Справа № 421/4920/13-ц
Провадження № 2/421/164/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року Первомайський міський
суд Луганської області в складі
головуючого судді Русанової Т.Т.,
розглянувши у відсутність осіб, які
беруть участь у справі, цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
внаслідок відсутності понад
встановлений законом строк, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом посилаючись на те, що
йому на праві приватної власності
належить частка будинку за адресою:
АДРЕСА_1

У даному будинку раніше проживали
дідусь та бабуся ОСОБА_1, але вони
померли. Будинок раніше фактично
належав дідусю ОСОБА_1, але після його
смерті ОСОБА_1, разом з бабусею тривалий
час володіли будинком, тому ОСОБА_1,
після смерті бабусі, було оформлено
право власності на будинок.

До смерті бабусі ОСОБА_1, а саме у 2007 р., у
будинку за адресою: АДРЕСА_1, була
зареєстрована та стала проживати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка також була
онучкою померлої ОСОБА_3, та мала статус
дитини-сироти.

ОСОБА_2 на той час перебувала під опікою
ОСОБА_3, але самовільно уходила з дому,
перебувала на обліку в Первомайському
МВ ГУМВС як схильна до бродяжництва.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_2 народила сина,
але з народженням дитини поведінку на
краще не змінила. 05.04.2009 р. з дитиною
пішла з дому у невідомому напрямку, а
07.04.2009 р. її подруга принесла дитину до
бабусі.

Після цього дитина була
госпіталізована до дитячого
відділення Первомайської лікарні.
ОСОБА_2 дитину з лікарні не забрала, у
зв'язку з чим дитина була направлена до
Луганського обласного будинку дитини,
а потім ОСОБА_2 була позбавлена
батьківських прав відносно свого сина.

З того ж самого часу, а саме з 2009 р.,
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, більш не
з'являлась. А потім взагалі кудись
виїхала. Однак, при цьому вона не
знялася з реєстрації за адресою:
АДРЕСА_1.

Починаючи з2009 р. ніяких відомостей від
ОСОБА_2 не надходило та про своє місце
знаходження вона ні бабусі, на ОСОБА_1
не повідомляла. Де саме ОСОБА_2
знаходиться у даний час ОСОБА_1 не
відомо.

Починаючи з 2009 р., тобто більше 4 років,
ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1.
Ніякої участі в утриманні квартири
вона не приймає. В квартирі нема жодної
речі відповідачки.

ОСОБА_2 не проживає за місцем
реєстрації більше шестимісячного
терміну, на протязі якого за нею за
законом зберігається право
користування жилим приміщенням.
Наявності поважної причини
відсутності її більше 6 місяців немає.
Таким чином, вона втратила право
користування цим жилим приміщенням.

У той же час реєстрація ОСОБА_2 у
квартирі, яка є власністю ОСОБА_1,
суперечить інтересам ОСОБА_1, не дає
ОСОБА_1 можливості вільно
розпоряджатися своєю приватною
власністю.

Просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, а саме квартирою за
адресою: АДРЕСА_1, внаслідок
відсутності понад встановлений
законом строк, з 2009 р.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явився, представник позивача ОСОБА_4
надав заяву про розгляд справи у
відсутність позивача та його
відсутність та підтримку позовних
вимог, проти прийняття заочного
рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена шляхом
розміщення оголошення про виклик до
суду у газеті «Наша газета» № 6 (3862) від
15.01.2014 р., поважних причин неявки суду не
повідомила.

За таких обставин судом прийнято
ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

В суді встановлено:

Відповідно до рішення Первомайського
міського суду Луганської області від
03.09.2013 р. за ОСОБА_1 визнано право
власності на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 65,0 кв.м,
житловою площею 41,3 кв.м з побутовими та
господарськими спорудженнями до неї
(веранда, літня кухня, сіни, погріб,
вбиральні, бесідка, огорожа, зливна яма)
за набувальною давністю /а.с. 5-7/.

Відповідно до домової книги ОСОБА_2
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.
9-11/.

Відповідно до акту голови вуличного
комітету від 20.11.2013 р. за адресою:
АДРЕСА_1, ОСОБА_2 не мешкає з 2009 р. по
теперішній час, місце її знаходження не
відомо, речей ОСОБА_2 у вказаній
квартирі нема /а.с. 13/.

Відповідно до технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок АДРЕСА_1, витягу з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності,
будинок за адресою: АДРЕСА_1, належить
на праві приватної власності ОСОБА_1
/а.с. 4, 8/.

Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Член сім'ї власника втрачає
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Таким чином, в суді встановлено, що
відповідач дійсно втратив право на
житлове приміщення, оскільки за місцем
реєстрації не проживає більше одного
року без поважної причини.

Визначаючи період відсутності
відповідача за місцем реєстрації суд
взяв до уваги сукупність доказів та
прийшов до висновку, що це 01.01.2010 року,
оскільки останні відомості про
проживання відповідачки у спірній
квартирі отримані за 2009 рік.

Керуючись ст.ст.71,72 ЖК України, 212-215 ЦПК
України

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1, з
01.01.2010 року.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу ОСОБА_2 не пізніше трьох
днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк, протягом
якого розглядалася заява, не
включається до строку на апеляційне
оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Первомайський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Т.Т.Русанова