Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2014 Справа №607/14663/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд в складі :

-головуючого судді Дзюбича В.Л.

-з участю секретаря судового засідання
Борисович І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Тернополі
цивільну справу за позовом Прокурора
Тернопільського району в інтересах
держави в особі Департамента фінансів
Тернопільської обласної державної
адміністрації до ОСОБА_1 про
відшкодування витрат на лікування
потерпілого від злочину ,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Тернопільського району в
інтересах держави в особі Департамента
фінансів Тернопільської обласної
державної адміністрації звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_1 про
відшкодування витрат на лікування
потерпілої ОСОБА_2, якій внаслідок
злочину вчиненого відповідачем були
заподіянні тілесні ушкодження, які за
ступенем тяжкості відносять до тяжких.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що внаслідок нападу відповідача
ОСОБА_1 на ОСОБА_2, останній були
заподіянні тілесні ушкодження, які за
ступенем тяжкості відносять до тяжких.
Потерпіла ОСОБА_2, після вчинення
відносно неї злочину, знаходилася на
стаціонарному лікуванні у відділенні
судинної хірургії Комунального
закладу Тернопільської обласної ради
«Тернопільська університетська
лікарня» з 16.07.2012р. по 27.07.2012р. Загальна
кількість витрачених на лікування
коштів становить - 1716 грн.

Прокурор заявлений позов підтримав,
посилаючись на те, що вину відповідача
у заподіянні шкоди доведено вироком
Тернопільського міськрайонного суду
від 23.05.2013 р., який вступив у законну
силу.

Відповідач у судове засідання не
з»явився у зв»язку із відбуванням
покарання у Копичинській виправній
колонії, проте подав заяву в якій
зазначив про визнання позовних вимог .

Дослідивши та оцінивши зібрані докази
по справі суд встановив наступні
обставини справи.

Вироком Тернопільського
міськрайонного суду від 23.05.2013 р. ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні злочинів
передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК
України, і призначено йому покарання за
ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення
волі на строк 4 роки, за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115
КК України - у виді позбавлення волі на
строк 7 років. Відповідно до вимог ст.70
КК України, за сукупністю злочинів,
передбачених ч.3 ст.185 , ч.2 ст.15, ч.1 ст.115
КК України, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим
визначено ОСОБА_1 остаточне покарання у
виді позбавлення волі на строк 7 років.

Як зазначено у вироку Тернопільського
міськрайонного суду від 23.05.2013 р.
підсудний ОСОБА_1 16 липня 2012 року о 05
годині, користуючись послугами таксі,
приїхав з м. Тернопіль до зупинки,
розташованої біля автомобільного
мосту автодороги «Скалат - Тернопіль»
зі сторони м. Тернопіль у межах
населеного пункту с. Великі Бірки
Тернопільського району Тернопільської
області, де заховався неподалік мосту в
кущових насадженнях, завідомо знаючи,
що в цей період часу повз нього буде
проходити ОСОБА_2, з якою він мав намір
поговорити. Побачивши ОСОБА_2, яка
виходила з-під мосту на автодорогу,
підсудний ОСОБА_1 запропонував
останній поговорити з ним, на що ОСОБА_2,
ігноруючи звернення підсудного ОСОБА_1,
направилася далі до зупинки, де її мав
забрати автобус з метою перевезення на
робоче місце у ТзОВ «СЕ-Бортнеце
Україна», що в м. Тернополі. Після того
як ОСОБА_2 відмовила підсудному ОСОБА_1
на пропозицію поговорити, у останнього,
який був обурений поведінкою
потерпілої, виник злочинний умисел
направлений на умисне протиправне
заподіяння смерті ОСОБА_2 Реалізовуючи
свій злочинний умисел, підсудний
ОСОБА_1, 16 липня 2012 року о 05 годині,
перебуваючи на шосе біля
автомобільного мосту автодороги
«Скалат - Тернопіль» зі сторони м.
Тернопіль у межах населеного пункту с.
Великі Бірки Тернопільського району
Тернопільської області, на ґрунті
ревнощів, з метою умисного
протиправного заподіяння смерті
ОСОБА_2, наблизився до останньої, та
зловивши потерпілу за одяг, кинув її на
асфальтовану поверхню дороги.
Продовжуючи дії, направленні на
доведення свого умислу до кінця,
підсудний ОСОБА_1, нахилившись до
голови потерпілої, яка в той час
намагалася підвестись із поверхні
дороги, витягнув із кишені штанів
небезпечну бритву та умисно наніс нею
удар в ділянку правої сторони шиї
ОСОБА_2 Після нанесеного удару
підсудний ОСОБА_1, вважаючи, що заподіяв
потерпілій ОСОБА_2 смерть, з метою втечі
з місця скоєння злочину, побіг в
сторону м. Скалат Підволочиського
району Тернопільської області, де з
автомобільного мосту викинув
небезпечну бритву, якою наносив удар. В
результаті умисних дій підсудного
ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 було
заподіяно тілесні ушкодження у вигляді
рани передньої та правої бокової
поверхні шиї з пошкодженням правих
зовнішньої і внутрішньої яремних та
задньої нижньощелепної вен, що
супроводжувались гіповолемічним шоком
III ст. та постгеморагічною анемією,
пов'язаними із зменшенням загального
об'єму циркулюючої крові внаслідок
зовнішньої кровотечі, яка за ступенем
тяжкості належить до тяжких тілесних
ушкоджень. Однак, незважаючи на те, що
підсудний ОСОБА_1, з метою закінчення
злочину, виконав усі дії, які вважав
необхідними для доведення злочину до
кінця, а саме для умисного
протиправного заподіяння смерті
ОСОБА_2, остання не померла і злочин не
було закінчено з причин, які не
залежали від його волі.

Із довідки Комунального закладу
Тернопільської обласної ради
«Тернопільська університетська
лікарня» від 22.10.2012 р. №2161 вбачається,
що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходилася на
стаціонарному лікуванні у відділенні
судинної хірургії з 16.07.2012 р. по 27.07.2012 р.
( 11 ліжко - днів). Вартість затрат на
лікування та перебування становить 1716
грн.

Відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст.1206 ЦК
України, особа, яка вчинила злочин,
зобов'язана відшкодувати витрати
закладові охорони здоров'я на
лікування потерпілого від цього
злочину, крім випадку завдання шкоди
при перевищенні меж необхідної оборони
або у стані сильного душевного
хвилювання, що виникло раптово
внаслідок насильства або тяжкої образи
з боку потерпілого. Якщо лікування
проводилося закладом охорони здоров'я,
що є у державній власності, у власності
Автономної Республіки Крим або
територіальної громади, кошти на
відшкодування витрат на лікування
зараховуються до відповідного бюджету.

У судовому засіданні встановлено, що
Комунальний заклад Тернопільської
обласної ради «Тернопільська
університетська лікарня» фінансується
з обласного бюджету, розпорядником
коштів є Департамент фінансів
Тернопільської обласної державної
адміністрації .

Судом встановлено, що саме з вини
відповідача, потерпілій ОСОБА_2
заподіяно шкоду здоров»ю, яке вона
відновлювала у Комунальному закладі
Тернопільської обласної ради
«Тернопільська університетська
лікарня», що спричинило до витрат на
суму 1716 грн., та стверджується довідкою
Комунального закладу Тернопільської
обласної ради «Тернопільська
університетська лікарня» №2161 від
22.10.2012 р., тому суд приходить до
висновку, що позов слід задовольнити,
стягнувши із ОСОБА_1 на користь
Департамента фінансів Тернопільської
обласної державної адміністрації
витрати на лікування потерпілої ОСОБА_2
в сумі 1716 грн. для перерахування
Комунальному закладу Тернопільської
обласної ради «Тернопільська
університетська лікарня», а також
стягнути із відповідача 243.60 грн.
судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 212, 215, 223, 232
Цивільного кодексу України; ч.1 ч.3 ст.1206
Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1; місце реєстрації:
АДРЕСА_1; місце перебування:
Копичинська виправна колонія
м.Копичинці вул.Шевченка, 96
Гусятинський район Тернопільська
область) на користь Департамента
фінансів Тернопільської обласної
державної адміністрації (; м.Тернопіль вул.Грушевського, 8;
р/р0001 в ГУДКСУ в Тернопільській
області МФО 838012, одержувач обласний
бюджет Тернопільської області) з метою
перерахування Комунальному закладу
Тернопільської обласної ради
«Тернопільська університетська
лікарня» 1716 грн. витрачених на
лікування потерпілої ОСОБА_2.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер: НОМЕР_1; місце реєстрації:
АДРЕСА_1; місце перебування:
Копичинська виправна колонія
м.Копичинці вул.Шевченка, 96
Гусятинський район Тернопільська
область) на користь держави 243.60 грн.
судового збору .

Копію рішення надіслати сторонам по
справі.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий -суддя
Дзюбич В.Л.