Справа 206/557/14-ц
Провадження 2/206/316/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2014 р. Самарський районний суд
м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Кудрявцев Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Самарський відділ державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, ОСОБА_3,
про звільнення від заборгованості по
аліментам та зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

28 січня 2014 року позивач звернувся до
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська із зазначеним
позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що він з
відповідачкою ОСОБА_2 перебували в
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
дві доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. За рішенням
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 24 вересня 1998 року
з нього утримуються аліменти на
користь відповідача на утримання дітей
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини
всіх видів заробітку щомісяця,
починаючи з 14 вересня 1998 року до їх
повноліття, але не менше 1/2
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян.

Крім того за рішенням Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
28 грудня 2012 року з нього стягнуті на
користь відповідача аліменти на
утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 у
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку (доходу) щомісячно але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку починаючи з 08
листопада 2012 року і до досягнення нею
двадцяти трьох років або закінчення
нею навчання. У період до відкриття
виконавчого провадження Самарським
відділом ДВС ДМУЮ, до серпня 2011 року по
виконавчому листу за рішенням суду від
24 вересня 1998 року, згідно домовленості
з відповідачкою, він сплачував
аліменти у добровільному порядку та
забезпечував дітей всім необхідним, що
підтверджується розписками. Оскільки
відповідачка до виконавчої служби до
жовтня 2011 року не зверталася з приводу
стягнення аліментів чи заборгованості,
це підтверджує добросовісне виконання
батьківських обов'язків. Хоча він з 19
серпня 2009 року працює на ВП
«Придніпровська ТЕС» ПАТ «ДТЕК
Дніпроенерго» і своє місце роботи не
приховував. Але виконавчий лист
своєчасно за місцем роботи
відправлений не був, у зв'язку з чим
виникла велика заборгованість, яку з
нього на даний час утримують із
заробітної плати. На даний час його
матеріальний стан сильно змінився.
Його заробітна плата становить
приблизно 3000 грн. на місяць, та на даний
час з його заробітної плати за рішенням
суду від 24.09.1998р. утримують 50%
заробітної плати (з яких 17% - на
утримання ОСОБА_4, 1996р.н., 33%
заборгованості по аліментам на
утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4). Крім того
його мати, ОСОБА_5, 1948 року народження,
потребує догляду та лікування. Він є
єдиним сином, його батько помер у 2005
році і окрім нього доглядати за нею
нікому. Також, у зв'язку з тим, що
залишок його заробітної плати
невеликий, у нього виникла
заборгованість по сплаті комунальних
платежів. Виконавчий лист по про
стягнення аліментів на утримання
повнолітньої доньки надійшов до
виконання 20.09.2013 року, не дивлячись на
те, що рішення ухвалено 28.12.2012 року,
набрало законної сили 08.01.2013р., а
виданий 04.09.2013р. тобто на момент
пред'явлення виконавчого документу до
примусового виконання станом на
20.09.2013р. вже виникла заборгованість
майже за 11 місяців. Тому у разі
надходження до бухгалтерії цього
виконавчого документу утримання буде
складати близько 70% його заробітку, що
унеможливить його існування.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить
суд звільнити його від сплати
заборгованості по аліментам, яка
виникла у період з 08.11.2012 року по 20.09.2013
рік та зменшити розмір аліментів з 1/4
частини до 1/8 частини з усіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, по
виконавчому листу № 436/8238/12, що виданий
за рішенням Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 28 грудня 2012
року про стягнення аліментів з нього на
користь ОСОБА_2, на утримання
повнолітньої доньки, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4 до досягнення нею 23-х років
або закінчення нею навчання (а.с.2-4).

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_6, в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали у повному обсязі,
обґрунтувавши їх тими же обставинами,
що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_7 в
судовому засіданні проти позовних
вимог заперечувала в повному обсязі,
вважаючи їх необґрунтованими та
безпідставними. Пояснила, що не надано
жодних доказів, що матеріальний стан
позивача змінився після рішення суду.
Щодо звільнення від сплати
заборгованості, то позивач не хворіє.
Не зазначено інших обставин, доказів
які б могли бути підтверджені
належними доказами справи.

Представник третьої особи, державний
виконавець Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_8 в судовому
засіданні не заперечували проти
будь-якого рішення суду.

Вислухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, суд
доходить висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав, встановлених у
судовому засіданні.

