Справа №127/1251/14-ц
Провадження № 2/127/1627/14
Вінницький міський суд
Вінницької області у складі
головуючого судді Дернової В.В., за
участю секретаря Тронт М.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.
Вінниці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа:
ОСОБА_4, про визнання договору
дарування частки квартири недійсним, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про
визнання договору дарування частки
квартири недійсним та просив
недійсним Договір дарування 47/100 часток
квартири АДРЕСА_1, укладений 09.12.2013 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстровим № 1197, мотивуючи свої
вимоги тим, що на момент вчинення
оспорюваного правочину ОСОБА_2 згідно
судового рішення вже не була власником
47/100 часток квартири АДРЕСА_1, тобто не
мала правових підстав для відчуження
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_7 позовні вимоги
підтримали у повному обсязі з підстав,
викладених у позовній заяві, та просили
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та третя
особа ОСОБА_4 у судове засідання
повторно не з'явилися, будучи належним
чином повідомленими про день, час та
місце розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи, а
тому суд вважає за необхідне провести
заочний розгляд справи та ухвалити
заочне рішення, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки
позивач та його представник не
заперечували проти такого порядку
розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивача та його
представника, оцінивши докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов обґрунтований та підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
власником 53/100 часток квартири АДРЕСА_1,
що підтверджується Свідоцтвом про
право на спадщину за заповітом від 20
жовтня 2006 року, посвідченим державним
нотаріусом Першої вінницької
державної нотаріальної контори
Онопенко Л.П. за реєстровим № 3-2439, та
зареєстрованим у реєстровій книзі № 407
квартири АДРЕСА_1 складають
приміщення: частина коридору 20-1,
кімната 20-2, ванна-кухня 20-3, частина
коридору 20-4, частина туалету 20-5,
загальною площею 32 кв.м, житловою
15.04.2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у
простій письмовій формі було укладено
Договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_2 та складає 47/100 часток квартири
Рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці від 02.06.2009 року, яке набуло
законної сили 12.06.2009 року, було визнано
дійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_2 та складає 47/100 часток
квартири АДРЕСА_1, який був укладений
між ОСОБА_2 та ОСОБА_4; визнано за ОСОБА_2
право приватної власності на квартиру
АДРЕСА_2 та складає 47/100 часток квартири
АДРЕСА_1. Додатковим рішенням
Ленінського районного суду м. Вінниці
від 14.07.2009 року, яке набуло законної
сили 24.07.2009 року, було визнано за ОСОБА_2
право власності на квартиру АДРЕСА_2
та складає 47/100 часток квартири АДРЕСА_1,
житловою площею 15,0 кв.м, загальною
площею 27,3 кв.м, а саме на ? коридору,
площею 2,8 кв.м, ? коридору, площею 0,5 кв.м,
? туалету, площею 0,4 кв.м,
кухню, площею 8,6 кв.м, кімнату, площею 15,0
кв.м. Право власності ОСОБА_2 було
зареєстроване у встановленому
законодавством порядку у реєстровій
книзі № 405, за реєстровим № 516/36538, що
підтверджується Витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 30.07.2009 року та Витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 09.12.2013 року (а.с.40-43).

09.12.2013 року апеляційний суд Вінницької
області ухвалив рішення, яким було
скасовано рішення Ленінського
районного суду м. Вінниці від 02.06.2009
року та додаткове рішення Ленінського
районного суду м. Вінниці від 14.07.2009
року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про визнання договору купівлі -
продажу дійсним та визнання права
власності було відмовлено.

Згідно ст. 319 ЦПК України рішення або
ухвала апеляційного суду набирають
законної сили з моменту їх
проголошення.

Як вбачається з технічного звукозапису
судового засідання апеляційного суду
Вінницької області від 09.12.2013 року
(диск, а.с.76), вищезазначене рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 09.12.2013 року було проголошено об 11.36
год., під час проголошення якого ОСОБА_2
та ОСОБА_4 були присутні, тобто їм було
достеменно відомо про зміст ухваленого
судом рішення.

Згідно положень Глави 25 («Припинення
права власності») ЦК України момент
припинення права власності
пов'язується з внесенням змін до
державного реєстру лише у випадку
припинення права власності внаслідок
знищення майна (ст. 349 ЦК України); у
інших випадках момент припинення права
власності не пов'язується з внесенням
змін до державного реєстру.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», права на нерухоме майно та
їх обтяження, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього
Закону, саме виникають з моменту такої
реєстрації.

Отже, з моменту проголошення рішення
апеляційним судом Вінницької області,
тобто з 11.36 год. 09.12.2013 року, було
припинено право власності ОСОБА_9 на
47/100 часток квартири АДРЕСА_1.

Однак, цього ж дня, 09.12.2013 року, о 17:11:01
год. ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_3 Договір
дарування 47/100 часток квартири АДРЕСА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за № 1197(а.с.37-39), що також
підтверджується Витягом з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 19.12.2013 року (а.с.9), Витягом за
результатом пошуку інформації про
зареєстровані речові права, їх
обтяження на об'єкт нерухомого майна у
порядку доступу нотаріусів до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 09.12.2013 року, 17:06:25 год.
(а.с.58), Витягом за результатом пошуку
інформації про зареєстровані речові
права, їх обтяження на об'єкт
нерухомого майна у порядку доступу
нотаріусів до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно від
09.12.2013 року, 17:07:06 год. (а.с.59).

Ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам суспільства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу; якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

За своєю правовою природою договір
дарування є правочином щодо
розпорядження майном. Згідно положень
ст. ст. 317, 319 ЦК України право на
розпорядження майном належить
виключно власникові цього майна.

Отже, на момент укладення оспорюваного
договору дарування ОСОБА_2 вже не була
власником 47/100 часток квартири
АДРЕСА_1, тобто не мала правових підстав
для відчуження даного майна.

При цьому, на переконання суду,
позивачем ОСОБА_1 було вірно обрано
спосіб судового захисту свого права
власності шляхом визнання правочину
недійсним, оскільки він є
співвласником спірного нерухомого
майна на праві спільної часткової
власності, яке він має право
реалізувати відповідно до положень ст.
358 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, слід стягнути з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 121,80 грн.
судового збору з кожної.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 215,
224-226, 319 ЦПК України, на підставі ст.
ст. 203, 215, 317, 319, 349, 358 ЦК України, ч. 3 ст. 3
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Договір дарування
47/100 часток квартири АДРЕСА_1, укладений
09.12.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
посвідчений приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за реєстровим № 1197.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 по 121,80 грн. судового збору з
кожної.

Заочне рішення може бути переглянуто
Вінницьким міським судом Вінницької
області за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Вінницької
області через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
термін з дня його проголошення.

СУДДЯ: