АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/951/14
Головуючий 1 інст. Малихін О.Р.
Доповідач - Хорошевський О.М.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

18 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого, судді -
Хорошевського О.М.,

суддів:
Зазулинської Т.П., Кругової С.С.
при секретарі -
Пуль С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Московського районного суду
м. Харкова від 03 грудня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу, -

встановила:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом в якому просила про
розірвання шлюбу зОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що їх з відповідачем шлюб
було зареєстровано 20 грудня 1993 року. У
шлюбі народжена донька ОСОБА_3, якій на
час звернення до суду 16 років.

В останні роки сімейне життя не
склалось, відповідач припинив
матеріальну участь у житті сім'ї.
Фактично шлюбні відносини припинились
у 2011 році.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 03 грудня 2013 року позов
задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
розірвано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати як ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права і ухвалити нове рішення
відмовивши у задоволенні позовних
вимог.

Скарга містить посилання на те, що суд у
порушення вимог ст. 111 СК України не
здійснив заходи для примирення сторін,
хоча відповідач звертався до суду з
заявою про надання строку для
примирення.

Суд взяв до уваги посилання позивача
про те, що фактичні шлюбні відносини
припинились у 2011 році, хоча до
останнього часу сторони проживають
разом та вели спільне господарство,
спільно виховували неповнолітню
дитину.

Суперечки між подружжям траплялись,
але заради збереження повноцінної
сім'ї та для забезпечення виховання
дитини відповідач зацікавлений у
примиренні.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що між сторонами не склалось
спільне сімейне життя з причин
розбіжностей у поглядах на життєві
явища і на стосунки між ними, у зв'язку з
чим, між ними виникали сварки, дружина
втратила почуття поваги та любові до
чоловіка, внаслідок чого вони
припинили сімейно-шлюбні відносини, не
вели спільне господарство та проживали
окремо.

Також, суд взяв до уваги заяву ОСОБА_2 в
якій вона заперечувала проти надання
строку для примирення, оскільки
чоловіка не кохає і не бажає з ним
продовжувати шлюбні стосунки.

Судова колегія з висновком суду першої
інстанції погоджується, оскільки він
відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

Крім того, відповідно до вимог ст. 111 СК
України судом апеляційної інстанції
було задоволено заяву ОСОБА_1, надано
місячний строк для примирення сторін,
але в судове засідання після спливу
цього строку сторони не з'явились.
Ніяких доказів того, що примирення
відбулось або може відбутись суду
надано не було.

Оскільки доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, судова колегія не вбачає
підстав для скасування оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1
ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова
колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 03 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: