Справа № 1505/9204/2012
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

17 березня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово -
судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря
Савенко М.В.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

за участю адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Білгород-Дністровському
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл
майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідача про розподіл майна
подружжя, просить суд поділити між нею
і відповідачем належний їм борг, який
вони за час проживання у шлюбі отримали
у ОСОБА_5 в розмірі 15 000 доларів США, що
згідно курсу Національного Банку
України на даний час складає 122400 грн.;
стягнути з відповідача на її користь 1/2
частину боргу, який він має перед
кредитором ОСОБА_5 у розмірі 7500 доларів
США, що згідно курсу Національного
банку України еквівалентно на
теперішній час 61 200 грн.; стягнути з
відповідача судовий збір в розмірі 612
грн. та оплату правової допомоги в
розмірі 2900 грн., вказуючи, що з 07 березня
2007 року по 26 березня 2012 року вона
знаходилася в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4, який був розірваний Білгород -
Дністровським міськрайонний судом.

Від вказаного шлюбу є неповнолітня
дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За час проживання у шлюбі вони 08 січня
2008 року взяли в борг у ОСОБА_5 7000 доларів
США, що по курсу Національного Банку
України на той час складало 35 350 грн..

Вказані кошти вони у повному обсязі
витратили на ремонт належної
відповідачу квартири. При цьому були
замінені в квартирі усі вікна,
зроблений ремонт.

Далі 05 серпня 2009 року вони взяли в борг
у ОСОБА_5 8000 доларів США, що згідно курсу
Національного банку на той час
складало 64000 грн.

Вказані гроші вони в повному обсязі
витратили на будівництво гаражу на дві
машини.

В теперішній час термін повернення
боргу, вказаний у розписках вже
пройшов, борг ними не повернуто, тому
вона і звернулася з вказаним позовом до
суду.

Позивачка та адвоката у її інтересах
ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні
вимоги підтримали та просить суд їх
задовольнити.

Відповідач та адвокат в його інтересах
ОСОБА_2 з позовними вимогами не
погодилися, просять суд в їх задоволені
відмовити, вказуючи, що позовна заява
не обґрунтована та задоволенню не
підлягає, оскільки з наданих
позивачкою розписок видно, що саме вона
отримала від ОСОБА_5 у борг кошти, він
ніяких грошей від ОСОБА_5 в борг не брав,
ніякої згоди від його імені на
отримання грошей не надавав, про
вказані розписки йому стало відомо
тільки після отримання від суду
матеріалів.

Вважає обидві розписки фіктивними, не
відповідаючими дійсності, складеними
колишньою дружиною тільки з цілю
заволодіння майном, оскільки на майно
вона не має ніякого права.

З розписки від 08.01.2008 року видно, що
ОСОБА_3 брала у борг у ОСОБА_5 7000 доларів
США на ремонт квартири, однак не
вказала в своєму позові який ремонт
проводився в квартирі, хто його
проводив, не надала до суду жодного
чеку або квитанції на придбання
матеріалів, ані Договору на проведення
ремонтних робіт.

З другої розписки від 05. 08. 2009 року
видно, що позивачка взяла в борг кошти
на будівництво гаражу і ці кошти вона
нібито витратила на будівництво
гаражу, однак в матеріалах справи
маються докази того, що позивачка не
брала в борг кошти на будівництво
гаражу, оскільки вона його зовсім не
будувала, вказаний гараж був
побудований особисто матір'ю ОСОБА_4, що
підтверджується розписками, висновком
управління архітектури, технічним
паспортом, виготовленим на ім'я ОСОБА_8.

Вказаний гараж не був узаконений,
оскільки мати ОСОБА_4 померла.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши
сторони, допитавши в якості свідків
ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що
дійсно з 07 березня 2007 року по 26 березня
2012 року позивачка та відповідач
знаходилися в зареєстрованому шлюбі,
який був розірваний Білгород -
Дністровським міськрайонний судом 13
березня 2012 року. /л.с. 11/

Від вказаного шлюбу є неповнолітня
дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. /л.с. 8/

Відповідно наданої розписки
позивачкою 08 січня 2008 року вона взяла в
борг у ОСОБА_5 7000 доларів США, що по
курсу Національного Банку України на
той час складало 35 350 грн., у присутності
свідків, з терміном повернення до 30
грудня 2011 року. /л.с. 12/

Відповідно наданої позивачкою
розписки від 05. 08. 2009 року видно, що
позивачка взяла в борг кошти у рахунок
загального боргу 8 000 доларів США, що
складає 64 000 грн. на будівництво гаражу
по АДРЕСА_1 який вона зобов'язалася або
продати і розрахуватися або подарувати
ОСОБА_5 в рахунок загального боргу. /л.с.
13/

Відповідно до ч.2 ст. 60 СК України,
передбачено, що вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Частиною 4 ст. 65 СК України встановлено,
що договір, укладений одним із подружжя
в інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї. Це означає, що дружина
та чоловік незалежно від припинення
шлюбу мають рівні права та обов'язки
щодо спільно нажитого у шлюбі майна,
оскільки розірвання шлюбу не звільняє
подружжя від зобов'язань.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. п. 23, 24 Постанови від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановлювати обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело і час його
придбання. До складу майна, що підлягає
поділу, включається загальне майно
подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї /ч. 4 ст. 65 СК
України/.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Суд не може погодитися з ствердженнями
позивачки та її адвоката, що вказаний у
розписках борг є спільною сумісною
власністю подружжя та підлягає поділу
по 1/2 частині боргу, оскільки вказані
ствердження не знайшли свого
підтвердження в ході судового розгляду
справи і доказів вказаного ними не
надано, не надано ніяких письмових
доказів саме того, що відповідач був
згодний на отримання вказаних грошових
сум та вони використані в інтересах
сім'ї.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Суд критично відноситься до пояснень
свідків ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10, які
знаходяться в подружніх відносинах з
позивачкою, що сума боргу за розписками
отримана позивачкою саме зі згоди
відповідача, оскільки вони знаходилися
у шлюбі і він був присутній при їх
написані та вказані суми боргу
витрачені ними разом, на сім'ю, оскільки
їх свідчення не підтверджені
матеріалами справи, та вони не змогли
пояснити у судовому засіданні, чому у
разі згоди на отримання вказаних
коштів відповідач не підписав вказаних
розписок.

Напроти допитані в якості свідків
ОСОБА_11, ОСОБА_12 пояснили, що позивачка
та відповідач ніяким чином не могли
брати у борг кошти на будівництво
гаражу, оскільки гараж будувала мати
відповідача та його брат.

Суд приймає до уваги вказані пояснення
свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12, оскільки
вказані свідчення підтверджуються
наданими відповідачем документами до
справи, а саме: накладними, розпискою,
чеками, технічним паспортом на спірний
гараж, листом управління
містобудування та архітектури № 57 від
31.08.2011 року; позовною заявою ОСОБА_8 про
визнання права власності на самовільно
збудований гараж, /л.с. 105-136/ які
підтверджують, що саме мати
відповідача будувала спірний гараж,
однак оформити право власності на
нього не встигла, у зв'язку зі смертю.

У зв'язку з тим, що позивачка не надала
жодного доказу заявлених позовних
вимог, суд вважає позовні вимоги
позивачки необґрунтованими та такими,
що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 69-71 СК України, ст. ст.
10, 11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І
Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про розподіл майна подружжя -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

С У Д Д Я :