Провадження № 2/344/4738/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Іванова
О.В.,

за участі позивачки ОСОБА_1,
представника позивачки ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, представника
відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
збільшивши позовні вимоги просила
також про стягнення аліментів на
утримання дитини, мотивуючи тим, що 21
червня 2008 року з відповідачем по справі
зареєструвала шлюб у Відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції, про що зроблено
відповідний актовий запис за № 752. В
шлюбі народився син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розпаду сім'ї
стали різні погляди на життя та різні
інтереси. На даний час вона з чоловіком
шлюбні відносини не підтримує.
Відповідач коштів на утримання дитини
не надає. За наведених обставин просила
шлюб розірвати, дитину залишити на
проживанні з нею, стягувати з
відповідача аліменти у свою користь на
утримання дитини в твердій грошовій
сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно до
досягнення дитиною повнолітня.

Позивачка та її представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали в
повному обсязі з мотивів наведених в
позовній заяві та заяві про збільшення
позовних вимог.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позов в частині
розірвання шлюбу визнали. Однак вимогу
про стягнення аліментів просили
задовольнити частково, а саме
відповідач погодився сплачувати
аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно,
оскільки він на даний час не працює,
матеріальну допомогу отримує від
матері.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи, судом встановлено наступне.

Згідно повторно виданого свідоцтва про
шлюб серії НОМЕР_3 від 03 грудня 2013 року
(а.с.14) сторони зареєстрували шлюб 21
червня 2008 року у Відділі державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції, про що зроблено
відповідний актовий запис за № 752.

В шлюбі народився син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони є батьками дитини,
що підтверджується копією свідоцтва
про народження серії НОМЕР_4 від 26
листопада 2009 року (а.с.8).

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу
України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до ст. 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов`язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України
«Про охорону дитинства» батьки
зобов'язані забезпечити дітям умови
для достатнього фізичного, духовного
та культурного розвитку.

За відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом.

Про способи виконання обов`язку
утримувати дитину в досудовому порядку
сторони не домовилися, нотаріальних
договорів не укладали.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено,
що за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу
України і роз'яснень, викладених в
пункті 17 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ відносно батьківства,
материнства і стягнення аліментів»,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

З урахуванням наведених положень та
відсутності доказів про те, що
відповідач має постійний дохід, суд
дійшов висновку, що аліменти, які
підлягають стягненню з нього на
користь позивачки на утримання дитини
слід визначити в твердій грошовій сумі,
а не в частці від заробітку.

За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд
відповідно до ст.182 СК України враховує,
що відповідачем не надано суду доказів
про його матеріальне становище та стан
здоров'я. Проте, він є особою
працездатного віку і спроможний
платити аліменти на утримання дитини.

Із зазначених підстав суд вважає, що
вимога про стягнення аліментів на
утримання дитини підлягає до
часткового задоволення в розмірі, який
суд за внутрішнім переконанням вважає
достатнім, а саме в розмірі 700 гривень
щомісячно до досягнення сином
повноліття.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін
покладено обов'язок доказування і
подання доказів. Це положення є одним
із найважливіших наслідків принципу
змагальності. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях, тобто твердженнях, які
самі по собі потребують доведення.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позов слід задовольнити частково: шлюб
між сторонами розірвати, малолітнього
сина залишити на проживанні з матір'ю,
стягувати з відповідача аліменти в
користь позивачки на утримання
малолітньої дитини, в твердій грошовій
сумі в розмірі 700 гривень щомісячно до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з дня пред'явлення позову в
суд. В решті вимог позову слід
відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача слід стягнути на
користь позивачки понесені нею судові
витрати.

Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

У зв'язку із чим судовий збір за вимогу
про стягнення аліментів слід стягнути
з відповідача в дохід держави.

На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112,
180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,
ст. 1, 2 Закону України «Про охорону
дитинства», ст. 7 Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік», п.
17 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ відносно батьківства,
материнства і стягнення аліментів»,ст.
ст. 11, 88 Цивільно-процесуального
кодексу України, керуючись ст.ст. 212-215
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів
задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
зареєстрований 21 червня 2008 року у
Відділі державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції, про що зроблено
відповідний актовий запис за № 752 -
розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
залишити на проживанні з матір'ю
ОСОБА_1.

Стягувати із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_2 на утримання
малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
в твердій грошовій сумі в розмірі 700
гривень щомісячно до досягнення
дитиною повнолітня.

Стягнення аліментів розпочати з 10
листопада 2014 року.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 в
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер -
НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 243 грн. 60
коп.

В задоволенні решти вимог позову
відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, - в
спеціальний фонд Державного бюджету
України з зарахуванням на рахунок
0002, отримувач коштів УДКСУ у м.
Івано-Франківську Івано-Франківської
обл., код за , банк
отримувача ГУДКС України в
Івано-Франківській області, код банку
отримувача (МФО) 836014, код класифікації
доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду
02891693 - 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Довідка: повний текст рішення
виготовлено 15 грудня 2014 року.

Суддя
Бабій О.М.