Єдиний унікальний номер 2/508/974/12
Номер провадження 22-ц/775/211/2014
Головуючий в 1 інстанції: Орєхов О.І.
Доповідач: Космачевська Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді: Курило В.П.,

суддів: Космачевської Т.В., Будулуци
М.С.,

при секретарі: Папченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах
ОСОБА_2, на рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 02 лютого
2012 року по цивільній справі за позовною
заявою ОСОБА_3 до відділу примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Донецькій області
про скасування арешту та визнання
права власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
відділу примусового виконання рішень
УДВС Головного управління юстиції у
Донецькій області про скасування
арешту, обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що 20 грудня 2010 року на відкритому
аукціоні, проведеному на
Міжрегіональній Українській Біржі, між
ним (позивачем) та ФОП ОСОБА_2 в особі
ліквідатора арбітражного керуючого
Толчеєва О.Ю. були укладені Біржові
контракти (копія біржових контрактів
додається), за якими ним було придбане
наступне нерухоме майно:

- відповідно до біржового контракту №810
- нежитлове вбудоване приміщення (літ.
А-5) загальною площею 64,80 кв.м,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1;

- відповідно до біржового контракту №811
- квартира у АДРЕСА_2, загальною площею
42,10 кв.м;

- відповідно до біржового контракту №812
- квартира у АДРЕСА_3, загальною площею
57,20 кв.м;

- відповідно до біржового контракту №813
- будівля бані (Літ. А-1) загальною площею
76,70 кв.м, що розташована за адресою:
АДРЕСА_4.

Загальна вартість придбаного ним майна
склала: 476392,38 грн. + 238551,33 грн. + 420753,76 грн.
+ 327668,03 грн. + 327668,03 грн. = 1791033,53 грн. (один
мільйон сімсот дев'яносто одна тисяча
тридцять три гривні 53 копійки). Цю суму
він сплатив повністю.

Пізніше, вже після придбання
зазначеного майна на аукціоні, він
дізнався про наявність договорів
іпотеки, укладених щодо придбаного ним
майна, записи у реєстрі про які, не
зважаючи на положення діючого
законодавства про скасування в
процедурі банкрутства, будь яких
обмежень щодо розпорядження майном,
все ж таки залишилися у реєстрі. З цього
приводу 05 грудня 2011 року Київським
районним судом міста Донецька було
прийнято заочне рішення, яким
нотаріуса було зобов'язано вилучити
записи про іпотеки та про обтяження,
відповідно до цих іпотек, із реєстрів
іпотек та обтяжень. Рішення набрало
законної сили.

Також він дізнався, що 11.10.2011 року
відповідачем була винесена постанова
про відкриття виконавчого провадження
ВП №29144876 про стягнення на підставі
виконавчого напису нотаріуса №2062 від
07.10.2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
заборгованості за договором позики від
21.06.2011 року. Зазначеною постановою
відповідач наклав арешт на все майно,
що належить боржнику, тобто ОСОБА_2

21.11.2011 року відповідачем була винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП №29900587 про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ДОД ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» заборгованості на підставі
виконавчого листа №2-254 від 11.11.2011 року.
Зазначеною постановою відповідач
знову наклав арешт на все майно
боржника, тобто на майно ОСОБА_2

Вважає, що майно було правомірно
придбане ним на відкритому аукціоні.
Воно вже не є майном боржника. Тому на
нього неправомірно накладений арешт,
що порушує його майнові, цивільні
права, оскільки він не може
зареєструвати належне йому право
власності.

Крім того, зауважив, що з урахуванням
положень цивільного законодавства
України він є добросовісним набувачем
зазначеного нерухомого майна. Та
відповідно до положень статті 388
Цивільного кодексу України, це майно не
може бути в нього навіть витребувано,
оскільки він придбав його за
відплатним договором та в порядку,
встановленому для виконання судового
рішення щодо задоволення вимог
кредиторів у господарській справі про
банкрутство.

Просив скасувати арешт накладений на
спірне нерухоме майно та визнати за ним
право власності на це майно.

Рішенням Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 02 лютого 2012 року
позовні вимоги ОСОБА_3 до відділу
примусового виконання рішень УДВС
Головного управління юстиції у
Донецькій області про скасування
арешту та визнання права власності -
задоволено.

Скасовано арешт, накладений на
нерухоме майно: нежитлове вбудоване
приміщення (літ. А-5) загальною площею
64,80 кв.м, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_2, загальною
площею 42,10 кв.м; квартиру АДРЕСА_3,
загальною площею 57.20 кв.м, будівлю бані
(літ. А-1) загальною площею 76,70 кв.м,
розташовану за адресою: АДРЕСА_4,
відповідно до постанов про відкриття
виконавчого провадження ВП №29144876 від
11.10.2011 року та ВП №29900587 від 21.11.2011 року.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
нежитлове вбудоване приміщення (літ.
А-5) загальною площею 64,80 кв.м,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1; на
квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 42,10
кв.м, на квартиру АДРЕСА_3, загальною
площею 57,20 кв.м.

З вказаним рішенням суду першої
інстанції не погодилася ОСОБА_1, яка діє
в інтересах ОСОБА_2, та подала
апеляційну скаргу, в якій просила
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовити.

В обґрунтування своїх вимог зазначила,
що рішення суду першої інстанції є
незаконним та необґрунтованим,
винесеним з порушенням норм права,
оскільки судом не повно встановлені
обставини, що мають значення для
справи. Апелянт зазначає, що суд у
своєму рішенні вказав, що позивачем
були укладені чотири біржових
контракти, однак в установчій частині
вказані суми на п'ять контрактів 1791033,53
грн., та вказано, що позивач сплатив
суму повністю, але сума по вказаним
біржовим контрактам складає 1463365,40 грн.
З цього випливає, що суд не переконався
в тому, чи дійсно було проведено оплату.
Також, в апеляційній скарзі апелянт
вказує, що позивач після придбання
нерухомого майна по перерахованим
біржовим контрактам та повної їх
оплати, повинен був звернутися до
нотаріуса для укладення договору
купівлі-продажу. Після виявлення
накладених на дане майно арештів,
позивач повинен був звернутися до суду
з позовом про зняття обтяжень на майно,
придбане у арбітражного керуючого на
біржових торгах і після зняття арешту
звернутися до нотаріуса для
засвідчення правочину, згідно діючого
законодавства.

У судовому засіданні апеляційного суду
особа, що не приймала участі у справі
ОСОБА_2 та її представник доводи
апеляційної скарги підтримали та
просили її задовольнити.

Представник відповідача з доводами
апеляційної скарги не погодився та
просив рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, про що
свідчить отримане ним рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим
слухати справу за відсутності
позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму
Верховного Суду України, що міститься в
п. 2 постанови «Про судове рішення у
цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009
року, рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК України, а також правильно
витлумачив ці норми. Якщо спірні
правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом першої інстанції встановлено та
це вбачається з матеріалів справи, що 20
грудня 2010 року на відкритому аукціоні,
проведеному на Міжрегіональній
Українській Біржі, між позивачем
ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 в особі
ліквідатора арбітражного керуючого
Толчеєва О.Ю., були укладені Біржові
контракти та ним було придбане
наступне нерухоме майно:

- відповідно до біржового контракту №810
- нежитлове вбудоване приміщення (літ.
А-5) загальною площею 64,80 кв.м,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7);

- відповідно до біржового контракту №811
- квартира АДРЕСА_2, загальною площею 42,10
кв.м (а.с. 10);

- відповідно до біржового контракту №812
- квартира у АДРЕСА_3, загальною площею
57,20 кв.м (а.с. 12);

- відповідно до біржового контракту №813
- будівля бані (Літ. А-1) загальною площею
76,70 кв.м, що розташована за адресою:
АДРЕСА_4.

Загальна вартість придбаного ним майна
склала: 476392,38 грн. + 238551,33 грн. + 420753,76 грн.
+ 327668,03 грн. + 327668,03 грн. = 1791033,53 грн. (один
мільйон сімсот дев'яносто одна тисяча
тридцять три гривні 53 копійки).

07.09.2010 року Господарським судом
Донецької області по справі №27/104 «б»
винесена постанова про визнання ФОП
ОСОБА_2 банкрутом та введення
ліквідаційної процедури в порядку,
передбаченому статтею 52 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(а.с. 16).

05 грудня 2011 року Київським районним
судом міста Донецька було прийнято
заочне рішення, яким позов ОСОБА_3 до
приватного нотаріуса ОСОБА_5 про
зобов'язання вчинити певні дії було
задоволено та нотаріуса зобов'язано
вилучити записи про іпотеку та про
обтяження, відповідно до цих іпотек, із
реєстрів іпотек та обтяжень. Рішення
набрало законної сили (а.с. 17).

11.10.2011 року відділом примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Донецькій області
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП №29144876 про
стягнення на підставі виконавчого
напису нотаріуса №2062 від 07.10.2011 року з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
заборгованості за договором позики від
21.06.2011 року, якою відповідач наклав
арешт на все майно, що належить
боржнику, тобто ОСОБА_2 (а.с. 20).

21.11.2011 року відділом примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Донецькій області
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження ВП №29900587 про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ДОД ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованості на підставі
виконавчого листа №2-254 від 11.11.2011 року,
якою відповідач наклав арешт на все
майно ОСОБА_2 (а.с. 21).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги є обґрунтованими,
спірне майно належить позивачеві, та
контрактами встановлений інший , ніж
загальний, момент виникнення права
власності - момент оплати вартості
придбаного майна (п. 2.1-2.3 Біржових
контрактів).

Проте з таким висновками суду
погодитись неможливо, оскільки вони не
відповідають нормам матеріального,
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Правові відносини, які виникли між
сторонами регулюються Цивільним
Кодексом України, ЗУ «Про виконавче
провадження», ЗУ «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», ЗУ «Про
товарну біржу».

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги в частині визнання
права власності на спірне нерухоме
майно, не врахував положень ст. 657 ЦК
України, редакція якої діяла на час
виникнення правовідносин, за якою
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, та
державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України,
редакція якої діяла на час виникнення
правовідносин, договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або
державної

реєстрації, є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або
державної реєстрації, а в разі
необхідності і нотаріального
посвідчення і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Виходячи з цих положень Закону, право
власності на майно, що підлягає
державній

реєстрації, виникає з дня такої
реєстрації.

Розглядаючи справу в цій частині, суд
першої інстанції на вказані вимоги
закону

уваги не звернув та дійшов помилкового
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову в
частині визнання права власності на
спірне нерухоме майно.

Крім того, розглядаючи позовні вимоги
в частині визнання права власності,
суд

першої інстанції вирішив питання про
права та обов'язки особи, що не була
притягнута до у часті у розгляді
справи, а саме не залучив до участі у
справі власника майна - ОСОБА_2

Що стосується вимог щодо зняття арешту
на спірне майно, то, оскільки позивач не

довів своїх вимог про визнання права
власності на це майно, то позовні
вимоги в цій частині є безпідставними.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що судом першої інстанції при
ухваленні рішення порушено вимоги
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, тому рішення суду на
підставі ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє в
інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 02 лютого 2012 року -
скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_3 до відділу
примусового виконання рішень УДВС
Головного управління юстиції у
Донецькій області про скасування
арешту та визнання права власності
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: