Центрально-Міський районний суд
буд.111 м. м. Макіївка Донецька область
Справа № 270/2287/13-ц
Провадження № 2/270/32/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2014 року
м. Макіївка

Центрально-Міський районний суд м.
Макіївки Донецької області в складі:

головуючого судді
Кузнецова Р.О.

при секретарі
Насікайло О.С., Зиряновій Т.О.

за участю:

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

прокурора
Рябих В.О.

представника третьої особи,

яка не заявляє самостійних

вимог на предмет спору
Домрачової Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у місті
Макіївці цивільну справу за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про виключення імені
особи як батька з актового запису про
народження дитини та за зустрічним
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
Органу опіки та піклування виконавчого
комітету Макіївської міської ради про
позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

05 квітня 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області з позовом
до ОСОБА_1 про виключення імені особи як
батька з актового запису про
народження дитини.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що 24.04.2010 між ним та ОСОБА_1
було укладено шлюб, а ІНФОРМАЦІЯ_1
відповідач народила дитину - ОСОБА_6,
при цьому батьком дитини було
зазначено позивача - ОСОБА_5 А вже 06.03.2012
шлюб між позивачем та ОСОБА_1 було
розірвано, після чого зі слів
відповідача позивачу стало відомо, що
він не є батьком дитини.

Ухвалою суду від 30.04.2013 по вказаній
справі було відкрито провадження.

22.05.2013 ОСОБА_1 звернулася до суду із
зустрічним позовом до ОСОБА_5, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, -
Органу опіки та піклування Макіївської
міської ради про позбавлення
батьківських прав.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1
зазначала, що з дня народження дитини
до грудня 2010 року ОСОБА_5 бачив її лише
кілька разів. Після припинення шлюбних
відносин більше до доньки він не
приїжджав, не зустрічався з нею, свої
батьківські обов'язки не виконує,
вихованням дитини не займається,
матеріальної допомоги не надає, не
відвідує доньку, її станом здоров'я та
розвитком не цікавиться, оскільки не
бажає спілкуватися та зустрічатися з
дитиною.

Ухвалою суду від 27.05.2013 вказані позови
були об'єднані в одне провадження.

Крім того, ухвалою суду від 31.10.2013
первісний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про
виключення імені особи як батька з
актового запису про народження дитини
залишено без розгляду за клопотанням
позивача, а розгляд справи продовжено в
частині зустрічного позову ОСОБА_1

У судовому засіданні позивач та
представник позивача за зустрічним
позовом підтримали заявлені позовні
вимоги та просили їх задовольнити.
ОСОБА_1 зазначила, що відповідач
ухиляється від виконання ним
батьківських обов'язків по відношенню
до неповнолітньої дочки ОСОБА_6, не
сплачує присуджені судом аліменти на
її утримання, до дитини не приїжджає, не
цікавиться життям дитини та станом її
здоров'я, а також не надає згоди на
виїзд разом з дитиною для її
оздоровлення. Крім того, позивач
звертався до суду з позовною заявою про
виключення імені особи як батька з
актового запису про народження дитини.

