Справа № 152/43/14-ц
11 березня 2014 року
Шаргородський районний суд Вінницької
головуючого судді -
за участі:секретаря -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Шаргородської міської ради
Вінницької області, ОСОБА_4, треті особи
на стороні відповідача, які не
заявляють вимог: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, Відділ Держземагенства у
Шаргородському районі Вінницької
області, Державне підприємство
«Вінницький науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» про
визнання недійсним державного акта на
право власності на земельну ділянку,
20.01.2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Шаргородського районного суду
Вінницької області з позовом до
Шаргородської міської ради Вінницької
області про визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку, в якому просить
визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 304776, кадастровий номер
особистого селянського господарства,
яка розташована в АДРЕСА_1, виданий 18
квітня 2012 року Шаргородською міською
радою Вінницької області на підставі
п.1.5, п.2 рішення 11 сесії 6 скликання
Шаргородської міської ради Вінницької
області №147 від 13 січня 2012 року ОСОБА_5
та зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
відповідача судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що відповідно до державного
акта на право власності на земельну
ділянку, позивач є власником земельної
ділянки площею 2,2271 га, яка розташована
на території Шаргородської міської
ради Вінницької області з цільовим
призначенням - ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
05.09.2013 року він звернувся до Державного
кадастрового реєстратора відділу
Держземагенства у Шаргородському
районі із заявою про внесення до
Державного земельного кадастру
відомостей про земельну ділянку, яка
належить йому на праві власності.
Однак, 05.09.2014 року державний
кадастровий реєстратор виніс рішення
у внесенні відомостей до Державного
земельного кадастру з підстав
невідповідності електронного
документа установленим вимогам, а саме:
перетин земельної ділянки позивача із
співпадає на 1,0639 %.
Земельна ділянка позивача
перетинається з земельною ділянкою,
призначеною для ведення особистого
селянського господарства, площею 0,0406
га, що знаходиться в АДРЕСА_1,
відповідно до державного акта на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№ 304776, виданого 18 квітня 2012 року
Шаргородською міською радою
Вінницької області та зареєстрованого
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та
право постійного користування землею,
належала ОСОБА_5. Даний державний акт
був виданий ОСОБА_5 на підставі п.1.5 та
п.2 рішення 11 сесії 6 скликання
Шаргородської міської ради Вінницької
області №147 від 13.01.2012 року про
затвердження технічної документації
із землеустрою на земельні ділянки
площею 0,1000 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та 0,0406
га для ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_5 на території
Шаргородської міської ради в АДРЕСА_1.
Пунктом 2 цього ж рішення ОСОБА_5
передано у власність зазначені вище
Відповідно до діючого на той час
законодавства, 18.04.2012 року в ОСОБА_5
виникло право власності на земельну
ділянку, площею 0,0406 га, що знаходиться в
АДРЕСА_1, в наслідок чого позивач був
позбавлений права володіти,
користуватись і розпоряджатись
земельною ділянкою, що належала йому на
Згідно договору купівлі-продажу
земельних ділянок від 5 червня 2012 року
ОСОБА_5 продав належні йому земельні
ділянки площею 0,1000 га та площею 0,0406 га,
розташовані по АДРЕСА_1
неповнолітньому ОСОБА_6, від імені
якого при укладанні договору діяли
його батьки - ОСОБА_6 та ОСОБА_7
31.10.2013 року неповнолітній ОСОБА_6, за
згодою батьків, продав зазначені вище
земельні ділянки ОСОБА_4
На думку позивача, порушення його права
на земельну ділянку стало можливим
внаслідок неналежного здійснення
Шаргородською міською радою
Вінницької області підготовки до
затвердження та затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельні ділянки та надання безоплатно
у власність земельних ділянок з
видачею державного акта на право
Постановою Шаргородського районного
суду Вінницької області від 19.12.2013 року
було визнано протиправним та скасовано
п.1.5 та п.2 рішення 11 сесії 6 скликання
Шаргородської міської ради Вінницької
області від 13.01.2012 року №147 в частині
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку площею
0,0406 га для ведення особистого
селянського господарства ОСОБА_5 на
території Шаргородської міської ради
за адресою АДРЕСА_1 та в частині
передачі у власність ОСОБА_5 земельної
ділянки площею 0,0406 га для ведення
особистого селянського господарства
на території Шаргородської міської
ради в АДРЕСА_1 та видачі йому
державного акта на право власності на
дану земельну ділянку.
Також, на думку позивача, державний акт
на право власності на земельну ділянку,
який посвідчує право власності ОСОБА_5
на земельну ділянку є похідним від
рішення Шаргородської міської ради
Вінницької області про передачу йому
даної земельної ділянки у власність, а
відтак, скасування даного рішення є
підставою для визнання недійсним та
скасування і самого державного акта.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2
підтримав позовні вимоги та просив суд
їх задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені у позові.

Представник відповідача -
Шаргородської міської ради Вінницької
області Баланчук О.А. у судовому
засіданні позовні вимоги визнала та
пояснила суду, що відповідачем дійсно
належним чином не перевірено технічну
документацію, надану ОСОБА_5 перед її
затвердженням, внаслідок чого межі
земельної ділянки, яка планувалась для
передачі у власність ОСОБА_5, не були
погоджені з усіма землекористувачами,
а саме з позивачем, через що ОСОБА_5 було
передано у власність частину земельної
ділянки ОСОБА_2 з видачею йому
державного акта на право власності на
земельну ділянку.

За клопотанням позивача ОСОБА_2 ухвалою
суду від 20.02.2014 року було залучено
співвідповідачем у справі ОСОБА_4
(а.с.37,38).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, причину неявки суду не
повідомив.

Треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилися,
хоча про дату, час та місце розгляду
справи повідомлялися належним чином,
про причини неявки суду не повідомили.

Представники третіх осіб - ДП
«Вінницький науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою»,
Відділу держземагентства у
Шаргородському районі Вінницької
області - у судове засідання не
з'явилися, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні
обставини.

Позивач є власником земельної ділянки
площею 2,2271 га, розташованої на
території Шаргородської міської ради
Вінницької області, цільове
призначення якої - ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
Серія ВН № 001884, виданим 15.06.2003 року
Шаргородською районною державною
адміністрацією, зареєстрованого в
Книзі записів реєстрації державних
актів за №518; кадастровий номер
земельної ділянки 010020228 (а.с.6).

05.09.2013 року позивач звернувся до
державного кадастрового реєстратора
Відділу Держземагенства у
Шаргородському районі Вінницької
області з заявою про внесення до
Державного земельного кадастру
відомостей про земельну ділянку, яка
належить йому на праві власності,
однак, рішенням № РВ-013 від 05.09.2013
року державний кадастровий реєстратор
Куйбіда Ю.П. відмовив позивачу у
внесенні відомостей до Державного
земельного кадастру з підстав
невідповідності електронного
документа установленим вимогам, а саме:
перетин ділянок з ділянкою
:05:010:0056, площа співпадає на 1,0639 %.

Пунктом 1.5 та пунктом 2 рішення 11 сесії 6
скликання Шаргородської міської ради
Вінницької області від 13.01.2012 року №147,
міською радою вирішено затвердити
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності, зокрема,
на земельну ділянку площею 0,0406 га для
ведення особистого селянського
господарства ОСОБА_5 на території
Шаргородської міської ради Вінницької
області, за адресою: АДРЕСА_1 та
передати дану земельну ділянку у
власність ОСОБА_5 (а.с.5).

Згідно договору купівлі-продажу
земельних ділянок від 5 червня 2012 року
ОСОБА_5 продав належні йому земельні
ділянки площею 0,1000 га та площею 0,0406 га,
розташовані по АДРЕСА_1
неповнолітньому ОСОБА_6, від імені
якого при укладанні договору діяли
його батьки - ОСОБА_6 та ОСОБА_7

31.10.2013 року неповнолітній ОСОБА_6, за
згодою батьків, продав зазначені вище
земельні ділянки ОСОБА_4

Постановою Шаргородського районного
суду Вінницької області від 19.12.2013 року
було визнано протиправним та скасовано
п.1.5 та п.2 рішення 11 сесії 6 скликання
Шаргородської міської ради Вінницької
області від 13.01.2012 року №147 в частині
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку площею
0,0406 га для ведення особистого
селянського господарства ОСОБА_5 на
території Шаргородської міської ради
за адресою АДРЕСА_1 та в частині
передачі у власність ОСОБА_5 земельної
ділянки площею 0,0406 га для ведення
особистого селянського господарства
на території Шаргородської міської
ради в АДРЕСА_1 та видачі йому
державного акта на право власності на
дану земельну ділянку (а.с.7-9).

На підставі зазначеного вище рішення, 18
квітня 2012 року Шаргородська міська
рада Вінницької області видала ОСОБА_5
державний акт на право власності на
земельну ділянку Серія ЯМ № 304776, згідно
з яким ОСОБА_5 є власником земельної
ділянки площею 0,0406 га, розташованої у
АДРЕСА_1. Цільове призначення земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства, кадастровий
номер земельної ділянки :05:010:0056.

У той же час, судом встановлено, що
державний акт на право власності на
земельну ділянку, який посвідчує право
власності ОСОБА_5 на земельну ділянку, є
похідним від рішення Шаргородської
міської ради Вінницької області 11
сесії 6 скликання Шаргородської
міської ради Вінницької області від
13.01.2012 року №147 про передачу йому даної
земельної ділянки у власність. Відтак,
скасування даного рішення є підставою
для визнання недійсним та скасування і
самого державного акта.

Даному факту відповідають
правовідносини, які регулюють набуття
права власності.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права та обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.ст. 391-393 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном. Власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності. Правовий акт органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.
Власник майна, права якого порушені
внаслідок видання правового акта
органом державної влади або органом
місцевого самоврядування, має право
вимагати відновлення того становища,
яке існувало до видання цього акта.

На підставі ст.ст. 81, 120, 125
Земельного кодексу України громадяни
України набувають права власності на
земельні ділянки на підставі: а)
придбання за договором
купівлі-продажу, ренти, дарування, міни,
іншими цивільно-правовими угодами; б)
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності; в)
приватизації земельних ділянок, що
були раніше надані їм у користування; г)
прийняття спадщини; ґ) виділення в
натурі (на місцевості) належної їм
земельної ділянки (паю). До особи, яка
придбала житловий будинок, будівлю або
споруду, переходить право власності на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених
договором. Право власності та право
постійного користування на земельну
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 78 ЗК України, право
власності на землю - це право володіти,
користуватися і розпоряджатися
земельними ділянками. Право власності
на землю набувається та реалізується
на підставі Конституції України, цього
Кодексу, а також інших законів, що
видаються відповідно до них.

Право власності на земельну ділянку і
право постійного користування
земельною ділянкою посвідчується
державними актами (ч. 1 ст. 126 ЗК України).

У разі видання органом виконавчої
влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Згідно ч. 2 ст 152 ЗК України
передбачає, що власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Відповідно ст. 155 Земельного Кодексу
України у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого
самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння,
користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий
акт визнається недійсним.

Представник відповідача Шаргородської
міської ради Вінницької області
Баланчук О.А. в судовому засіданні
визнала, що в наслідок неналежної
перевірки технічної документації,
виготовленої ОСОБА_5, межі земельної
ділянки, яка планувалась для передачі у
власність ОСОБА_5, не були погоджені,
зокрема, з позивачем, в зв'язку з чим
ОСОБА_5 було передано у власність
частину земельної ділянки ОСОБА_2 з
видачею йому державного акта на право
власності на земельну ділянку, в
наслідок чого позивач був позбавлений
права володіти, користуватись і
розпоряджатись земельною ділянкою, що
належала йому на праві власності.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, усе зазначене вище
переконує суд у тому, що діями
відповідача порушено право власності
позивача на землю.

На підставі вище викладеного, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Понесені позивачем судові витрати зі
сплати судового збору, відповідно до
88ЦПК України підлягають солідарному
стягненню з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, ч.4 ст.169, ст.ст. 209,
212-215, 224 ЦПК України, на підставі ст.ст.
321, 391-393 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 81, 120, 125, 158, 159 Земельного кодексу
України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯМ № 304776, виданий 18 квітня 2012 року
Шаргородською міською радою
Вінницької області ОСОБА_5 на земельну
ділянку площею 0,0406 га для ведення
особистого селянського господарства,
яка розташована в АДРЕСА_1, кадастровий
номер :05:010:0056, зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01366.

Стягнути солідарно з Шаргородської
міської ради Вінницької області та
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 243 (двісті
сорок три) гривні 60 коп. судового збору.

Згідно ст.ст. 223, 294, 296 ЦПК України,
рішення суду може бути оскаржене у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через
Шаргородський районний суд Вінницької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
А.В.
Гаврищук