інстанції: Крупінська С.С. Провадження
№ 22-ц/773/1731/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М. М.,

суддів - Мудренко Л.І., Осіпука В.В.,

при секретарі - Лимар Р.С.,

з участю: представника позивача -
Ліпкевича І.В.,

представника відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, за апеляційною
скаргою позивача на рішення Луцького
міськрайонного суду від 10 жовтня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 10 жовтня 2014 року позов публічного
акціонерного товариства (далі - ПАТ)
«Дельта Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ПАТ
«Дельта Банк» заборгованість за
кредитним договором № 09/027/06-С від 13.06.2006
року в розмірі 24164 грн. 11 коп. та 243 грн. 60
коп. судового збору.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ
«Дельта Банк», покликаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просив оскаржуване рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким його позов задовольнити у повному
обсязі.

Колегія суддів заслухавши пояснення
осіб, які беруть участь в справі,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, приходить
до висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, виходячи з
наступного.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції свої висновки
обґрунтовував тим, що з відповідача
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредитпромбанк»
рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 18.11.2009 року уже було стягнуто
заборгованість (тіло кредиту) за
кредитним договором № 09/027/06-С від 13.06.2006
року, а тому після передачі 20.05.2013 року
останнім ПАТ «Дельта Банк» права
вимоги за вказаним кредитним
договором, на користь нового кредитора
не може бути повторно стягнуто
кредитну заборгованість (тіло кредиту),
а лише заборгованість по відсотках.

Висновки суду відповідають
встановленим в справі обставинам та
нормам матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
13.06.2006 року між відкритим акціонерним
товариством «Кредипромбанк» та ОСОБА_3
було укладено кредитний договір №
09/027/06-С, згідно з умовами якого банк
надав позичальнику кредит на споживчі
цілі у розмірі 28000 дол. США строком по
12.06.2011 року включно, із процентною
ставкою за користування кредитом в
розмірі 15 % річних (а.с.5-10, 13-14).

Згідно з умовами вказаного договору
сторони встановили в договорі строк
дії договору - до повного погашення
позичальником заборгованості по
кредитному договору та процентами за
користування ним (п. 7.6 кредитного
договору).

У зв'язку з порушенням позичальником
умов кредитного договору, кредитор
правомірно звернувся до суду з позовом
і рішенням Печерського районного суду
м. Києва від 18.11.2009 року з відповідача
була стягнута уся заборгованість за
кредитним договором в сумі 18 905, 55
доларів США (а.с.58-61).

Стягнення за виконавчим листом №
2-1598-1/09 від 10.01.2010 року проводилося
другим відділом державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції проте, із-за відсутності майна
у боржника державним виконавцем було
винесено 25.07.2012 року постанову про
повернення виконавчого листа
стягувачу.

Як вбачається з матеріалів справи,
20.05.2013 року між ПАТ «Кредипромбанк» та
ПАТ «Дельта Банк» було укладено
договір про купівлю-продаж прав вимоги,
згідно з п. 2.3. якого права вимоги за
кредитами переходять від банку до
позивача, в т.ч. за договором укладеним
із відповідачем ОСОБА_3, що
підтверджується копією договору
купівлі-продажу прав вимоги та актом
прийому-передачі від 05.04.2012 року
(а.с.22-28).

В матеріалах справи наявна довідка
другого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції від 19.09.2014 року № 31584 про те, що
виконавчий лист за № 2-1598-1/09 від 10.01.2010
року не перебуває на виконанні та не
пред'являвся повторно. Рішення
Печерського районного суду м. Києва від
18.11.2009 року на даний час відповідачем
ОСОБА_3 не виконано і весь борг ним не
повернуто.

Як вбачається з матеріалів справи,
заборгованість відповідача ОСОБА_3 за
кредитним договором № 09/027/06-С від 13.06.2006
року становить 142758 грн. 49 коп., з яких:
118594 грн. 38 коп. - заборгованість за
кредитом; 24164 грн. 11 коп. -
заборгованість за відсотками, що
підтверджується розрахунком банку
(а.с.113-114).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, суд дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позову в даній справі,
оскільки, як встановлено обставинами
справи, відповідач ОСОБА_3 належним
чином не виконував свої зобов'язання за
кредитним договором у зв'язку з чим
виникла кредитна заборгованість за
відсотками в розмірі 24164 грн. 11 коп.

Звертаючись до суду з апеляційною
скаргою, позивач ПАТ «Дельта Банк» свої
доводи щодо скасування оскаржуваного
рішення суду мотивував тим, що на
підставі договору купівлі-продажу прав
вимог кредитні правовідносини між ПАТ
«Кредитпромбанк» і ОСОБА_3 припинилися,
а між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3
виникли нові договірні правовідносини.
А оскільки ОСОБА_3 перед ПАТ «Дельта
Банк» не виконував своїх зобов'язань за
кредитним договором, тому на користь
банку повинна бути стягнута уся сума
заборгованості в розмірі 142758 грн. 49 коп.

Проте такі доводи позивача є
необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь в справі.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі
(відступлення права вимоги).

Статтею 514 цього Кодексу передбачено,
що до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі вибуття
однієї із сторін виконавчого
провадження державний виконавець з
власної ініціативи або за заявою
сторони, а також сама заінтересована
особа мають право звернутися до суду з
заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, в якій вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

Частиною 1 статті 378 ЦПК України
встановлено, що у разі вибуття однієї
із сторін виконавчого провадження за
поданням державного виконавця або за
заявою сторони суд замінює сторону
виконавчого провадження її
правонаступником.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 цього Кодексу
процесуальне правонаступництво
виникає внаслідок смерті фізичної
особи, припинення юридичної особи,
заміни кредитора чи боржника у
зобов'язанні, а також в інших випадках
заміни особи у відносинах, щодо яких
виник спір.

Враховуючи ту обставину, що рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
18.11.2009 року, яке набрало законної сили, з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Кредитпромбанк»
(первісного кредитора) було стягнуто
кредитну заборгованість (тіло кредиту)
в розмірі 18905,55 доларів США, тому при
розгляді даної справи у місцевого суду
не було передбачених законом підстав
для повторного стягнення вже на
користь нового кредитора - ПАТ «Дельта
Банк» вказаної заборгованості.

Оскільки заміна кредитора в
розглядуваному випадку відбулась на
стадії виконання вказаного рішення
суду, у ПАТ «Дельта Банк» як нового
кредитора не було підстав вимагати
повторного стягнення зазначеної
заборгованості за тілом кредиту. У
названого банку виникло право на
звернення до суду із відповідною
заявою про заміну первісного стягувача
на нього, яким він не скористався, маючи
на це достатньо часу (більше двох
місяців) з 20 травня 2013 року, коли
відбулась заміна кредитора у
зобов'язанні, і до 25 липня того ж року,
коли закінчувався однорічний строк для
повторного звернення виконавчого
листа до виконання, після повернення
його первісному стягувачу.

В даному випадку також не має правового
значення та обставина, що ПАТ «Дельта
Банк», як новий кредитор, був
позбавлений права пред'явити
виконавчий лист у виконавчу службу і
подати до суду заяву про заміну сторони
виконавчого провадження, оскільки спір
між первісним кредитором ПАТ
«Кредитпромбанк» і згаданим боржником
в означеній частині вирішений судом і
це судове рішення, яке набрало законної
сили, є обов'язковим для
правонаступника названого банку, яким
є ПАТ «Дельта Банк». На підставі
вищезазначеного договору
купівлі-продажу права вимоги між
позивачем і відповідачем не виникли
нові правовідносини, а до нього
перейшли ті ж права, що існували у
первісного кредитора на час
відступлення права вимоги, тобто цим
договором лише оформлено заміну
кредитора у існуючому правовідношенні,
виниклому на основі згаданого
кредитного договору.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
від 10 жовтня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: