09 грудня 2014 року
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді
при секретарі Міневич
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „ОТП Факторинг
Україна" до Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
треті особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
звільнення майна з-під арешту, -
Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача та просить
звільнити з під арешту все рухоме та
нерухоме майно, що належить ОСОБА_1, та
скасувати постанову державного
виконавця Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про арешт майна боржника від 11.12.2013 р.
При цьому позивач посилається на те, що
11.12.2013 р. державним виконавцем Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, в рамках
виконавчого провадження, було винесено
постанову про накладення арешту на все
рухоме та нерухоме майно, що належить
на праві приватної власності ОСОБА_1.
30.07.2008 р. ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_2 уклали кредитний
договір ML - 508/056/2008, в забезпечення
виконання зобов'язань за яким було
укладено договір іпотеки № PML - 508/056/2008,
за умовами якого ОСОБА_1 передала АТ
«ОТП Банк» в іпотеку нерухоме майно, а
саме квартиру, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Згідно з умовами
договору купівлі-продажу кредитного
портфелю №б/н від 10.12.2010 р. та договору
відступлення прав б/н від 10.12.2010 р. за
кредитним договором ML - 508/056/2008 від
30.07.2008 р. ТОВ „ОТП Факторинг Україна"
прийняло право вимоги за кредитним
договором ML - 508/056/2008 від 30.07.2008 р. та
договором іпотеки № PML - 508/056/2008.
Майновим поручителем ОСОБА_1 була
написана заява про добровільну
реалізацію іпотечного майна, про яке
йшлося вище, оскільки на таке майно
знайшовся покупець. У зв'язку з
накладенням арешту відповідно до
вищезазначеної постанови ДВС на
вищевказане майно, станом на цей час не
виявляється можливим провести дії щодо
добровільної реалізації відповідного
нерухомого майна з метою погашення
заборгованості за кредитним
зобов'язанням. У зв'язку з чим вони
змушені були звернутися до суду з
вказаним позовом та просять його
В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву
про те, що позов підтримує в повному
обсязі та просить розглянути справу за
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи сповіщався у
встановленому законом порядку, причини
неявки суду не відомі.
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, надала суду заяву про те,
що з позовом погоджується та просить
розглянути справу за її відсутністю.
Третя особа ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилася, про час та місце розгляду
справи сповіщалася у встановленому
законом порядку, надала суду заяву про
те, що з позовом погоджується.
Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає
за можливе, зі згоди представника
позивача, розглянути позов за
відсутністю представника відповідача
та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
Судом встановлено, що 30.07.2008 року між
Закритим акціонерним товариством «ОТП
Банк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство «ОТП
Банк» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір ML - 508/056/2008.
В якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором ML -
508/056/2008 від 30.07.2008 р. між Публічним
акціонерним товариством «ОТП Банк» та
ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №
PML - 508/056/2008, згідно якого в іпотеку була
передана квартира, що знаходиться за
10.12.2010 р. ТОВ „ОТП Факторинг Україна" та
ПАТ «ОТП Банк» уклали договір про
відступлення права вимоги, згідно
якого ПАТ «ОТП Банк» передав права
вимоги за кредитним договором № ML -
508/056/2008 від 30.07.2008 р. та договором
іпотеки № PML - 508/056/2008 ТОВ „ОТП
10.12.2010 р. ТОВ „ОТП Факторинг Україна" та
ПАТ «ОТП Банк» уклали договір
купівлі-продажу кредитного портфелю.
11.12.2013 р. державним виконавцем Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції було винесено
постанову про накладення арешту на все
рухоме та нерухоме майно, що належить
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
заставу», застава - це спосіб
забезпечення зобов'язань. В силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право в разі невиконання боржником
(заставодавцем) забезпеченого заставою
зобов'язань одержати задоволення з
вартості заставленого майна переважно
перед іншими кредиторами.
Згідно до ст. 19 Закону України «Про
заставу», за рахунок заставленого
майна заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначається на момент
фактичного задоволення, включаючи
проценти, відшкодування збитків,
завданих прострочкою виконання (а у
випадках, передбачених законом чи
договором - неустойку), необхідні
витрати на утримання заставленого
майна, а також витрати на здійснення
забезпеченої заставою вимоги, якщо
інше не передбачено договором застави.
У відповідності до ст. 20 Закону України
«Про заставу», заставодержатель
набуває право звернення стягнення на
предмет застави в разі, якщо в момент
настання терміну виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
воно не буде виконано, якщо інше не
передбачено законом чи договором.
Стаття 14 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» передбачає, що
пріоритет зареєстрованих обтяжень
визначається у черговості їх
реєстрації. Обтяжувач з вищим
пріоритетом має переважне право на
звернення стягнення на предмет
Таким чином, ТОВ „ОТП Факторинг
Україна" має переважне право на
задоволення вимог із заставленого
У відповідності до ст. 54 Закону України
«Про виконавче провадження» стягнення
на заставлене майно в порядку
примусового виконання допускається за
виконавчими документами для
задоволення вимог стягувача -
заставодержателя. Для задоволення
вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: 1. виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; 2. якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
Про звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателя не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або тоді, коли йому стало
відомо, що арештоване майно боржника
знаходиться у заставі.
Таким чином, оскільки накладення
арешту унеможливлює виконання умов
кредитного договору та договору
іпотеки та позбавляє можливості ТОВ
„ОТП Факторинг Україна" скористатись
своїми правами заставодержатедя, суд
вважає, що слід скасувати постанову
державного виконавця Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про арешт майна
боржника № В-17/843 від 11.12.2013 р. та
звільнити з під арешту все рухоме та
нерухоме майно, що належить ОСОБА_1.
На підставі викладеного та
керуючись ст. 19, 20 Закону України «Про
заставу», ст.54 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.ст. 213-215, 224-226
ЦПК України, суд -
Скасувати постанову державного
виконавця Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
про арешт майна боржника № В-17/843 від
11.12.2013 р., звільнивши з під арешту все
рухоме та нерухоме майно, що належить
Рішення суду може бути переглянуте за
заявою відповідача, якій не приймав
участі при розгляді справи, поданої
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено, про що
протягом десяти днів з дня
проголошення подається апеляційна
скарга на рішення суду першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу потягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

09.12.2014