Справа №256/3558/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

19.03.2014 року Калінінський районний суд
міста Донецька Донецької області у
складі:

Головуючий -
суддя Сватіков А.В.,

при секретарі
- Клименко Д.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Донецьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до
Калінінського районного суду м.
Донецька із позовом до ОСОБА_2, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив,
що 29 червня 2011 року родина позивача
була присутня на судовому засіданні у
Калінінському районному суді м.
Донецька. У перерві судового засідання
позивач почав проводити відеозапис
подій, що відбувались. В момент
конфлікту, який відбувався на вулиці
перед судом, ОСОБА_2 почав наносити
сильні удари по руці позивача в які
була відеокамера, яка була одягнена на
руку і зафіксована ременем на кисті
руки. Зазначені удари викликали
сильний біль у руці позивача. В
результаті нанесених ОСОБА_2 ударів,
відеокамера була розбита, і навіть тоді
коли вона розлетілася на частині по
асфальту, відповідач нахилившись
намагався її знищити. Позивач став
просити викликати міліцію, більш того
він сам зробив дзвінок у чергову
частину МВС, із проханням вислати наряд
міліції. Внаслідок отриманих ударів
від відповідача і перенесеного шоку, у
позивача почалось різке погіршення
самопочуття. Після закінчення перерви,
позивач звернувся до судді із заявою,
що при таких обставинах він не може
продовжувати брати участь у розгляді
судом справи і попросив суддю
припинити засідання. У зв'язку із
погіршенням здоров'я та перенесеного
посттравматичного стресового розладу
позивач змушений був перебуває на
тривалому лікуванні з 30.06.2011 року і за
висновком МСЄК був переведений на II
групу інвалідності. У постанові
Калінінського РВ ДМУ ГУМВД України в
Донецькій області від 18.08.2011 року
зазначено що дії гр. ОСОБА_2 з приводу
пошкодження відеокамери вартістю 2260
гр., формально підпадають під ознаки
злочину передбаченого ст. 194 КК України
«Навмисне ушкодження або знищення
майна», але враховуючи малозначність
заподіяного позивачу збитку, за заявою
позивача, керуючись ч. 2 ст. 11 КК України,
п. 2 ст. 6 КПК України було винесено
постанову про відмову у порушенні
кримінальної справи». Позивач вважає,
що зазначеною постановою доведений
факт знищення гр. ОСОБА_2 відеокамери.
Із зазначених вище підстав позивач
вважає, що з урахуванням того факту, що
гр. ОСОБА_2 була знищена відеокамера
марки «SONY», яка належить сім'ї позивача,
спричинений матеріальний збиток
складає 2260 гр. До теперішнього часу
відповідач не відшкодував позивачу
матеріальний збиток, який було
спричинено в результаті знищення
відеокамери. Крім того позивач вважає,
що діями відповідача йому було
спричинено моральну шкоду. Внаслідок
отриманих ударів нанесених ОСОБА_2 і
перенесеного посттравматичного
стресового розладу здоров'я позивач
був на тривалому лікуванні і
переведений на II групу інвалідності.
Діями відповідача позивачу було
спричинено істотні душевні страждання
у зв'язку із знищенням відеокамери,
позивач тривалий час не може
користуватись цією відеокамерою, що
спричиняє йому моральні страждання,
відповідач добровільно компенсувати
збиток відмовляється, що приносить
позивачу додаткові душевні та емоційні
страждання. Також позивачу було
спричинено моральні страждання, у
зв'язку з тим, що протиправна поведінка
відповідача була не тільки до нього, а
ще і до його родини - образи, неправдиві
обвинувачення. Позивач вважає, що в
результаті навмисних, протиправних дій
гр. ОСОБА_2 йому була заподіяна моральна
шкода, яку він оцінюю в 10000 гр. З цих
підстав позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь
матеріальну шкоду в сумі 2260 гр. та
моральну шкоду в сумі 10000 гр.

В ході розгляду справи по суті позивач
уточнив свої позовні вимоги, надав до
суду заяву про збільшення позовних
вимог в якій зазначив, що йому
необхідно буде відновлювати
відеокамеру марки «SONY», яку було
знищено відповідачем, тому він
звернувся до центру ТОВ
«Імпорт-Сервіс», де було складено
дефектний акт №73889 від 11.10.2013 року, де
вказано що вартість ремонту
відеокамери складає 3762 гр. Крім того
він сплатив за надані послуги по
оформленню дефектного акту - 150 гр., що
підтверджено чеком, також вартість
акумулятора для камери складає 380 гр.
Таким чином позивач вважає, що сума
спричиненої матеріальної шкоди
складає 4292 гр. Крім того позивач
збільшує свої позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди до 15000
гр., враховуючи неправомірні, навмисні,
неправдиві дії зі сторони відповідача.
З цих підстав позивач просив суд
стягнути з відповідача на його користь
матеріальну шкоду в сумі 4292 гр. та
моральну шкоду в сумі 15000 гр.

Відповідач по справі - ОСОБА_2 надав до
суду письмові заперечення проти позову
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, в яких зазначив, що
він вважає вимоги позивача незаконними
та необґрунтованими з наступних
підстав. Зазначені у позові підстави
позивачем навмисно спотворені та є
такими, що не відповідають фактичним
подіям, що мали місця в перерві
судового засідання під головуванням
судді Гладкої І.А. 29.06.2011 року по справі
№2-97611 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні власністю. З боку
відповідача відносно позивача не було
застосовано жодних протиправних чи
навмисних дій, направлених на
нанесення майнової чи моральної шкоди.
Навпаки, особисто позивач ОСОБА_1 29.06.2011
року приблизно у 14 - 14-30 годині під час
оголошеної перерви у зв'язку з виходом
судді у нарадчу кімнату, грубим,
цинічним чином з відкрито принизливими
висловлюваннями на адресу відповідача
в присутності багатьох свідків біля
будівлі суду, разом з членами своєї
родини, накинулись на відповідача з
бійкою, і всі троє наносили відповідачу
тілесні ушкодження. Згідно акту СМО від
30.06.2011 року №1749 нанесені відповідачу
тілесні ушкодження віднесені до
легкого ступеню тяжкості. Під час
побиття відповідача, саме ОСОБА_1
наносив удари відеокамерою
відповідачу по голові. Обставини
побиття відповідача та ушкодження
одежі та інших особистих речей та
документів по справі є зафіксованим
фактом та підтверджується свідками. Із
доданих до позовної заяви матеріалів,
видно, що позивач який заявляє вимогу
на відшкодування вартості відеокамери
не є її власником, що підтверджено
гарантійним талоном. Відеокамера була
придбана в ТОВ "Фокстрот-Донецьк" за
товарним чеком 28.09.2006 року ОСОБА_6 До
суду не надано належних доказів на
підтвердження фактичної вартості
відеокамери станом на 29.06.2011 року на яку
посилається позивач з урахуванням
значного часу її експлуатації. Також
відповідач вважає, що відсутні належні
докази у вигляді висновків щодо
реального розміру матеріальної шкоди,
вартості відновлювального ремонту
відеокамери та таке інше. Відповідач
наполягає, що до позивача з його боку не
було здійснено жодної протиправної
дії, щодо його здоров'я що
підтверджується актом СМО, відсутністю
тілесних ушкоджень. За таких обставин,
на думку відповідача посилання на
начебто глибокі страждання позивача та
моральну шкоду є голослівними та не
підтвердженими жодним належним
доказом. Із наданих позивачем
матеріалів із медичної картки та
довідки СМЕК від 31.10.2012 року про
призначення 2 гр. інвалідності
вбачається, що позивачу призначена
інвалідність в наслідок
самозахворювання. Позивач задовго до
обставин 29.06.2011 року, мав хронічну
хворобу, був визнаний інвалідом.
Відповідач вважає, що позивачем не
доведено та не надано доказів про
наявність причинно-наслідкового
зв'язку між розладом його здоров'я,
моральною шкодою та обставинами від
29.06.2011 року. З цих підстав відповідач
просив суд відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Позивач по справі ОСОБА_1 та його
представники ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які
діють на підставі довіреності в
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
підтримали у повному обсязі, надали
пояснення аналогічні тим, що викладені
у позовній заяві і уточненнях до неї і
просили суд задовольнити вимоги
позивача у повному обсязі. Крім того
позивач та його представники вважали
пояснення свідків, допитаних в
судовому засідання, неправдивими.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди не визнав, надав
пояснення аналогічні тим, що викладені
у письмових запереченнях проти позову,
і просив суд у задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовити.

Допитаний в судовому засіданні у
якості свідка ОСОБА_8 суду пояснив, що
29.06.2011 року він бачив конфлікт, який
відбувся на вулиці біля суду. На вулиці
знаходились позивач, його представники
та відповідач по справі. Під час
конфлікту він знаходився праворуч від
входу. ОСОБА_1 проводив зйомку всього
конфлікту. В ході конфлікту на ОСОБА_2
накинулись ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 і
почали бити його по голові. ОСОБА_2
намагався захищатись, прикриваючи себе
рукою.

Допитаний в судовому засіданні у
якості свідка ОСОБА_9 суду пояснив, що
на початку червня 2011 року до нього
звернувся ОСОБА_5, як до правозахисника
та запропонував йому представляти його
інтереси в суді. Він йому відмовив і
сказав, що може брати участь у судовому
засіданні тільки в якості вільного
слухача. ОСОБА_5 повідомив його, що
судове засідання відбудеться 29.06.2011
року у 11 годині у Калінінському
районному суді м. Донецька. 29.06.2011 року
він приїхав до суду разом з ОСОБА_10,
який залишився сидіти в машині. Машина
стояла на стоянці біля суду (сріблястий
Хундай). Після закінчення судового
засідання він вийшов на вулицю та
залишився стояти біля суду. За ним
вийшов ОСОБА_5 і за ним ОСОБА_6, і між
ними почалась сварка. Вони стояли
ліворуч від входу до суду. ОСОБА_1 все це
знімав на відеокамеру. В цей час з суду
вийшов ОСОБА_2 та зробив зауваження
ОСОБА_1 Після цього на ОСОБА_2 накинувся
ОСОБА_7, почав бити його портфелем по
спині. Йому почав допомагати ОСОБА_1,
який бив ОСОБА_2 відеокамерою по голові.
Відеокамера знаходилась у ОСОБА_1 у
правій руці. ОСОБА_2 намагався
захищатись від ударів. Однією рукою він
держав папку, іншою прикривав собі
голову. ОСОБА_7 робив спробу вирвати
папку з документами з рук ОСОБА_2 Чи
падала камера на асфальт свідок не
бачив. В цей момент з суду вибіг
робітник міліції. Свідок разом із
міліціонером намагався їх розняти. В
результаті цієї сварки ОСОБА_2 було
порвано золотий ланцюжок.

Допитаний в судовому засіданні у
якості свідка ОСОБА_10 суду пояснив, що
наприкінці червня 2011 року він разом з
ОСОБА_9 приїхав до суду. Весь час він
знаходився у машині. Машина стояла в 20
метрах праворуч від входу до суду. Він
побачив, коли почали з суду виходити
люди. Потім почалась сварка. В
конфлікті приймала участь жінка, двоє
чоловіків та ОСОБА_2 Сторони по справі
дуже схожі на тих, які приймали участь у
конфлікті. В ході сварки був чоловік,
який записував все на відеокамеру.
ОСОБА_2 були нанесені удари портфелем.
Жінка наносила удари рукою. В ході
конфлікту відеокамера весь час
знаходилась в руках у ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні у
якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що
він з позивачем та його представниками
знайомий, у них є судовий спір стосовно
нерухомого майна, третя частина якого
належить йому, а ОСОБА_2 по цій справі
представляє його інтереси за
довіреністю. У той день, коли стався
конфлікт між позивачем та
відповідачем, був розгляд справи
стосовно нерухомого майна. Свідок у
перерві вийшов на вулицю, і до нього
підійшли представники відповідача та
почали погрожувати, а позивач ОСОБА_1
все це знімав на камеру. Все це
відбувалось зліва від входу в суд. У цей
час з приміщення суду на вулицю вийшов
ОСОБА_2 і сказав йому, щоб він не
спілкувався з представниками позивача,
бо вони неадекватні люди. В цей час
позивач - ОСОБА_1 підбіг до ОСОБА_2 і
вдарив його камерою по голові. Камера
знаходилась у позивача у правій руці.
Свідок бачив один удар цією камерою по
голові. Потім до ОСОБА_2 підскочила
представник позивача - ОСОБА_6 і
схватила його за рубаху та почала
тягнути. Потім до неї приєднався
представник позивача - ОСОБА_7 Вони
удари наносили руками. Потім свідок
почав кричати «міліція» і в цей момент
з приміщення суду вибіг охоронець
«Грифону». Представники позивача
зупинилися. Після цього інциденту було
пошкоджено ланцюг та рубашку ОСОБА_2.
Потім викликали міліцію і почали
розбиратися. Камера в той час була ціла.
Коли їх викликали до зали судового
засідання ОСОБА_1 взяв цю камеру і
поставив її на вікно, щоб знімати, але
суддя зробила йому зауваження,
пояснивши що знімати заборонено і
ОСОБА_1 забрал камеру з підвіконня.
ОСОБА_2 ніяких ударів позивачу та його
представникам не наносив. Всіх свідків
цієї події він не знає, а знає лише
одного - ОСОБА_9.

Допитаний в судовому засіданні у
якості свідка ОСОБА_11, суду пояснив, що
в день, коли відбувся конфлікт, він
знаходився у приміщенні суду по
особистим справам. Це був кінець липня
2011 року. Він підходив до суду зі сторони
тролейбусної зупинки, і звернув увагу
на те, що ОСОБА_1 був з камерою в руках.
Камера знаходилась у правій руці
позивача. ОСОБА_1 швидко підійшов до
ОСОБА_2 та вдарив його камерою біля
голови. Після удару камера залишилась у
ОСОБА_1 на руці, і що з нею трапилось
свідок не бачив. Потім почався
конфлікт, спочатку свідок бачив як
представник позивача - ОСОБА_6
наскочила на ОСОБА_2, потім підскочив
представник позивача - ОСОБА_7, і почав
лупцювати ОСОБА_2 портфелем. Потім
стала зрозуміла причина цього
конфлікту - це вирвати папку з
документами у ОСОБА_2. Сам ОСОБА_2 ударів
не наносив, лише держав папку з
документами. Було багато свідків цієї
події, але свідок нікого з присутніх
особисто не знає. Приїзду міліції
свідок не дочекався. Свідок
запропонував ОСОБА_2 свій номер
телефону, щоб виступити в якості свідка
по цій справі. Потім йому зателефонував
ОСОБА_2 та запропонував виступити в
якості свідка по цій справі, і він
погодився.

Суд вислухавши пояснення позивача,
його представників, відповідача,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи та переглянувши
відеозапис конфлікту від 29.06.2011 року,
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні, є
недоведеними в судовому засіданні,
відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, а
тому не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
що зазначені у позовній заяві події
мали місце в перерві судового
засідання під головуванням судді
Гладкої І.А. 29.06.2011 року по справі №2-97611
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 та ОСОБА_1
про усунення перешкод в користуванні
власністю.

Постановою про відмову у порушенні
кримінальної справи від 30.05.2012 року,
винесеною працівником Калінінського
РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій
області, та затвердженою начальником
Калінінського РВ ДМУ ГУМВД України в
Донецькій області, було встановлено:

29.06.2011 року у чергову частину
Калінінського РВ ДМУ ГУМВД України в
Донецькій області від оператора « 102»
надійшло повідомлення, що за адресою м.
Донецьк пр. Мира 50 біля Калінінського
районного суду м. Донецька розбив
відеокамеру та б'ється ОСОБА_2

В ході дослідчої перевірки від гр.
ОСОБА_2 надійшла заява про притягнення
до відповідальності ОСОБА_1, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, які 29.06.2011 року спричинили йому
тілесні ушкодження та матеріальну
шкоду. Також в ході перевірки від
ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, надійшла
заява про притягнення до кримінальної
відповідальності ОСОБА_2, який в ході
конфлікту біля Калінінського
районного суду м. Донецька, розбив
відеокамеру, чим спричинив їм
матеріальну шкоду у розмірі 2260 гр.

Перевіркою зазначених фактів
працівниками міліції було встановлено,
що ОСОБА_2, являючись адвокатом ОСОБА_5
був присутній в судовому засіданні
29.06.2011 року в Калінінському районному
суді м. Донецька, де ОСОБА_1, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 були відповідачами. Приблизно у
14 годині 30 хвилин при розгляді справи
було оголошено перерву та учасники
судового засідання вийшли на вулицю, де
між ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2
виник словесний конфлікт, який переріс
у обоюдну бійку. В ході бійки ОСОБА_2,
відповідно до висновку СМО були
спричинені легкі тілесні ушкодження та
матеріальний збиток, а ОСОБА_6 була
пошкоджена відеокамера.

