Справа № 579/299/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2014 року
Кролевецький районний суд Сумської
області

у складі: судді
Ольховик А.І.,

за участі секретаря судового засідання
Малик Г.М.,

з участю відповідача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кролевці справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на повнолітню дочку, яка
продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

позивачка звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_1, в якій
просить стягнути з нього на свою
користь аліменти на період її навчання
в Київському національному
університеті технологій та дизайну у
розмірі 500 гривень щомісяця. Позивачка
свої вимоги мотивує тим, що відповідач
є її батьком. За рішенням Кролевецького
районного суду Сумської області від 17
травня 2000 року він сплачував на неї
аліменти в розмірі 1/4 усіх видів
заробітку, але не менше 1/2
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян щомісяця до її повноліття. З 1
вересня 2013 року вона навчається в
Київському національному університеті
технологій та дизайну на денному
відділенні на платній основі,
стипендії не отримує. Можливості
працевлаштуватися у неї немає у зв'язку
з навчанням на денному відділенні і
відсутності спеціальності. Вона
потребує коштів для того, щоб оплатити
навчання, вартість якого складає 42000
грн., проживання у гуртожитку,
придбання взуття, одягу, підручників і
приладдя. Відповідач після досягнення
нею повноліття коштів не дає.
Матеріально її утримує мати ОСОБА_3
заощадженими коштами, надає продукти
харчування. Однак ця допомога є
недостатньою, а більше мати не може
допомогти, оскільки вона офіційно ніде
не працює, має на утриманні малолітню
дочку, яка навчається у першому класі.
Відповідач є особою працездатного
віку, постійно їздить на заробітки в
м.Київ та в м.Москва, стягнень за
виконавчими листами не має, стан його
здоров'я задовільний.

Позивачка, належним чином повідомлена
про час і місце розгляду справи в
судове засідання не з'явилася, при
цьому надала суду заяву в якій просить
у зв'язку з її перебуванням на навчанні
судовий розгляд проводити без неї.

Під час розгляду справи в суді
відповідач позовні вимоги визнав
частково і згоден сплачувати аліменти
в розмірі 200 грн., посилаючись на свій
скрутний майновий стан через те, що на
даний час ніде не працює, живе за
рахунок тимчасових заробітків,
проживає із співмешканкою і їх
спільною дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зі
своєю старшою дочкою ОСОБА_5 він
спілкується рідко, до її повноліття
сплачував аліменти близько 400 грн.
щомісяця, коштів на навчання їй не
давав і вона з цього приводу до нього не
зверталася.

Заслухавши пояснення відповідача,
оцінивши надані сторонами докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідач ОСОБА_1 є батьком позивачки
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про її
народження (а.с.8). Вона народилася у
шлюбі, укладеному 01 жовтня 1994 року
(а.с.10). 17 жовтня 2000 року шлюб між її
батьками було розірвано (а.с.11).

11 січня 2014 року позивачці виповнилося 18
років. Вона навчається в Київському
національному університеті технологій
та дизайну і є студенткою І курсу
денної форми навчання факультету
економіки та бізнесу за напрямом
«Економіка підприємства». Навчається
позивачка на контрактній основі за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«Бакалавр», стипендії не отримує.
Термін навчання з 01 вересня 2013 року по 30
червня 2017 року. Загальна вартість
освітньої послуги становить 42000 грн.
Дані обставини підтверджуються
довідкою з місця навчання та договором
про навчання №Ф-17 від 08 серпня 2013 року
(а.с.7, 8). З копій квитанцій, наданих
позивачкою, вбачається, що вона
сплатила за навчання двічі по 5250 грн. і
2920 грн. - за проживання у гуртожитку
(а.с.9). Кошти на ці витрати, як
вбачається зі змісту позову, надавала
їй мати ОСОБА_3 зі своїх заощаджень. До
досягнення позивачкою повноліття
відповідач сплачував аліменти за
рішенням суду і більше ніякої допомоги
їй не надає. Вказані обставини не
заперечуються відповідачем.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу
України якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях, тому при винесенні
рішення суд не може прийняти до уваги
посилання позивачки, яке ґрунтується
на припущенні про те, що відповідач
постійно виїздить на заробітки в м.Київ
та в м.Москва, і при цьому всупереч
вимогам ст.60 ЦПК України вона не надала
суду обґрунтованих доказів на
підтвердження зазначених обставин і
того, що відповідач має можливість
надавати їй матеріальну допомогу саме
у розмірі 500 грн. При цьому суд бере до
уваги, що позивачка, не звертаючись за
допомогою до батька, відповідача по
справі, сплатила кошти за навчання у
розмірі 10500 грн. та за проживання у
гуртожитку 2920 грн.

Поряд з цим судом враховується, що
позивачка не має можливості
працевлаштуватися, оскільки
навчається на денній формі навчання,
при цьому повинна оплатити навчання у
розмірі 31500 грн. (42000-10500), проживання в
гуртожитку за роки навчання, їй
необхідні кошти на харчування,
придбання одягу, взуття, підручників та
необхідного для навчання приладдя.

Суд також бере до уваги, що відповідач
постійного місця роботи не має, у нього
на утриманні перебуває малолітня дочка
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17). З пояснень
відповідача вбачається, що він
проживає за рахунок тимчасових
заробітків, на стан здоров'я не
скаржиться, до повноліття дочки
сплачував їй аліменти у розмірі
близько 400 грн. щомісячно, тому є
підстави зробити висновок, що він має
можливість влаштувати своє життя так,
щоб надавати своїй повнолітній дочці,
яка продовжує навчання, кошти на
утримання до закінчення навчання в
Київському національному університеті
технологій та дизайну до 30 червня 2017
року.

За таких обставин, враховуючи
матеріальний стан позивачки,
матеріальний стан відповідача, а також
те, що Законом України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» встановлено з
01 січня 2014 року прожитковий мінімум на
одну особу у розмірі 1176 грн. є підстави
для часткового задоволення позову і
стягнення з відповідача аліментів у
розмірі 350 грн.

У іншій частині позову слід відмовити
за безпідставністю заявлених вимог.

У відповідності до ч.3 ст.88 та п.1 ч.1 ст.367
ЦПК України суд стягує з відповідача в
дохід держави судовий збір в дохід
держави пропорційно до задоволеної
частини вимог у розмірі 243 грн. 60 коп. та
допускає негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
платежу за місяць.

Відповідно до ст.ст.199, 200 Сімейного
кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57,
60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України,

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця міста Кролевець Сумської
області, на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти, як на повнолітню
дочку, яка продовжує навчання, в
розмірі 350 (триста п'ятдесят) гривень
щомісячно на час навчання в Київському
національному університеті технологій
та дизайну, але не більше ніж до
досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнення аліментів проводити з 21
лютого 2014 року.

Допустити негайне виконання рішення в
межах платежу аліментів за один місяць.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Сумської області
через Кролевецький районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя А. І. Ольховик