Номер провадження 2/754/1143/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.03.2014 року Деснянський районний
суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Смирнової
при секретарі Кузьменко А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві
справу за позовом
Товариства з обмеженою
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
Про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -
12.12.2013 року ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1, в якому просило
стягнути з відповідачки
заборгованість за Кредитним договором
№ 332/0406/88-119 від 10.04.2006 року у розмірі
1.055.477 грн. 89 коп., а також понесені ним
судові витрати в сумі 3441 грн.
При цьому позивач вказує на те, що між
ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 10.04.2006 року
було укладено Кредитний договір №
332/0406/88-119, за умовами якого відповідачка
отримала кредит в розмірі 450.000 грн., які
зобов»язалась повернути в порядку та
на умовах, визначених Кредитним
договором, а також виплачувати
проценти за користування кредитом,
сплачувати комісію та інші передбачені
платежі в сумі, строки та на умовах, що
передбачені Кредитним договором.
28.11.2012 року ПАТ «Сведбанк», яке в
подальшому змінило своє найменування
на ПАТ «Омега Банк» та виступає
правонаступником по всіх правах та
зобов»язаннях ПАТ «Сведбанк»,
відступило Товариству з обмеженою
відповідальністю «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» за Договором
факторингу № 15 свої права вимоги за
зобов»язаннями відповідача по
кредитному договору.
Як вказує позивач, до теперішнього часу
ОСОБА_1 не виконала зобов'язань,
передбачених Кредитним договором №
332/0406/88-119 від 10.04.2006 року, не сплачує
заборгованість по кредиту, відсоткам
та пені, у зв'язку з чим станом на 19.11.2013
року заборгованість відповідачки за
вказаним Кредитним договором
становить 1.055.477 грн. 89 коп., а саме:
заборгованість по основній сумі
кредиту - 383.144 грн., заборгованість по
відсотках - 311.642 грн. 70 коп., а також
нарахована пеня - 360.691 грн. 19 коп.
Посилаючись на викладені
обставини та положення ст.ст. 526, 543, 625,610
ЦК України, ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор плюс» просить задовольнити
його позовні вимоги.
В судовому засіданні 06.03.2014 року
представник позивача Нестерець О.В.
позовні вимоги підтримав та просив
задовольнити в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явилася, про час та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, про причини неявки суд
Тому, зі згоди представника позивача,
суд постановляє заочне рішення, що
відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
Нестерець О.В., дослідивши матеріали
справи, суд дійшов до наступного.
Судом встановлено, що 10.04.2006 року між
АКБ «ТАС-Комерцбанк», який в подальшому
змінив свою назву на ПАТ «Сведбанк», та
ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір
№ 332/0406/88-119, за умовами якого
відповідачка отримала кредит в розмірі
450.000 грн. на строк по 10.04.2009 року, зі
сплатою 20% річних за весь час
фактичного користування кредитними
Зазначені кошти відповідачка
отримала відповідно до п.1.2 Кредитного
договору на підставі своєї заяви в
готівковій формі через касу Банку.
Відповідно до п. 3.1 Кредитного
договору ОСОБА_1 здійснювала погашення
заборгованості за кредитом шляхом
внесення коштів на позичковий рахунок
НОМЕР_1, щомісяця, через касу Банку
згідно Додатку № 1, що є невід'ємною
частиною даного Кредитного договору.
Згідно п.3.3 Кредитного договору
ОСОБА_1, щомісяця, в період з 01 по 10 число
включно за попередній календарний
місяць та на момент повернення кредиту
на рахунок відсотків НОМЕР_2 через касу
банку сплачувала проценти за
користування кредитними коштами.
Судом також встановлено, що 17.10.2006 року
між АКБ «ТАС-Комерцбанк», який в
