АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1262/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Цаберябий Б. М. Доповідач -
Петешенкова М.Ю. Категорія 37
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Петешенкової М.Ю.

суддів - Дерев'янка
О.Г., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Кириченко
М.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Криничанського районного суду
Дніпропетровської області від 16
листопада 2013 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання договору дійсним та усунення
від права на спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року позивач звернувся до
суду з даним позовом, обґрунтовуючи
його тим, що що 24 жовтня 2011 року між ним
та ОСОБА_4 був укладений договір
довічного утримання, за умовами якого
він зобов'язувався утримувати
останнього, який передає у його
власність будинок АДРЕСА_1 25 жовтня 2011
року сторони звернулись до нотаріуса з
метою посвідчити вказаний договір
довічного утримання, однак через
відсутність правовстановлюючих
документів на будинок, посвідчення так
і не відбулось. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
помер. На даний час у ОСОБА_4 залишилася
донька, яка звернулася до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після смерті батька. Вважає,
що відповідачка не має права на
спадщину, тому просив визнати дійсним
договір довічного утримання, укладений
24 жовтня 2011 року та усунути ОСОБА_3 від
права на спадкування за законом.

Рішенням Криничанського районного
суду Дніпропетровської області від 16
листопада 2013 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено (а.с.
33-34).

В апеляційній скарзі позивач
посилаючись на порушення норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким його
позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, який є
батьком ОСОБА_3, відкрилася спадщина у
вигляді будинку АДРЕСА_1

ОСОБА_3 є єдиною спадкоємицею після
смерті ОСОБА_4, яка у встановлений
законом строк звернулася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщині за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо судом буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Згідно з п.6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30 травня
2008 року «Про судову практику у справах
про спадкування» вказано, що
безпорадним слід розуміти стан особи,
зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні
позову, суд виходив з того, що він не
надав доказів, які б свідчили про те, що
ОСОБА_3 ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві та не встановив підстав
для усунення останньої від права на
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_4

У відповідності до ст. 745 ЦК України,
договір довічного утримання (догляду)
укладається в письмовій формі та
підлягає нотаріальному посвідченню.
Договір довічного утримання (догляду),
за яким передається набувачеві у
власність нерухоме майно, підлягає
державній реєстрації.

Із матеріалів справи вбачається,
що 24 жовтня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5
був укладений договір довічного
утримання, за умовами якого ОСОБА_5
передав у його власність будинок
АДРЕСА_1 з якого вбачається, що договір
укладений в простій письмовій формі,
(а.с. 9).

Разом з тим, відповідно до ст. 640 ЦК
України, договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або
державній реєстрації, є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення, з і державної реєстрації -
з моменту державної реєстрації.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що не може таким чином йтися і
про виникнення у ОСОБА_2 права
власності на житловий будинок,
оскільки момент нотаріального
посвідчення договору довічного
утримання так і не настав, а тому вимоги
про визнання угоди дійсною, є
безпідставними.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що при
вирішенні даного спору між сторонами,
суд прийняв обґрунтоване рішення, яке
підтверджується наявними в матеріалах
справи письмовими доказами, а доводи,
вказані позивачем в апеляційній скарзі
про те, що суд неповно з'ясував
обставини по справі, а наданим його
доказам не надав належної оцінки,
необґрунтовані та зводяться до
переоцінки доказів по справі і незгоди
з висновками суду по їх оцінці.

Посилання апелянта на те, що під
час розгляду справи в суді першої
інстанції знайшов підтвердження факт
укладання договору довічного
утримання та його виконання, суд
апеляційної інстанції не бере до уваги,
оскільки сторонами при укладанні
вищевказаного договору не були
дотримані вимоги законодавства щодо
форми укладення договору та його
обов»язкого нотаріального
посвідчення, тому вирішувати на
підставі вказаного договору спірні
правовідносини у суду не було підстав,
оскільки він не є укладеним і не
створює прав та обов'язків для сторін.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду,
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Криничанського районного суду
Дніпропетровської області від 16
листопада 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: