КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/654/14-ц
Провадження № 2/552/563/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі головуючого судді -
Миронець О.К., за участю секретаря
судових засідань - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виділ
частки та поділ земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_5 про виділ частки та
поділ земельної ділянки. Свій позов
обґрунтовує тим, що йому та
відповідачці на права спільної
сумісної власності належать земельні
ділянки, які розташовані за адресою
АДРЕСА_1, загальною площею 1000 кв.м. для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд та 62 кв.м. для ведення
садівництва. З метою відчуження
земельних ділянок просить провести
реальний поділ присадибної земельної
ділянки загальною площею 1000 кв.м., що
надана для обслуговування житлового
будинку, господарський будівель та
споруд та земельної ділянки загальною
площею 62 кв.м., що надана для ведення
садівництва по АДРЕСА_1 у відповідності
до фактичного порядку користування, що
склався між співвласниками та виділити
частки зазначених земельних ділянок, а
саме із земельної ділянки загальною
площею 1000 кв.м. - позивачу ОСОБА_4 - 531/1000,
відповідачу ОСОБА_5- 469/1000, із земельної
ділянки для ведення садівництва - 21/62 та
41/62 відповідно.

Позивач в судове засідання не з'явився,
хоча належним чином був повідомлений
про час та місце розгляду справи.
Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав та просив
суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, але від неї надійшла заява
про розгляд справи без її участі,
позовні вимоги визнала повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов визнала та не
заперечувала проти його задоволення.

Суд заслухавши сторони та дослідивши
матеріали справи приходить до таких
висновків.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що згідно
державного акту про право власності на
земельну ділянку серії ЯМ №014063
співвласниками земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :05:001:0298,
загальною площею 1000 кв.м. цільове
призначення - землі житлової та
громадської забудови (для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд) є
ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Дана земельна ділянка
належить їм на праві спільної сумісної
власності.

Статтею 369 ЦКУ передбачено, що
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників. Згода
співвласників на вчинення правочину
щодо розпорядження спільним майном,
який підлягає нотаріальному
посвідченню та (або) державній
реєстрації, має бути висловлена
письмово і нотаріально посвідчена.

Відповідно до ст. 89 ЗК України земельна
ділянка може належати на праві
спільної сумісної власності лише
громадянам. У спільній сумісній
власності перебувають земельні
ділянки:

а) подружжя;

б) членів фермерського господарства,
якщо інше не передбачено угодою між
ними;

в) співвласників жилого будинку.

Володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою
спільної сумісної власності
здійснюються за договором або законом.
Співвласники земельної ділянки, що
перебуває у спільній сумісній
власності, мають право на її поділ або
на виділення з неї окремої частки.
Поділ земельної ділянки, яка є у
спільній сумісній власності, з
виділенням частки співвласника, може
бути здійснено за умови попереднього
визначення розміру земельних часток,
які є рівними, якщо інше не передбачено
законом або не встановлено судом.

Відповідно до ст.364 ЦК України договір
про виділ у натурі частки з нерухомого
спільного майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Судом встановлено, що між сторонами
спору щодо їх часток не має, відмови
нотаріуса в посвідченні договору про
визначення часток суду не надано. Отже,
суд приходить до висновку про те, що
питання виділу часток та поділу
земельної ділянки може бути вирішено в
позасудовому порядку, отже підстави
для задоволення позову відсутні,
оскільки право позивача не порушено.

Керуючись ст.ст. 3,15, 209, 213-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні його
позовних вимог в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Київський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний термін з дня проголошення
рішення.

Суддя
Миронець О.К.