Справа № 540/54/14-ц
Номер провадження 2/540/43/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.03.2014 року. Машівський районний суд
Полтавської області у складі:
головуючого-судді
за участю: секретаря
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Машівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до товариства
з обмеженою відповідальністю «Технік
Енерджі» про стягнення невиплаченої
заробітної плати, середньоденного
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні та моральної шкоди, -
у січня 2014 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що він працював у ТОВ
«Технік Енерджі» водієм з 28 липня 2010
року по 09 жовтня 2013 року. При звільненні
з роботи заробітна плата йому
виплачена не була. На день звільнення
заборгованість по заробітній платі
звернувся до роботодавця із заявою
провести повний розрахунок. Однак, в
добровільному порядку відповідач
ухиляється від сплати заборгованості
по заробітній платі. У зв'язку з цим,
позивач просить стягнути з відповідача
заборгованість по заробітній платі в
заробіток за час затримки розрахунку
моральну шкоду в розмірі 5000 грн.
У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримала з підстав викладених у
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про день та час
слухання справи повідомлений в
установленому законом порядку. Окрім
цього, на адресу відповідача судом
направлявся запит з вимогою надати
інформацію щодо розміру
заборгованості перед позивачем, його
середньомісячної заробітної плати,
який залишився без виконання.
Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку про наявність в
матеріалах достатніх даних, які у
відповідності до вимог ст. 169, 224 ЦПК
України дають можливість вирішити
справу шляхом постановлення заочного
рішення.

Так, судом встановлено та
підтверджено даними трудової книжки,
що ОСОБА_1 наказом № 200-К від 28.07.2010 року
прийнятий на посаду водія
автотранспортного засобу до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Технік Енерджі».
Наказом № 28-К від 09.10.2013 р. звільнений з
посади водія за власним бажанням в
порядку ст. 38 КЗпП України (а.с.3-4).

Відповідно до ст. 116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належить йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 КЗпП цього Кодексу,
при відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995 року № 100
нарахування виплат, що обчислюється із
середньої заробітної плати за останні
два місяці роботи, провадяться шляхом
множення середньоденного ( годинного)
заробітку на число робочих днівгодин, а
у випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі(календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин).

Оскільки відповідач, будучи
належним чином повідомленим про час та
місце слухання справи, в судове
засідання не з'явився, своє відношення
до позову не повідомив, на
неодноразові вимоги не надіслав до
суду відповіді на запит, а тому, з метою
захисту конституційного права
позивача на оплату праці суд вважає за
необхідне взяти до уваги твердження
останнього щодо наявності
заборгованості в розмірі 16863 грн. на
день звільнення; середньоденного
заробітку в розмірі 125.60 грн.

Таким чином, час затримки з
виплати заробітної плати за період з
09.10.2013 року по 04.03.2014 року склав 100
робочих днів, а тому на користь
позивача підлягає стягненню
середньоденний заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні в
розмірі 12560 грн (125,60*100 = 12560 грн).

Зі змісту пункту 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди»
вбачається, що до вимог про
відшкодування моральної шкоди у
випадках передбачених трудовим
законодавством застосовується
тримісячний строк позовної давності
(ст.233 КЗпП України).

Оскільки позивач був звільнений з
роботи 09.10.2013 року, а до суду звернувся
лише 17 січня 2013 року, то суд приходить
до висновку про пропуск ним строку
позовної давності щодо вимог про
відшкодування моральної шкоди.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що
суд допускає негайне виконання судових
рішень у справах про присудження
працівникові виплати заробітної плати,
але не більше, ніж за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 10, 11, 60, ,169,
212-215, 218, 224 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Технік
Енерджі» про стягнення невиплаченої
заробітної плати та моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Технік Енерджі»
(юридична адреса на користь ОСОБА_1,
число місяць місце народження
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 16863,00 (шістнадцять тисяч
вісімсот шістдесят три) грн.,
середньоденний заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні в
розмірі 12560 (дванадцять тисяч п'ятсот
шістдесят) грн.

В частині стягнення моральної шкоди -
відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Технік Енерджі» в
доход держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через
Машівський районний суд Полтавської
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня його проголошення апеляційної
скарги, а особою, яка не була присутньою
під час проголошення рішення в той же
строк з дня отримання його копії.

Суддя: