Справа № 183/7647/13-ц
№ 2/183/1032/14
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Парфьонова Д.О., за
участі секретаря судового засідання
Пошивайло І.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю
третіх осіб без самостійних вимог на
предмет спору - Органу опіки та
піклування Новомосковської районної
державної адміністрації про усунення
перешкоди в користуванні житловим
будинком, зобов`язання вчинення дій та
стягнення моральної шкоди,
Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів, в якому з урахуванням
уточнених позовних вимог, просив:
усунути перешкоди в користуванні
житловим будинком, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, який належить на
праві спільної часткової власності у
рівних частинах по 1/6 за ОСОБА_1, ОСОБА_4
та ОСОБА_2, шляхом виселення ОСОБА_3 з
зазначеного житлового будинку без
надання іншого жилого приміщення;
зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не чинити
перешкод в користуванні та
розпорядженні житловим будинком, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;
зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надати
ОСОБА_1 ключі від житлового будинку;
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду у розмірі 8000 грн.;
стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір у розмірі
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
йому на праві спільної часткової
власності належить 1/6 частина будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Однак належним чином користуватися
своїм майном він не може, оскільки в
означеному будинку проживає ОСОБА_3
разом із родиною. Крім того, йому стало
відомо про наявність домовленості між
відповідачем-1, який є іншим
співвласником будинку та
відповідачем-2 щодо продажу будинку без
його, як співвласника згоди. Крім того,
його не допускають до будинку і
перешкоджають в доступі до будинку.
В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги в
повному обсязі, просила задовольнити
позов. В судове засідання 06 жовтня 2014
року не з`явилась, надавши заяву про
розгляд справи за її відсутності, не
заперечує проти заочного розгляду
справи.
Відповідачі у судове засідання не
з'явились, про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
причини неявки суду не повідомили, заяв
про розгляд справи за їх відсутності не
Від третьої особи повідомлень про
причини неявки не надходило,
повідомлено про дату, час та місце
судового розгляду належним чином.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений про
час і місце розгляду справи і від якого
не надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

З урахуванням зазначених положень
закону та думки позивача, який згідно
заяви не заперечував проти заочного
розгляду справи, суд ухвалив провести
заочний розгляд справи.

У зв'язку з тим, що сторони в судове
засідання не з'явилися, на підставі
ст.197 ЦПК України, фіксування судового
процесу технічними засобами не
здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача,
свідків, суд вважає за можливе
задовольнити позовні вимоги з огляду
на наступні обставини.

Судом встановлено, що позивачу, згідно
договору дарування від 28 грудня 2004 року
належить на праві спільної часткової
власності 1/6 частина житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.7,
8/.

Згідно висновку ДІМ Новомосковського
МВ ГУМВС України в Дніпропетровській
області за результатами розгляду заяви
ОСОБА_1, встановлено, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає: АДРЕСА_1, пояснив,
що дійсно мешкає за даною адресою з
квітня 2012 року. Дане домоволодіння
домовився викупити у ОСОБА_2, який
являється власником даного будинку.
Під час домовленості ОСОБА_3 заплатив
передплату у розмірі 4000 (чотирьох)
тисяч доларів США, про що надав
розписку від 08 лютого 2012 року. У червні
2012 року до ОСОБА_3 прийшов ОСОБА_1, який
пояснив, що являється співвласником
домоволодіння АДРЕСА_1, а ОСОБА_2
являється його батьком. Про те, що його
батько продає даний будинок не знав.
Так, ОСОБА_3 з ОСОБА_1 домовились, що
ОСОБА_3 віддасть йому частину грошей за
будинок в розмірі 4000 (чотири) тисячі
доларів США, але після того як ОСОБА_2
переоформить документи на ОСОБА_3
Опитаний ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає:
АДРЕСА_2, пояснив, що має будинок за
адресою АДРЕСА_1, який також належить
його сину ОСОБА_1, та неповнолітній
дочці ОСОБА_4 На початку 2012 року ОСОБА_2
знайшов клієнта на ім'я ОСОБА_3 для
покупки будинку АДРЕСА_1, про що свого
сина не повідомив. Від ОСОБА_3 отримав
завдаток за продаж будинку у розмірі 4000
(чотири) тисячі доларів США. До
теперішнього часу ОСОБА_3 мешкає за
адресою АДРЕСА_1, а переоформленням
документів на будинок не займався та
іншу частину грошей по домовленості
купівлі-продажу будинку у розмірі 6000
(шість) тисяч доларів від ОСОБА_3 не
отримав.

У відповідності до ст. 316 ЦК України,
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно до ст.317 ЦК України, власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивач
позбавлений права володіння,
користування належним їй на праві
власності майном.

У відповідності до ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

На підставі ст. 386 ЦК України, держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Позивачем зазначено, відповідачами не
спростовано того факту, що позивач не
має можливості отримати доступ до
належного йому на праві спільної
часткової власності будинку. Означене
підтверджено також і поясненнями, що
містяться у висновку ДІМ.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги
позивача в частині зобов'язання ОСОБА_3
та ОСОБА_2 не чинити перешкод в
користуванні та розпорядженні
позивачу житловим будинком, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
зобов'язання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надати
ОСОБА_1 ключі від житлового будинку є
обґрунтованими.

При вирішенні позовних вимог в частині
виселення ОСОБА_3 з житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення, суд
враховує наступне.

Згідно ст.358 ЦК України, право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

У відповідності до ст. 361 ЦК України,
співвласник має право самостійно
розпорядитися своєю часткою у праві
спільної часткової власності.

Згідно ст.150 ЖК України, громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Відповідно до ст.156 ЖК України, члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним
у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням. За
згодою власника будинку (квартири)
член його сім'ї вправі вселяти в
займане ним жиле приміщення інших
членів сім'ї. На вселення до батьків
їх неповнолітніх дітей згоди
власника не потрібно.

У відповідності до ст.158 ЖК України,
наймач користується жилим приміщенням
у будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, відповідно до договору
найму жилого приміщення. Договір
найму жилого приміщення укладається
між власником будинку (квартири) і
наймачем у письмовій формі з
наступною реєстрацією у виконавчому
комітеті місцевої Ради народних
депутатів або в органі управління, що
ним утворюється. Договір повинен
містити вказівку на предмет договору,
строк, на який він укладається,
визначати права і обов'язки наймодавця
і наймача та інші умови найму.

Оскільки будинок належить заявнику на
праві спільної часткової власності,
матеріали справи підтверджують
наявність згоди іншого із
співвласників - та ОСОБА_2 на проживання
в будинку ОСОБА_3 та з урахуванням прав
співвласника самостійно
розпоряджатись частиною майна, що йому
належить, позовні вимоги про виселення
ОСОБА_3 із житлового будинку
задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню і
вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 моральної шкоди у
розмірі 8000 грн., в зв`язку з тим, що
позивачем не визначено характер та
розмір завданої йому моральної шкоди,
доказів на підтвердження спричинення
такої шкоди суду також не надано.

Посилання на те, що дії відповідачів
щодо укладення договору
купівлі-продажу майна направлені на
позбавлення позивача права власності
на домоволодіння суд не приймає до
уваги, з огляду на положення ст. 182 ЦК
України, статті 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Вирішуючи при ухваленні рішення
питання про розподіл судових витрат
між сторонами, суд бере до уваги, що при
зверненні до суду позивачем сплачено
судовий збір у сумі 399,61 гривень, тому
відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
судовий збір в розмірі 229,40 гривень
підлягає стягненню з відповідачів на
користь позивача пропорційно.

Керуючись ст. ст. 10,11,57,60,88,209, 212-215,224,226
ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за
участю третіх осіб без самостійних
вимог на предмет спору - Органу опіки та
піклування Новомосковської районної
державної адміністрації про усунення
перешкоди в користуванні житловим
будинком, зобов`язання вчинення дій та
стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не чинити
перешкод ОСОБА_1 в користуванні та
розпорядженні житловим будинком, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надати
ОСОБА_1 ключі від житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя
Д.О. Парфьонов