Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №22ц-797/230/2014р.
інстанції Пекарініна І.А.
Доповідач в апеляційній
інстанції Колбіна Т.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року колегія судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Севастополя в
складі:

головуючого судді - Колбіної Т.П.,

суддів - Клочка В.П., Моцного
М.В.,

при секретарі - Івченко М.О.,

за участю - представника позивача
ОСОБА_4, представника відповідача
ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Севастополі
апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Нахімовського районного суду
м.Севастополя від 13 листопада 2013 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання заповіту
недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулась до суду з позовом до
відповідачів та змінивши предмет
позовних вимог просила визнати
недійсним заповіт від 22.02.2012 року, який
складений ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_7 на
належне йому ? та 1/12 часок
домоволодіння АДРЕСА_1 та засвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_10

Вимоги мотивовані тим, що вказаний
заповіт, оставлений її батьком ОСОБА_9,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь
відповідача ОСОБА_11, порушує її права
на спадщину за законом, як спадкоємця
першої черги за законом, оскільки
волевиявлення батька при складанні
заповіту не відповідало його дійсній
волі заповідати майно позивачу ОСОБА_6
Вказує, що у теперішній час у неї з
відповідачем та її чоловіком виникають
конфлікти, оскільки вона не може
повноцінно користуватись
домоволодінням, в яке вклала гроші на
будівництво. Також вказує, що з моменту
складання заповіту батько перебував у
безпорадному стані, а відповідач не
надавала йому допомоги, тобто
зловживала своїми правами спадкоємця.

Рішенням Нахімовського районного суду
м. Севастополя від 13 листопада 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_6
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, як постановлене з
порушенням норм процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді - доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в апеляційній скарзі доводи
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з недоведеності
позовних вимог.

З такими висновками погоджується
колегія суддів з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_6 є донькою
ОСОБА_9, якому на праві власності
належала частина домоволодіння
АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про смерть від 16 січня
2013 року Серія НОМЕР_1, ОСОБА_9 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

Відповідно до заповіту від 22.02.2012 року
ОСОБА_9 на випадок своєї смерті заповів
все своє майно своїй дочці ОСОБА_7
Заповіт посвідчений Приватним
нотаріусом Севастопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_10.(а.с.8).

Статтями 1217,1223 ЦК України передбачено,
що спадкування здійснюється за
заповітом або за законом. Право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст.ст.1261-1265 ЦК України, право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Відповідно до ст.1233,1234 ЦК України
заповіт є особистим розпорядженням
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Право на заповіт має фізична особа з
повною цивільною дієздатністю. Право
на заповіт здійснюється особисто.
Вчинення заповіту через представника
не допускається.

Заповіт відповідно до ст.ст.1247,1248 ЦК
України складається у письмовій
формі, із зазначенням місця та часу
його складання. Заповіт має бути
особисто підписаний заповідачем.
Заповіт має бути посвідчений
нотаріусом або іншими посадовими,
службовими особами, визначеними у
ст.ст.1251-1252 ЦК України. Заповіти,
посвідчені особами, зазначеними у
частині третій цієї статті, підлягають
державній реєстрації у Спадковому
реєстрі в порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України. Нотаріус
посвідчує заповіт, який написаний
заповідачем власноручно або за
допомогою загальноприйнятих технічних
засобів. Нотаріус може на прохання
особи записати заповіт з її слів
власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів. У
цьому разі заповіт має бути вголос
прочитаний заповідачем і підписаний
ним.

Згідно вимог ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК
України. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Суд першої інстанції правильно
встановив, що заповіт відповідає
нормам цивільного законодавства та
волевиявлення заповідача на час
складання заповіту було вільним та
відповідало його волі.

Доказів на підтвердження підстав
позову позивач суду не надала.

З позовної заяви та пояснень
представника позивача вбачається, що
волевиявлення померлого було
висловлене нотаріусом у присутності
свідків.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що позивачем в
обґрунтування заявлених вимог не
надано суду належних та допустимих
доказів.

Таким чином, суд першої інстанції,
правильно оцінив викладене, прийшов до
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволені позову.

В порушення вимог ст.10,60 ЦПК України
апелянтом, не доведено тверджень
викладених в апеляційній скарзі.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому, відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК
України, апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Нахімовського районного суду
м.Севастополя від 13 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної чинності з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: /підпис/
Т.П. Колбіна

Судді: /підпис/ В.П.
Клочко

/підпис/ М.В. Моцний

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

міста Севастополя Т.П. Колбіна