Київський районний суд м. Сімферополя
Справа № 123/1800/14-ц Номер провадження
Київський районний суд м. Сімферополя у
складі головуючого судді Тихопой О.О.,
при секретарі Лідовської Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-і особи: Управління
Держаного комітету України по
земельних ресурсах у м. Сімферополі,
Третя Сімферопольська державна
нотаріальна контора, про визнання
частки у праві власності на спадкове
майно,|долі| |спільній||спільн
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в
якому просив визначити, що частка
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 у
праві спільної сумісної власності на
земельну ділянку площею 0,0571 га,
розташованою по АДРЕСА_1 складає 53/100
Позовні вимоги мотивовані тим, що він,
являючись спадкоємцем після смерті
ОСОБА_3, успадкував належні їй при житті
53/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1
Померлій також належала частина у
земельної ділянці, на якій розташоване
це домоволодіння, разом із сусідкою
ОСОБА_2 Проте, оскільки у державному
акті не були визначені частки в правів
власності на земельну ділянку,
нотаріус відмовилась видавати
свідоцтво про право на спадщину у виді
частини земельної ділянки. Ця частина,
у відповідності до права власності на
домоволодіння, має становити 53/100
У судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали,
на їх задоволенні наполягали.
Відповідач у судове засідання не
з'явилася. Про час та місця слухання
справи була належним чином
повідомлена. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК
України, якщо у суду не має відомостей
про причину неявки відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
Вислухавши учасників судового
засідання, вивчивши матеріали справи
та з'ясувавши обставини, суд вважає
позовні вимоги такими, що не
підлягають задоволенню з наступних
Відповідно до ст. 4 ЦПК України,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.
Судом встановлено, що на підставі
державного акту про право власності на
земельну ділянку серії ЯА № 680325,
земельна ділянка розмірами 0,0571 га по
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_3 і ОСОБА_2
Після смерті ОСОБА_3, яка настала
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, залишилась спадщина
у виді належної їй частки на зазначену
земельну ділянку та 53/100 частин
домоволодіння, розташованого на цієї
Позивач 05.12.2011 року отримав свідоцтво
про право на спадщину за заповітом на
53/100 частини зазначеного домоволодіння.
Постановою від 05.12.2011 року державний
нотаріус Третьої сімферопольської
державної нотаріальної контори
відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про
право власності на спадщину на
зазначену земельну ділянку,
посилаючись на невизначеність частки
спадкодавця у праві на цю землю.
Згідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України, земельна
ділянка може знаходитись у спільній
власності з визначенням частки кожного
з учасників спільної власності
(спільна часткова власність) або без
визначення часток учасників спільної
власності (спільна сумісна власність).
В силу ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 89 ЗК України, поділ
земельної ділянки, яка є у спільній
сумісній власності, з виділенням
частки співвласника, може бути
здійснено за умови попереднього
визначення розміру земельних часток,
які є рівними, якщо інше не передбачено
законом або не встановлено судом.

Пленум Верховного Суду України у п.п. 12
і 23 своєї Постанові № 7 від 30.05.2008р.,
прописав, що частка померлого
співвласника не може бути змінена за
рішенням суду. Для оформлення права на
спадщину закон не вимагає рішення суду
про визначення частки спадкодавця.

Свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов
для одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Отже, виявляється, що на підставі
державного акту на право власності на
землю серії ЯА № 680325, земельна ділянка
розмірами 0,0571 га по АДРЕСА_1 перебувала
у праві спільної сумісної власності
ОСОБА_3 і ОСОБА_2, без виділення часток, а
тому вони вважаються рівними до їх
виділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України,
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки, зокрема,
на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка
у праві спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.
Суб'єкт права спільної сумісної
власності має право заповідати свою
частку у праві спільної сумісної
власності до її визначення та виділу в
натурі.

Відповідно до ст. 66 ЗУ "Про нотаріат",
на майно, що переходить за правом
спадкоємства до спадкоємців або
держави, нотаріусом за місцем
відкриття спадщини видається
свідоцтво про право на спадщину.

Оскільки у позивача наявні умови для
отримання свідоцтва про право
власності в порядку нотаріального
оформлення, його вимоги про визнання
права на спадщину та визначення її
частки в судовому порядку задоволенню
не підлягають. Він має право на
отримання свідоцтва про право
власності на спадщину у виді частини
спірної земельної ділянки в праві
спільної сумісної власності.

Разом з цим слід зазначити, що зі смертю
фізичної особи, припиняються усі її
права та обов'язки, у зв'язку із чим
визнання будь-якого права за померлим
не допускається.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові
витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити у повному обсязі

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем до
Київського районного суду м.
Сімферополя протягом десяти днів з дня
отримання його копії

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Тихопой
О. О.