У Х В А Л А

245/218/14

26 лютого 2014 року Старобешівський
районний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді - Сазонової М.Г. ,

при секретарі - Євсєй Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в с.Старобешево
подання державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Старобешівського районного управління
юстиції у Донецькій області про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України громадянину,
ОСОБА_1.ІНФОРМАЦІЯ_1,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Старобешівського районного управління
юстиції у Донецькій області звернувся
до Старобешівського районного суду із
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
виконання ним майнових зобов'язань у
строки, передбачені чинним
законодавством.

Подання обґрунтоване посиланням на те,
що на примусовому виконанні у Відділі
державної виконавчої служби
Старобешівського районного управління
юстиції у Донецькій області
знаходиться виконавчий лист №2/0506/1523
виданий 08.11.2012 року Старобешівським
районним судом Донецької області про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 на утримання дитини. На
даний час борг не сплачений. Боржник
відмовляється в добровільному порядку
виконати рішення суду, а тому виникла
необхідність обмежити його у праві
виїзду за межі території на підставі
ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України».

Представник Старобешівського
районного управління юстиції у
Донецькій області в судове засідання
не з*явився,надав заяву де підтримав
подання та наполягав на його
задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення подання у
зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. ст. 5, 7 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень
не лише своєчасно і повно, але й
неупереджено, а також використовувати
надані йому права у точній
відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» (зі змінами)
регулює порядок здійснення права
громадян України на виїзд з України і
в'їзд в Україну, порядок оформлення
документів для зарубіжних поїздок,
визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за
ухвалою суду тимчасове обмеження
виїзду за кордон боржника у
виконавчому провадженні до виконання
рішення суду.

Разом з тим, ВДВС не надало будь-яких
доказів про те, що боржник постійно
виїжджає за кордон, існування у нього
такої можливості та взагалі отримання
ним закордонного паспорту.

За таких обставин, подання не має
правового обґрунтування, суду не
надані докази необхідності певного
обмеження прав боржника і тому подання
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 210, 377-1 ЦПК
України, ст.ст. 5, 33 Закону України «Про
виконавче провадження», Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
Конституцією України, суд

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Старобешівського районного управління
юстиції у Донецькій області про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України громадянину,ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

26.02.2014