КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/5895/13-ц
Провадження № 2/488/328/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.11.2014 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Жарліковій Д.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідачів ОСОБА_5,

прокурора - Кучеренко Д. , Мірошиної О.А.,

та представника третьої особи - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міськради до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відібрання дітей у батьків без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року позивач Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міськради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернувся до суду із позовом до відповідачів, батьків дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в обґрунтування якого вказав наступне.

Відповідачі разом зі своїми малолітніми дітьми проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, і 30.10.2013 року до Служби у справах дітей надійшло повідомлення із комунального закладу Центр первинної медико-санітарної допомоги № 7 щодо неналежного догляду за дітьми, після чого спеціалістами цієї служби 05.11.2013 року був здійснений вихід за вищевказаною адресою, однак їм не вдалося поспілкуватись із батьками дітей через те, що двері будинку їм ніхто не відчинив, про що був складений відповідний акт.

06.11.2013 року надійшла повторна інформація із закладу охорони здоров'я щодо неналежного виконання відповідачами батьківських обов'язків, і 13.11.2013 р. спеціалістами служби у справах дітей Корабельного району спільно із сектором кримінальної міліції у справах дітей Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, міського Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, та дитячою дільничою медичною сестрою була відвідана адреса проживання малолітніх дітей. При обстеженні умов проживання було встановлено, що діти проживають в антисанітарних умовах, від батьків дітей відчувався запах алкогольних напоїв, у будинку була велика кількість порожніх пляшок від спиртних напоїв, на килимі у будинку були сліди від пожежі. Крім цього, в будинку були оголені електричні проводи, відсутнє харчування для дітей, а молодша дитина, яка є інвалідом дитинства, була вкрай занедбана та доведена до виснаження. Старша дитина була у брудному одязі та напівроздягнена. Із бесідами з сусідами стало відомо, що відповідачі зловживають спиртними напоями та реалізують предмети побуту для придбання спиртного.

На підставі цього було повідомлено прокуратуру Корабельного району м. Миколаєва, і цього ж дня прокурором була винесена постанова про негайне відібрання дітей від батьків, а діти були влаштовані до закладів охорони здоров'я.

Посилаючись на викладене, та неналежне виконання відповідачами своїх батьківських обов'язків, позивач у своєму позові просить:

- відібрати малолітніх дітей від відповідачів без позбавлення їх батьківських прав;

- стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей у розмірі по 1/2 частині їх заробітку (доходу) із кожного, на користь установи, в якій будуть знаходитися діти;

- передати малолітніх органу опіки та піклування для подальшого влаштування.

У судовому засіданні по справі представник позивача підтримав позовні вимоги з вищевикладених підстав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову через його безпідставність. Відповідачі суду пояснили, що у той день, коли у них відібрали дітей вони дійсно ненадовго відлучились із дому для того, щоб сходити у магазин та придбати необхідні продукти, і у цей час діти ненадовго залишились одні. При цьому старший син знайшов сірники і запалив папір, але пожежі в будинку вдалося уникнути і вони швидко усе загасили. Дітей у них в той день відібрали та помістили у лікарню, але після того, як вони забрали дітей з лікарні, вони змінили свою поведінку зробили ремонт у будинку, не зловживають спиртними напоями, регулярно відвідують лікарів та добре доглядають за дітьми.

Прокурор у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, однак після з'ясування усіх обставин та дослідження доказів по справі, прокурор змінив свою думку та не підтримав заявлений позов.

Представник третьої особи без самостійних позовних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Корабельного району підтримала позовні вимоги.

Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, свідків та дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи із такого.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм докази.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачі по справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками малолітніх дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та проживають у житловому будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. І.Федька 42.

Із матеріалів справи вбачається, що малолітній ОСОБА_8 є інвалідом дитинства та має повне вроджене не зрощення твердого та мякого піднебіння, часткове порушення актів смоктання, ковтання та дихання.

Відповідно до ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

При цьому ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Із матеріалів справи вбачається, що за інформацією із Комунального закладу Центр первинної медико-санітарної допомоги № 7 про сім'ю ОСОБА_8, 13.11.2013 р. спеціалістами служби у справах дітей Корабельного району спільно із сектором кримінальної міліції у справах дітей Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, міського Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, та дитячою дільничою медичною сестрою була відвідана адреса проживання малолітніх дітей. При обстеженні умов проживання було встановлено, що діти проживають в антисанітарних умовах, від батьків дітей відчувався запах алкогольних напоїв, у будинку була велика кількість порожніх пляшок від спиртних напоїв, на килимі у будинку були сліди від пожежі. Крім цього, в будинку були оголені електричні проводи, відсутнє харчування для дітей, а молодша дитина, яка є інвалідом дитинства, була вкрай занедбана та доведена до виснаження. Старша дитина була у брудному одязі та напівроздягнена. Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи: інформацією із Миколаївського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 1520 від 13.11.2013 р. (а.с. 6); листом з Комунального закладу Центр первинної медико-санітарної допомоги № 7 № 889 від 05.11.2013 р. (а.с. 9); актом обстеження умов проживання сім'ї від 13.11.2013 р. (а.с. 10); клопотання зі Служби дітей Корабельного району № 296/05.05.01-23 від 13.11.2013 р. (а.с. 11); постановою прокурора Корабельного району м. Миколаєва від 13.11.2013 р. про негайне відібрання дітей від батьків (а.с. 14-15); копіями фотографій з місця проживання (а.с. 28-39), та показами допитаних у судовому засідання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10

Із копії постанови судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.12.2013 року вбачається, що ОСОБА_4 була притягнена до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, і на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Із копії постанови судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.12.2013 року вбачається, що ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження.

На підставі цього та положень ч.4 ст. 61 ЦПК України суд вважає доведеним факт неналежного виконання відповідачами батьківських обов'язків відносно їхніх малолітніх дітей.

Разом із цим, у матеріалах справи відсутні будь-які інші докази того, що після негайного відібрання дітей від відповідачів, вони продовжують ухилятися від виконання батьківських обов'язків відносно своїх малолітніх дітей.

Допитана у судовому засідання свідок ОСОБА_11, яка є сусідкою відповідачів, суду пояснила, що вона допомагає відповідачам доглядати за дітьми і вони не зловживають спиртними напоями, відповідач - ОСОБА_3 працює водієм, а відповідачка - ОСОБА_4 не працює та займається доглядом за дітьми. При цьому їхні діти доглянуті, і відповідачі нормально виконують свої батьківські обовязки.

Свідок ОСОБА_12, яка є вихователем групи дитячого садочку № 139, пояснила, що ОСОБА_7 відвідував її групу на протязі близько 1,5 років, і за цей час дитина була завжди охайно вдягнена, добре доглянута та розвивалась відповідно до віку. При цьому не було таких випадків, щоб батьки дитини приходили за нею у нетверезому стані.

Покази вказаних свідків узгоджуються із інформацією із дитячого садочку № 139, від 10.09.14 р. за № 62 та актом первинного обстеження умов життя від 02.09.2014 р.

Із відповіді на адвокатський запит від завідуючої дитячим садочком № 139 від 30.05.14 р. за № 41, вбачається, що за період перебування у цьому закладі ОСОБА_7, його батьки завжди приводили дитину до садочка чистим та охайним, при цьому будь-яких слідів фізичного насилля над дитиною не спостерігалося, батьки своєчасно оплачують харчування дитини та адекватно реагують на поради вихователів.

Крім цього, у судовому засіданні була оглянута амбулаторна картка дитини-інваліда ОСОБА_8, із якої вбачається, що дитина систематично оглядається лікарями, і батьки дитини виконують рекомендації лікарів.

Із довідки з ТОВ Укрексім № 2403/1 від 24.03.2014 р., та характеристики із цього ж підприємства від 24.03.2014 р., вбачається, що відповідач ОСОБА_3 починаючи з 17.02.2014 року працює на вказаному підприємстві водієм вантажного автомобіля та позитивно характеризується.

Із сертифікату, виданого ТОВ ЭНС № 75303-А від 01.09.14 р. вбачається, що ОСОБА_3 пройшов сеанс кодування від алкогольної залежності.

Із наявної у матеріалах даної справи відповіді на адвокатський запит із Миколаївського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 1731 від 29.09.2014 р. вбачається, що сім'я ОСОБА_3 перебувала на обліку у цьому центрі з 2013 року, та знаходилась під соціальним супроводом з 13.12.2013 року по 27.06.2014 р. з метою подолання складних життєвих обставин сім'ї. За період соціального супроводу вказана сім'я виконувала рекомендації спеціалістів, і 27.06.2014 року її було знято із соціального супроводу у звязку із подоланням складних життєвих обставин. На момент зняття батько дітей влаштувався на роботу, старша дитина відвідувала дитячий садочок, молодша дитина отримувала медичний догляд, умови проживання у сім'ї поліпшилися, та було підвищено рівень психолого-педагогічних знань батьків щодо виховання та догляду за дітьми, батьки відмовилися від вживання спиртних напоїв.

У процесі розгляду справи, спеціалістами Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району було здійснено обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_3, про що був складений відповідний акт від 14.11.2014 року, із якого вбачається, що на момент відвідування в будинку було чисто, придбано та тепло, молодша дитина була охайно одягнена та нагодована, і батьками створені необхідні умови для проживання, виховання та розвитку дітей.

Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи фотографіями із будинку, в якому проживає сім'я ОСОБА_3.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позивач не надав суду достатніх та переконливих доказів, які б свідчили про доцільність відібрання малолітніх дітей у відповідачів без позбавлення батьківських прав, а зібрані по справі докази свідчать про те, що відповідачі змінили свою по віденку, дбають про виховання дітей та намагаються створити їм належні умови для проживання та виховання.

При цьому суд також враховує положення ст.11 Закону № 2402-111 "Про охорону дитинства", яка визначає, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.

Враховуючи те, що суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача про відібрання у відповідачів дітей без позбавлення батьківських прав, то не підлягають задоволенню і похідні від них вимоги про передачу дітей органу опіки та піклування для подальшого влаштування і стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей на користь установи, в якій будуть виховуватися діти.

На підставі ст. 88 ЦПК України, судові витрати по справі відносяться за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 3-4, 7, 10, 11, 214-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ Л.І. Селіщева