Справа № 603/165/14-ц
Провадження № 6/603/2/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2014 р.
м.Монастириська

Монастириський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючого судді Галіяна І. М.

при секретарі Пшеничняк В.Й.

розглянувши в судовому засіданні в
залі суду міста Монастириська цивільну
справу за заявою ОСОБА_1 про зміну
способу виконання рішення
Монастириського районного суду
Тернопільської області від 30 грудня 2003
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 пізніше ОСОБА_4 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянко, або це рішення
переглянути в суді

в с т а н о в и в:

У Монастирському районному суді
Тернопільської області перебувала в
провадженні цивільна справа за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянко. Із
матеріалів справи вбачається, що
відповідач по справі ОСОБА_3 помер і до
участі в розгляді справи було залучено
його спадкоємицю, дружину ОСОБА_4.

По діній справі 30 грудня 2003 року
Монастириським районним судом
Тернопільської області було винесено
рішення. Згідно зазначеного рішення,
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 задоволено
частково та ухвалено: «Провести
розподіл земельної ділянки та
зобов'язати сторони не чинити
перешкоди в її користуванні по АДРЕСА_1
згідно додатку 3 до висновку № 31
судової земельнотехнічної експертизи
від 10 січня 2003 року, зокрема:

- земельної ділянки площею 8,85 м 2 та 41 м 2
залишити за ОСОБА_4

- земельну ділянку площею 14,95 м2
залишити в спірному користуванні
сторін

- земельну ділянку площею 8,00 м2
залишити в користуванні ОСОБА_2»

Також у рішенні зазначено про
необхідність Монастириському
земельно-кадастровому відділу внести
відповідні зміни в книзі реєстрації
землекористування.

Ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області від 9 березня 2004
року рішення Монастириського
районного суду Тернопільської області
від 30 грудня 2003 року залишено в силі.

У касаційному порядку рішення першої
та ухвала апеляційної інстанції не
переглядалися.

За таких обставин, рішення
Монастириського районного суду
Тернопільської області від 30 грудня 2003
року набрало законної сили.

Монастириським районним судом
Тернопільської області на підставі
рішення від 30 грудня 2003 року був
виданий виконавчий лист від 4 серпня 2004
року № 2-4а.

На підставі цього виконавчого
документа, було відкрите виконавче
провадження. Згідно з актом державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Монастириського
районного управління юстиції від 12
квітня 2005 року по АДРЕСА_1 спеціалістом
відділу земельних ресурсів у
Монастириському районі Драйовичем А.В.,
у присутності державного виконавця
Торконюка В.М., за участю понятих та
сторін зроблено відповідні заміри та
встановлено межові знаки. Сторонам
виконавчого провадження роз'яснено, що
земельні ділянки площею 8,85 м 2 та 41 м 2
залишено в користуванні за ОСОБА_4.
Земельну ділянку площею 8,00 м2 залишено
в користуванні ОСОБА_2. Земельну
ділянку площею 14,95 м2 залишено в
спірному користуванні сторін. Сторони
зобов'язано не чинити перешкоди в
користуванні земельними ділянками.

На підставі зазначеного акта,
постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Монастириського районного управління
юстиції від 12 квітня 2005 року виконавче
провадження за примусовим виконанням
виконавчого листа № 2-4а виданого 04
серпня 2004 року, було закінчено.

Частиною третьою статті 2 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що провадження у цивільних
справах здійснюється відповідно до
законів, чинних на час вчинення окремих
процесуальних дій, розгляду і
вирішення справи. Отже, заява про зміну
способу виконання судового рішення та
його перегляду в суді, розглядається
суддею за правилами Цивільного
процесуального кодексу України в
редакції 2004 року.

Як вбачається із матеріалів заяви,
ОСОБА_1 20 лютого 2014 року звернувся до
Монастириського районного суду
Тернопільської області з заявою в якій
просить змінити спосіб виконання
рішення від 30 грудня 2003 року, або його
переглянути в суді.

В обґрунтування вимог заяви зазначив,
що рішення Монастириського районного
суду Тернопільської області від 30
грудня 2003 року за яким частково
задоволено позов його сина ОСОБА_2 йому
не зрозуміле, а також зазначає, що суддя
відмовив йому в роз'ясненні цього
рішення. У зв'язку з цим, вважає за
необхідне змінити спосіб виконання
рішення, або його переглянути в суді.

ОСОБА_1 подану заяву в судовому
засіданні підтримав та просив її
задоволити.

Відповідач у судове засідання не
з'явилась, однак подала заяву в якій
просила заяву ОСОБА_1 розглядати без її
участі. Також ОСОБА_4 у своїй заяві
заперечила щодо задоволення заяви,
покликаючись на відсутність правових
підстав, передбачених ст. 373 Цивільного
процесуального кодексу України для
зміни способу виконання рішення суду
або його перегляду.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1,
дослідивши матеріали цивільної справи,
суд приходить до висновку, що в
задоволенні заяви слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 373 Цивільного
процесуального кодексу України, за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ,
розглядає питання про відстрочку або
розстрочку виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання рішення в судовому засіданні
з викликом сторін і у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Враховуючи, що обставини на які
посилаються заявник, а саме
незрозумілість судового рішення та
відмова у його роз'ясненні не є
обставинами з якими
цивільно-процесуальний законом
пов'язує можливість зміни способу
виконання рішення суду, суд вважає, що
заява про зміну способу рішення до
задоволення не підлягає.

Правилами статті 373 Цивільного
процесуального кодексу України
регулюються питання відстрочки і
розстрочки виконання, зміни чи
встановлення способу виконання
судових рішень у цивільних справах.
Положення зазначеної статті чітко
визначають хто із учасників
провадження може ініціювати перед
судом вирішення таких питань. Так цією
статтею передбачено, що суд розглядає
питання про зміну способу виконання
рішення суду лише за заявою державного
виконавця або за заявою сторони.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами
в цивільному процесі є позивач і
відповідач.

Як убачається зі справи № 2-4а/2003 за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, позивачем у
цій справі є ОСОБА_2. Разом з тим із
заявою про зміну способу виконання
рішення суду звернувся ОСОБА_1, тобто
особа, яка не була стороною у справі.

Доручення від 12 січня 1999 року серії ААН
№ 722315 посвідчене державним нотаріусом
на представництво ОСОБА_1 інтересів
ОСОБА_2 в зв'язку із закінченням строку
на який його видавали, вважається не
чинним. За таких обставин ОСОБА_1 не
може без належно оформлених документів
представляти інтереси, свого сина
ОСОБА_2.

Окрім цього суд звертає увагу й на те,
що сама заява ОСОБА_1 містить певні
процесуальні недоліки, оскільки
заявник прохаючи змінити спосіб
виконання рішення суду, не зазначає
конкретного способу на який просить
змінити спосіб виконання рішення.

Також заявник, окрім прохання змінити
спосіб виконання рішення суду, просить
також переглянути це рішення в суді.
Втім, заявник не зазначає конкретно в
якому процесуальному порядку таке
рішення слід переглядати суду, не
наводить жодних обґрунтованих підстав
для перегляду та не посилається на
жодні процесуальні норми, які такий
перегляд регулюють.

За таких обставин, суд не вбачає
підстав для задоволення заяви.

Між тим, суд вважає за необхідне також
роз'яснити заявнику ОСОБА_1 положення
ст. 221 Цивільного процесуального
кодексу України щодо роз'яснення
судового рішення, зокрема «Якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту. Подання заяви про
роз'яснення рішення суду допускається,
якщо воно ще не виконане або не
закінчився строк, протягом якого
рішення може бути пред'явлене до
примусового виконання».

Суд також роз'яснює, заявнику ОСОБА_1, що
порядок перегляду судових рішень у
зв'язку з нововиявленими обставинами у
цивільних справах регулюється главою 4
розділу V Цивільного процесуального
кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 373-389 Цивільного процесуального
кодексу України,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну
способу виконання рішення
Монастириського районного суду
Тернопільської області від 30 грудня 2003
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою, або
перегляду його в суді - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Тернопільської
області через Монастириський районний
суд Тернопільської області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня її проголошення .

Суддя І. М. Галіян