Справа №: 671/1788/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 року Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Чорного С.Б.,

при секретарі Кошонько Н.С.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Волочиськ справу за позовом ОСОБА_1 до Волочиської районної державної адміністрації, ОСОБА_3, Бокиївської сільської ради Волочиського району про визнання права власності на присадибні земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 03.09.2014 року звернулася в суд із зазначеним позовом, вказуючи, що вона є власником житлового будинку №7 по вул.Садова в с.Бокиївка Волочиського району згідно договору дарування її батька ОСОБА_4 від 05.08.2005 року. Батькові належали дві земельні ділянки розміром 0,25 га для обслуговування цього житлового будинку та 0,2359 га для ведення особистого підсобного господарства, які він подарував відповідачу ОСОБА_3

Посилаючись на положення ЦК України та ст.120 ЗК України просить визнати за нею право власності на ці дві земельні ділянки.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача вимоги позивача не визнав повністю, оскільки в 2005 році ОСОБА_4 подарував позивачці лише житловий будинок, на момент укладення договору дарування житлового будинку в 2005 році діяли норми ЦК і ЗК, за якими право власності на земельну ділянку для обслуговування будинку автоматично не переходило при переході права власності на будинок, крім того, в 2009 році ОСОБА_4 подарував відповідачу ОСОБА_3 ці дві спірні земельні ділянки.

Представники інших відповідачів у судове засідання не з'явилися, подавши заяви про слухання справи без їх участі, при винесенні рішення покладаються на думку суду.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку від 05.08.2005 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними будівлями №7 по вул.Садова в с.Бокиївка Волочиського району. В подальшому ОСОБА_1 виготовила технічний паспорт на вказаний будинок та отримала документ про державну реєстрацію прав на нього. В подальшому цей договір дарування рішенням Волочиського районного суду від 21.12.2006 року був визнаний недійсним, однак за апеляційною скаргою ОСОБА_1, рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 08.09.2010 року це рішення суду скасовано, тому на даний момент з врахуванням рішення Волочиського районного суду від 07.02.2013 року та ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 25.06.2013 року цей житловий будинок є власністю позивача.

ОСОБА_4, який був батьком позивача, згідно Державних актів серії ЯД №004216 та ЯД №004217 на праві власності належали дві земельні ділянки площею відповідно 0,25 га та 0,2359 га відповідно для обслуговування жилового будинку та ведення особистого підсобного господарства, однак при укладенні договору дарування від 05.08.2005 року не вирішувалося питання щодо долі земельних ділянок, а згідно договору дарування від 02.09.2009 року ОСОБА_4 ці дві спірні земельні ділянки подарував відповідачу ОСОБА_3 Цей договір рішеннями судів недійсним не визнавався.

До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31.12.2003 року, згідно із ст.377 ЦК України, а з часу внесення змін до ст.120 ЗК України Законом України від 27.04.2007 року №997-V (997-16) і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. Такі правові положення також зазначені в пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 19.03.2010 року).

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 згідно договору дарування будинку від 05.08.2005 року стала власником житлового будинку №7 по вул.Садова в с.Бокиївка Волочиського району, тому вона мала право і на частину земельної ділянки розміром 0,25 га для обслуговування цього житлового будинку, яка відповідно не входить в склад спадщини після померлого 29.09.2010 року ОСОБА_4, однак оскільки ця земельна ділянка ОСОБА_4 згідно договору дарування від 02.09.2009 року була подарована ОСОБА_3, а цей договір є чинним, на його основі виготовлений документ про внесення до бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру, тому вимоги позивача стосовно визнання за нею права власності на цю земельну ділянку та земельну ділянку 0,2359 га для ведення особистого підсобного господарства задоволенню не підлягають.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_1 рішенням Волочиського районного суду від 07.11.2012 року було відмовлено в задоволенні її позову до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, а вказане рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 12.12.2012 року, що є ще однією із підстав для відмови в задоволенні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку 0,2359 га для ведення особистого підсобного господарства.

Керуючись ст.ст.377, 1272 ЦК України, ст.120 ЗК України, пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 19.03.2010 року), ст.ст. 10, 57-65, 212-215, 293 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позову до Волочиської районної державної адміністрації, ОСОБА_3, Бокиївської сільської ради Волочиського району про визнання права власності на присадибні земельні ділянки.

Копію рішення не пізніше 2-х днів з дня його проголошення направити відповідачам які не були присутні в судовому засіданні.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд присутніми учасниками протягом 10 днів з дня його проголошення, а відсутніми учасниками в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційних скарг, якщо їх не було подано.

Суддя