Також зазначеною постановою було
встановлено, що ОСОБА_1 пояснив, що
ОСОБА_2 29.06.2011 року біля Калінінського
районного суду м. Донецька наніс йому
декілька ударів по руці, чим спричинив
йому тілесні ушкодження, однак із акту
СМО вбачається, що тілесних ушкоджень у
ОСОБА_1 виявлено не було. Із протоколу
огляду відеозапису наданого ОСОБА_6
вбачається, що тілесних ушкоджень
ОСОБА_2 гр. ОСОБА_1 не спричиняв.

Таким чином, органом досудового
слідства в ході перевірки зазначених
фактів було встановлено, що у ОСОБА_1
тілесних ушкоджень виявлено не було, із
протоколу огляду відеозапису наданого
ОСОБА_6 вбачається, що тілесних
ушкоджень ОСОБА_2 гр. ОСОБА_1 не
спричиняв, тому постановою від 30.05.2012
року було відмовлено у порушенні
кримінальної справи за відсутністю
складу злочину.

Також судом встановлено, що відповідно
акту судово-медичного обстеження від
30.06.2011 року №1749 при судово-медичному
обстеженні ОСОБА_2 було виявлено:
«Кровоподтек правого плеча и
предплечья, которые образовались от
действия тупых предметов, возможно в
срок и при обстоятельствах на которые
указывает ОСОБА_2 и относятся к легким
телесным повреждениям». Таким чином
експертом не виключена можливість
спричинення ОСОБА_2 зазначених
тілесних ушкоджень в ході конфлікту
29.06.2011 року на порозі Калінінського
районного суду м. Донецька.

А відповідно акту судово-медичного
обстеження від 03.01.2012 №12 при
судово-медичному обстеженні ОСОБА_1
тілесних ушкоджень, або об'єктивних
слідів від них, виявлено не було.

Також судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 у позовні заяві та у своїх
пояснення в суді стверджував, що в
момент конфлікту який відбувався на
вулиці перед судом ОСОБА_2 почав
наносити сильні удари по руці позивача
в які була відеокамера, яка була
одягнена на руку і зафіксована ременем
на кисті руки, та пошкодив цю
відеокамеру. Переглядом в судовому
засіданні відеозаписів конфлікту
29.06.2011 року, було встановлено, що на
цьому відеозапису не видно, що ОСОБА_2
наносить ОСОБА_1 удари, а на запису чути
крики позивача, що йому розбили
відеокамеру, при цьому відеокамера
деякий (нетривалий) час продовжувала
працювати, так як на запису чути крики
позивача.

Таким чином враховуючи зазначені
факти, приймаючи до уваги що в
результаті судово-медичного
обстеження у ОСОБА_1 тілесних
ушкоджень, або об'єктивних слідів від
них виявлено не було, приймаючи до
уваги що на відеозапису не видно що
ОСОБА_2 наносить ОСОБА_1 удари, та
пошкодує відеокамеру позивачу,
приймаючи до уваги висновки органу
досудового слідства, що тілесних
ушкоджень ОСОБА_2 гр. ОСОБА_1 не
спричиняв (постанова від 30.05.2012 року про
відмову у порушенні кримінальної
справи за відсутністю складу злочину),
приймаючи до уваги що допитані в
судовому засіданні свідки не
підтвердили доводи позивача ОСОБА_1,
суд вважає, що доводи ОСОБА_1 та його
представників, про пошкодження ОСОБА_2
в ході конфлікту 29.06.2011 року біля
Калінінського районного суду м.
Донецька, відеокамери марки «SONY», не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні, є недоведеними в судовому
засіданні, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України, а тому не підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи до уваги, що в судовому
засіданні не знайшли свого
підтвердження позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної
шкоди, суд вважає необхідним відмовити
позивачу і у задоволені позовних вимог
про відшкодування моральної шкоди.

З цих підстав суд вважає необхідним у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, відмовити у повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 57, 60, 61, 88, 130,
131, 158, 169, 209, 212, 213-215, 216, 218 ЦПК України суд,
-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
Апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду.

СУДДЯ
СВАТІКОВ А.В.

23.03.2014