Справа № 495/6850/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

18 грудня 2014 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород - Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради, третя особа - Білгород-Дністровський РВ ДМС України в Одеській області про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, Служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради, третя особа - Білгород-Дністровський РВ ДМС України в Одеській області про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом зняття з реєстрації - квартирою АДРЕСА_1, посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживають без поважних причин у житловому приміщенні - квартирі АДРЕСА_1, з 2011 року.

Позивач у судове засідання не з'явився, відповідно до заяви позовні вимоги уточнив та просив визнати відповідачів особами, які втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання була сповіщена належним чином через оголошення у газеті «Одеські вісті».

Враховуючи, що відповідач був належним чином завчасно сповіщений про час і місце розгляду справи, і не з'явився в судове засідання, суд вважає за необхідним відповідно до ч.9 ст.76 ЦПК України розглянути справу у відсутності відповідача.

Представник відповідача - Служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради у судове засідання не з'явились, згідно заяви проти позову не заперечували та просили справу розглядати за їх відсутністю.

Представник третьої особи - відділу державного департаменту громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої з позовом згоден, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.11.2011 року. У належній позивачу квартирі зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час відповідачка в належній позивачу квартирі не проживає. Будь-які речі відповідачки у вказаній квартирі відсутні. Факт не проживання відповідачки та її сина в належній позивачу квартирі підтверджується відповідним актом КП «ЖЕО №1» від 22.08.2014 року.

Не зняття з реєстрації відповідачки порушує майнові права позивача, оскільки він змушений нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, які нараховуються в залежності від кількості зареєстрованих осіб.

Відповідачка вибула з належної позивачу квартири за власним бажанням, не користуються нею тривалий час, а тому має бути визнана такою, що втратив право на користування даним житловим приміщенням.

Відповідно до ст.. 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися свою власністю.

Відповідно до ст.. 316 ЦК України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб.

Згідно ст.. 317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.. 391 ЦК України власник вправі вимагати усунення будь-яких порушень своїх прав, навіть якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння.

Згідно п. 11 Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року вказано, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї зазначеної позивачем підстави, передбаченої ст.. 71 або 107 ЖК України.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачка, без поважних причин, не мешкає у житловому приміщенні - квартирі АДРЕСА_1 з 2011 року, тобто більше ніж шість місяців, а у відповідності до ст. 71,72 ЖК України житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем на протязі шести місяців, а особи, які відсутні у житловому приміщенні понад встановлені строки, можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.71,72 ЖК України , ст.ст.,110, 76 п.9, 213 - 215 ЦПК України, ст.. 316, 317, 391 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: