АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Стрижеуса А.М.,

суддів:
Антоненко Н.О., Ящук Т.І.

при
секретарі: Луцькій Л.С.

за участю: представника позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

представника
відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 08 травня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні власністю та виселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні власністю, виселення та
просила усунути їй перешкоди в
користуванні власністю - квартирою
АДРЕСА_1 та виселити відповідача з
указаної квартири.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилалась на те, що на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
04.10.2004р. вона є власником квартири
АДРЕСА_1, грошові кошти для придбання
вказаної квартири отримані нею за
кредитним договором №90/2004-к від 04
жовтня 2004 року в АК «Кліринговий дім», а
придбана квартира була передана нею в
іпотеку АК «Кліринговий дім» згідно
договору іпотеки №90/2004-01к від 29 жовтня
2004 року.

З 19 листопада 2004 року вона і її син
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є зареєстрованими
в спірній квартирі.

Справа №759/1915/2014 № апеляційного
провадження:22-ц-796/8055/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Чала
А.П.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. 05 листопада
2005 року вона уклала шлюб із ОСОБА_2 і
чоловік переїхав проживати до її
квартири АДРЕСА_1. Однак, шлюб не
склався, між ними виникали
непорозуміння і сварки з різних питань
сімейного життя, зокрема, у зв'язку із
тим, що відповідач зловживав спиртними
напоями, тривалий час ніде не працював,
вів себе агресивно по відношенню до неї
і сина, спричиняв тілесні ушкодження,
погрожував та ображав, у зв'язку із чим
спільне їх проживання в одній квартирі
стало фактично не можливо і вона із
сином в листопаді 2013 року переїхала
проживати до батька в квартиру АДРЕСА_3,
де проживає дотепер, а відповідач
залишився проживати в спірній
квартирі.

05 лютого 2014 року нею була подана до
Святошинського районного суду м. Києва
позовна заява про розірвання шлюбу і па
даний час справа про їх розлучення
розглядається в суді. Відповідач
чинить їй як власнику квартири
перешкоди в її користуванні, оскільки
спільне проживання з ним є неможливим,
сім'я фактично розпалась та не існує
тривалий час, а відповідач в
добровільному порядку не бажає
звільнити належну їй на праві
власності квартиру та переїхати до
місця своєї державної реєстрації в
квартиру АДРЕСА_2.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 08 травня 2014 року позов
задовольнити.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Києва,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що
зареєстрована в АДРЕСА_1, усунути
перешкоди в користуванні власністю -
квартирою АДРЕСА_1.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця
м.ЗвенигородкаЧеркаської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, що
зареєстрований в АДРЕСА_2, виселити з
квартири АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну
скаргу, в якій він просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Зокрема, посилається на те, що рішення
суду є необґрунтованим, упередженим,
прийнятим без встановлення всіх
фактичних обставин справи, висновки
викладені у рішення не відповідають
дійсним обставинам справи.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
та його представник ОСОБА_3 підтримали
доводи апеляційної скарги.

Представник позивач ОСОБА_1, яка діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_4, проти доводів апеляційної
скарги заперечувала, посилаючись на
законність та обґрунтованість рішення
суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку, апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
обґрунтованість та законність
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам в повній мірі
судове рішення не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, на підставі
договору купівлі-продажу квартири від
04 жовтня 2004 року ОСОБА_4 є власником
квартири АДРЕСА_1 (а.с. 5-6).

Грошові кошти для придбання вказаної
квартири отримані позивачкою за
кредитним договором М90/2004-К від 04
жовтня 2004 року в АК «Кліринговий дім»
(а.с. 54-57), а придбана квартира була
передана нею в іпотеку АК «Кліринговий
дім» згідно договору іпотеки №90/2004-01к
від 29 жовтня 2004 року (а.с. 7-11).

З 19 листопада 2004 року ОСОБА_4 та її син
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19) є
зареєстрованими в спірній квартирі
відповідно до довідки за формою№3 (а.с.
12).

05 листопада 2005 року ОСОБА_4 уклала шлюб
із ОСОБА_2 (а.с. 18) і чоловік переїхав
проживати до її квартири АДРЕСА_1.

З 02 січня 1992 року і по теперішній час
ОСОБА_2 є зареєстрованим в квартирі
АДРЕСА_2, що підтверджується відміткою
в його паспорті (а.с. 15-16).

Згідно частини 1 ст.317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Як встановлено судом, спірна квартира
АДРЕСА_1 придбана позивачкою до
укладення шлюбу з відповідачем, а тому
відповідно до загального правила,
визначеного ст.60 СК України, не є
об'єктом спільної сумісної власності
сторін як подружжя.

Відповідно до частини 1 ст.319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Частина 1 ст.321 ЦК України передбачає, що
право власності є непорушним.

Як суб'єкт права особистої приватної
власності на спірну квартиру позивачка
реалізувала свої права, передбачені
частиною 1 ст.319 ЦК України, та надала
дозвіл па вселення до належної їй на
праві власності квартири свого
чоловіка ОСОБА_2

Згідно з вимогами ч.1 ст.156 ЖК України
члени сім'ї власника будинку, які
проживають разом з ним у будинку, що
йому належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартир), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням.

За правилами ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не
може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Підстави виселення членів сім'ї
(колишніх членів сім'ї) власника
будинку, передбачені ч.1 ст.157, ст.116 ЖК
України.

Таке виселення згідно із ч.1 та ч.3 ст.116
ЖК України може мати місце, якщо наймач,
члени його сім'ї або інші особи, які
проживають разом з ним, систематично
руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематично
порушують правила співжиття та роблять
неможливим для інших проживання з ними
в одному будинку, а заходи запобігання
і громадського впливу виявились
безрезультатними.

Передбачених ст.116 ЖК України підстав
для виселення ОСОБА_2 з квартири
АДРЕСА_1, а саме жодних заходів впливу
чи офіційного попередження щодо
порушення правил співжиття до ОСОБА_2
вжито не було, а тому колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до помилкового висновку про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 08 травня 2014 року підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
в користуванні власністю та виселення

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317,
324, 325ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 08 травня 2014 року скасувати
та ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про усунення перешкод в користуванні
власністю та виселення - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: