Справа № 444/9037/12
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2014 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Філатова К.Б.

при секретарі : Максименко Л. В.

за участю :

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та поділ спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що з 25 червня 2004 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу за договором купівлі-продажу від 28 квітня 2006 року вони придбали квартиру № 108 по вул. Українській в місті Кривому Розі, яка була оформлена на відповідача. На цей час шлюб не розірваний, але з 28 травня 2010 року вони припинили шлюбні відносини. Вартість квартири, що вони купили у шлюбі складає 241083 гривні. Шлюбні відносини з відповідачем позивачка поновлювати не бажає. Жити в однієї квартирі з ним вважає за неможливе. Просить стягнути з відповідача половину вартості квартири в розмірі 120 000 гривень.

Відповідач визнав позов частково, суду пояснив, що дійсно під час шлюбу була придбана вказана позивачкою квартира, яка була оформлена на його імя. На покупку квартири крім спільних з позивачкою коштів він витратив власні кошти, отримані від продажу належної йому до шлюбу квартири (30805 гривень) і дачі (12625 гривень), які належали йому до шлюбу. Квартира була куплена за 71250,45 гривень. Він, відповідач, крім грошей, отриманих ним від продажу належної йому нерухомості, витратив власні кошти в сумі 6570 гривень. Всього ж він витратив на придбання квартири 50000 гривень власних, не спільних з позивачкою грошей. Він, відповідач, вважає, що на 70,175% квартира належить особисто йому і не є спільною з позивачкою власністю. Спільною з позивачкою власністю є частка квартири, яка складає 29,825 % квартири. Таким чином особисто позивачці належить 14,91 % спірної квартири, або в грошовому вираженні 10625 гривень 25 копійок. Просить визнати за відповідачкою право на цю частку квартири, гроші за неї він, відповідач має намір віддати позивачці після продажу квартири.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 25 червня 2004 року перебували у шлюбі. Під час шлюбу вони придбали квартиру, яка була оформлена на відповідача. Наприкінці травня 2010 року шлюбні відносини були припинені.

Вказані обставини не заперечують сторони, крім того вони підтверджуються:

· свідоцтвом про шлюб (а.с. 8);

· договором купівлі-продажу квартири від 28 квітня 2006 року, згідно із яким трикімнатна квартира житловою площею 43,0 кв.м. та загальною площею 63,1 кв.м. була куплена 8 квітня 2006 року за 71250 гривень 45 копійок, покупцем квартири є відповідач по справі (а.с. 9).

Згідно із договором купівлі-продажу квартири від 27 травня 2005 року відповідач сумісно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продали квартиру за 61610 гривень, із яких відповідач отримав 14140 гривень (а.с. 33).

Згідно нотаріально завіреній заяві від 27 травня 2005 року відповідач при кінцевому розрахунку від продажу квартири отримав 16665 гривень 00 копійок (а.с. 35).

Згідно розписці відповідач 23 липня 2005 року отримав 2500 доларів США за продану ним дачу (а.с. 41).

Виходячи із курсу 5,05 гривень за 1 долар США, відповідач отримав від продажу дачі 12625 гривень.

Таким чином, суд вважає доведеним, що невдовзі перед купівлею спірної квартири, відповідач розпорядився майном, що належало йому до шлюбу з позивачкою і отримав за нього 43430 гривень (14140 + 16665 + 12625 = 43430). Докази інших витрат на придбання майна за рахунок власних коштів, здобутих до шлюбу, або після припинення шлюбних відносин позивач суду не надав. Надані позивачем розписки про надання ним позики та про повернення її (а.с. 36, 37) не є підтвердженням додаткового використання відповідачем власних дошлюбних коштів на придбання квартири, оскільки кошти були позичені ним та повернуті йому, коли він вже був в шлюбі з позивачкою.

Відповідно до ст. 57 СК України майно, набуте чоловіком, дружиною до шлюбу є особистою приватною власністю чоловіка, дружини, у звязку із чим суд вважає, що частка квартири вартістю 43430 гривень є особистою приватною власністю відповідача.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, тому суд вважає, що частка квартири, що перевищує належну відповідачу на праві особистої приватної власності її частку, є спільною сумісною власністю позивачки та відповідача.

Згідно експертному висновку ринкова вартість спірної квартири складає 241083 гривні (а.с. 66-74).

Таким чином сторонам на праві спільної сумісної власності належить частка квартири вартістю 197683 гривні (241083 43430 = 197683).

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином позивачка має право на компенсацію її частки в належному на праві спільної сумісної власності майні в сумі 98841 гривня 50 копійок (197683 : 2 = 98841,5).

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 131, 179, 212 ч. 2, 218 ЦПК України, ст. ст. 57, 60, 70, 71 СК України, ст. 3 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість її частки в квартирі АДРЕСА_1 в сумі 98841 (девяноста вісім тисяч вісімсот сорок одна) гривня 50 копійок, а також витрати по справі в сумі 988 (девятсот вісімдесят вісім) гривень 41 копійка.

В інший частині в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста ОСОБА_3 протягом 10 днів.

Головуючий суддя Філатов К.Б.