Справа № 171/2313/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"19" березня 2014 р.
м. Апостолове

Апостолівський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

- головуючого - судді Марченко Н.В.,

при секретарі - Ровній Н.А.,

за участі: позивача - ОСОБА_1, її
представника - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3, його
представника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
у користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у здійсненні права власності
майном - гаражем АДРЕСА_1, витребування
гаража з незаконного володіння,
заборонити користуватись гаражем та не
чинити перешкод позивачці у
користування гаражем (а.с.2-5, 40). Позов
обґрунтовано тим, що вона є власником
вказаного гаража, відповідач незаконно
заволодів даним гаражем, навісивши
навісний замок на ворота, не дає їй
можливості володіти, користуватись та
розпоряджатись її майном, чим чинить
перешкоди у здійсненні права
власності. Тому просила суд
задовольнити позов.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала, просила задовольнити
з підстав, вказаних у позові.

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_2 позов підтримав,
пояснив, що що позивачка є власницею
гаража, будувала його самостійно після
розірвання шлюбу з відповідачем,
відповідач незаконно заволодів
вказаним майном, тому гараж вибув з
володіння позивача, тому просив суд
позов задовольнити з підстав, вказаних
у позові.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
позов не визнав, пояснив, що даний гараж
побудовано у період перебування у
шлюбі з позивачкою, рішенням суду
позивачці відмовлено в визнанні його
її власністю та поділі, від
використовує його для зберігання їх з
позивачкою спільного майна -
автомобіля. Просив в позові відмовити.

У судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_4 проти задоволення
позову заперечував, пояснив, що
позивачем не надано належних доказів
того, що майно вибуло з її володіння, що
ним користується відповідач, оскільки
акт не є належним доказом, а пояснення
сторін взагалі не є доказами, так як
вони не були опитані як свідки. Тому
позовні вимоги слід залишити без
задоволення.

Суд, вислухавши сторони, їх
представників, дослідивши докази,
надані сторонами, приходить до
висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Витягом зі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 27.04.2010
року підтверджено, що позивачка ОСОБА_1
є власницею гаража за адресою АДРЕСА_1
(а.с.12).

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України
власнику належить право володіння,
користування та розпорядження
належним йому майном. При цьому ніхто
не може бути протиправно позбавлений
або обмежений в здійсненні права
власності - визначеноч.2 ст. 321 ЦК
України.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
визнав, що користується гаражем у
АДРЕСА_1, вважає використання ним
гаражу правомірним, оскільки цей гараж
побудовано у період шлюбу, ним, а
позивач здійснила лише оформлення
права власності.

Однак, твердження відповідача про те,
що вказаний гараж був побудований під
час перебування у шлюбі, не
підтверджено належними доказами,
оскільки згідно свідоцтва про
розірвання шлюбу, шлюб між сторонами
розірвано 19.08.09 року (а.с.54), на імя
позивачки виготовлено технічний
паспорт (а.с. 13-15), рішенням виконавчого
комітету Зеленодольської міської ради
від 17.02.10 року № 31-2.3 гаражу надано
поштову адресу (а.с.10), рішенням
виконавчого комітету Зеленодольської
міської ради від 17.02.10 року № 27-2.3.
позивачці надано дозвіл на будівництво
гаражу (а.с.11), у рішенні суду від 02.02.10
року адресу гаража, вимогу про поділ
якого заявляла позивачка не зазначено,
і позивач заперечує, що мова йде про
гараж по АДРЕСА_1. Отже позивач не
визнає будь-яких прав відповідача на
гараж, вона є власником, а з позовом про
визнання за відповідачем права
власності на вказаний гараж він не
звертався.

Тому, суд вважає, що відповідач не
надав доказів на підтвердження його
права володіння, користування чи
розпорядження гаражем по АДРЕСА_1.

Вказаними діями відповідача
порушуються права позивачки на
володіння, користування та
розпорядження її майном - гаражем по
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. З ЦПК України, ст. ст.
15, 16 ЦК України кожна особа мас право
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав свобод чи інтересів.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Тому на підставі ст.. 387, 391 ЦК України,
позов слід задовольнити.

З відповідача слід стягнути понесені
судові витрати - судовий збір 443,93 грн.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Усунути перешкоди з боку ОСОБА_3 у
здійсненні права володіння,
користування і розпорядження ОСОБА_1 її
майном - гаражем, який знаходиться за
адресою - АДРЕСА_1, право власності на
який підтверджене свідоцтвом на право
власності на нерухоме майно серії САС
№508139 від 24 квітня 2010 року.

Витре6увати з незаконного
володіння у ОСОБА_3 гараж, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Заборонити ОСОБА_3 користуватись
гаражем, та зобов'язати не чинити
перешкод у користуванні власності
ОСОБА_1 - гаражем, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
443,93 грн. в рахунок відшкодування
сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:Н. В. Марченко