РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2014 року

м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Фазикош О.В., при
секретарі Рабош А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Ужгород цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Малодобронської
сільської ради, третя сторона без
самостійних вимог Колективне
сільськогосподарське підприємство
«Мир», Реєстраційна служба
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області про визнання права власності,-

встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до
Ужгородського міськрайонного суду з
позовом до Малодобронської сільської
ради, третя сторона без самостійних
вимог Колективне сільськогосподарське
підприємство «Мир», Реєстраційна
служба Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області про визнання права власності.

Позовні вимоги мотивують тим, що
позивачі колишні працівники
Колективного сільськогосподарського
підприємства «Мир». Під час
розпаювання майна підприємства
позивачам уже пенсіонерам було видано
свідоцтва про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства,
отриманих в процесі реорганізації
зазначеного сільськогосподарського
підприємства. Так, ОСОБА_1 отримав
свідоцтво серія ЗК № XII 094852 від 11.04.2004
року, на суму 955,00 грн., або 0,0852 відсотки,
ОСОБА_2, отримала свідоцтво серія ЗК №
XII 094847 від 11.04.2004 року, на суму 782,21 грн.,
або 0,0698 відсотки. Загалом вартість
майнових паїв позивачів склала 1737,21
грн., або 0,155 відсотка. Після припинення
ними трудової діяльності в
сільськогосподарському підприємстві
через похилий вік та стан здоров'я,
позивачі звернулися з пропозицією
виділити належну нам частку в натурі. В
рахунок майнового паю у 2001 році
позивачам була передана будівля
приміщення «Сушарки» та будівлю одного
з складів. Відповідно до накладної № 90
від 04.06.2001 року на основі протоколу
зборів пайовиків Колективного
сільськогосподарського підприємства
«Мир» за № 2 від 04.06.2001 року, за якою
здійснювалася передача майна вартість
будівлі «Сушарки» становила 1000 грн.,
вартість будівлі складу становила 500
грн. Що стосується відображеного в
накладній частині будівлі корівника на
суму 2200 грн., така позивачами прийнята
не була, оскільки вартість даної
будівлі перевищувала суму належних нам
паїв. Оскільки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
подружжям, всі дії по отриманні внатурі
майнової частки, що належала позивачам
в підприємстві здійснював чоловік
ОСОБА_1. Після отримання
вищезазначеного майна позивачі
розпочали ним користуватися, зробили
ремонт, тощо. З метою приведення у
відповідність вимогам чинного
законодавства правовідносин
користування землею під належними
позивачам будівлями між власником
землі - Малодобронською сільською
радою, що діє на підставі Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні та ОСОБА_1, на основі Закону
України "Про плату за землю" ст.7,п.1,п.5 з
2007 року по даний час укладалися
договори про упорядкування плати за
користування земельними ділянками до
укладення договорів оренди, та
здійснювалася відповідна оплата. На
даний час склалася ситуація за якої
позивачі не можуть оформити право
власності на отриману нерухомість, у
зв'язку із відсутністю
правоустановчого документа на
зазначене майно, чим порушується право
позивачів на можливість вільного
здійснення права власності на майнові
паї, а тому останні вимушені звертатися
до суду з даними позовом. Відсутність у
позивачів правовстановлюючого
документу на належні їм будівлі
порушує права як власників так як
позивачі не мають можливості належним
чином володіти, користуватися та
розпоряджатися належною їм власністю.
На підставі вищенаведеного позивачі
просять визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2
право власності на виділене в рахунок
майнового паю майно - нежитлові будівлі
знаходяться за адресою в АДРЕСА_1 та
складаються з сушарки будівля літ. «А»,
складу будівля літ. «Б», огорожі №1 та №
2.

В судове засідання позивачі не
з'явилися, надали заяви в яких просять
розглянути позовну заяву без їх участі,
позовні вимоги підтримують в повному
обсязі, проти заочного рішення не
заперечують.

Представник відповідача
Малодобронської сільської ради в
судове засідання не з'явився, надав
заяву в якій просить розглянути
позовну заяву без їх участі, позовні
вимоги визнають.

Ухвалою суду за клопотанням
представника третьої особи без
самостійних вимог Реєстраційної
служби Ужгородського міськрайонного
управління юстиції було замінено третю
особу на юридичну особу - Ужгородське
міськрайонне управління юстиції.

Представник Ужгородського
міськрайонного управління юстиції в
судове засідання не з'явився, надав
заяву про розгляд за їх відсутності, не
заперечують проти задоволення вимог
позивачів.

Від голови ліквідаційної комісії
ліквідованого колективного
сільськогосподарського підприємства
«Мир» надійшла заява про розгляд за їх
відсутності, не заперечують проти
задоволення вимог позивачів.

Суд, перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які позивачі посилались, як на
підставу своїх вимог, оцінивши докази
на ствердження цих обставин в їх
сукупності, вважає за необхідне
позов задовольнити, виходячи з
наступного.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України
установлено, що обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову, суд
за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову. Визнання відповідачем позову
не суперечить закону і не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб, а
тому може бути прийняте судом з
постановленням рішення про
задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до норм процесуального
закону, за відсутності будь-якого
застереження, факт, визнаний сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі, вважається встановленим. Тобто,
визнання позову відповідачем, згідно
ст.61 ЦПК України, є обов'язковим для
суду, оскільки обставини, визнані
сторонами не підлягають доказуванню.

Відповідно до копії свідоцтва про
укладення шлюбу, серії НОМЕР_3 від 13.05.1973
р. позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
подружжям.

Позивачам по справі належить право на
пайовий фонд майна Колективного
сільськогосподарського підприємства
«Мир», що доводиться свідоцтвом серії
ЗК № XII 094852 від 11.04.2004 року, згідно якого
ОСОБА_1 отримав майновий пай на суму 955,00
грн., або 0,0852 відсотки та свідоцтвом
серії ЗК № XII 094847 від 11.04.2004 року, згідно
якого ОСОБА_2 отримала майновий пай на
суму 782,21 грн., або 0,0698 відсотки.

Після припинення ними трудової
діяльності в сільськогосподарському
підприємстві через похилий вік та стан
здоров'я, позивачі звернулися з
пропозицією виділити належну їм частку
в натурі. В рахунок майнового паю у 2001
році позивачам була передана будівля
приміщення «Сушарки» та будівлю одного
з складів.

Відповідно до накладної № 90 від 04.06.2001
року на основі протоколу зборів
пайовиків Колективного
сільськогосподарського підприємства
«Мир» за № 2 від 04.06.2001 року, за якою
здійснювалася передача майна вартість
будівлі «Сушарки» становила 1000 грн.,
вартість будівлі складу становила 500
грн.

Оскільки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є подружжям,
що доводиться свідоцтвом про укладення
шлюбу від 13.05.1973 року серія НОМЕР_3, всі
дії по отриманні внатурі майнової
частки, що належала позивачам в
підприємстві здійснював чоловік
ОСОБА_1.

Відповідно до даних технічної
інвентаризації, яка була проведена
Ужгородським районним БТІ, інвентарна
справа № 166, отримане майно - нежитлові
будівлі знаходяться за адресою в
АДРЕСА_1, складається з сушарки будівля
літ. «А» та складу будівля літ. «Б».

Відповідно до генерального плану
будівлі розміщені на земельній
ділянці, що огорожена огорожею
спільного користування за №1 та №2.

З метою приведення у відповідність
вимогам чинного законодавства
правовідносин користування землею під
належними позивачам будівлями між
власником землі - Малодобронською
сільською радою, що діє на підставі
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні та ОСОБА_1, на
основі Закону України "Про плату за
землю" ст.7,п.1,п.5 з 2007 року по даний час
укладалися договори про упорядкування
плати за користування земельними
ділянками до укладення договорів
оренди, та здійснювалася відповідна
оплата.

Вищенаведене підтверджується наявними
в справі договорами про упорядкування
плати за користування земельними
ділянками до укладення договорів
оренди від 12.06.2009 р., 24.26.2010 р., 01.06.2011 р.,
05.03.2012 р., 18.05.2013 р.

А також наявними в справі копіями
квитанцій на суму 115,10 грн., 114,41 грн., 146,06
грн.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може предявити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України
«Про колективне сільськогосподарське
підприємство», у разі виходу з
колективного сільськогосподарського
підприємства його члени мають право на
пай натурою, грішми або цінними
паперами відповідно до розміру та
структури пайового фонду або в
іншій, за згодою сторін, формі.

Згідно із Постановою КМ України за №177
від 28.02.2001р. «Про врегулювання питань
щодо забезпечення захисту майнових
прав селян у процесі реформування
аграрного сектору економіки»,
підставами для оформлення права
власності на виділене в натурі майно,
власникам майнових паїв визнаються:
Свідоцтво про право власності на
майновий пай, рішення
підприємства-правонаступника
(користувача майна) та акт
приймання-передавання майна.

Спірне майно створено у часи, коли не
існувало сучасних вимог щодо
оформлення документів, тому
відсутність певних документів не
спростовує право власності та не є
перешкодою для його оформлення.

Таким чином, спірне майно входить до
майнового фонду, що забезпечує права
власників майнових сертифікатів -
Свідоцтв про право власності на
майновий фонд майно Колективного
сільськогосподарського підприємства
«Мир».

В 2001 р. на виконання Указу Президента
України № 62 від 29.01.2001 р. була здійснена
інвентаризація майна майнових паїв
членів КСП «Мир» в порядку,
передбаченому Постановою Кабінету
Міністрів України від 28 лютого 2001 року
№177 «Про врегулювання питань щодо
забезпечення захисту майнових прав
селян у процесі реформування аграрного
сектору економіки».

Відповідно до п.п. 13, 14 Порядку
визначення розмірів майнових паїв
членів колективних
сільськогосподарських підприємств та
їх документального посвідчення,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 28 лютого 2001 р. N 177
були видані свідоцтва про право
власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства «Мир».

Відповідно до п. 8. 9 Порядку розподілу
та використання майна реорганізованих
КСП, затвердженим Наказом №62 від 14
березня 2001 року «Про затвердження
Порядку розподілу та використання
майна реорганізованих КПС» та
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 4 квітня 2001 року за №305/5496 кожен
із співвласників має право
скористатися своїм майновим паєм в
один із таких способів:

- об'єднати свій майновий пай з паями
інших співвласників, отримати майно у
натурі у спільну часткову власність та
передати його до статутного (пайового)
фонду новостворюваної юридичної особи,
у тому числі до обслуговуючого
кооперативу;

- об'єднати свій майновий пай з паями
інших співвласників, отримати майно у
натурі у спільну часткову власність,
укласти договір про спільне володіння,
користування і розпорядження майном та
передати його в оренду;

- отримати свій майновий пай у натурі
індивідуально чи разом із членами
своєї сім'ї і використати його на свій
розсуд;

- відчужити пай будь-яким способом в
установленому законом порядку.

Виділення із складу пайового фонду
майна у натурі окремим власникам чи
групам власників за їх бажанням у
процесі вирішення майнових питань
здійснюється
підприємством-правонаступником
(користувачем) на підставі рішення
зборів співвласників.

Відповідно до п. 15 Порядку розподілу та
використання майна реорганізованих
КСП виділення майнових паїв у натурі
окремим особам, які виявили бажання
отримати свої майнові паї в
індивідуальну власність, проводиться
підприємством - користувачем майна із
переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі
конкретному власнику
підприємство-правонаступник
(користувач) одночасно з підписанням
акта приймання-передавання майна
робить відмітку про виділення майна в
натурі у Свідоцтві про право власності
на майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства,
що засвідчується підписом керівника
підприємства та печаткою.

Відповідно до накладної № 90 від 04.06.2001
року на основі протоколу зборів
пайовиків Колективного
сільськогосподарського підприємства
«Мир» за № 2 від 04.06.2001 року було
здійснено передачу майна на ім'я
ОСОБА_1, а саме «Сушарки» та склад.

Вищезазначене спірне майно було
виділене позивачам на підставі
свідоцтва серії ЗК № XII 094852 від 11.04.2004
року, згідно якого ОСОБА_1 отримав
майновий пай на суму 955,00 грн., або 0,0852
відсотки та свідоцтва серії ЗК № XII 094847
від 11.04.2004 року, згідно якого ОСОБА_2
отримала майновий пай на суму 782,21 грн.,
або 0,0698 відсотки.

Майнові сертифікати погашені,
Свідоцтво з відміткою про виділення
майна в натурі індивідуально та акт
приймання-передавання майна є
підставою для оформлення прав
власності на зазначене майно в
установленому порядку.

Статею 41 Конституції України
визначено,що право приватної власності
набувається в порядку,визначеному
Законом.

Враховуючи вище наведене, визнання
позову відповідачем, суд прийшов до
висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
відповідності до ст.9 ч.3 Закону України
«Про колективне сільськогосподарське
підприємство» та Указу Президента
України "Про заходи щодо забезпечення
захисту майнових прав селян у процесі
реформування аграрного сектора
економіки" на законних підставах
набули право власності на нерухоме
майно, отримане ними в рахунок
майнового паю, однак, не мали змоги
оформити своє право власності з
об'єктивних причин, а тому таке їх право
підлягає захисту.

А отже, за таких обставин, враховуючи
визнання позову відповідачем, що не
суперечить вимогам закону, не порушує
прав та інтересів інших осіб, а
заявлені позовні вимоги відповідають
наведеним законодавчим положенням,
оскільки позивачам по справі дійсно
належить право на майновий пай, а
відтак і право на виділене в рахунок
цього паю нерухоме майно, що
підтверджується належними та
допустимими доказами.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись
ст. ст. 3, 6, 8, 10, 11, 57-60, 61, 62, 64, 66, 174 ч.
4, 197 ч.2, 208, 209, 212-216 ЦПК України, ст. ст.
15, 16, 328, 392 ЦК України, ст.9 Закону
України «Про колективне
сільськогосподарське підприємство»,
Постановою КМ України «Про
врегулювання питань щодо забезпечення
захисту майнових прав селян у процесі
реформування аграрного сектору
економіки» за № 177 від 28.02.2001р., суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Малодобронської сільської ради, третя
сторона без самостійних вимог
Колективне сільськогосподарське
підприємство «Мир», Реєстраційна
служба Ужгородського міськрайонного
управління юстиції Закарпатської
області про визнання права власності -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний №
НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний №
НОМЕР_2) мешканцями АДРЕСА_2 області
право власності на виділене в рахунок
майнового паю майно - нежитлові
будівлі, які знаходяться за адресою в
АДРЕСА_1 та складаються з сушарки
будівля літ. «А», складу будівля літ.
«Б», огорожі №1 та № 2.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів після
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Фазикош О.В.