Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/1758/14
Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі: головуючого судді -
Берези В.І., суддів - Бойко С.М.,
Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря
судового засідання - Брикайло М.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Галицького районного суду
м.Львова від 18 червня 2013 року у справі
за скаргою Львівського інституту
економіки і туризму на дії головного
державного виконавця Галицького
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Меленчука Володимира
Ігоровича за участю заінтересованої
особи ОСОБА_2,-

в с т а н о в
и л а:

оскаржуваною ухвалою поновлено строк
звернення до суду, задоволено скаргу.
Визнано дії головного державного
виконавця Галицького відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Меленчука Володимира
Ігоровича щодо винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження від
18.05.2011 року незаконними.

Постанову головного державного
виконавця Галицького відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Меленчука Володимира
Ігоровича про відкриття виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-543/02, виданого 15.09.2010 року
Галицьким районним судом м. Львова, про
зобов'язання Львівський економічний
бізнес-коледж внести зміни в наказ № 693
від 11.10.2000 року, в якому записати:
звільнити з посади заступника
головного бухгалтера ОСОБА_2 за ст. 40 п. 1
КЗпП України та внести такі ж зміни в її
трудову книжку, скасовано. Стягнуто з
Галицького відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції на користь
держави 114,70 грн. судового збору.

Ухвалу суду оскаржила заінтересована
особа ОСОБА_2, просить таку скасувати
та постановити нову ухвалу, якою
відмовити в задоволенні скарги.

В апеляційній скарзі зазначає, що
ухвалу постановлено з порушенням норм
матеріального права. Мотивує тим, що
апелянт не пропустив строк
пред`явлення виконавчого листа до
виконання з огляду на те, що виконавчий
лист від 15.09.2010 року №2-543/02, строк
пред`явлення до виконання якого
встановлено до 01.04.2011 року, було
направлено апелянтом на адресу
виконавчої служби 30.03.2011 року. Відтак,
судом неправильно застосовано ст.22
Закону України «Про виконавче
провадження». Крім того, Львівським
інститутом економіки і туризму подано
скаргу на дії державного виконавця з
пропуском десятиденного строку, без
належного обґрунтування поважності
причин пропуску такого. Суд першої
інстанції даної обставини не з`ясував.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника апелянта - ОСОБА_4,
представника скаржника - Галича П.О.,
перевіривши матеріали справи, межі і
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 11.10.2000 року Львівським
економічним бізнес-коледжом було
видано наказ № 693, яким було звільнено
ОСОБА_2, бухгалтера навчального
закладу, від займаної посади за угодою
сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України, з 8 жовтня
2000 року. ОСОБА_2 оскаржила наказ,
подавши позов до Галицького районного
суду м. Львова, за наслідками розгляду
якого 04.02.2002 року було ухвалено рішення,
яким позов було задоволено та
зобов'язано Львівський економічний
бізнес-коледж внести зміни в наказ № 693
від 11.10.2000 року, в якому записати:
звільнити з посади заступника
головного бухгалтера - ОСОБА_2 за ст. 40 п.
1 КЗпП України та внести такі ж зміни в
її трудову книжку.

Також встановлено, що виконавчий лист
від 04.02.2002 року у справі про зміну
наказу про звільнення було видано
стягувану ОСОБА_2 24.11.2003 року.

Крім того, судом першої інстанції
досліджено заяву ОСОБА_2 від 15.09.2010 року
про повернення вищезазначеного
виконавчого листа та її ж заяву від
15.09.2010 року про видачу виконавчого
листа.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив зі змісту
ст.368 ЦПК України та ст.348 ЦПК України в
редакції 1963 року, згідно з якими за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається
один виконавчий лист. Крім того, судом
враховано приписи ст.370 ЦПК України,
відповідно до якої судом може бути
видано дублікат виконавчого документа
за заявою стягувача або поданням
державного виконавця і дане питання
вирішується в судовому засіданні.
Врахувавши ту обставину, що виконавчий
лист у даній справі був виданий ще
24.11.2003 року, його повторна видача не
допускається, окрім випадку видачі
дубліката виконавчого листа, та у
зв`язку з відсутністю заяви про
поновлення пропущеного строку для
пред`явлення виконавчого листа до
виконання, суд першої інстанції дійшов
висновку про протиправність дій
державного виконавця та незаконність
ухвали про відкриття виконавчого
провадження.

З таким висновком погоджується і
колегія суддів.

Так, згідно з ч.2 ст.368 ЦПК України, за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено,
видається один виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів справи,
вперше виконавчий лист у справі за
позовом ОСОБА_2 до Львівського
економічного бізнес-коледжу про зміну
предмету та підстави звільнення був
виданий 24.11.2003 року (а.с.10). Згідно з
даним виконавчим листом, рішенням
Галицького районного суду м.Львова від
04.02.2003 року зобов`язано Львівський
економічний бізнес-коледж внести зміни
в наказ № 693 від 11.10.2000 року, в якому
записати: звільнити з посади
заступника головного бухгалтера -
ОСОБА_2 за ст. 40 п. 1 КЗпП України та
внести такі ж зміни в її трудову книжку.

Із заяв від 15.09.2010 року (а.с.11, 12)
вбачається, що ОСОБА_2 повернула
Галицькому районному суду м.Львова
виконавчий лист у справі №2-543/02 від
04.02.2002 року, виданий 24.11.2003 року, та
одразу ж просила повторно видати
виконавчий лист у даній справі. Новий
виконавчий лист у цій справі був
виданий 15.09.2010 року (а.с.19).

Однак, як зазначено в ч.2 ст.368 ЦПК
України, особі, на користь якої
ухвалено рішення, видається лише один
виконавчий лист. Повторна видача у
такий спосіб виконавчого листа не
допускається.

Судом першої інстанції правильно
зазначено, що видача виконавчого листа
можлива лише один раз, та й те, що на
момент видачі як першого, так і другого
виконавчих листів, встановлювався
трьохрічний строк для пред`явлення
виконавчого документа до виконання.

А відтак, за відсутності законних
підстав для повторної видачі
виконавчого листа у справі №2-543/02,
рішення від 04.02.2002 року, виданий 24.11.2003
року виконавчий лист ОСОБА_2 могла
пред`явити до виконання протягом трьох
років з дня набрання рішенням суду
законної сили. Згідно з даним
виконавчим листом (а.с.10), рішення суду
набрало законної сили 05.03.2003 року.
Прийнявши до виконання виконавчий лист
і відкривши провадження у справі,
державним виконавцем не звернуто увагу
на дану обставину.

З огляду на наявні в матеріалах справи
докази, ОСОБА_2 пропустила відповідний
строк, доказів неможливості
пред`явлення виконавчого листа до
виконання протягом вищезгаданого
строку суду не представила, як і не
представила доказів звернення до суду
із заявою про поновлення пропущеного
строку для пред`явлення виконавчого
документа до виконання.

Відтак, доводи апелянта в цій частині
не заслуговують на увагу.

Не заслуговують на увагу і доводи
апеляційної скарги в частині
обґрунтування безпідставності
поновлення строку звернення до суду
Львівським інститутом економіки і
туризму із скаргою на дії головного
державного виконавця. Судом
встановлено, що 16.08.2012 року набрала
законної сили ухвала Галицького
районного суду м.Львова від 22.09.2011 року
про зміну сторони виконавчого
провадження, з урахуванням чого
правильно зазначено про поважність
причин пропуску строку звернення до
суду із вищезазначеною заявою.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
наявність підстав для задоволення
відповідної скарги.

Ухвала суду відповідає вимогам закону
і зібраним по справі доказам, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

З урахуванням наведеного, апеляційну
скаргу слід відхилити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.312, ст.ст.313, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х
в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду
м.Львова від 18 червня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути
оскарженою до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою апеляційного суду.

Головуючий:
Береза В.І.

Судді:
Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.