ЗВЕНИГОРОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
провадження 2-0/694/9/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2014 року м.
Звенигородка

Звенигородський районний суд
Черкаської області

в складі: головуючої судді
Гончаренко Т.В.

при секретарі Блискавки А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Звенигородки
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
представник заявника: ОСОБА_2,
заінтересована особа: Ризинська
сільська рада Звенигородського району
Черкаської області про встановлення
факту прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про
встановлення факту прийняття спадщини.
В обґрунтування заяви вказала, що вона
є дочкою ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року в х.Софіївка, Ризинської сільської
ради, Звенигородського району,
Черкаської області. Після смерті
батька ОСОБА_4 відкрилась спадщина на
його спадкове майно, тобто право на
земельну ділянку площею 2,53 га, яка
розташована в межах Попівської
сільської ради, Маньківського району
Черкаської області згідно Державного
акту на право власності на земельну
ділянку Серія ЧР № 071278. Після
смерті батька ОСОБА_4 заявниця
здійснила його поховання, на протязі
шести місяців з дня відкриття спадщини,
як спадкоємець за законом, фактично
прийняла спадщину, вступивши в
управління та володіння спадковим
майном, про що свідчить отримання в
володіння та користування Державного
акту на право власності на земельну
ділянку, володіння житловим будинком,
що розташований в х.Софіївка
Ризинської сільської ради,
користування предметами та речами
домашнього вжитку з будинку батька, чим
зазначені дії відповідно до ст. 549 ЦК
України в редакції 1963 року, який діяв на
момент відкриття спадщини, свідчать
про прийняття нею спадщини і вважала,
що таким чином прийняла спадщину і
заяву може подати до нотаріальної
контори в будь-який час, про зміни в
законодавстві щодо прийняття спадщини
вона не знала. В даний час звернувшись
до нотаріальної контори за отриманням
свідоцтва про право на спадщину на
земельну ділянку, у його видачі їй було
відмовлено, відмова була мотивована
тим, що нею пропущено шестимісячний
термін з дня смерті спадкодавця для
прийняття спадщини. На даний час
виникла необхідність в судовому
порядку встановити факт прийняття нею
спадщини після смерті батька ОСОБА_4

Представник позивача ОСОБА_2, яка діє
в інтересах ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилася, але надіслала до суду
заяву, в якій просить справу розглянути
без її участі, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі та просить суд їх
задовольнити.

Представник позивачки ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явився, але подав до суду
заяву, в якій позовні вимоги підтримує
в повному обсязі та просив розглянути
справу без його участі.

Представник відповідача Ризинської
сільської ради Звенигородського
району Черкаської області надав суду
заяву з проханням розгляду справи у їх
відсутності, позовні вимоги визнають
та не заперечують щодо їх задоволення.

На підставі вищевикладеного, суд
ухвалив провести розгляд справи без
участі сторін на підставі наявних у
справі доказів.

У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України
в зв"язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає,
що даний позов обґрунтований і
підлягає до задоволення в повному
обсязі з наступних підстав.

Частина 1 статті 60 ЦПК України
передбачає, що кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Дослідженими в судовому засіданні
матеріалами справи встановлено, що
згідно повторної копії свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1, виданого
Попівською сільською радою
Маньківського району Черкаської
області 13.02.1987 року, батьком народженої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 є ОСОБА_4 (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про укладення
шлюбу серії НОМЕР_2, виданого
Светличанською сільською радою
Золочівського району Харківської
області 30.12.1975 року, ОСОБА_7 і ОСОБА_1
уклали шлюб 30.12.1975 року. Після
реєстрації шлюбу дружині присвоєно
прізвище: «ОСОБА_1» (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько
заявниці ОСОБА_4, що підтверджується
повторною копією свідоцтва про смерть,
виданого 15.05.2013 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Звенигородського районного управління
юстиції у Черкаській області (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось
спадкове майно, а саме житловий
будинок, що розташований за адресою
АДРЕСА_1 та земельна ділянка в АДРЕСА_2,
заявниця є спадкоємцем по закону і
фактично прийняла спадщину, вступивши
в управління та володіння спадковим
майном, що підтверджується довідкою
Ризинської сільської ради
Звенигородського району, Черкаської
області від 10.02.2014 року №127 (а.с.13).

Земельна ділянка площею 2,53 га,
розташована в межах Попівської
сільської ради Маньківського району,
Черкаської області відповідно до копії
Державного акта на право власності на
земельну ділянку серії ЧР № 071278 від
29.12.2003 року належала на праві власності
ОСОБА_4 (а.с.16). Згідно довідки «Яблуне
селянсько-фермерське господарство»
с.Філіція, Маньківського району
Черкаської області №58 від 16.12.2013 року,
умовний розмір земельного паю по СФГ
«Яблуневий цвіт» 2,87 га, вартість
земельної частки паю з урахуванням
індексації станом на 01.01.2012 року
становить 78500 грн. (а.с.11). Заявник бажає
отримати свідоцтво про право на
спадщину після смерті батька на
вказану земельну ділянку.

З постанови про відмову у вчиненні
нотаріальних дій від 05.12.2013 року
державного нотаріуса Звенигородської
державної нотаріальної контори
Шалденко Л.В. слідує, що заявником
пропущений шестимісячний строк для
звернення до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4, тому їй
роз"яснено право звернутись до суду з
відповідною заявою про встановлення
факту прийняття спадщини (а.с.15). З
заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_4 інші спадкоємці в
нотконору не зверталися, спадкова
справа не заводилася, що
підтверджується довідкою
Звенигородської держнотконтори
Черкаської області №549/01-16.

У своєму листі за № 24-753/0/4-13 Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ
роз»яснив, що норми п. 5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК, згідно з якими
цей ЦК застосовується також до
спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким з спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом, слід
розуміти таким чином, що правила книги
шостої ЦК може бути застосовано лише до
спадщини, яка відкрилася після 1 липня
2003 року і не була прийнята ніким зі
спадкоємців, право на спадкування яких
виникло відповідно до норм статей 529 - 531
ЦК УРСР.

При вирішенні спорів про спадкування,
спадщина по яких відкрилась і була
прийнята до 1 січня 2004 року, не
допускається застосування судами норм
ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають
норми законодавства, чинного на час
відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Якщо виникнення права на спадкування
залежить від доведення певних фактів,
особа може звернутися в суд із заявою
про встановлення цих фактів, яка, у разі
відсутності спору, розглядається за
правилами окремого провадження.
Зокрема, у такому порядку суди повинні
розглядати заяви про встановлення
родинних відносин із спадкодавцем,
проживання з ним однією сім'єю,
постійного проживання разом зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, факту прийняття спадщини
відповідно до ст. 549 ЦК.

Таким чином, суд вважає, що, оскільки
на час відкриття спадщини діяли
правовідносини, які регламентовані ЦК
1963 pоку, норми саме цього кодексу
потрібно застосувати у даному випадку.

Згідно до ст.529 ЦК Української РСР 1963
р. ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги
померлого батька ОСОБА_4 за законом.

Статтею 549 ЦК України в редакції 18.07.1963
року, що була чинною на момент
відкриття спадщини померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4, визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину: якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1
після смерті батька ОСОБА_4 здійснила
його поховання за власні кошти(а.с.17), з
2002 року по 2003 рік проживала в його
будинку без реєстрації, заволоділа
його земельним паєм (а.с.13), отримувала
відсотки, нараховані за оренду
земельного паю, який належав ОСОБА_4
згідно Державного акту Серія ЧР №071278
(а.с.12), чим фактично прийняла спадщину.
Факт прийняття ОСОБА_1 спадщини
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.Ризине
Звенигородського району Черкаської
області батька ОСОБА_4 підтверджується:
довідками виконкому Ризинської
сільської ради Звенигородського
району Черкаської області від 10.02.2014
року № 127 (а.с.13) та №1123 від 16.12.2013 року
(а.с.17).

Відповідно до ст. 256 ЦПК України
справи про встановлення фактів, від
яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян розглядається в судовому
порядку.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Заявниця фактично прийняла спадщину,
вступивши у володіння та управління
спадковим майном, із заявами про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4
до нотаріальної контори ніхто не
звертався, а тому її заяву слід
задоволити, оскільки за змістом
положень ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадщина
вважається прийнятою, якщо спадкоємець
фактично вступив в управління чи
володіння спадковим майном протягом
шести місяців з дня смерті спадкодавця.
Прийняття спадщини в цьому випадку
підтверджується діями спадкоємця
ОСОБА_1, які за своїм характером
свідчать, що в шестимісячний строк з
часу відкриття спадщини вона фактично
вступила в управління або володіння
(користування, розпорядження)
спадковим майном, зокрема,
підтримували спадкове майно в
належному стані, проживала у ньому,
сплачувала податки, інші платежі, тощо,
у неї знаходиться оригінал Державного
акту на право власності на належну
батьку земельну ділянку. Тому, суд
вважає доведеним факт прийняття
спадщини заявником.

Встановлення факту прийняття
спадщини має для заявника юридичне
значення для виникнення спадкового
права. Законом не визначено іншого
порядку встановлення даного факту,
тому з метою захисту майнових прав
заявника даний факт потрібно
встановити у судовому порядку.

Судові витрати віднести на рахунок
заявника.

На підставі викладеного, ст.ст. 524-527,
529, 548, 549 ЦК Української РСР 1963 року, ст.
1217, 1277 ЦК України, ст.ст.234, 256, 257 ЦПК
України, керуючись ст. ст. 88, 208, 209, 213, 214,
215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженка с.Попівка,
Маньківського району,Черкаської
області, своєчасно прийняла спадщину у
вигляді земельної частки (пай) у
розмірі 2,53 га, яка розташована в межах
Попівської сільської ради
Маньківського району Черкаської
області, яка відкрилася після смерті
батька ОСОБА_4, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_3
року.

Судові витрати віднести на рахунок
заявника.

Повний текст рішення виготовлений
21.03.2014 року.

Копію повного судового рішення
протягом двох днів з дня його складання
направити особам, які брали участь у
справі рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано апеляційному суду
Черкаської області через
Звенигородський районний суд протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя