АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2289/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2514/14
Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О.
Доповідач Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.,

При секретарі: Кальник А.М.

За участю: ОСОБА_1 та її представника
ОСОБА_2, представників третіх осіб
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Комунального
підприємства "Житлово-експлуатаційна
організація № 2" Полтавської міської
ради

на рішення Київського районного суду
м. Полтави від 25 червня 2014 року

по справі за позовом Комунального
підприємства "Житлово-експлуатаційна
організація № 2" Полтавської міської
ради до ОСОБА_1, що діє в своїх
інтересах та інтересах малолітнього
ОСОБА_6, про визнання такими, що
втратили право користування житлом,
зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року КП «ЖЕО №2» звернувся
до суду з вказаним позовом.Зазначали,
що відповідач разом з малолітнім сином
більше 4-х років не проживає в
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.
Посилаючись на ст..71,72 ЖК України,
просили визнати ОСОБА_1 та її сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням у вказаному гуртожитку із
зняттям з реєстраційного обліку.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 25 червня 2014 року в
задоволенні позову Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна
організація №2» відмовлено.

Рішення оскаржило КП «ЖЕО №2», яке
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким позовні вимоги задовольнити
в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши справу в
межах заявлених вимог і апеляційного
оскарження, приходить до висновку, про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав:

Судом першої інстанції вірно
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що рішенням Полтавської
міської ради від 28 вересня 2010 року
гуртожиток по АДРЕСА_1. загальною
площею 4715,4 кв.м. від ВАТ «Полтавхіммаш»
прийнятий до комунальної власності
Територіальної громади міста Полтави
та передано на баланс КП «ЖЕО №5».

Рішенням Полтавської міської ради від
16 березня 2012 року зазначений
гуртожиток з балансу КП «ЖЕО №5»
переданий на баланс КП «ЖЕО №2».

21 серпня 2008 року ОСОБА_1 згідно
спільного рішення адміністрації та
профспілкового комітету заводу
«Хіммаш» видано ордер №121 на право
вселення на ліжко-місце до гуртожитку
за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.44).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що відповідач та її
малолітній син в гуртожитку не
проживають більше 4-х років, що
підтверджують акти комісії про не
проживання, затвердженими начальником
КП «ЖЕО №2» від 19 червня 2013 року та 26
лютого 2014 року (а.с.5-6).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, місцевий суд виходив з того, що
хоча відповідачу було видано ордер, але
жиле приміщення фактично надано не
було, кімната та ліжко-місце, на яке
вона мала б вселитися, не визначені,
відповідно, право користування жилою
площею в гуртожитку у ОСОБА_1 не
виникло. На підставі цього, відповідач
не може бути визнана такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням на підставі ст.71,72 ЖК
України.

Згідно зі ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ним зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього можу бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Статтею 9 ЖК України визначено, що
ніхто не може бути обмежений у праві
користуватися жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12 квітня 1985 року № 2
«Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України» судам
роз'яснено, що у справах про визнання
наймача або члена його сім'ї таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням (ст. 71 ЖК України),
необхідно з'ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо) суд може
продовжити пропущений строк.

Відповідно до п. 11 правових позицій
Верховного суду України щодо розгляду
судами окремих категорій судових справ
(Житлове право) від 26.05.2001 року, на які
вірно послався районний суд, у
випадках, коли згідно із
законодавством жиле приміщення
надається за спільним рішенням
адміністрації підприємства, установи,
організації та профкому або за
спільним рішенням громадської
організації та її профспілкового
органу з наступним повідомленням
виконкому місцевої ради або місцевої
державної адміністрації (статті 52, 53
ЖК), право на жиле приміщення виникає з
часу його надання, тому в разі відмови у
видачі ордера може бути заявлено позов
про його видачу

Згідно з ч.1 ст. 179 цього ж Кодексу
предметом доказування під час
судового розгляду є факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення або мають інше значення
для вирішення справи і підлягають
встановленню при ухваленні
судового рішення.

Таким чином, заперечення ОСОБА_1 щодо
того, що вона не набула права
користування житловим приміщенням в
гуртожитку, оскільки ні комендантом
гуртожитку, ні адміністрацією заводу
конкретно не була визначена кімната, до
якої вона мала вселитися, позивачем не
спростовані.

З огляду на викладене колегія суддів
погоджується з висновками місцевого
суду.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація №
2" Полтавської міської ради відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 25 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом 20 днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

СУДДІ: