Єдиний унікальний номер 341/2660/14-ц
Номер провадження 2/341/1043/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

10 грудня 2014 року
м .Галич

Галицький районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Максимчина Ю.Д.

секретаря
Ворох З.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Галич цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу на тимчасовий виїзд за
кордон неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 просить
надати для доньки дозвіл на тимчасовий
виїзд за кордон в період з 01 грудня 2014
року до 15 червня 2015 року без згоди та
супроводу батька, у супроводі осіб,
уповноважених нею.

Позовну заяву мотивує тим, що між нею та
відповідачем розірвано шлюб 10.11.2000 р.
Від шлюбу у них народилася донька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько доньки
участі у вихованні дитини не приймає,
матеріальної допомоги не надає. Дитина
має можливість їздити в екскурсійні
тури за кордон, однак батько не дає
згоду на тимчасовий виїзд дитини за
кордон.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, однак подала суду заяву в
якій просить позов задовольнити
повністю, справу розглядати за її
відсутності, не заперечує проти
заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоч про час і місце судового
розгляду повідомлений у встановленому
порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1
ст. 224 ЦПК України, та того, що
відповідач про причини неявки суд не
повідомив і не надійшла заява про
розгляд справи за його відсутності, а
позивач подав достатньо матеріалів,
які свідчать про взаємовідносини
сторін, суд вважає, що можна провести
заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 листопада 2000
року між сторонами розірвано шлюб. Від
шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Дитина
має можливість їздити в екскурсійні
тури за кордон, однак батько не надає
згоду на виїзд дитини за кордон.

Відповідно до ст. 51 Конституції України
турбота про дітей, їх виховання є
рівним правом і обов'язком батьків. Ця
конституційна норма конкретизується
главою 15 "Обов'язок матері, батька
утримувати дитину та його виконання"
Сімейного кодексу України.

Принцип загальної і рівної
відповідальності обох батьків за
виховання та розвиток дитини
закріплений і в нормах міжнародного
права. Так, Конвенцією про права дитини
(ст. 18) проголошено, що батьки несуть
основну відповідальність за виховання
і розвиток дитини. Рівності прав і
обов'язків батьків стосовно дітей
необхідно дотримуватися незалежно від
наявності або відсутності шлюбу між
ними.

Одним із питань, яке має вирішуватися
за взаємною згодою батьків дитини, є
реалізація права дитини на свободу
пересування.

Відповідно до ч.3 ст. 313 ЦК України,
фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України. Фізична особа,
яка не досягла шістнадцяти років, має
право на виїзд за межі України лише за
згодою батьків (усиновлювачів),
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними.

За вимогами п.2 ст.4 Закону України "Про
порядок виїзду та в'їзду в Україну
громадян України" оформлення проїзного
документа дитини провадиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників батьків чи дітей у разі
потреби самостійного виїзду
неповнолітнього за кордон. У
клопотанні зазначаються відомості про
дитину, а також про відсутність
обставин, що обмежують відповідно до
цього Закону право на виїзд за кордон
(лише для дітей віком від 14 до 18 років).
За відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Згідно п. 4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затвердже ними постановою
Кабінету Міністрів України від 27 січня
1995 р. № 57, передбачено, що виїзд з
України громадян, які не досягли
16-річного віку, в супроводі одного з
батьків або інших осіб, уповноважених
одним з батьків без нотаріально
посвідченої згоди другого з батьків, в
тому числі у разі пред'явлення рішення
суду про надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків

Відповідно до ст.1,2 закону України "Про
охорону дитинства" батьки зобов'язані
забезпечити дітям умови для
достатнього фізичного, духовного та
культурного розвитку.

Як зазначено ч.1 ст.18 Конвенції про
права дитини, батьки або у відповідних
випадках законні опікуни несуть
основну відповідальність за виховання
і розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

А тому, з врахуванням вищезазначеного,
Конвенції про права дитини, яка
встановлює обов'язок приділяти
першочергову увагу якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини, а також
те, що тимчасовий виїзд дитини за
кордон, не порушує прав батька, суд
приходить до висновку що позовні
вимоги є обґрунтованими та такими що
підлягають до задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 209, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, на тимчасовий виїзд з
України та на в'їзд до Польщі, Болгарії,
Італії, Португалії та інших країни
Шенгенської зони, в період 01 грудня 2014
року до 01 червня 2015 року без згоди та
супроводу батька - ОСОБА_2, у супроводі
ОСОБА_1, або у супроводі осіб,
уповноважених нею.

Заочне рішення може бути переглянуте
Галицьким районним судом за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:Ю. Д. Максимчин