Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді Ференца А.М.

при секретарі - Пазяк С.М.

з участю позивача ОСОБА_1

з участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Ужгороді справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Орендного підприємства Ужгородського коньячного заводу, ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення загальних зборів трудового колективу Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод від 30.09.2001 року, Виписки з протоколу зборів від 31.05.2011 року та визнання недійсним повноважень керівника ОП «УКЗ» ОСОБА_3 починаючи з 2001 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод та ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення загальних зборів трудового колективу Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод від 30 вересня 2001 р. про обрання директором ОСОБА_3; визнання недійсною Виписки від 31 травня 2011 р. з протоколу загальних зборів трудового колективу Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод від 30 вересня 2001 р., щодо обрання директором ОСОБА_3; визнання недійсними повноваження керівника ОП Ужгородський коньячний завод громадянина ОСОБА_3 починаючи з 30 вересня 2001 р.; зобовязання засновників (власників) ОП Ужгородський коньячний завод провести загальні збори по обранню керівника у відповідності до вимог ч. 3 ст. 65 Господарського кодексу України та стягнення моральної шкоди на користь Позивача у розмірі 20 000, 00 грн.

Свої позовні вимоги, ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що трудовий колектив засновників ОП Ужгородський коньячний завод не проводив зборів по обранню директора, оспорюваний протокол був підроблений, а рішення про обрання директором приймали не власники підприємства, а наймані працівники.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав просив їх задоволити в повному обсязі.

В судовому засіданні представники ОП Ужгородський коньячний завод та ОСОБА_3 проти позову заперечив з підстав наведених в письмових поясненнях доданих до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про оренду (чинних на момент створення підприємства), орендне підприємство діє на підставі статуту, що затверджується загальними зборами (конференцією) його трудового колективу. Орендне підприємство набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за місцезнаходженням орендного підприємства.

Частиною 1 ст. 2 ЗУ «Про підприємства в Україні» (в редакції чинній на момент створення підприємства), визначено, що в відповідно до форм власності, встановлених Законом Української РСР "Про власність", можуть діяти зокрема, колективні підприємства, засновані на власності трудового колективу підприємства, кооперативу, іншого статутного товариства, громадської та релігійної організації.

Статут ОП Ужгородський коньячний завод затверджений загальними зборами трудового колективу та зареєстрований виконавчим комітетом Ужгородської районної ради народних депутатів рішенням №180 від 11.12.1991 р.

Пунктом 3.1. Статуту ОП Ужгородський коньячний завод визначено, що вищим органом управління підприємством є загальні збори трудового колективу, яке скликається по мірі необхідності, але не менше ніж два рази на рік.

При цьому, ні Статутом підприємства ні чинним на момент прийняття рішення законодавством не було заборонено проводити загальні збори трудового колективу у вихідні дні.

Відповідно до п. 3.2 Статуту, загальні збори трудового колективу обирають директора підприємства, а також ревізійну комісію, розглядають та затверджують Правила внутрішнього розпорядку.

Трудовий колектив підприємства складають всі робітники, спеціалісти та інженерно-технічні робітники, які працюють по трудовому договору або контракту (п. 5.1. Статуту підприємства).

Таким чином, спростовуються доводи Позивача про те, що власником та уповноваженим органом ОП Ужгородський коньячний завод на обрання керівника є трудовий колектив засновників, які здійснили викуп основних засобів в 1993 році.

Щодо підроблення протоколу загальних зборів трудового колективу від 30 вересня 2001 року.

Відповідно до ст. 366 Кримінального кодексу України, складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів є кримінально караним діянням. Тому, факт підроблення протоколу загальних зборів трудового колективу від 30 вересня 2001 року міг бути підтверджений виключно обвинувальним вироком, який набрав законної сили.

При цьому, Ужгородською міжрайонною прокуратурою в ході перевірки встановлено, що директор ОП Ужгородський коньячний завод, який обирається зборами трудового колективу, є виконавчим органом і здійснює керівництво всією організаційною, виробничо-господарською, фінансовою та соціальною діяльністю. Відповідно до протоколу загальних зборів трудового колективу від 30 вересня 2001 р., директором ОП Ужгородський коньячний завод обрано ОСОБА_3 строком на 10 років.

За наслідком перевірки стосовно ніби то зловживань службовим становищем ОСОБА_3, Ужгородською міжрайонною прокуратурою винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.09.2012 р.

До позовної заяви було приєднано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 09.08.2011 р., відповідно до якого керівником ОП Ужгородський коньячний завод вказано ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Таким чином, належними та допустимими доказами встановлено, що ОСОБА_3 обраний Директором ОП Ужгородський коньячний завод з 30.09.2001 року.

При вирішенні даного спору суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо орендних відносин від 21.04.2012 р. виключено з Господарського кодексу України статтю, що регулювала правовий статус орендних підприємств. Відповідно до прикінцевих положень даного закону, протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом орендні підприємства повинні бути перетворені в юридичні особи інших організаційно-правових форм.

На виконання даного закону, 22 вересня 2011 року, загальними зборами трудового колективу ОП Ужгородський коньячний завод, було прийнято рішення про припинення шляхом реорганізації в товариство з обмеженою відповідальністю.

Згідно ч. 3 та 4 ст. 105 Цивільного кодексу України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Таким чином, на момент розгляду даної справи, ОСОБА_3 не є директором ОП Ужгородський коньячний завод, а всі повноваження по управлінню підприємства передані колективному органу комісії з припинення.

Крім іншого, Позивач вказує на наступні порушення його прав спричиненими рішенням загальних зборів трудового колективу від 30.09.2001 р.: ОП Ужгородський коньячний завод не пройшло реорганізацію після припинення договору оренди в 2005 році; не був переглянутий статут ОП Ужгородський коньячний завод; ОСОБА_1 був скорочений з підприємства за наказом ОСОБА_3 без виплати його частки в статутному капіталі, 22.09.2011 р. розпочато процедуру перетворення підприємства в товариство з обмеженою відповідальністю; за довіреністю виданою ОСОБА_3 було внесено відомості про ОП Ужгородський коньячний завод без визначення поіменного переліку засновників.

Між тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Ужгородського міськрайонного суду з позовними вимогами до ОП Ужгородський коньячний завод з позовними вимогами про визнання недійсними рішень загальних зборів трудового колективу від 22.09.2011 р. про припинення юридичної особи шляхом реорганізації.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 08.08.2012 р., залишеного без змін Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 24.10.2012 р., в задоволенні позовних вимог відмовлено.

При розгляді даної справи встановлено, що: 1) ОСОБА_1 не довів та не подав суду доказів на підтвердження порушення його прав рішенням загальних зборів трудового колективу від 22.09.2011 р., як і не довів інші вимоги про визнання нелегітимними повноваження комісії з припинення юридичної особи ОП Ужгородський коньячний завод; 2) посилання про те, що він відповідно до трудового стажу ввійшов до числа засновників ОП Ужгородський коньячний завод і має право на визначення своєї частки в майні підприємства, не заслуговують на увагу, оскільки Статут підприємства не містить таких понять як засновники або учасники ОП Ужгородський коньячний завод; 3) позивач не довів, що був членом організації орендарів ОП Ужгородський коньячний завод.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 31.01.2014 р. та Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 22.05.2014 р. по справі №308/5138/13 відмовлено в задоволенні позовних вимог, зокрема ОСОБА_1 про встановлення факту належності до засновників (учасників) ОП Ужгородський коньячний завод, включення даних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Даними судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_1 не перебуває у трудових відносинах із ОП Ужгородський коньячний завод, а отже він втратив субєктивне право бути членом трудового колективу підприємства.

Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до Узагальнення Верховного Суду України практики розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними, за правилами недійсності правочинів не можна визнавати документи, які за своїм змістом не є правочинами. Вбачається, що до таких документів слід відносити, наприклад, рішення органів державної влади; свідоцтва про право власності на житло, про право на спадщину, про придбання майна з публічних торгів, державний акт на земельну ділянку, ордер тощо.

Таким чином, заявлена позовна вимога про визнання недійсною Виписки від 31.05.2011 р. не може бути задоволена, оскільки не відповідає способу захисту цивільного права визначеному ст. 16 Цивільного кодексу України. З цих самих підстав, неможливо й визнати недійсними повноваження керівника ОП Ужгородський коньячний завод починаючи з 30 вересня 2001 р.

Суд також відмовляє в задоволенні позовних вимог про зобовязання засновників (власників) ОП Ужгородський коньячний завод провести загальні збори по обранню керівника у відповідності до вимог ст. 65 Господарського кодексу, оскільки позовні вимоги стосуються виключно ОП Ужгородський коньячний завод та ОСОБА_3 Інші особи до розгляду в даному спорі не залучалися, а тому суд не може вирішувати питання про права та обовязки осіб які не брали участь у розгляді справи. Крім того, такого поняття як засновники або власники Статут підприємства не містить.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ст. 23 Цивільного кодексу України).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Даних обставин в позові ОСОБА_1 не вказує, а порушення його прав та інтересів діями ОСОБА_3, як керівника підприємством - не доведено.

Дані позовні вимоги є похідними від вимог про визнання недійсними рішення загальних зборів трудового колективу Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод від 30 вересня 2001 р. про обрання директором ОСОБА_3 та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Орендного підприємства Ужгородського коньячного заводу, ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення загальних зборів трудового колективу Орендного підприємства Ужгородський коньячний завод від 30.09.2001 року, Виписки з протоколу зборів від 31.05.2011 року та визнання недійсним повноважень керівника ОП «УКЗ» ОСОБА_3 починаючи з 2001 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ференц А.М.