Судом встановлено, що 28 грудня 2012 року
рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська стягнуто з ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти в розмірі 1/4
частини усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 8
листопада 2012 року і до досягнення нею
двадцяти трьох років або закінчення
нею навчання (а.с.7).

04 вересня 2013 року видано виконавчий
лист на підставі рішення Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
28 грудня 2012 року, яке набрало законної
сили 08.01.2013 року (а.с.8).

Відповідач ОСОБА_2 з 2009 по жовтень 2011
року отримувала аліменти від ОСОБА_1 на
утримання неповнолітніх доньок, що
підтверджується розпискою (а.с.10).

Як вбачається з копії паспорта НОМЕР_2
матір позивача ОСОБА_5, 1948 року
народження, зареєстрована по АДРЕСА_1 і
також згідно посвідчення НОМЕР_3 є
пенсіонеркою (а.с.12).

24 листопада 2005 року батько позивача
ОСОБА_9 помер, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ
№ 057285 від 28.11.2005р. (а.с.13).

З амбулаторної картки ОСОБА_5, 1948 року
народження, її діагноз гіпертонічна
хвороба 3 ступеня - необхідно приймати
ліки та проводити обстеження (а.с.14-24).

З наданої копії виконавчого
провадження ВП 39916384 вбачається, що
ОСОБА_2 звернулася до Самарського ВДВС
ДМУП з проханням прийняти виконавчий
лист за рішенням суду від 28 грудня 2012
року 17.09.2013 року, 20.09.2013 року постановою
державного виконавця відкрито
провадження та надіслано боржнику.
05.11.2013 року державним виконавцем
направлено постанову про утримання
аліментів головному бухгалтеру ПД ТЕС
та згідно наданих довідок про доходи
ОСОБА_1 розрахунок заборгованості по
аліментам 1/4 частини станом на 04.09.2013р.
складає -17495,42грн., тобто за цією
довідкою позивач не має заборгованості
по аліментам, навапки має місце
надмірна їх сплата (а.с.42-56).

21.03.2014 року державним виконавцем
Гаджиєвою Е.М. надано розрахунок
заборгованості по аліментам 1/4 частини
з ОСОБА_1 станом на 01.02.2014 рік складає
-10510,62 грн., тобто знову ж таки зазначено
не про заборгованість, а переплату
аліментів (а.с.77).

З довідки відокремленого
підрозділу «Придніпровська теплова
електрична станція» ПАТ ДТЕК
Дніпроенерго» № 147 від 21.03.2014 року
ОСОБА_1 працює на посаді слюсар з
обслуговування устаткування
електростанцій з нього утримуються
аліменти 1/3 частини доходу на підставі
виконавчого листа № 12-164 від 24.09.1998р., та
заборгованість по аліментам, яка на
01.12.2011р. становила 20849,55грн. Аліменти
утримуються та перераховуються
своєчасно. Заборгованість на 01.03.2014р.
складає 4639,32грн. На підставі
виконавчого листа № 436/8238 від 28.12.2012р. з
01.11.2013р. утримуються аліменти 1/4
частина доходу, то заборгованість
становила 8075,86грн. Аліменти
утримувалися та перераховувалися
своєчасно. Заборгованість на 01.03.2014р.
складає 7613,98грн. Загальний розмір
стягування з заробітної плати не
перевищує 50% (а.с.80).

З наданих довідок державним виконавцем
Гаджиєвою Е.М. заборгованості по
аліментам 1/3 частини з ОСОБА_1 складає
(-2931,18грн.) (а.с.81) та заборгованості по
аліментам 1/4 частини з ОСОБА_1 складає
4503,10грн. (а.с.82).

Аналізуючи спірні правовідносини,
співвідношуючи їх із встановленими в
судовому засідання фактичними
обставинами справи, нормами
матеріального та процесуального права,
суд виходить із наступного.

У відповідності до ст. 194 СК України,
аліменти можуть бути стягнуті за
виконавчим листом за минулий час, але
не більш як за три роки, що передували
пред'явленню виконавчого листа до
виконання. Якщо за виконавчим листом,
пред'явленим до виконання, аліменти не
стягувалися у зв'язку з розшуком
платника аліментів або у зв'язку з його
перебуванням за кордоном, вони мають
бути сплачені за весь минулий час.
Заборгованість за аліментами, які
стягуються відповідно до статті 187
цього Кодексу, погашається за заявою
платника шляхом відрахувань з його
заробітної плати, пенсії, стипендії за
місцем їх одержання або стягується за
рішенням суду. Заборгованість за
аліментами стягується незалежно від
досягнення дитиною повноліття, а у
випадку, передбаченому статтею 199 цього
Кодексу, - до досягнення нею двадцяти
трьох років. Положення частин першої -
третьої цієї статті, а також статей 195-197
цього Кодексу застосовуються і до
стягнення аліментів іншим особам, які
визначені цим Кодексом.

Згідно ст. 197 СК України, звільнення від
сплати заборгованості за аліментами:

1. З урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів суд
може відстрочити або розстрочити
сплату заборгованості за аліментами.

2. За позовом платника аліментів суд
може повністю або частково звільнити
його від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.

3. Суд може звільнити платника
аліментів від сплати заборгованості,
якщо буде встановлено, що вона виникла
внаслідок непред'явлення без поважної
причини виконавчого листа до виконання
особою, на користь якої присуджено
аліменти.

В судовому засіданні було встановлено,
що в дійсності у ОСОБА_1 перед ОСОБА_2
утворилась заборгованість по сплаті
аліментів.

При цьому суд не бере до уваги доводи
ОСОБА_1 про те, що заборгованість
виникла з вини ОСОБА_2, та надає
матеріальну допомогу для лікування
своєї матері, оскільки це нічим не
підтверджено. Також в судовому
засіданні він підтвердив, що сам не
хворіє.

Обов'язок ОСОБА_1 утримувати своїх
дітей відповідно до ст. 180 СК України
має імперативний характер та
відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного
кодексу України. Аліменти були
присуджені за рішення суду, про
наявність даного рішення ОСОБА_1 було
відомо.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він надає
матеріальну допомогу на лікування
матері в підтвердження даної
обставини, жодних належних доказів, у
відповідності до ч. 2 ст. 59, ч. 2 ст. 60 ЦПК
України, не надав.

За таких обставин, підстав для
звільнення від заборгованості по
аліментам, яка виникла у період з 08.11.2012
року по 20.09.2013 рік суд не вбачає,
оскільки відсутні на те підстави.

В силу ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України - способи
виконання батьками обов'язку
утримування дітей визначаються за
домовленістю ними, а в разі відсутності
такої домовленості кошти (аліменти) на
утримання дітей стягуються за рішенням
суду, вони присуджуються у частці від
доходу матері, батька або у твердій
грошовій сумі.

Згідно до ч.2 ст. 182 СК України,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути менш, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України,
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.
Якщо стягуються аліменти на двох і
більше дітей, суд визначає єдину частку
від заробітку (доходу) матері, батька на
їх утримання, яка буде стягуватися до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

Положеннями ст. 192 СК України
врегульовано, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом. Розмір
аліментів може бути зменшено, якщо
дитина перебуває на утриманні держави,
територіальної громади або юридичної
особи, за заявою батьків,
уповноваженого територіальної
громади, юридичної особи, на утриманні
якої перебуває дитина, та за згодою
органу опіки і піклування.

В судовому засіданні було встановлено,
що аліменти із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
на утримання доньок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку
щомісяця починаючи з 14 вересня 1998 року
до їх повноліття але не менше 1/2
неоподаткованого мінімуму громадян
було стягнуто за рішенням Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
24 вересня 1998 року та 28 грудня 2012 року
рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2, аліменти в розмірі 1/4
частини усіх видів заробітку (доходу)
щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з 8
листопада 2012 року і до досягнення нею
двадцяти трьох років або закінчення
нею навчання.

Суд вважає, що з огляду на оплату
аліментів на неповнолітню доньку, слід
зменшити стягнення аліментів із
позивача на утримання повнолітньої
доньки ОСОБА_3 до 1/6 частки.

В іншій частині позову слід відмовити у
зв'язку із вище приведеними висновками
суду про необґрунтованість та
безпідставність його вимог про
звільнення його від сплати
заборгованості по аліментам.

Керуючись ст. ст. 192, 197 СК України,
ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-61, 130, 208, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які
стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
на утримання повнолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 за рішенням
Самарського районного суду
м.Дніпропетровська від 28 грудня 2012
року, з ? (однієї четвертої) частини усіх
видів заробітку (доходу) щомісячно, до
1/6 (однієї шостої) частини усіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з дня набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя
А.О. Сухоруков