подальшому змінив свою назву на ПАТ
«Сведбанк», та ОСОБА_1 було укладено
Додаткову угоду № 1 до Кредитного
договору № 332/0406/88-119 від 10.04.2006 року.
Згідно умов вказаної Додаткової угоди,
п.п. 1.1, 3.1 Кредитного договору викладено
у наступній редакції:
«Пункт 1.1. Банк зобов'язується надати
Позичальнику грошові кошти у вигляді
кредитної лінії, що поновлюється, у
сумі 894.000 грн. на строк до 10.04.2009 року та
на умовах, передбачених у цьому
Договорі, а Позичальник зобов'язується
повернути кошти, сплатити проценти за
користування кредитом та виконати свої
зобов'язання у повному обсязі у строки,
передбачені цим договором.».
«Пункт 3.1. Позичальник зобов'язується
погасити заборгованість за кредитом,
шляхом внесення коштів на позичковий
рахунок НОМЕР_1, щомісяця, через касу
Банку згідно Додатку № 2, що є
невід'ємною частиною даного договору,
крім випадків, передбачених п. 3.8, 3.9 та
5.1.4 даного договору.».
Відповідно до п. 3 Додаткової угоди № 1
від 17.10.2006 року, Додаток № 1 до
Кредитного договору № 332/0406/88-119 від
10.04.2006 року втрачає чинність.
Згідно рішення Позачергових
Загальних зборів акціонерів від 15.10.2007
року АКБ «ТАС-Комерцбанк» змінив своє
найменування на ВАТ «Сведбанк», який
виступав правонаступником по всіх
правах та зобов'язаннях АКБ
30.04.2009 року ВАТ «Сведбанк» змінив свою
назву на ПАТ «Сведбанк», та виступає
правонаступником по всіх правах та
зобов'язаннях ВАТ «Сведбанк».
Судом також встановлено, що 11.06.2012 року
ПАТ «Сведбанк» звернувся до
Деснянського районного суду м.Києва з
позовом до ОСОБА_1, в якому просив
стягнути з відповідачки
заборгованість за Кредитним договором
№ 332/0406/88-119 від 10.04.2006 року на загальну
суму 618.348,24 грн. та 89.905,83 грн., що разом
становить 708.254 грн. 07 коп., а також
понесені ним судові витрати.
Відповідачка ОСОБА_1 заперечувала
проти позову та 19.09.2012 року звернулася
до суду із зустрічним позовом до ПАТ
«Сведбанк», в якому просила визнати
недійсною Додаткову угоду № 1 від 17.10.2006
року до Кредитного договору № 332/0406/88-119
від 10.04.2006 року. При цьому відповідачка
посилалась на те, що вона в повному
обсязі виконала свої зобов'язання за
Кредитним договором, повернула
отримані у позивача за Кредитним
договором грошові кошти разом з
процентами, і на даний час ніякої
заборгованості не має.
Крім того, ОСОБА_1 стверджувала, що
не укладала з Банком 17.10.2006 року
Додаткової угоди № 1 до Кредитного
договору від 10.04.2006 року, гроші за цією
угодою в розмірі 894.000 грн. не
отримувала, і взагалі, не знала про
наявність такої угоди, оскільки не
підписувала її, також, на Графіку
погашення заборгованості за кредитом
згідно Додатку № 1, стоїть не її підпис.
Під час розгляду вказаної справи, з
метою вирішення питання, чи виконано
підпис від імені ОСОБА_1, зображення
якого міститься в графі «Позичальник»
в додатковій угоді № 1 від 17.10.2006 року до
Кредитного договору № 332/0406/88-119 від
10.04.2006 року тією особою, від імені якої
він зазначений, ухвалою суду від 27.11.2012
року було призначено
судово-почеркознавчу експертизу, яку
доручено провести експертам КНДІСЕ.
Згідно висновку судово-почеркознавчої
підпис від імені ОСОБА_1 у рядку
«ОСОБА_1______» у наданій на дослідження
Додатковій угоді № 1 від 17 жовтня 2006
року до кредитного договору № 332/0406/88-119
від 10 квітня 2006 року між АКБ
«ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 на суму 894.000
грн., виконаний не ОСОБА_1, а іншою
особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1
Рішенням Деснянського районного суду
м.Києва від 31.07.2013 року позов ОСОБА_1
було задоволено. Визнано недійсною
Додаткову угоду № 1 від 17.10.2006 року до
Кредитного договору № 332/0406/88-119,
укладену 10.04.2006 року між ОСОБА_1 та АКБ
«ТАС-Комерцбанк» на суму 894.000 грн.
(а.с.50-54).

При цьому як вбачається із зазначеного
рішення суду, після повернення справи
із судово-почеркознавчої експертизи
справа призначалась до розгляду
неодноразово. У зв»язку з повторною
неявкою до суду представника ПАТ
«Сведбанк» без поважних причин
первісний позов Банку ухвалою суду від
31.07.2013 року було залишено без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, яка
розглядається в даному провадженні,
саме після призначення судом 27.11.2012
року судової почеркознавчої
експертизи ПАТ «Сведбанк» уклало 28.11.2012
року з ТОВ «Факторингова Компанія
«Вектор Плюс» Договір Факторингу № 15,
за яким відступило останньому свої
права вимоги заборгованості по
Кредитному договору № 332/0406/88-119 від
10.04.2006 року, укладеному з ОСОБА_1,
зазначеному в Реєстрі заборгованості
боржників № 1-Б за порядковим номером
24 (а.с.17-20,21).

Згідно Витягу з Реєстру заборгованості
боржників на час відступлення прав
вимоги заборгованості відповідачки за
кредитним договором станом на 28.11.2012
року заборгованість ОСОБА_1 становила
1.055.477 грн. 89 коп., яку і просить стягнути
за даним позовом ТОВ «Факторингова
Компанія «Вектор Плюс» з
відповідачки.

При цьому, відповідно до наданих ТОВ
«Факторингова Компанія «Вектор Плюс»
Витягу з Реєстру заборгованості та
розрахунку заборгованості
відповідачки за Кредитним договором №
332/0406/88-119 від 10.04.2006 року заборгованість
ОСОБА_1 станом на 28.11.2012 року становила:
заборгованість по основній сумі
кредиту - 383.144 грн., заборгованість по
відсотках - 311.642 грн. 70 коп., а також
нарахована пеня - 360.691 грн. 19 коп.
(а.с.21,22).

Як вбачається з рішення Деснянського
районного суду м.Києва від 31.07.2013 року, в
судовому засіданні 22.11.2012 року
представник ПАТ «Сведбанк» просив
стягнути з ОСОБА_1, заборгованість за
кредитом в сумі 708.254 грн. 07 коп., а саме:
заборгованість по основній сумі
кредиту - 383.144 грн., заборгованість по
відсотках - 298.033 грн. 74 коп., а також пеню
за несвоєчасне повернення кредиту в
сумі 58.457 грн. 32 коп. та пеню за
несвоєчасну сплату процентів в сумі
40.090грн. 43 коп.

При цьому підставою стягнення вказаної
заборгованості з ОСОБА_1 була Додаткова
угода № 1 до Кредитного договору №
332/0406/88-119 від 10.04.2006 року, згідно якої
відповідачка отримала кредит в розмірі
894.00 грн. на строк по 10.04.2009 року, зі
сплатою 20% річних за весь час
користування кредитними коштами.

Враховуючи вимоги ТОВ «Факторингова
Компанія «Вектор Плюс» про стягнення
з відповідачки заборгованості за
Кредитним договором № 332/0406/88-119 від
10.04.2006 року, яка станом на 28.11.2012 року
становила 1.055.477 грн. 89 коп., та вимоги
ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 по справі №
2-60/13, згідно яких заборгованість
відповідачки станом на 22.11.2012 року
становила 708.254 грн. 07 коп., суд дійшов до
висновку, що ПАТ «Сведбанк відступив
своє право вимоги заборгованості
ОСОБА_1 по Додатковій угоді № 1 до
Кредитного договору № 332/0406/88-119 від
10.04.2006 року, яка визнана рішенням
Деснянського районного суду м.Києва
від 31.07.2013 року недійсною.

Як вбачається з положень ч.1 ст.509 ЦК
України зобов»язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов»язаня вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов»язку.

Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України
передбачено заміну кредитора у
зобов»язанні іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов»язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

При цьому згідно ст. 517 ЦК України разом
із правом вимоги первісний кредитор у
зобов»язанні повинен передати новому
кредиторові документи, які засвідчують
права, що передаються, та інформацію,
яка є важливою для їх здійснення.

Згідно ст. 519 ЦК України первісний
кредитор у зобов»язанні відповідає
перед новим кредитором за недійсність
переданої йому вимоги, але не
відповідає за невиконання боржником
свого обов»язку, крім випадків, коли
первісний кредитор поручився за
боржника перед новим кредитором.

Судом встановлено, що 28.11.2012 року ПАТ
«Сведбанк» та ТОВ «Факторінгова
компанія «Вектор Плюс» уклали Договір
факторингу № 15, згідно якого ПАТ
«Сведбанк», відступило Товариству з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
свої права вимоги за зобов»язаннями
відповідачки ОСОБА_1 по кредитному
договору № 332/0406/88-119 від 10.04.2006 року,
додаткова угода до якого визнана
рішенням Деснянського районного суду
м.Києва від 31.07.2013 року недійсною.

Оскільки вказана додаткова угода є
підставою для позивача для стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості за Договором
факторингу, то передане ПАТ «Сведбанк»
позивачу право вимоги суд вважає
недійсним, а вимоги ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор плюс» безпідставними.

Крім того, суд враховує, що згідно ст. 517
ЦК України разом із правом вимоги
первісний кредитор у зобов»язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення.

Зокрема, продавець зобов'язаний
передати покупцю Реєстр боржників та
передати покупцю документи кредитних
справ, згідно з переліком, погодженим
сторонами у відповідній угоді.
Документи передаються продавцем
покупцю за Актами приймання-передачі,
який є невід'ємною частиною Договору
факторингу.

Також, Продавець зобов'язаний
сповістити боржників, в письмовій
формі із повідомленням про вручення,
про продаж (відступлення) прав за
основними договорами покупцю та
повідомити нові реквізити платежів.

Як вбачається з Договору факторингу №
15 від 28.11.2012 року, він наданий позивачем
в неповному обсязі, що позбавляє суд
з»ясувати умови відступлення права
вимоги заборгованості за кредитним
договором ОСОБА_1

Крім того, представником позивача не
надано для огляду документи кредитної
справи ОСОБА_1 разом з розрахунком її
заборгованості перед Банком, які мали
бути передані продавцем покупцю за
Актом приймання-передачі і є
невід'ємною частиною Договору
факторингу.

В той же час наданий позивачем Витяг з
реєстру заборгованостей боржників №
1-Б від 28.11.2012 року посвідчений
неналежним чином, невідомою особою
(а.с.21).

Також, представником позивача не
надано Копії повідомлень, реєстру
поштових відправлень та повідомлення
про вручення відповідачці
відповідного поштового відправлення
про сповіщення ОСОБА_1 про продаж
(відступлення) прав за Договором
факторингу покупцю та повідомлення
нових реквізитів платежів, які повинні
бути у покупця.

У зв»язку із зазначеними обставинами,
наданий ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор Плюс» Договір факторингу № 15
від 28.11.2012 року та Витяг з реєстру
заборгованостей боржників № 1-Б від
28.11.2012 року суд оцінює критично і до
уваги не приймає.

При таких обставинах, суд вважає
недоведеним перехід до ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
права вимоги у зобов»язанні за
кредитним договором № 332/0406/88-119 від
10.04.2006 року, укладеним між ПАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_1, а також
необґрунтованими вимоги позивача про
стягнення з відповідачки
заборгованості за вказаним кредитним
договором в сумі 1.055.477 грн. 89 коп., тому
підстав для задоволення позову суд не
вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4,10,57-60,79,88,213,214,218 ЦПК України,
ст.ст. 517, 526,543,625, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

В задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості
за Кредитним договором № 332/0406/88-119 від
10.04.2006 року в сумі 1.055.477 грн. 89 коп.,-

відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Деснянський районний суд м.Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідачів, поданою протягом
10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: