Справа № 121/159/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2014 року Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим
у складі: головуючого судді Цалко А.А.,
при секретарі Сьомченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ялта
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить суд розірвати шлюб між
ним та відповідачкою, зареєстрований 14
січня 2003 року Відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Ялтинського міського управління
юстиції АР Крим, за актовим записом № 08.

Вимоги мотивовані тим, що між ним та
відповідачкою 14 січня 2003 року був
зареєстрований шлюб. Від спільного
шлюбу вони мають неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сім'я їх розпалася
із-за відсутності взаєморозуміння, що
привело до втрати почуття та поваги
один до одного. Вони тривалий час
проживають окремо, не мають спільного
бюджету, не ведуть спільного
господарства, сім'я існує формально.

Позивач надав суду письмову заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі.

Відповідачка також надала суду
письмову заяву про розгляд справи за її
відсутності, проти розірвання шлюбу не
заперечує.

За таких обставин, суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
сторін, без фіксування судового
засідання технічними засобами
відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК
України.

Дослідивши докази, які є у матеріалах
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції
України, шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки і чоловіка. Кожен із
подружжя має рівні права і обов'язки у
шлюбі та сім'ї.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного
кодексу України (далі - СК України), шлюб
припиняється у наслідку його
розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд ухвалює
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка та що після розірвання
шлюбу не будуть порушені їх особисті та
майнові права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що 14 січня 2003 року
між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був зареєстрований
шлюб Відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Ялтинського
міського управління юстиції АР Крим, за
актовим записом № 08, що
підтверджується повторним свідоцтвом
про шлюб (а.с.4).

Від спільного шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що випливає із копії
свідоцтва про народження (а.с.5).

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони тривалий
час не підтримують шлюбні відносини,
спільного бюджету не мають, сумісного
господарства не ведуть, не мають
бажання зберегти сім'ю. Брак існує
формально, та його збереження
неможливе.

Крім того, шлюб це вільне волевиявлення
чоловіка та жінки, у даному випадку
підтримувати шлюб сторони бажання не
мають.

Суд вважає, що подальше збереження
шлюбу суперечитиме інтересам сторін,
підстав для вживання заходів до
примирення подружжя не має.

На підставі викладеного й керуючись ст.
ст. 6, 10, 60, 77, 212-215 ЦПК України, ч. 1 ст. 51
Конституції України, ст.ст. 104, 109, 112 СК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
зареєстрований 14 січня 2003 року
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Ялтинського міського
управління юстиції АР Крим, за актовим
записом № 08, - розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Апеляційному
суду АРК через Ялтинський міський суд в
порядки та строки, передбачені ст. ст.
294-296 ЦПК України.

СУДДЯ: