АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/721/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30 Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Дмитренко М. І. РІШЕННЯ
13 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Дмитренко М. І. суддів
Вініченко Б. Б. , Храпко В. Д. при
секретарі розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Черкаси
апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 27 січня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_5, треті
особи: ОСОБА_8, ПАТ СК «Український
страховий стандарт» про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
в с т а н о в и л а :
У вересні 2013 року ОСОБА_6, ОСОБА_7
звернулися до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що 25 лютого 2013 року о
10 год. 20 хв. ОСОБА_5, керуючи автомобілем
ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1,
що належить на праві власності ОСОБА_8,
в м. Черкаси по бул. Шевченка, 277, не
вибрав безпечної швидкості, не
дотримався безпечного інтервалу, не
впорався з керуванням та скоїв наїзд на
припаркований автомобіль «Fiat doblo»
державний номерний знак НОМЕР_2,
власником якого є ОСОБА_6 Внаслідок ДТП
автомобілі отримали механічні
пошкодження. Постановою
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 04 березня 2013 року ОСОБА_5
визнано винним у вчиненні
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 340
09 квітня 2013 року ПрАТ «Український
страховий стандарт» здійснило виплату
грн. 26 коп. власнику транспортного
засобу «Fiat doblo» ОСОБА_6
Згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження №
43-ВТВ від 04 березня 2013 року вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Fiat doblo» з врахуванням втрати товарної
ОСОБА_6 за проведення товарознавчого
дослідження було сплачено 700 грн., що
підтверджується квитанцією №47 від 22
Крім того, дорожньо-транспортною
пригодою ОСОБА_7 було завдано моральної
шкоди, яка виразилася в моральних
стражданнях ОСОБА_7, який повинен був
витрачати додаткові зусилля для
організації свого життя. Автомобіль
використовувався для роботи, проте в
результаті ДТП ОСОБА_7 вимушений був
пересуватися за допомогою
громадського транспорту та таксі, що
завдало моральний дискомфорт та
понесення додаткових витрат. Моральну
шкоду позивачі оцінюють в сумі 5000 грн.
Просили суд стягнути з ОСОБА_5 на
між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою та 700 грн. витрат,
пов'язаних з проведенням
товарознавчого дослідження, стягнути з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 5000 грн.
Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 27 січня 2014 року
позов задоволено частково. Вирішено
стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 10768
грн. 79 коп. шкоди завданої в результаті
ДТП. В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на незаконність,
необґрунтованість рішення, винесеного
внаслідок неповного з'ясування
фактичних обставин справи,
невідповідності висновків суду
обставинам справи та неправильного
застосування норм матеріального права,
просить його скасувати та ухвалити
нове, яким в задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового розгляду, вивчивши матеріали
справи та доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 27 січня 2014 року не в
повній мірі відповідає зазначеним
вимогам.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
у відповідності до ст. 1194 ЦК України в
зв'язку з недостатністю страхової
виплати, проведеної ПрАТ «Український
страховий стандарт», винна у ДТП особа -
ОСОБА_5 повинен відшкодувати
потерпілій ОСОБА_6 різницю між сумою
матеріальної шкоди та сплаченою сумою
страхового відшкодування.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції та вважає, що, встановивши
дійсні обставини справи, суд не надав
належну оцінку зібраним доказам, не
правильно застосував норми
матеріального права, внаслідок чого
ухвалив незаконне і необґрунтоване
рішення, яке підлягає до зміни,
виходячи з такого.

Судом встановлено, що 25 лютого 2013 року о
10 год. 20 хв. ОСОБА_5, керуючи автомобілем
ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Черкаси по вул.
Шевченка, напроти будинку №277, не
вибрав безпечної швидкості, не
дотримався безпечного інтервалу, не
впорався з керуванням та скоїв наїзд на
припаркований автомобіль «Fiat doblo»
державний номерний знак НОМЕР_2,
власником якого є ОСОБА_6 Внаслідок ДТП
автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Постановою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 04 березня 2013 року
ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні
правопорушення передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 340
грн.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання тощо, що створює підвищену
небезпеку для особи, яка цю діяльність
здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування
транспортним засобом має посвідчення
водія на право керування транспортним
засобом відповідної категорії і
реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (пункт 2.2 Правил
Дорожнього руху України).

З матеріалів справи вбачається, що саме
ОСОБА_5 у відповідності до п 2.2. Правил
Дорожнього руху України є винною
особою в скоєнні ДТП.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 вищевказаного закону, у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

З матеріалів справи вбачається, що
транспортний засіб ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1
забезпечено полісом №АВ 8191096
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Ліміт відповідальності за
шкоду, заподіяну майну встановлений в
сумі 50 000 грн. Строк дії договору з 10
вересня 2012 року по 09 вересня 2013 року.

18 березня 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
ПрАТ «Український страховий стандарт»
з заявою про виплату страхового
відшкодування.

Згідно платіжного доручення №736 від 09
квітня 2013 року ПрАТ «Український
страховий стандарт» виплатило ОСОБА_6
страхове відшкодування в розмірі 11796
гр. 26 коп., визначеному на підставі
розрахунку суми страхового
відшкодування від 04 квітня 2013 року.

Відповідно до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження №43-ВТВ
від 04 березня 2013 року, складеного
експертом-автотоварознавцем ОСОБА_9,
вартість відновлювального ремонту
автомобіля «Fiat doblo» з урахуванням
втрати товарної вартості складає 21 838
грн. 05 коп.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Оскільки сума матеріального збитку в
розмірі 21 838 грн. 50 коп. не виходить за
межі ліміту відповідальності
встановленого полісом №АВ 8191096, саме
на страховика покладається обов'язок
відшкодувати дану шкоду за виключенням
розміру втрати товарної вартості
автомобіля.

Згідно ст. 3 ЦПК України суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачі не зверталися до суду з
клопотанням про заміну відповідача або
залучення страхової компанії
співвідповідачем.

Суд апеляційної інстанції згідно ЦПК
України позбавлений при апеляційному
розгляді справи замінювати
відповідача або залучати іншу особу
співвідповідачем.

Пунктом 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду від 1 березня 2013 року N 4
«Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» роз'яснено, що оскільки
відповідно до статті 3 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення статті 1194 ЦК, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язку щодо письмового
надання страховику, з яким укладено
відповідний договір (у передбачених
випадках Моторному (транспортному)
страховому бюро України, далі - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. Наявність
такої згоди у вигляді відповідної
заяви цієї особи та виконання нею
передбаченого статтею 33 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язку з'ясовується судом
першої інстанції.

Суд першої інстанції не врахував
вищенаведеного роз'яснення і норми
матеріального права та не з'ясував у
відповідача наявність згоди на
відшкодування матеріальних збитків
позивачам, сума яких не виходить за
межі ліміту відповідальності
страховика.

Одночасно з викладеним, колегія суддів
зазначає, що відповідно до п.32.7 ст. 32
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страховик не
відшкодовує втрату товарної вартості
пошкодженого майна, отже володілець
джерела підвищеної небезпеки має
відшкодувати потерпілому суму втрати
товарної вартості автомобіля, яка
згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження №43-ВТВ
від 04 березня 2013 року складає 1401 грн. 37
коп.

Відповідна правова позиція викладена
і в листі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, від 01.02.2012,
"Узагальнення судової практики
розгляду судами цивільних справ про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки у 2010 - 2011 роках».

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, неповно з'ясував обставини
справи, тому апеляційна скарга ОСОБА_5
підлягає до часткового задоволення, а
рішення суду першої інстанції зміні.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин, що мають значення по справі,
які суд вважав доведеними, порушення
або неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 27 січня 2014 року -
задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 27 січня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_8, ПАТ СК
«Український страховий стандарт» про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки - змінити,
зменшивши суму, яка підлягає до
стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 з
суми 10768 грн. 79 коп. до 1401 грн. 37 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції на протязі
двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :