У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Біла Церква до ОСОБА_4, треті особи:
ОСОБА_5, Білоцерківський об'єднаний
міський військовий комісаріат, про
виселення з житлового приміщення за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 9 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 25 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року
квартирно-експлуатаційний відділ м.
Біла Церква звернувся до суду з
вищевказаним позовом, посилаючись на
те, що відповідач є колишнім членом
сім'ї квартиронаймача ОСОБА_5,
зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1.
Зазначена квартира перебуває в
управлінні Міністерства оборони
України. 21 липня 2010 року між військовим
комісаром Білоцерківського ОМВК як
наймодавцем і ОСОБА_6 як наймачем
укладено договір щодо отримання
службового житла в користування з
метою тимчасового проживання разом з
членами сім'ї. Між ОСОБА_6 та ОСОБА_4
розірвано шлюб, тому остання підлягає
виселенню із службового приміщення,
однак добровільно залишити житло вона
не бажає.

Ураховуючи викладене, позивач просив
суд виселити ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 9 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 25 грудня 2013 року, позов задоволено
та визнано ОСОБА_4 такою, що втратила
право користування квартирою АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суди на підставі належним
чином оцінених доказів, поданих
сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до
правильного висновку про те, що
позивачем доведено, що ОСОБА_4 на
підставі ст. 71 ЖК України втратила
право користування спірною квартирою,
при цьому остання не проживання в
спірній квартирі та відсутність його
поважних причин не заперечує.

Крім того, доводи касаційної скарги
щодо неповідомлення ОСОБА_4 про розгляд
справи в апеляційному суді є
безпідставними, оскільки наявне на а.с.
55 повідомлення про вручення поштового
відправлення є доказом виконання судом
вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 9 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 25 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта