Справа № 188/107/14-ц
Провадження № 2/188/151/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді
Полубан М. П.

при секретарі
Філіповій В. С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на спадкове
майно

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про
визнання права власності на спадкове
майно до відповідача Миколаївської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області.

В обґрунтування позовних вимог
вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його
батько ОСОБА_3, після смерті якого
відкрилася спадщина у вигляді
земельної ділянки (пай НОМЕР_1) площею
6.190 га. розташованої на території
Миколаївської сільської ради,
переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
земельної ділянки площею 6.1934 га.
розташованої на території
Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району,
Дніпропетровської області переданої
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

За життя батько позивача заповіту
не залишив, а тому він є спадкоємцем за
законом першої черги, оскільки є сином
померлого.

Відповідно до діючого
законодавства позивач звернувся до
приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини у вигляді земельних
ділянок за законом після смерті свого
батька, однак нотаріусом постановою
від 15.01.2014 року йому було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на земельні ділянки через
відсутність витягів з Державного
земельного кадастру про земельні
ділянки, тобто через те, що земельним
ділянкам не присвоєні кадастрові
номери.

Згідно повідомлень про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 30 та № 31 від
19.12.2013 року у Державному земельному
кадастрі відсутні запитувані
відомості та кадастрові номери
вказаним земельним ділянкам не
присвоєно.

Зазначає, що земельні ділянки
були приватизовані батьком і
відповідно на підтвердження права
власності йому було видано 15.03.2002 року
Державний акт на право приватної
власності на землю серії ІV-ДП № 076866, та
Державний акт на право приватної
власності на землю серії ЯЛ № 937135.

Внести до Державного земельного
кадастру передбачені Законом України
«Про Державний земельний кадастр»
відомості про формування земельної
ділянки та присвоїти їй кадастровий
номер можливо лише за заявою власника.
Проте його батько ОСОБА_3, який є
власником вказаних земельних ділянок
вже помер, а тому відповідно і
здійснити таку державну реєстрацію
земельних ділянок та отримати витяги з
Державного земельного кадастру про
земельні ділянки не можливо.

Вказує, що не зважаючи на те, що
земельним ділянкам не присвоєні
кадастрові номери, його батько ОСОБА_3
був належним власником цих земельних
ділянок, і його право власності
належним чином зареєстровано та
підтверджується Державними актами на
право приватної власності на землю.

Позивач також зазначає, що від
спадщини у вигляді земельних ділянок
він не відмовлявся, фактично їх
прийняв, проте через відсутність
витягів з Державного земельного
кадастру про земельні ділянки не може
оформити спадкове майно на своє ім'я та
розпоряджатися ним на правах власника,
а тому змушений звернутися до суду з
даним позовом.

Позивач в судове засідання надав
заяву про розгляд справи в його
відсутність. В заяві також вказує, що
позов підтримує, просить його
задовольнити.

Від відповідача надійшла заява з
проханням розглянути справу без участі
їх представника, проти задоволення
позову не заперечують.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмету спору - управління
Держземагенства у Петропавлівському
районі Дніпропетровської області в
судове засідання не з'явилися.

Вивчивши матеріали справи суд вважає,
що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер батько позивача ОСОБА_3, після
смерті якого відкрилася спадщина у
вигляді земельної ділянки (пай НОМЕР_1)
площею 6.190 га. розташованої на
території Миколаївської сільської
ради, переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
земельної ділянки площею 6.1934 га.
розташованої на території
Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району,
Дніпропетровської області переданої
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується копією свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_2 від 18.11.2011 року,
копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3, копією Державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку серії ЯЛ № 937135, копією
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ІV-ДП № 076866
виданого 15.03.2002 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

За життя ОСОБА_3 заповіту не
залишив, а тому позивач є спадкоємцем
за законом першої черги, оскільки є
сином померлого.

Відповідно до діючого
законодавства позивач звернувся до
приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
прийняття спадщини у вигляді земельних
ділянок за законом після смерті батька,
однак нотаріусом постановою від 15.01.2014
року йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельні ділянки через
відсутність витягів з Державного
земельного кадастру про земельні
ділянки.

Згідно повідомлень про відмову у
наданні відомостей з Державного
земельного кадастру № 30 та № 31 від
19.12.2013 року у Державному земельному
кадастрі відсутні запитувані
відомості та кадастрові номери
вказаним земельним ділянкам не
присвоєно.

Земельна ділянка площею 6.190 га.
була передана ОСОБА_3 на підставі
розпорядження голови Петропавлівської
районної державної адміністрації № 60-р
від 01.03.2002 року і відповідно на
підтвердження права власності 15.03.2002
року йому було видано Державний акт на
право приватної власності на землю
серії ІV-ДП № 076866.

Земельна ділянка площею 6.1934 га.
була передана ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 20.06.2011 року № 810 і
відповідно на підтвердження права
власності йому було видано Державний
акт на право приватної власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 937135.

Закон України «Про Державний
земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011
року, тобто вже після отримання ОСОБА_3
Державних актів на право приватної
власності на землю.

Відповідно до пункту 2
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про Державний
земельний кадастр» земельні ділянки,
право власності (користування) на які

виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від
присвоєння їм кадастрового номера. У
разі якщо відомості про зазначені
земельні ділянки не внесені до
Державного реєстру земель, їх
державна реєстрація здійснюється на
підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) за заявою їх
власників (користувачів земельної
ділянки

державної чи комунальної власності).

Таким чином внести до Державного
земельного кадастру передбачені
Законом України «Про Державний
земельний кадастр» відомості про
формування земельної ділянки та
присвоїти їй кадастровий номер можливо
лише за заявою власника. Проте ОСОБА_3,
який є власником вказаних земельних
ділянок вже помер, а тому відповідно і
здійснити таку державну реєстрацію
земельних ділянок та отримати витяги з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку не можливо.

Однак не зважаючи на те, що
земельним ділянкам не присвоєні
кадастрові номери, ОСОБА_3 була
належним власником цих земельних
ділянок, і його право власності
належним чином зареєстровано та
підтверджується Державними актами на
право приватної власності на землю.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Від спадщини у вигляді земельних
ділянок позивач не відмовлявся, проте
через відсутність витягів з Державного
земельного кадастру про земельні
ділянки не може оформити спадкове
майно на своє ім'я та розпоряджатися
ним на правах власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не
встановлена судом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 212-214 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216-1218,
1225, 1261, 1268, 1273, 1274 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до
Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області про
визнання права власності на спадкове
майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за
спадкоємцем за законом першої черги,
право власності на земельну ділянку
(пай НОМЕР_1) площею 6.190 га. розташовану
на території Миколаївської сільської
ради, передану для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІV-ДП № 076866 виданого 15.03.2002
року ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, як за
спадкоємцем за законом першої черги
право власності на земельну ділянку
площею 6.1934 га. розташовану на території
Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району,
Дніпропетровської області передану
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала на підставі Державного
акту на право приватної власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 937135 ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В порядку ст. 88 ЦПК України звільнити
відповідача від сплати судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя М. П. Полубан