АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 686/2008/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1890/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі : головуючого -
судді Фанди В.П.,

суддів :
Спірідонової Т.В., Купельського А.В.,

при
секретарі : Дорощук О.М.

за участі: ОСОБА_1 і її представника
ОСОБА_2, ОСОБА_3 і її представника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4, як
представника ОСОБА_3 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
30 липня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про визнання права власності

та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
усунення від права на спадкування.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а

У січні 2014 року позивач звертаючись до
суду з позовом, просила визнати за нею
право власності на ? частину житлової
квартири АДРЕСА_1. Зазначала, що після
смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на
спадкове майно, в тому числі і на спірну
квартиру. Однак, позивач не може
оформити право власності на частину
квартири, оскільки відповідач
відмовляється надати нотаріусу
правовстановлюючі документи на неї.

Відповідач-позивач в квітні 2014 року
звернулася із зустрічним позовом,
просила усунути позивача-відповідача
від права на спадкування. Вказувала, що
вони із позивачем-відповідачем є
спадкоємцями першої черги.
Відповідач-позивач проживала більше
двадцяти років із своїми батьками до
самої смерті останніх, піклувалася про
них. Тоді як, позивач-відповідач в
спірній квартирі ніколи не проживала
не несла витрат по її утриманню,
оскільки має власне житло в м.
Чернівцях. Крім того,
позивач-відповідач умисно
перешкоджала спадкодавцеві скласти
заповіт і цим сприяла виникненню у неї
права на спадкування, хоча до смерті
їхнього батька стверджувала, що не буде
претендувати на спірну квартиру.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 30 липня 2014 року первісний
позов задоволено, в задоволені
зустрічного відмовлено. Вирішено
питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник
апелянта ОСОБА_4 з рішенням суду не
погоджується, посилається на порушення
норм матеріального та процесуального
законодавства, просить його скасувати
та постановити нове рішення, яким в
задоволені первісного позову
відмовити, задовольнити зустрічний
позов. Зазначає,

________________________________________________________________________
______________

Головуючий у першій інстанції -
Заворотна О.Л.

Доповідач - Фанда В.П.

Категорія : 39

що судом не було взято до уваги покази
свідків, які вказували, що зі слів
покійного спадкодавця спірна квартира
мала залишитися ОСОБА_3. Вважає, що має
місце неповнота судового розгляду, не
з'ясування у повному обсязі обставин,
що мають значення для справи та
неправильної оцінки зібраних доказів,
зроблено висновки, які не відповідають
фактичним обставинам справи.

На апеляційному перегляді рішення суду
першої інстанції апелянт, її
представник підтримали вимоги
апеляційної скарги, вважають, що її
слід задовольнити з підстав вказаних у
апеляції.

ОСОБА_1, її представник апеляційну
скаргу не визнали, вважають, що в її
задоволенні слід відмовити.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 відкрилася
спадщина до складу якої, в тому числі,
ввійшла квартира АДРЕСА_1.

Сторони по справі, як рідні сестри, є
спадкоємцями першої черги, у
встановлений законом строк звернулися
до Першої Хмельницької державної
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини, отримали свідоцтва
про право на спадщину на грошові
вклади.

Свідоцтво про право на спадщину на
спадкову квартиру спадкоємці до цього
часу не отримали, позивач не може
оформити спадкові права із-за
відсутності правовстановлюючих
документів, які утримуються
відповідачем.

У зустрічному позові ставилося питання
про усунення від спадщини ОСОБА_1 у
зв'язку із тим, що вона перешкоджала
оформленню волевиявлення спадкодавцем
на складання заповіту лише на ОСОБА_3, а
також у зв'язку із ненаданням
стороннього догляду спадкодавцю.

Місцевий суд правильно виходив із того,
що ОСОБА_3 не довела свої вимоги
належними доказами, які б вказували на
створення таких перешкод з боку ОСОБА_1.
При цьому місцевий суд дав належну
оцінку показам свідків, допитаних у
судовому засіданні, які не вказували на
наявність таких перешкод з боку ОСОБА_7.

Крім цього, колегія суддів враховує, що
ОСОБА_1 проживає у іншому обласному
центрі, працевлаштована там, не
перебувала постійно зі спадкодавцем,
тому при наявності іншого
волевиявлення у спадкодавця не було
перешкод для його реалізації. Колегія
суддів також звертає увагу на те, що
27.05.10 року, тобто близько місяця до
смерті, спадкодавець у нотаріальній
конторі, при відсутності ОСОБА_1,
подарував належну йому земельну
ділянку ОСОБА_3 й міг, за наявності
такого волевиявлення, розпорядитися по
іншому щодо спадкової квартири.

Спадкодавець 1925 року народження, був
інвалідом першої групи, як інваліду
першої групи йому було визначена
потреба у сторонньому догляді, що
підтверджується листом Хмельницьго
обласного центру медико-соціальної
експертизи від 08.12.14 року.

Статтями 202, 203 СК України встановлено
обов'язок повнолітніх дітей утримувати
своїх батьків, які є непрацездатними та
потребують матеріальної допомоги,
мають тяжкі хвороби, інвалідність або є
безпомічними.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми,
суд при вирішенні такої справи згідно з
вимогами ст. 214 ЦПК України повинен
встановити як факт ухилення особи від
надання спадкодавцеві допомоги, так і
факт перебування спадкодавця в
безпорадному стані через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво та потребу
спадкодавця в допомозі цієї особи.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який її потребував,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю.
Тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню
судом питання, чи потребував
спадкодавець допомоги від спадкоємця
за умови отримання її від інших осіб, чи
мав спадкоємець матеріальну та фізичну
змогу надавати таку допомогу.

ОСОБА_3 отримувала в управлінні праці
та соціального захисту населення
матеріальну допомогу по догляду за
спадкодавцем.

З матеріалів справи слідує, що стороння
допомога спадкодавцю надавалася
переважно ОСОБА_3 за місцем проживання
та відповідним медичним персоналом при
перебуванні спадкодавця у лікарні.
Відповідачем-позивачем не доведено
наявність потреби спадкодавця в
допомозі саме ОСОБА_1. Відсутність
одночасного настання наведених
обставин і доведеності зазначених
фактів в їх сукупності вказує на те, що
спадкоємець не може бути усунений від
спадкування.

Таким чином, у справі немає жодного
доказу про умисне ухилення спадкоємця
ОСОБА_1 від надання допомоги
спадкодавцю, крім того факту, що
спадкоємець не часто спілкувалися в
силу проживання у іншій області на
наявності роботи, тому у відповідності
із ст.ст.10,60 ЦПК України ОСОБА_3 не
довела ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

З врахуванням цього обґрунтованим є
рішення місцевого суду про відмову в
задоволенні даного позову.

Задовольняючи первісний позов,
місцевий суд правильно виходив із
вимог спадкового законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини,
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.
1296 ЦК України відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено
обов'язок спадкоємця звернутися за
свідоцтвом про право на спадщину на
нерухоме майно. Проте нормами цієї
статті, так само, як й іншими нормами
цивільного права, не визначено
правових наслідків недотримання
такого обов'язку у виді втрати права на
спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті (ст.
1218 ЦК України).

Та обставина, що відповідач-позивач, як
інший спадкоємець, сама не оформляє
спадкові права на квартиру, не передає
правовстановлюючі документи на неї -
перешкоджає позивачу-відповідачу
оформити свої спадкові права в
нотаріальній конторі.

Оскільки позивач-відповідач в іншій
спосіб, крім звернутися з позовом до
суду про визнання права власності в
порядку спадкування, захистити своє
порушене право не може, місцевий суд
дійшов правильного висновку про
задоволення позову з вищевказаних
підстав.

Доводи апеляційної скарги, на які
посилається апелянт та її представник,
не є підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду слід залишити
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 30 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис
Судді: підпис

З оригіналом згідно : суддя
апеляційного суду
В.П. Фанда