Апеляційний суд Кіровоградської
№ 22-ц/781/2928/14 Головуючий у суді І-ї
інстанції Регеша В. О.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

іменем України

10.12.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дьомич Л.М., Єгорової С.М.,

при секретарі - Лазаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 20.10.2014 року у справі за його
позовом до ОСОБА_3, за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору-відділу державної
виконавчої служби Світловодського
міськрайонного управління юстиції, про
припинення стягнення аліментів з
ОСОБА_2 та звільнення його від сплати
заборгованості по аліментам, стягнення
аліментів з ОСОБА_3, -

Встановила:

У червні 2014 року ОСОБА_2
звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3, за
участю третьої особи - ВДВС
Світловодського МРУЮ, яким просив
припинити стягнення з нього аліментів,
звільнити його від оплати
заборгованості по вищезазначеним
аліментам у період з 2004 року по день
прийняття судом рішення у справі та
стягнути на його користь аліменти з
ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої
дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
1/4 всіх видів заробітку (доходу).

Мотивував свої вимоги тим, що з 20.07.1996
по 14.08.2003 перебував у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_3 Від даного шлюбу має
неповнолітнього сина ОСОБА_4, на якого,
відповідно до рішенням
Світловодського міськрайонного суду
від 07.05.2003 року, сплачує аліменти у
розмірі 1/4 частину усіх видів
заробітку(доходу).

Наприкінці квітня 2014 року йому стало
відомо, що за місцем роботи надійшла
постанова державного виконавця про
стягнення аліментів та заборгованості
по них за період з лютого 2004 року по
січень 2014 року., відповідно до якої
заборгованість складає 39052,60 грн., що
підтверджується розрахунком
заборгованості від 18.10.2014 року (а.с. 176).

Вважає, що, оскільки, у період з лютого
2004 року до серпня 2012 року, вони з
відповідачем проживати однією сім'єю
без реєстрації шлюбу, то в цей час син
перебував на його утриманні, що
свідчить про виконання зобов'язання
сплати аліментів у повному обсязі.

Також зазначає, що після припинення
спільного проживання неповнолітній
син, ОСОБА_4, обрав місце проживання
разом з ним, де й проживає на даний час.
Оскільки, відповідач не бере участі у
його утриманні, це є підставою для
припинення стягнення з нього
аліментів, а також підставою для
стягнення аліментів з ОСОБА_3

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 20.10.2014 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_2

Не погоджуючись з даним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу в якій
ставить питання про скасування рішення
суду першої інстанції та просить
ухвалити нове рішення, яким його позов
задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, вивчивши
матеріали справи, перевіривши її в
межах, передбачених ст. 303 ЦПК України,
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Відповідно до статті 273 СК України якщо
матеріальний або сімейний стан особи,
яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх
одержує, змінився, суд може за позовом
будь-кого з них змінити встановлений
розмір аліментів або звільнити від їх
сплати.

Суд може звільнити від сплати
аліментів осіб, зазначених у статтях
267-271 цього Кодексу, за наявності інших
обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_2,
відповідно до виконавчого листа
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 07.05.2003 року
зобов'язаний сплачувати аліменти на
користь ОСОБА_3, на утримання
неповнолітнього сина, ОСОБА_4, у розмірі
1/4 всіх доходів (заробітку) (а.с. 9).

У зв'язку з несплатою аліментів у
ОСОБА_2 утворилася заборгованість у
розмірі 39052,60 грн., що підтверджується
розрахунком заборгованості державного
виконавця відділу ДВС Світловодського
МРУЮ від 18.10.2014 року (а.с. 176).

Позивач сверджує, що у період з лютого
2004 року до серпня 2012 року позивач і
відповідачка з неповнолітнім сином
проживали однією сім'єю, вели спільне
господарство, вся сім'я перебувала на
утриманні позивача, з кінця серпня 2012
року неповнолітній ОСОБА_4 проживає
спільно з батьком, і повністю
знаходиться на його утриманні.

Посилання ОСОБА_2 на вказані обставини
як на підстави для звільнення його від
обов'язку сплатити заборгованість по
аліментам є помилковими, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.197 СК передбачено, що з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів суд
може за його позовом повністю або
частково звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами, якщо
вона виникла у зв'язку з його тяжкою
хворобою або іншою обставиною, що має
істотне значення. Зважаючи на вказану
норму, звільнення від сплати
заборгованості за аліментами можливе у
разі неможливості з поважних причин її
сплатити. Проживання однією сім'ю з
неповнолітнім сином не є такою
підставою.

Крім того, позивач просив припинити
стягувати з нього аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4,
і стягнути їх з матері ОСОБА_3 з тих
підстав, що після виповнення синові 14
років він самостійно обрав місце
проживання біля батька ОСОБА_2, з чим
вірно не погодився суд першої
інстанції.

Згідно ч.3 ст. 160 СК України, якщо батьки
проживають окремо, місце проживання
дитини, яка досягла чотирнадцяти років,
визначається нею самою.

ОСОБА_2 проживає та зареєстрований в с.
В.Андрусівка Світловодського району,
що підтверджується копією паспорту
(а.с. 5).

ОСОБА_5 проживає та зареєстрована в
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою
Світловодського РС УДМС України в
Кіровоградській області. (а.с. 31).

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», місце
проживання - це житло, розташоване на
території
адміністративно-територіальної
одиниці, в якому особа проживає
постійно або тимчасово; реєстрація -
внесення інформації до Єдиного
державного демографічного реєстру та
до паспортного документа про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси житла.

Відповідно до «Порядку реєстрації
місця проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів»
(Порядок), затвердженого наказом МВС
України 22.11.2012 №1077, громадянин України,
а також іноземець чи особа без
громадянства, які постійно або
тимчасово проживають в Україні,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.
Реєстрація місця проживання особи
здійснюється в день подання особою
документів.

За правилами Порядку, особа, яка
досягла 14-річного віку, подає заяву про
зняття з реєстрації місця проживання
особисто. За заявою особи зняття з
реєстрації місця проживання може бути
здійснено одночасно з реєстрацією
нового місця проживання.
Підтвердженням місця проживання чи
перебування особи є відповідна
довідка, що видається уповноваженим
працівником територіального
підрозділу ДМС України (п.2.6. Порядку).

Оскільки, належного доказу щодо місця
проживання неповнолітнього ОСОБА_4
позивач не надав, обставини щодо
спільного з ним проживання не
підтвердженні.

Відповідно, відсутні підстави для
задоволення позову в частині
припинення стягнення з ОСОБА_2
аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4, а також
для стягнення їх з ОСОБА_3

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення
суду відповідає фактичним обставинам
справи та вимогам закону, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому вона не підлягає
задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 20.10.2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: