Справа № 372/4318/13-ц Головуючий у І
інстанції Кравченко М.В.Провадження №
22-ц/780/661/14 Доповідач у 2
інстанції МережкоКатегорія 29
УХВАЛА

Іменем України

13 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Суханової Є.М., Данілова О.М.,

При секретарі: Франюк Т.В.

розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства „Страхова
компанія „Провідна" на рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 22 листопада 2013 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства „Страхова
компанія „Провідна", третя особа:
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до ПрАТ СК
„Провідна", третя особа: ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди. Свої вимоги
обґрунтовував тим, що 23 травня 2013 року,
близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_2,
керуючи автомобілем марки «Peugeot»,
державний номерний знак НОМЕР_1, на 43 км
автодороги Київ-Знам'янка в
Обухівського районі Київської області,
не обрав безпечну швидкість, щоб
постійно контролювати рух, не обрав
безпечну дистанцію внаслідок чого
допустив зіткнення з автомобілем марки
"Fiat Doblo", державний номерний знак НОМЕР_2.
під керуванням ОСОБА_1, яком вказаний
транспортний засіб належить на праві
приватної власності.

Цивільна правова відповідальність
траснпортного засобу «Peugeot», який
належить відповідачу ОСОБА_2,
застрахована у ПрАТ СК „Провідна".

Постановою судді Обухівського
районного суду Київської області від 31
травня 2013 року ОСОБА_2 був визнаний
винним у скоєнні вказаної ДТП та
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

Позивач зазначав, що внаслідок даної
ДТП йому була заподіяна матеріальна та
моральна шкода.

Ухвлою Обухівського районного суду
Київської області від 12 листопада 2013
року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування шкоди залишено без
розгляду.

З урахуванням уточнень, позивач просив,
стягнути із ПрАТ СК «Провідна»
страхове відшкодування в розмірі 32 354
грн. 51 коп., витрати з визначення
вартості матеріального збитку в
розмірі 1 000 грн., штрафні санкції в
розмірі 821 грн. 72 коп., витрати на
правову допомогу в розмірі 4 000 грн., а
також судові витрати.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 22 листопада 2013
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково. Стягнуто з ПрАТ СК «Провідна»
на користь ОСОБА_1 страхове
відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 32 354 грн. 51 коп., витрати з
визначення вартості матеріального
збитку в розмірі 1 000 грн., штрафні
санкції в розмірі 821 грн. 72 коп., витрати
на правову допомогу в розмірі 328 грн. 80
коп., судові витрати в розмірі 341 грн. 76
коп., а всього 34 846 грн. 79 коп. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПрАТ
СК «Провідна», подало апеляційну
скаргу, в якій просило рішення суду
першої інстанції змінити, зменшивши
стягувану суму за пошкоджений
транспортний засіб до 26 570 грн. 41 коп. та
зменшити розмір пені до 236 грн. 59 коп. В
частині стягнення трьох процентів
річних відмовити.

В апеляційній скарзі ПрАТ СК
«Провідна» посилалось на те, що рішення
суду першої інстанції ухвалене з
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повного і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
свої вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 23 травня 2013 року
близько 15 год. 00 хв. на автодорозі
Київ-Знам'янка в Обухівському районі
Київської області сталася
дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої було пошкоджено
належний позивачеві автомобіль "Fiat Doblo",
державний реєстраційний знак НОМЕР_2.

Постановою судді Обухівського
районного суду Київської області від 31
травня 2013 року ОСОБА_2 був визнаний
винним у скоєнні вказаної ДТП та
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КупАП. (а.с. 7).

Власником автомобіля "Fiat Doblo", державний
реєстраційний знак НОМЕР_2, є позивач,
що підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу (а.с. 8).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦПК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів в період вчинення
ДТП відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована іншим відповідачем ПАТ СК
«Провідна».

Відповідно до полісу, укладений
договір страхування належить до
першого типу.

Згідно із п. 1 ст. 15 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" № 1961-IV від 01.07.2004 р.,
застрахованою є відповідальність за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
транспортного засобу, визначеного в
договорі страхування, будь-якою особою,
яка експлуатує його на законних
підставах.

Матеріальний збиток, завданий
позивачеві в результаті пошкодження
автомобіля при ДТП, складає 32 354,51 грн.,
що підтверджується висновком
експертного дослідження. (а.с. 14).

Судом встановлено, що позивач
звертався до відповідача із заявою про
виплату страхового відшкодування.
Відповідачем було прийнято рішення про
виплату страхового відшкодування в
розмірі 29 289,84 грн., однак виплата такого
страхового відшкодування на час
вирішення спору судом не здійснена.

Доводи відповідача про незгоду із
сумою матеріального збитку суд першої
інстанції вірно не приймає до уваги,
оскільки належних і допустимих доказів
на спростування поданого позивачем
висновку експертного дослідження не
надано, клопотань сторін з приводу
призначення судової експертизи під час
розгляду справи, як в першій так і в
апеляційній інстанції не заявлялось,
подана відповідачем незавірена
ксерокопія розрахунком суми
матеріального збитку не містить
підпису особи, що його здійснила.

Як видно з матеріалів справи, ПрАТ СК
«Провідна» не виконує належним чином
своїх забов'язань перед позивачем щодо
здійснення процедури розрахунку та
виплати страхового відшкодування.
Узгодження із позивачем суми
страхового відшкодування не
проводилось.

Колегія суддів, з огляду на зазначене,
вважає, що суд першої інстанції вірно
вважав недоведеними заперечення
відповідача в частині розміру
заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 2 ст. 22 ЦК України,
відшкодуванню підлягають втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі (реальні збитки).

Згідно із п. 9.3 ст.9 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю потерпілих,
становить 51000 гривень на одного
потерпілого. Зазначені страхові
відшкодування виплачуються по кожному
страховому випадку, що настав протягом
періоду дії відповідного договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності в
межах ліміту відповідальності
страховика, з урахуванням умов,
зазначених у пункті 19.1 статті 19 цього
Закону.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Крім того, позивач поніс додаткові
витрати, пов'язані із неправомірним
ухиленням відповідача від виконання
своїх цивільно-правових обов'язків та
необхідністю підготовки до судового
захисту своїх законних інтересів. Так,
позивачем було фактично сплачено
витрати на оплату послуг експертного
дослідження в розмірі 1000 грн., які
підлягають відшкодуванню
відповідачем, що підтверджується
наявною у матеріалах справи
квитанцією. (а.с.9).

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Пунктом 21 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року
визначено, що при безпідставній
відмові у виплаті страхового
відшкодування, крім наслідків,
передбачених договором, страховик,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу страхувальника
зобов'язаний сплатити йому суму
страхової виплати з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом (стаття 526 ЦК
України, частина друга статті 625 ЦК
України).

Оскільки, грошові зобов'язання по
виплаті страхового відшкодування не
були виконані у передбачений
законодавством строк, відповідач
зобов'язаний сплатити на користь
позивача три проценти річних внаслідок
невиконання грошового зобов'язання, що
складає за 64 дні прострочки 154 грн. 07
коп., а також пені за цей же період в
розмірі 667 грн. 65 коп., всього штрафних
санкцій на суму 821 грн. 72 коп. і висновок
суду першої інстанції в цій частині є
вірним.

Згідно п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат,
пов'язаних з розглядом судової справи,
належать витрати на правову допомогу.

Згідно ч.2 ст.84 ЦПК України граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах» розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Фактично представником позивача було
прийнято участь у судовому засіданні
протягом 42 хв. 38 сек., тому
відшкодуванню підлягають витрати на
правову допомогу в розмірі 1147 грн. х 40 % =
458,8 грн. х 42 хв. 38 сек. = 328 грн. 80 коп.

Колегія суддів, з огляду на зазначене,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини, дійшов
правильного висновку про часткове
задоволення позовних вимог.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в порядку
ст. 303 ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги, в якій ставиться
питання про зміну рішення, колегія
суддів вважає, що рішення суду є
законним та обгрунтованим, підстави
для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303 ,307, 308, 313-315, 317,319, ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства „Страхова
компанія „Провідна" - відхилити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 22 листопада 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: