"11" листопада 2014 р.

Справа № 642/2411/14, №2/642/735/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року м.Харків

Ленінський районний суд м. Харків у складі:

головуючий суддя Клименко О.І.

при секретарі Самотой В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3, Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду позовом в якому просить в рахунок виконання основного зобовязання за договором про надання споживчого кредиту з правилами № 0 укладеному між АКІБ «Укрсиббанк» та відповідачем 16.09.2008 р. в сумі 187920,05 евро, що згідно курсу НБУ складає 2023555,05 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_1. Визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на зазначені квартири. Припинити право власності ОСОБА_1Х.Д. на зазначені квартири. Виселити із квартир № 111 та № 112 по вул.. Підлісна, 1-А в м. Харкові всіх зареєстрованих мешканців та витребувати у ОСОБА_1Х.Д. та передати позивачу правовстановлюючі документи на квартири. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 16.09.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та відповідачем ОСОБА_1Х.Д. був укладений договір про надання споживчого кредиту з правилами № 0. В забезпечення виконання зобовязань 16.09.2008 р. були укладені договори іпотеки відповідно до яких відповідач передав в іпотеку іпотекодержателю однокімнатну квартиру №111 та двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 які належать ОСОБА_1Х.Д. на праві приватної власності. 11 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки. Відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого у нього виникла прострочена заборгованість. Відповідач неодноразово був повідомлений про виникнення заборгованості по оплаті передбачених договором платежів перед ПАТ «Дельта банк». Однак на даний час кредитна заборгованість позичальником погашена не була. Таким чином, станом на 24.02.2014 року за відповідачем по договору про надання споживчого кредиту з правилами № 0 від 16.09.2008 року рахується заборгованість на загальну суму 187920,05 євро, що згідно курсу НБУ складає 2023555,05 грн., яка складається з: заборгованість за сумою кредиту 97538,56 євро.; заборгованість за відсотками: 90381 євро; заборгованість за комісіями: 0,00 грн.

Представник позивача в судове засідання з»явився. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснення надав аналогічно обставинам викладеним в позові.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов та заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. У зв'язку з чим суд визнає причину його не явки неповажною.

Третя особа Державна реєстраційна служба України у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, розглянути справу у відсутності представника.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судове засідання з»явився. Проти позову заперечувала, посилаючись на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06.07.2012 по справі № 2-685/11 яке набрало законної сили за ОСОБА_3 визнано право власності на ? квартири № 111 та на ? квартири АДРЕСА_3, а також встановлено, що договори іпотеки, укладені між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1Х.Д. 16.09.2008 р. є неукладеними. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18.01.2013 р. затверджена мирова угода відповідно до якої ОСОБА_3 набуває право власності на квартири № 111 та № 112 по вул.. Підлісна, 1-а у м. Харкові.

Суд, вислухавши пояснення і доводи представника позивача, представника третьої особи, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, 16.09.2008р. ОСОБА_1Х.Д. уклав договір про надання споживчого кредиту з правилами № 0 з Акціонерним комерційним інноваційним Банком «УкрСиббанк» згідно якого отримав 110000 ЄВРО, що дорівнювали 755220,51 грн. під 14 % річних для особистих потреб.

Відповідно до договорів іпотеки від 16.09.2008р. посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в реєстрі № 506 та № 505 іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю однокімнатну квартиру №111 та однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 які належать ОСОБА_1Х.Д. на праві приватної власності: на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно від 01.09.2008р., згідно з розпорядженням голови Ленінської районної ради у м. Харкові №702 та №703 від 28.08.2008р., зареєстрованого у КП «ХМБТІ» 03.09.2008р., ринкова вартість предмету іпотеки становить 453 637,0 грн., загальна вартість становить 53838,0 грн. На вказані квартири нотаріусом накладена заборона на відчуження.

08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» (який є правонаступником АКІБ «Укрсиббанк») та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06 липня 2012 року по справі № 2-685/11 визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири № 111, № 112 у будинку № 1-А по вулиці Підлісній у м. Харкові.

25 вересня 2012 року Ухвалою апеляційного суду Харківської області Рішення Ленінського районного суду від 06 липня 2012 року по справі № 2-685/11 залишено без змін.

18 січня 2013 р. ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова була затверджена мирова угода по справі № 2-587/11 про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, відповідно до якої ОСОБА_3 є власником квартир № 111 та № 112 в житловому будинку № 1-А по вул.. Підлісній в місті Харкові.

Однак, відповідач ОСОБА_1Х.Д. в порушення кредитного договору, станом на 24.02.2014 р. не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Згідно ст. 61 ЦК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 06 липня 2012 року по справі № 2-685/11 встановлено, що договір іпотеки від 16 вересня 2008 року зареєстрований в реєстрі за № 506 (п. 1.1) містить відомості про площу предмета іпотеки квартири № 111, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул.. Підлісна, будинок 1-А, яка згідно договору складала 55,7 кв. м. та складається з однієї жилої кімнати.

Договір іпотеки від 16 вересня 2008 року зареєстрований в реєстрі за № 504 (п. 1.1) містить відомості про площу предмета іпотеки квартири № 112, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул.. Підлісна, будинок 1-А, яка згідно договору складала 90,1 кв. м. та складається з однієї жилої кімнати.

Однак, вказаний опис предмета іпотеки виключає його ідентифікацію з жилими приміщеннями, що існували на дату укладення оскаржуваних договорів за вказаною адресою, оскільки на дату їх укладення по першеАДРЕСА_4 документально складалася з двох кімнат, а по-друге, фактично існувала одна обєднана квартира.

Таким чином, приміщення вказаних квартир № 111 та № 112, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул.. Підлісна, будинок 1-А, реєстраційні дані приміщень, вказані в договорах іпотеки від 16 вересня 2008 року, належать нерухомому майну, якого не існувало на дату укладення вказаних договорів.

За таких обставин суд дійшов висновку, що договори іпотеки від 16.09.2008 р., що були посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в реєстрі № 506 та № 505 про передачу в іпотеку однокімнатну квартиру №111 та однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 є неукладеними, що вбачається з тексту рішення Ленінського райсуду м.Харкова від 06.07.2012 року і, яке на даний час набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

На підставі викладено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В силу вимог ст.88 ЦПК України суд приходить до висновку, сплачена позивачем сума судового збору не підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1Х.Д.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, ЦПК України, ст.216,525,526,625 ЦК України , суд, - В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про звернення в рахунок виконання основного зобовязання щодо оплати заборгованості у розмірі 187920,05 євро, що згідно курсу НБУ складає 2023555 грн. 05 коп., за договором про надання споживчого кредиту з правилами № 0 укладеному між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 16.09.2008 р. предмета іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_1, та визнання за ПАТ «Дельта Банк» право власності на зазначені квартири і припинення права власності ОСОБА_1 ОСОБА_2 на зазначені квартири, виселення із квартир № 111 та № 112 по вул.. Підлісна, 1-А в м. Харкові всіх зареєстрованих мешканців, а також витребування у ОСОБА_1 ОСОБА_2 та передання ПАТ « дельта Банк» правовстановлюючі документи на квартири та стягнення суми судових витрат - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду Харківської області, через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О.І.Клименко