про перешкоджання
виконанню рішень.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Разом з тим, статтею 313 частиною 4 ЦК
України передбачено, що фізична особа
може бути обмежена у здійсненні права
на пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Згідно Закону України « Про порядок
виїзду з України та в'їзду в Україну
громадян України », Постанови Кабінету
Міністрів України « Про затвердження
правил перетинання державного кордону
громадянами України » у виїзді за
кордон України громадянину України
може бути тимчасово відмовлено,
зокрема у випадку, якщо діють
неврегульовані договірні чи інші
невиконані зобов'язання.

Таким чином, законом передбачено
обмеження у здійсненні права на
пересування. Таке обмеження виникає за
наступних юридичних умов: щодо
боржника видано виконавчий документ
майнового або негайного характеру;
державною виконавчою службою відкрито
виконавче провадження щодо боржника;
виконавчий документ у строк для
самостійного виконання не виконано;
державний виконавець подав до суду
подання про обмеження виїзду боржника
за межі України; подання погоджене
начальником відділу державної
виконавчої служби;
військовослужбовцям, а також
працівникам Державної прикордонної
служби надається право, в т. ч. не
пропускати через державний кордон
України осіб, яким Державною
прикордонною України за порушення
законодавства з суду та правоохоронних
органів не дозволяється в'їзд в Україну
або тимчасово обмежено право виїзду з
України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» держаний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Станом на даний час боржником ОСОБА_1 не
вчинено дій, спрямованих на виконання
рішення суду в повному обсязі. Стягувач
повідомив про наміри боржника виїхати
за межі України, не виконавши
зобов'язань по даному рішенню суду.

Враховуючи наведене, наявність у
ОСОБА_1 невиконаних зобов'язань, суд
приходить до висновку про тимчасове
обмеження його у праві виїзду за межі
України.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 14, 217, 377-1 ЦПК
України, ст. 313 ЦК України, ст. 11. п. 18.
Закону України « Про виконавче
провадження » , ст. 6 Закону України «
Про порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України», Закону
України « Про державну прикордонну
службу» Постанови Кабінету Міністрів
України «Про затвердження правил
перетинання державного кордону
громадянами України», суд, -

У Х В А Л И В :

Подання державного виконавця
задовольнити.

Тимчасово обмежити право виїзду за
межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, який проживає в АДРЕСА_1 до
повного погашення ним заборгованості
по виконавчому листу Іллічевського
районного суду м. Одеси №2-539, виданому 04
лютого 2002 року про стягнення з ОСОБА_1 в
користь ОСОБА_2 аліментів на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх
видів заробітку, щомісячно, починаючи з
04 лютого 2002 року до досягнення дитиною
повноліття.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Л.В.Івасюта