АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/1933/14
Справа № 635/167/148
Категорія:право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого-судді:
Гальянової І.Г.

суддів:
Колтунової А.І.

Костенко Т.М.

при секретарі:
Сватенко Н.В..

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Харківського
районного суду Харківської області
від 22 січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права
власності на житловий будинок
,земельну ділянку ,-

ВСТАНОВИЛА :

26 листопада 2013 року позивач
звернувсь у суд з позовом, в якому
просив визнати за ним право власності
на житловий будинок та земельну
ділянку, розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовував тим,
що за розпискою від 15 червня 2006 року,
відповідач продала йому житловий
будинок за вказаною адресою та
одержала грошові кошти у розмірі 3000
доларів США і 2000,00 гривень, однак свої
зобов'язання не виконала і не передала
йому житловий будинок і земельну
ділянку, не виконавши свої
зобов»язання, що спричиняє йому значну
моральну шкоду.

В судовому засіданні суду першої
інстанції підтримав вказані позовні
вимоги та посянив, що рішенням
Харківського районного суду
Харківської області від 16 лютого 2010
року, яке набрало законної сили, йому
відмовлено в задоволенні позову до
ОСОБА_4 про визнання дійсним договору
купівлі-продажу від 15 червня 2006 року
вказаного будинку та про визнання
права власності на будинок, але за його
заявою щодо дій відповідача по
заволодінню грошовими коштами
позивача у розмірі 3000 доларів США було
порушено кримінальну справу за
обвинуваченням відповідача у вчиненні
злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК
України при розгляді якої вона свою
провину повністю визнала. Постановою
Жовтневого районного суду міста
Харкова від 17 листопада 2011 року
відповідача звільнено від
кримінальної відповідальності за
злочин, що передбачений ч. 2 ст. 190 КК
України і справу в цій частині закрито
у зв'язку зі спливом строків давності
притягнення до кримінальної
відповідальності на підставі ч. 1 п. З
ст. 49 КК України, тому він вважає, що
набув права власності на будинок і
земельну ділянку і невизнання
відповідачем наявності договірних
зобов'язань про продаж будинку
спричинило йому моральну шкоду, тому
він звернувся до суду з позовом.

Представник відповідача у
судовому засіданні суду першої
інстанції проти позову заперечував.
Свої заперечення обгрунтовував тим, що
заволодіння грошовими коштами не є
законною підставою для визнання
дійсним договору купівлі-продажу від 15
червня 2006 року у зв»язку з чим відсутні
будь які законні підстави для визнання
за позивачем права власності на
житловий будинок та земельну ділянку .
Представник відповідача також
зазначив, що за рішенням суду з
відповідача на користь позивача
стягнуто грошові кошти у розмірі 3000
доларів США і дві тисячі гривень, але
позивач відмовляється їх одержувати.

Рішенням Харківського районного
суду Харківської області від 22 січня 2014
року в задоволенні позовних вимог
позивачу відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати вказане рішення суду
та прийняти рішення про визнання за ним
права власності на вказаний житловий
будинок та земельну ділянку та
врахувати при цьому його матеріальну
та моральну шкоди.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення позивача та представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги судова колегія
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи позивачу в
задоволенні вказаних позовних вимог,
суд першої інстанції виходив з
відсутності підстав для визнання за
позивачем права власності на вказані
домоволодіння та земельну ділянку.

При цьому судом першої інстанції
встановлено та підтверджено наявними у
справі доказами, що відповідно до
розписки від 15 червня 2006 року
відповідач одержала за будинок за
адресою: АДРЕСА_1, від позивача 3000
доларів США і дві тисячі гривень, які
після спливу шестимісячного строку
після смерті матері ОСОБА_5 передає
нерухомість і земельну ділянку (а.с. 3).

Згідно до постанови Жовтневого
районного суду міста Харкова від 17
листопада 2011 року, провадження по
кримінальній справі за обвинуваченням
ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України закрито у
зв'язку зі спливом строку давності
притягнення до кримінальної
відповідальності . Як свідчить текст
вазаної постанови, відповідач органами
досудового розслідування
обвинувачувалась у вчиненні злочину
передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а
саме в тому, що 15 червня 2006 року під
приводом оформлення договору
купівлі-продажу домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, та наступного
оформлення права власності позивача на
вказане домоволодіння заволоділа
належними ОСОБА_3 грошовими коштами у
розмірі 3000 доларів США, але не
виконуючи договірних зобов'язань у
встановлений строк, оформила право
власності на вказане домоволодіння, а
гроші одержані від ОСОБА_3 за продаж
домоволодіння останньому не повернула,
чим спричинила значну матеріальну
шкоду ( а.с. 22).

Судом першої інстанції також
встановлено та підтверджено наявними у
справі доказами, що позивач проживає в
спірному домоволодіння без реєстрації
( а.с. 5).

Судом першої інстанції також
встановлено та підтверджено наявними у
справі доказами, що рішенням
Харківського районного суду
Харківської області від 16 лютого 2010
року, що набрало законної сили, ОСОБА_3
відмовлено в позові до ОСОБА_4 про
визнання дійсним договору від 15 червня
2006 року купівлі- продажу житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 та про
визнання права власності на вказаний
будинок ( а.с. 6).

Як свідчить вказане рішення суду як
на підставу визнання договору купівлі-
продажу спірного житлового будинку та
визнання права власності на нього
позивач зазначав на вказану вище
розписку від 15 червня 2006 року.

Ухвалою Харківського районного суду
Харківської області від 14 грудня 2011
року ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні
заяви щодо перегляду рішення суду від 16
лютого 2010 року за нововиявленими
обставинами ( а.с.7).

Відповідно до рішення
апеляційного суду Харківської області
від 12 вересня 2012 року, яке набрало
законної сили, з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 стягнуто 25 977 грн. 50 коп.
матеріальної шкоди , спричиненої
внаслідок неналежного виконання нею
договірних зобов»язань відповідно до
зазначеної вище розписки від 15 червня
2006 року ( а.с.71-75).

Оскільки згідно до вимог ст. 328 ЦК
України право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів, а рішенням суду
від 16 лютого 2010 року позивачу
відмовлено в задоволенні позову щодо
визнання дійсним договору
купівлі-продажу спірного
домоволодіння від 15 червня 2006 року , то
наявність постанови щодо закриття у
відношенні відповідача кримінального
провадження за ч.2 ст. 190 КК України ,
наявність рішення суду від 12 вересня 2012
року про стягнення з відповідача на
користь позивача матеріальної шкоди ,
спричиненої невиконання нею
встановлених розпискою від 15 червня 2006
року зобов»язань, а також проживання
ОСОБА_3 в зазначеному домоволодінні без
реєстрації, не дають підстав для
визнання за ним права власності на
спірне домоволодіння та земельну
ділянку, за вказаною вище адресою.

За таких обставин судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови позивачу в
задоволенні вказаних позовних вимог.

Доводи, викладені позивачем в
апеляційній скарзі вказаних висновків
суду не спростовують та не дають
підстав для скасування чи зміни
ухваленого у справі рішення.

З огляду на наведене судова
колегія приходить до висновку про
залишення рішення суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315, 317, 319,
218 ЦПК України , судова колегія -,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Харківського районного
суду Харківської області від 22 січня
2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді :