АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 2-769/12
Головуючий у 1-ій інстанції - Куренков
Апеляційне провадження №22-ц/796/9013/2014
Доповідач - Музичко С.Г.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року колегія суддів
cудової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючого - Музичко
С.Г.

суддів - Саліхова
В.В., Панченка М.М.

при секретарі -
Шалапуда Н.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дарницького
районного суду м Києва від 19.02.2013 року у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» третя особа: ОСОБА_4
про визнання припиненим договору
поруки,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м
Києва від 19.02.2013 року позов ПАТ
«Універсал Банк» про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задоволено. В задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_2 про визнання
припиненим договору поруки -
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_2
солідарно на корить ПАТ «Універсал
Банк» 1605736,19 грн. боргу за кредитним
договором №061-2008-610 від 11.03.2008 року.
Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь
ПАТ «Універсал Банк» по 850 грн. судового
збору.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та визначити припиненим
договір поруки № 061-2008-610-Р/1 від 11.03.2008
року. Вказує на те, що банк протягом
встановленого троку не направляв
вимоги про погашення заборгованості за
кредитним договором та без згоди
поручителя змінив розмір відсоткової
ставки, чим збільшив обсяг
відповідальності поручителя.

В судовому засіданні представник ПАТ
«Універсал Банк» Василяко Р.О.
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_2 в судовому
засіданні апеляційного суду підтримав
доводи апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Універсал Банк» суд першої інстанції,
виходив з того, що відповідачі взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором не виконали, заборгованість
у повному обсязі не погашена.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054
ЦК України).

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч.1 ст.530 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК
України).

Судом першої інстанції встановлено, що
11.03.2008 року між ВАТ «Універсал Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір № 061/2008-610,
за яким відповідачу було надано кредит
в розмірі 139999 дол. США, що у гривневому
еквіваленту становить 706994,95 грн., зі
сплатою 13,45% річних строком до 01.03.2028
року. (а.с.8)

За договором поруки № 061-2008-610-Р/1
від 11.03.2008 року, ОСОБА_2 на добровільних
засадах взяв на себе солідарне
зобов'язання перед ПАТ «Універсал
Банк» відповідати за зобов'язаннями
ОСОБА_4, які виникають з умов кредитного
договору № 061/2008-610. Відповідно до п.2
договору поруки ОСОБА_2 погодився, що у
випадку невиконання ОСОБА_4 взятих на
себе зобов'язань по кредитному
договору, він несе солідарну
відповідальність перед позивачем у
тому ж обсязі, що і ОСОБА_4

В порушення умов договору,
заборгованість по кредиту та відсотки
за користування кредитом не
сплачували, умови договору поруки
виконані не були, у зв'язку з чим
виникла заборгованість, яка становить
1605736,19 грн., з яких сума простроченої
заборгованості за кредитом - 37351,37 грн.,
дострокова сума заборгованості за
кредитом 1066949,09 грн., заборгованість по
відсоткам - 478252,82 грн., підвищені
відсотки 23182,91 грн.

04.07.2008 року відповідач отримав
повідомлення від банку про зміну
базової процентної ставки на 14,95%
річних та підвищеної процентної ставки
(у разі прострочення платежу) 44,85%
річних.(а.с.244)

Як вбачається з матеріалів справи
20.05.2009 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 банком була
направлена вимога про необхідність
сплатити протягом 30 днів з моменту її
отримання прострочену заборгованість
за кредитним договором, яка була
отримана ними 21.05.2009 року (а.с. 35-39).

Підписавши кредитний договір сторони
дійшли згоди стосовно всіх умов
договору, позивач має всі необхідні
ліцензії для здійснення валютних
операцій відповідно до вимог Закону
України «Про банки і банківську
діяльність» та Декрету КМУ «Про
систему валютного регулювання та
валютного контролю», а тому з
врахуванням положення ст. 215 ЦК України
підстави для визнання кредитного
договору недійсним відсутні.

Суд прийшов до висновку, що правових
підстав вважати поруку припиненою не
має, а тому права відповідача, як
поручителів за кредитним договором, не
можуть вважатись порушеними.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

З п. 22 Постанови № 5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» вбачається,
що відповідно до частини першої статті
559 ЦК України припинення договору
поруки пов'язується зі зміною
забезпеченого зобов'язання за
відсутності згоди поручителя на таку
зміну та за умови збільшення обсягу
відповідальності поручителя. При цьому
обсяг зобов'язання поручителя
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
договору, яким визначено обсяг
зобов'язань боржника, забезпечення
виконання яких здійснює поручитель.
Проте, якщо в договорі поруки
передбачено, зокрема, можливість зміни
розміру процентів за основним
зобов'язанням і строків їх виплати тощо
без додаткового повідомлення
поручителя та укладення окремої угоди,
то ця умова договору стала результатом
домовленості сторін (банку і
поручителя), а отже, поручитель дав
згоду на зміну основного зобов'язання.

Пунктом 1.1.1 договору визначено, що за
користування коштами понад
встановлений строк (або терміни
погашення) нараховується процентна
ставка в розмірі 40,34% річних. Розмір
підвищеної процентної ставки за
користування кредитом понад
встановлений цим Договором терміни
сплати щомісячних платежів
застосовується до всієї простроченої
суми основного боргу позичальника.
Нарахування та облік таких процентів
Кредитор здійснює відповідно до умов
цього Договору. Додатків до нього та
вимог чинного законодавства України,
зокрема нормативних актів.
Національного банку України (далі -
«НБУ»). Під терміном «прострочена сума
основного боргу» Сторони розуміють
суму Кредиту, що надана Позичальнику за
Договором та станом на певну дату, не
повернена останнім до Кредитора у
терміни її погашення згідно умов
Договору.

За правилом ст.543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Кредитор, який
одержав виконання обов'язку не в
повному обсязі від одного із
солідарних боржників, має право
вимагати недоодержане від решти
солідарних боржників. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі. Виконання
солідарного обв'язку у повному обсязі
одним із боржників припиняє обов'язок
решти солідарних боржників перед
кредитором.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
письмових доказів, висновки суду
першої інстанції щодо порушення
відповідачем умов кредитного договору,
наявності підстав для стягнення
заборгованості, що зазначена
позивачем, відповідають обставинам
справи та положенням матеріального
закону.

Таким чином, при солідарному обов'язку
кредиторові надається право вимагати
виконання зобов'язання в повному
обсязі або частково від усіх боржників
разом або від кожного окремо.
Пред'явивши вимогу до одного із
солідарних боржників і не одержавши
задоволення, кредитор має право
пред'явити вимогу до іншого
солідарного боржника.

Враховуючи вищевикладене, колегія
приходить до висновку, що суд першої
інстанції повно та всебічно з'ясував
обставини, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених дослідженими в судовому
засіданні та наявними в матеріалах
справи доказами, і, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, ухвалив
законне і обґрунтоване рішення,
підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не знайшли
свого підтвердження у судовому
засіданні, не спростовують висновків
суду першої інстанції, не впливають на
їх правильність та не можуть бути
прийняті до уваги.

На підставі вище викладеного,
керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія,

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м
Києва від 19.02.2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді