Справа
№ 201/2465/14-ц
Провадження 2/201/1053/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року Жовтневий
районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Трещова
В.В., при секретарі Завалко О.В. за
участю представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства
«Конструкторське бюро Південне»
ім.М.К.Янгеля, третя особа: Державне
космічне агентство України про
скасування наказу, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, стягнення
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 25 лютого 2014 року звернувся з
даним позовом до суду в обґрунтування
якого зазначив, що він перебував у
трудових відносинах з ДП
«Конструкторське бюро Південне»
ім.М.К.Янгеля. Наказом № 321-к від 13
лютого 2014 року позивача було звільнено
з посади начальника
договірно-правового відділу №4 у
зв'язку зі скороченням штату
робітників та відмовою від переводу на
іншу роботу, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП
України під час перебування ОСОБА_1 на
лікарняному. Виходячи з
вищезазначеного, просив скасувати
наказ №321-К від 13.02.2014 року, поновити
його на посаді начальника
договірного-правового відділу №4 ДП
«Конструкторське бюро Південне»
ім.М.К.Янгеля з 13.02.2014 року, стягнути
середній заробіток у розмірі 7500
гривень на місяць за час вимушеного
прогулу починаючи з 13.02.2014 року,
стягнути моральну шкоду в розмірі 22500
гривень.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, надав
суду заяву з проханням справу
розглянути без його участі, позов
просив задовольнити в повному обсязі з
підстав в ньому викладених.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав посилаючись
на його безпідставність та
необґрунтованість, надав суду письмові
заперечення проти позову.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив.

Свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що він
знаходиться у трудових відносинах з
відповідачем, працює начальником
комплексу №10 в ДП «Конструкторське
бюро Південне» ім. М.К.Янгеля. 13.02.2014
року ОСОБА_1 надав на підприємство
лікарняний лист та пояснив, що ще
хворіє. Також пояснив, що він
телефонував позивачу і спитав чи
відкривався новий лікарняний, позивач
пояснив, що не відкривався.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він
працює начальником відділу кадрів на
ДП «Конструкторське бюро Південне» ім.
М.К.Янгеля. 13.02.2014 року ОСОБА_1 прийшов на
роботу та здав старий лікарняний лист і
сказав, що нового у нього не має. 14.02.2014
року позивач приїхав на роботу, забрав
трудову книжку, але нового лікарняного
не надав.

Вислухавши представника відповідача
та пояснення свідків, дослідивши
матеріали справи суд приходить до
наступного.

Згідно частин 1-3 ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі, і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач
перебував у трудових відносинах з ДП
«Конструкторське бюро Південне» ім.
М.К. Янгеля, що не оспорюється сторонами
справи.

Під час перебування на лікарняному
ОСОБА_1 було звільнено на підставі
наказу №321-К від 13.02.2014 року у зв'язку із
скороченням штату робітників та
відмовою від переводу на іншу роботу,
на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, що
підтверджується копією наказу про
звільнення та копією листка
непрацездатності (а.с. 15,16,18)

Наказом №418 від 26.02.2014 року наказ ДП
«Конструкторське бюро Південне» ім.М.К.
Янгеля від 13.02.2014 року №321-к про
звільнення 13.02.2014 року начальника
договірного-правового відділу 4 ОСОБА_1
було скасовано, що підтверджується
копією наказу наявного в матеріалах
справи (а.с.48).

Правовідносини, що виникли між
сторонами справи врегульовані нормами
діючого КЗпП України.

Оцінюючи позовні вимоги в частині
скасування наказу №321-К від 13 лютого 2014
року, яким позивача було звільнено суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що 13 лютого 2014 року
ДП «Конструкторське бюро Південне» ім.
М.К.Янгеля видано наказ №321-К від 13.02.2014
року про звільнення ОСОБА_1, начальника
договірно-правового відділу 4 у зв'язку
зі скороченням штату робітників та
відмовою від переводу на іншу роботу на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, що
підтверджується копією вказаного
наказу, наявною в матеріалах справи.

26 лютого 2014 року ДП «Конструкторське
бюро Південне» ім. М.К.Янгеля видано
наказ №418 про скасування наказу ДП
«Конструкторське бюро Південне» ім.
М.К.Янгеля №321-К від 13.02.14 року, що
підтверджується копією вказаного
наказу, наявною в матеріалах справи.

Таким чином, оскільки, наказ №321-К від
13.02.2014 року було скасовано самим
відповідачем, підстав для його
повторного скасування судом не
вбачається, тому у задоволенні даної
позовної вимоги слід відмовити.

Оцінюючи позовні вимоги в частині
поновлення позивача на посаді та
стягненні середнього заробітку за час
вимушеного прогулу суд приходить до
висновку, що оскільки наказ про
звільнення було скасовано
відповідачем, підстави для поновлення
позивача на роботі та підстави для
виплати йому середнього заробітку за
час вимушеного прогулу відсутні. Таким
чином, у задоволенні позовних вимог в
частині поновлення позивача на посаді
та стягненні середнього заробітку за
час вимушеного прогулу слід відмовити
в зв'язку з безпідставністю позовних
вимог.

Оцінюючи позовні вимоги ОСОБА_1 про
стягнення моральної шкоди, суд
приходить до наступного.

Стаття 237-1 КЗпП України
передбачає відшкодування моральної
шкоди працівнику виключно у разі
порушення його законних прав, якщо воно
призвело до втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагає додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

В даному випадку факт спричинення
відповідачем моральної шкоди позивачу
не знайшов свого підтвердження в ході
судового розгляду, тому у задоволенні і
цієї позовної вимоги слід відмовити.

Оцінюючі всі докази досліджені судом у
судовому засіданні під час розгляду
справи в їх сукупності та
взаємозв'язку, суд приходить до
висновку про те, що належних та
достатніх доказів наявності обставин,
які могли б бути підставною для
задоволення позову позивачем не
надано, а судом не встановлено, тому у
задоволенні позовних вимог слід
відмовити у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, на підставі ст.88 ЦПК України,
враховуючи результат вирішення справи,
суд вважає за необхідне віднести їх на
рахунок держави, оскільки позивач у
даній категорії справ звільнений від
їх сплати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити у
повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня його проголошення
шляхом подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м.Дніпропетровська.

Головуючий: суддя