Відповідач ОСОБА_5 проти заявленого
позову заперечував та пояснив, що 24.04.2010
між ним та ОСОБА_1 було укладено шлюб, а
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - ОСОБА_6.
06.03.2012 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було
розірвано. Також зазначив, що, коли він
приїжджав відвідати свою дочку, ОСОБА_1
всіляко цьому заважала та чинила
перешкоди у спілкуванні з дитиною. На
теперішній час бажає спілкуватися з
дитиною, повністю сплатив борг за
аліментами на її утримання та в
подальшому намагатиметься її
утримувати. Крім того, під час
зустрічей з дитиною батьки позивача
стверджували, що він не є батьком
дитини, тому звернтався до суду з
позовною заявою про виключення імені
особи як батька з актового запису про
народження дитини. Також зазначив, що з
позовом про встановлення порядку
участі у вихованні та піклуванні з
дитиною до суду не звертався. ОСОБА_5
звертає увагу на те, що не цікавився
життям та здоров'ям дитини, оскільки не
вважав себе її біологічним батьком.
Також зазначив, що останній раз
намагався зустрітися з донькою рік
тому. У судовому засіданні 27.01.2014
відповідач також зазначив, що у 2014 році
телефонував позивачу з метою зустрічі
з дитиною. 18.01.2014 приїхав до м. Макіївки,
а 20.01.2014 звернувся до служби по справах
дітей Центрально-Міської районної
адміністрації Макіївської міської
ради із заявою про визначення порядку
участі батька, який проживає окремо, у
вихованні малолітньої дочки. На
підставі викладеного просив суд у
задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача у судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не
визнала та зазначила, що ОСОБА_5 не
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків стосовно своєї
доньки ОСОБА_6. Після народження дитини
позивач і відповідач мешкали разом.
Фактично родинні стосунки були
припинені між ними у грудні 2010 року. У
цей час відповідач переїхав до м.
Маріуполя і більше не спілкувався з
матір'ю дитини. Оскільки між сторонами
виникло непорозуміння та виникали
постійні сварки, відповідач прийняв
рішення про обмеження спілкування з
позивачем. Раніше ОСОБА_5 мав сумніви,
що він є біологічним батьком дитини,
оскільки про це зазначала ОСОБА_1, через
що й не намагався зустрічатись з
дитиною, проте після проведення
експертизи його сумніви розвіяні, він
сплатив повністю заборгованість по
аліментах, намагається більше часу
проводити з дитиною, проте її мати
цьому постійно перешкоджає. На
теперішній час ОСОБА_5 бажає брати
участь у вихованні своєї доньки,
забезпечувати її усім необхідним,
оскільки дитина потребує батьківської
уваги як матері, так й батька, в зв'язку
з чим у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 вважає за необхідне відмовити.

Спеціаліст служби у справах дітей
Центрально-Міської районної
адміністрації Макіївської міської
ради як представник органу опіки та
піклування Макіївської міської ради
Домрачова Я.В. у судовому засіданні
зазначила, що подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_1
розірвали шлюб 06.03.2012, від якого мають
малолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_5 працював у морському агентстві
ПП «Барк», на теперішній час не працює.
Станом на 19.11.2013 заборгованість по
аліментам за виконавчим листом
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції від 19.11.2013
№1313/1076 відсутня. За місцем проживання
батько дитини характеризується
позитивно. Окрім цього встановлено, що
ОСОБА_5 ухиляється від виконання
батьківських обов'язків у вихованні
малолітньої доньки, матеріальної й
будь-якої іншої допомоги не надає, що
підтверджується актом про участь
батька у вихованні дитини від 27.11.2013,
складеним начальником ВКМСД
Центрально-міського РВ Макіївського МУ
ГУМВС України в Донецькій області
майором міліції Купавих С.М. Згідно
пояснень сусідів від 27.11.2013 (ОСОБА_9)
встановлено, що батько за місцем
мешкання дитини не з'являвся протягом
трьох років, вихованням дочки не
займається, зі слів матері
матеріальної та будь-якої іншої
допомоги не надає. Під час бесіди з
ОСОБА_5 встановлено, що він проти того,
щоб його позбавляли батьківських прав
відносно малолітньої доньки, оскільки
він бажає приймати участь у її
вихованні та утриманні, але матір
дитини чинить перешкоди у спілкуванні
з донькою, про що в присутності
начальника служби у справах дітей
Центрально-міської рай адміністрації
батько дитини власноруч склав заяву.
Також зазначила, що малолітня ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю -
ОСОБА_1 у трикімнатній квартирі за
адресою: АДРЕСА_2. Матір в повному
обсязі займається вихованням та
утриманням доньки, нею створені всі
необхідні умови для нормального життя
та розвитку малолітньої дитини. Дитина
відвідує дошкільний заклад №11 з
вересня 2013 року. за характеристикою
закладу мати відвідує батьківські
збори, приймає участь у роботі
батьківського комітету групи, постійно
цікавиться вихованням та розвитком
дитини, приділяє належну увагу
зовнішньому вигляду дівчинки, батька
дитини жодного разу не бачили. 02.12.2013 на
засіданні комісії з питань захисту
прав дитини розглянуто питання про
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_5 відносно його доньки -
ОСОБА_6, комісією прийнято рішення про
недоцільність позбавлення
батьківських прав батька дитини. На
теперішній час з'ясовано, що ОСОБА_5
перебуває у рейсі, де саме невідомо,
дата його прибуття також невідома.
Також зазначила, що ОСОБА_5 звернувся до
служби по справах дітей
Центрально-Міської районної
адміністрації Макіївської міської
ради із заявою від 27.01.2014 про визначення
порядку участі батька, який проживає
окремо. Відповідно до положення про
комісію з питань захисту прав дитини
при виконавчому комітеті Макіївської
міської ради термін розгляду органами
місцевого самоврядування вищевказаної
заяви ОСОБА_5 сплинув, тому що минув 1
місяць з дня складання заяви, оскільки
комісія з питань захисту прав дитини
дані звернення не розглядає в
одноособовому порядку.

Прокурор у судовому засіданні
заявлений позов підтримала, оскільки
вважала доцільним позбавити ОСОБА_5
батьківських прав стосовно його
неповнолітньої дитини.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання,
призначене на 27.02.2014, не з'явився, про
час та місце слухання справи був
повідомлений належним чином, про що
свідчить телефонограма від 20.02.2014,
зареєстрована в журналі телефонограм
№01-56 за №521 від 20.02.2014, яку отримала мати
відповідача - ОСОБА_10 (а.с. 137).

Під час розгляду справи судом були
встановлені наступні фактичні
обставини справи.

Так, в судовому засіданні судом було
встановлено, що відповідно до копії
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_5
та ОСОБА_1 (а.с. 4).

Як вбачається з копії рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 04.01.2012 з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 були стягнуті
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 22-25).

Відповідно до копії рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 06.03.2012
шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було
розірвано з ініціативи ОСОБА_5 (а.с. 29).

Також, як вбачається з копії рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 02.04.2012 з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 були стягнуті
аліменти на її утримання у розмірі 1/6
частини його заробітку (а.с. 31).

Згідно копії заяви ОСОБА_5, яка
знаходиться в матеріалах справи (а.с.
119), останній 20.01.2014 звернувся до служби
по справах дітей Центрально-Міської
районної адміністрації Макіївської
міської ради з проханням встановити
порядок участі у вихованні малолітньої
дитини - ОСОБА_6, а саме: третьої суботи
кожного місяця з 11.00 до 15.00 години, а
також два тижні на оздоровлення у
літній період (а.с. 119).

Допитана у судовому засіданні
26.12.2013 в якості свідка ОСОБА_11 пояснила,
що вона є сусідкою позивача та знайома
з нею більше 20 років, з відповідачем не
знайома, ніколи не бачила. У
лютому-березні 2011 року, коли захворіла
дитина, ОСОБА_1 зателефонувала ОСОБА_12
за допомогою грішми, проте він
відмовив. Крім того зазначила, що вона
також спілкується з батьками позивача,
вони також не бачили відповідача, він
не приходив. ОСОБА_5 не приймав участі у
вихованні дитини. Також зазначила, що
ОСОБА_1 йому перешкод у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні не чинила.

Допитана у судовому засіданні
26.12.2013 в якості свідка ОСОБА_9 пояснила,
що вона також є сусідкою позивача, з
відповідачем не знайома, ніколи його не
бачила, хоча часто спілкувалася з
позивачем та її батьками, які
турбувалися, що батько дитини не
приїжджає до неї. Також зазначила, що
нещодавно їй стало відоме про те, що
батько сплатив аліменти.

Допитана у судовому засіданні
26.12.2013 в якості свідка ОСОБА_13 пояснила,
що вона є подругою позивача, проживає у
сусідньому будинку. Починаючи з
листопада 2010 року часто спілкувалися з
ОСОБА_1, святкували разом свята. Також
зазначила, що у вересні 2013 року
відвозила дитину позивача до
інфекційного відділення дитячої
лікарні, при цьому батька дитини не
бачила. Позивач намагалася з ним
зв'язатися по телефону, проте з ним не
було зв'язку. Про те, що позивач
перешкоджає відповідачу відвідувати
та спілкуватися з дитиною їй невідомо.
Також зазначила, що батько дитини
тривалий час не сплачував аліменти на
утримання своєї дитини. Дитину
утримують батьки позивача, які
проживають разом з нею.

Допитана у судовому засіданні
27.01.2014 в якості свідка ОСОБА_14 пояснила,
що вона є матір'ю позивача. Із самого
народження позивач разом з дитиною
мешкали разом з нею. Відповідач мешкав
разом з позивачем та дитиною сім днів у
2011 році. Останній раз ОСОБА_5 відвідував
свою дочку у січні 2011 року. Після цього
не з'являвся, не цікавився здоров'ям та
життям дитини. При цьому зазначила, що
відповідачу ніхто не перешкоджав у
спілкуванні з дитиною. Крім того свідок
показала, що, після того, як ОСОБА_5
побачив дитину, то сказав, що буде
надавати допомогу на утримання дитини
тільки після тесту ДНК. Також
зазначила, що відповідач дзвонив у
січні 2014 року та казав, що приїде до
дитини. Вихованням дитини займається
мати. Також свідок зазначила, що завжди
бажала, щоб родина мешкала разом, ніхто
ОСОБА_5 не виганяв. Відповідач з січня
2011 року по січень 2014 року навіть не
намагався брати участь у спілкуванні з
дитиною та її вихованні.

Допитаний у судовому засіданні 27.01.2014 в
якості свідка ОСОБА_15 пояснив, що він є
батьком позивача. ОСОБА_1 разом з
дитиною із самого народження дитини
проживали разом з дідусем та бабцею.
Відповідач разом із позивачем в
сукупності мешкали разом близько двох
тижнів. Останній раз свідок бачив
відповідача у січні 2011 року. під час
спільного проживання позивача з
відповідачем останні мешкали у батьків
позивача. ОСОБА_5 ніхто не виганяв, він
пішов з дому без будь-яких пояснень у 2011
році. Після цього до дитини не приходив
та до свідка не звертався. Дитина
мешкає разом з матір'ю, бабусею та
дідусем, її відводять на заняття,
вихованням займаються разом. За
відвідування дитини кружка сплачують
батьки позивача. Також свідок зазначив,
що перешкод у спілкуванні з дитиною та
її вихованні відповідачу ніхто не
чинив, проте з ОСОБА_5 її не відвідував,
не цікавився її розвитком та
вихованням. Позивач не загрожувала та
не вимагала від відповідача, щоб той не
приходив до дитини. Також пояснив, що
дитина з вересня 2013 року відвідує
дитячий садок, проте відповідач до
дитячого садка також не приходив.

Допитана у судовому засіданні 27.02.2014 в
якості свідка ОСОБА_10 пояснила, що вона
є матір'ю відповідача. У кінці січня 2014
року її син телефонував позивачу, у
грудні 2013 року відправляли іграшки для
дитини. В останнє бачила дитину у
листопаді 2010 року, до цього з самого
народження жили в неї. Також свідок
пояснила, що вона ніколи не приїжджала
з сином. Про те, що позивач перешкоджає
ОСОБА_5 у спілкуванні з дитиною їй
відомо зі слів її сина.

Одночасно з цим, відповідно до висновку
від 18.12.2013 за № 27/07.1-02051 орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Макіївської міської ради вважав
недоцільним позбавити батьківських
прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно його
неповнолітньої доньки - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 98-99).

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши сторін, їх представників,
представника органу опіки та
піклування, а також прокурора, оцінивши
докази за внутрішнім переконанням, яке
ґрунтується на повному, всебічному та
об'єктивному дослідженні обставин
справи, дійшов висновку про наявність
правових підстав для задоволення
позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

При цьому згідно роз'яснень, наданих
Пленумом Верховного Суду України у п. 2
постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове
рішення у цивільній справі» рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив
справу згідно з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин відповідно до
статті 8 ЦПК, а також правильно
витлумачив ці норми. Обґрунтованим
визнається рішення, ухвалене на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Спірні відносини між сторонами у
справі виникли з приводу невиконання
відповідачем своїх батьківських
обов'язків, тому до них мають бути
застосовані норми Сімейного кодексу
України, що регулюють питання прав та
обов'язків батьків щодо їх дітей.

Частинами 1-3 ст. 150 СК України визначено,
що батьки зобов'язані: виховувати
дитину в дусі поваги до прав та свобод
інших людей, любові до своєї сім'ї та
родини, свого народу, своєї
Батьківщини; піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток; забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати її до
самостійного життя.

Одночасно, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК
України, мати, батько можуть бути
позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини та
є хронічними алкоголіками.

Верховний Суд України у своїх
роз'ясненнях, викладених в п. 16
постанови Пленуму «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» від 30 березня 2007
року N3 зазначав, що ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїми обов'язками.

Суд не бере до уваги висновок від 18.12.2013
за № 27/07.1-02051, відповідно до якого Орган
опіки та піклування виконавчого
комітету Макіївської міської ради
вважає недоцільним позбавляти
батьківських прав ОСОБА_5 відносно його
неповнолітньої доньки - ОСОБА_6,
оскільки відповідач не бажає
спілкуватися зі своєю дочкою, що
знайшло своє підтвердження у
показаннях як свідків, так й позивача,
наданих ними під час допиту у судових
засіданнях, та критично ставиться до
прагнення ОСОБА_5 спілкуватися зі своєю
дочкою та приймати участь у її
вихованні, оскільки з моменту
народження та по теперішній час він не
довів цього своїми вчинками, які б
свідчили про те, що він усвідомив усю
неправоту своїх дій та бажає спокути
свою провину перед дочкою за те, що
дитина увесь цей час була позбавлена
уваги та турботи батька.

Крім того, висновок органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Макіївської міської ради мотивовано
тим, що відповідач добре
характеризується за місцем проживання
, не має заборгованості по аліментах та
бажає брати участь у спілкуванні із
дитиною.

Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України Орган
опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи. Суд може не
погодитися з висновком органу опіки та
піклування, якщо він є недостатньо
обґрунтованим, суперечить інтересам
дитини.

Судом береться до уваги те, що висновок
Органу опіки та піклування виконавчого
комітету Макіївської міської ради не
узгоджується із більшістю інших
доказів у справі, містить в собі
суперечності та не відповідає
заявленим в позові підставам для
позбавлення особи батьківських прав, а
саме: батько може бути позбавлений
судом батьківських прав, якщо він,
зокрема, ухиляється від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини (п.
2 ч. 1 ст. 164 СК України), внаслідок чого
суд вважає такий висновок
необ'єктивним, необґрунтованим та
таким, що суперечить інтересам дитини.

Таким чином, у сукупності усіх доказів
у справі, суд приходить до переконання,
що відповідач не цікавиться вихованням
своєї дитини та її духовним розвитком,
жодним образом не бере участі у її
вихованні, як самостійно, так й через
довірених осіб, що свідчить про втрату
інтересу відповідача до своєї дитини і
дає суду зробити безспірний висновок
про доцільність позбавлення його
батьківських прав.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

За приписами частини 1 статті 79 ЦПК
України судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи.

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» ставка судового
збору за подання до суду позовної заяви
немайнового характеру складає 0,1
розміру мінімальної заробітної плати.

Отже з урахуванням задоволення позову
з відповідача на користь позивача
підлягає відшкодуванню судовий збір в
розмірі 114,70 грн.

З урахуванням викладеного та керуючись
ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180-183, 191 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209,
212-215, 218 ЦПК України, постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» від 30 березня 2007
року N3, суд -

в и р і ш и в:

Зустрічний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний код , який проживає за
адресою: 87549, АДРЕСА_1, батьківських прав
у відношенні його малолітньої доньки -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис
серії НОМЕР_2 від 21 липня 2010 року.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний код ,який проживає за
адресою: 87549, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає за адресою:
86106, АДРЕСА_2,судові витрати у вигляді
судового збору в сумі 114 (сто
чотирнадцять) 70 грн.

Рішення може бути оскаржене сторонами
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення, а у разі
відсутності особи яка має право на
апеляційне оскарження, протягом 10-ти
днів з дня отримання копії рішення
суду.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано, а у разі її подання - після
розгляду справи апеляційним судом,
якщо його не скасовано судом
апеляційної інстанції.

Суддя:
Р.О. Кузнецов