Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м. Полтава

Октябрський районний суд м.
Полтави у складі:

головуючого - судді Бугрія В.М.,

при секретарі - Ступці І.І.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2, представника
відповідача - адвоката ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,
представника третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_7,
територіальна громада м. Полтави в
особі Полтавської міської ради про
стягнення грошових коштів та стягнення
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_7,
територіальна громада м. Полтави в
особі Полтавської міської ради про
стягнення грошових коштів та стягнення
моральної шкоди та прохав суд:

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_6 грошові кошти
на загальну суму 609 350 (шістсот дев'ять
тисяч триста п'ятдесят) гривень.

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_6 судові
витрати, пов'язані з розглядом справи.

13 лютого 2014 позивач подав до суду
заяву про уточнення, збільшення
позовних вимог. Відповідно до заяви
прохав суд:

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_6 грошові кошти
на загальну суму 609 350 (шістсот дев'ять
тисяч триста п'ятдесят) гривень.

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_6 грошові кошти
у сумі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень
за завдану моральну шкоду.

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача ОСОБА_6 судові
витрати, пов'язані з розглядом справи

У судовому засіданні представник
позивача заяву про збільшення позовних
вимог підтримала, прохала
задовольнити. Відповідач проти позову
заперечувала, прохала відмовити,
наголошувала на тому, що ніяких коштів
не отримувала, розписки не писала.
Представник відповідачки ОСОБА_4 проти
позову заперечував, наголошував, що
доказами по справі є якісь сумнівні
розписки. Представник відповідачки -
адвокат ОСОБА_3 проти позову
заперечував, прохав відмовити,
вважаючи доводи позивача
необґрунтованими. Представник третьої
особи при вирішенні спору покладався
на розсуд суду.

Судом встановлено та підтверджено
документально, що березня 2006 року,
ОСОБА_6 позичив ОСОБА_2 грошові кошти в
сумі 65000 доларів США, терміном на п'ять
років, до 01 березня 2011 року, та 05 жовтня
2006 року майна та грошових коштів на
суму 90000 гривень про що ОСОБА_2 склала та
надала останньому розписки.

Станом на сьогоднішній день ОСОБА_2, не
повернула позивачу вказаних коштів,
тобто порушила свої зобов'язання.

Згідно статті 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі.
На підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Враховуючи викладене, договір позики
був укладений сторонами відповідно до
вимог ст.ст.1046-1047 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов»язання.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах», розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб»єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення
матеріалами з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

Відповідно до журналів судових
засідань, представник позивача ОСОБА_1
приймала участь по даній справі -
близько 56 хвилин. Отже, граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу становить: (1218 (розмір
мінімальної заробітної плати) х 40% = 487,20)
х 56 (тривалість розгляду судових
засідань))/60хв = 454, 72 грн.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково , судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог ,
а відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог , у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику в справах
про відшкодування
моральної(немайнової) шкоди" від 31
березня 1995р. розмір відшкодування
моральної(немайнової) шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних та
фізичних страждань, з урахуванням у
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.

Суд дослідивши матеріали справи,
оригінал розписок ОСОБА_2 з
власноручним оригінальним підписом,
заслухавши пояснення сторін, приходить
до висновку, що ОСОБА_2. зобов'язана
повернути позивачу суму позики 609350
гривень, відповідно до курсу
Національного банку України , а саме по
борговим розпискам відповідача від 01
березня 2006 року в сумі 65 тисяч доларів
США та від 05 жовтня 2006 року в сумі 90000
гривень. Щодо заявлених вимог позивача
про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2
в сумі 15 тис., суд приходить до висновку,
що позивачеві слід відмовити, оскільки
останнім та його представником не було
доведено жодним доказом, які саме і в
якому обсязі моральні переживання
зазнав позивач.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Керуючись ст. 15, 16, 526, 625, 1046-1048 ЦК
України, ст.ст. 2, 6, 8, 10, 11, 58, 59, 60, 61, 88, 159,
208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,
постановою Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику в справах
про відшкодування
моральної(немайнової) шкоди" від 31
березня 1995р суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2, треті особи:
ОСОБА_7, територіальна громада м.
Полтави в особі Полтавської міської
ради про стягнення грошових коштів та
стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6
грошові кошти в сумі 609350 грн.

В задоволенні інших позовних
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6
судові витрати по справі в сумі 3441 грн.
судового збору.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6
судові витрати по справі в сумі 454, 72
грн. за надання правової допомоги
адвокатом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Октябрський районний суд м. Полтави
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення апеляційної скарги.

СуддяВ. М. Бугрій