Провадження № 6/487/1080/14
УХВАЛА

Іменем України

25.11.2014 року
Заводський районний суд м.
Миколаєва

у складі: головуючого судді - Щербини
С.В., при секретарі - Шевиряєвої К.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду подання
Заводського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець
Заводського ВДВС ММУЮ Ільїна А.С.
звернулась до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України громадянина України -
ОСОБА_1, до виконання зобов'язань,
мотивуючи свої вимоги тим, що останній
ухиляється від виконання зобов'язання
за виконавчим документом. Подання
погоджено начальником Заводського
ВДВС ММУЮ Валешинським М.І.

В судове засідання державний
виконавець Ільїна А.С. не з'явилась,
надала до суду заяву, просила слухати
справу за її відсутності, подання
підтримала, просила про задоволення.

Дослідивши надані матеріали, оцінивши
докази, судом встановлено наступне:

На виконанні в Заводському ВДВС ММУЮ
перебуває виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2/487/539/14 від 21.05.2014 року, виданого
Заводським районним судом м. Миколаєва
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_4 67035 грн. та судові витрати у
розмірі 966,83 грн.

Державним виконавцем 28.05.2014 року була
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження відносно
боржника ОСОБА_1, яка з супровідним
листом направлена сторонам
виконавчого провадження, боржнику за
адресою: АДРЕСА_1 та боржнику надано
строк для самостійного виконання
рішення суду, але до теперішнього часу
рішення суду боржником не виконано.

28.05.2014 року державним виконавцем було
винесено постанову про арешт майна
боржника ОСОБА_1 та оголошена заборона
на його відчуження.

Згідно відповіді з АІС "Автомобіль"
транспортні засоби за боржником не
зареєстровані.

Згідно відповіді ДПС України,
інформація про номери рахунків
відкритих банках та інших фінансових
установах України боржників
юридичними особами та/або фізичними
особами-підприємцями - до ДПС України
не надходила.

Згідно відповіді ДПС України,
інформація стосовно боржників-
фізичних осіб щодо сум доходу,
нарахованого (сплаченого) податковим
агентом на користь платників податку
та сум утриманого з них податку в ДЕФО
відсутня.

Згідно відповідей Пенсійного Фонду
України боржник пенсію не отримує, за
трудовим або цивільно-правовим
договором не працює.

Згідно інформації довідки з реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна за боржником
зареєстровано однокімнатну квартиру
за адресою: АДРЕСА_2, яка належить на
праві спільної сумісній власності
ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Та ОСОБА_1

17.06.2014 року до відділу надійшла заява
від ОСОБА_6 - батька боржника, який
повідомив, що ОСОБА_1 знаходиться за
межами України оскільки працює
помічником капітана т/х "URANUS" іноземній
компанії, тобто отримує доходи за
межами України, але рішення суду не
виконує.

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Положенням п. 18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" підставою
для тимчасового обмеження у праві
виїзду за кордон, є наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародними договорами України.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи або керівника боржника-
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за місце
знаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п. 8 ч.3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець під час
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням суду, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Відповідно до ч.2 ст. 10 ЦПК України
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта падання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за мови доведення акту ухилення
боржника від виконання зобов'язань.

Як вбачається із судової практики, про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього судовим рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону
України "Про виконавче провадження",
зокрема, утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банка чи інших фінансових
установах, своєчасна явка за викликом
державного виконавця, письмове
повідомлення державного виконавця про
майно, що перебуває в заставі або в
інших осіб, а також про кошти та майно,
належні боржникові від інших осіб.

Так, державним виконавцем не надано
суду доказів на підтвердження того, що
боржник ОСОБА_1 отримав постанову про
відкриття виконавчого провадження від
28.05.2014 року, яка направлена на його
адресу належним чином.

Таким чином, державним виконавцем не
надано суду доказів того, що боржник
відмовляється виконувати
розпорядження державного виконавця
щодо проведення виконавчих дій або у
інший спосіб ухиляється від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадження,
тобто державним виконавцем не
доведено ухилення ОСОБА_1 від виконання
судового рішення, а тому є недоцільним
в застосуванні тимчасового обмеження
ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що подання державного виконавця про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника - громадянина
ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного
державного виконавця Заводського
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Ільїної А.С. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набуває законної сили через 5
днів з моменту її винесення та може
бути оскаржено до апеляційного суду
Миколаївської області у строк та
порядку, передбаченому ст.294 ЦПК
України.

Суддя:
С.В. Щербина