Провадження № 2/712/467/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року Соснівський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Пироженко
В.Д.

при секретарі - Маршук М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа
ОСОБА_4 про визнання права власності на
житлове приміщення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_3 про
визнання права власності на житлове
приміщення вказуючи про те, що 20.03.2013
року Соснівським районним судом
м.Черкаси стягнуто борг з ОСОБА_3 на її
користь в розмірі 35700 доларів США, що
еквівалентно 293 343,10 грн, та 35203,32
доларів США, що еквівалентно 281 380, 14 грн.
Дане рішення відповідачем не
оскаржувалось. За попередньою
домовленістю з ОСОБА_3 про умови
повернення позичкових коштів у 2008 році
було визначено та погоджено, що у разі
відсутності наявних готівкових грошей
боржником буде здійснено передачу
квартири, про що свідчить розписка із
зазначенням того, що в рахунок
виконання свого зобов»язання,
відповідач залишає оригінал
технічного паспорту на свою квартиру.
Від даної домовленості ОСОБА_3 не
відмовляється і тепер.

Зважаючи на те, що готівкових коштів у
відповідачки немає, ОСОБА_3 погодилась
в рахунок погашення боргу передати
право власності на нерухоме майно, а
саме на квартиру АДРЕСА_1.

Квартира належить ОСОБА_3 на праві
приватної власності та є забезпеченням
виконання її боргових зобов»язань.
Також ОСОБА_3 на сьогоднішній день
знята з реєстрації за вказаною адресою
та добровільно звільнила квартиру,
переїхавши на інше місце проживання.
Сума боргу перевищує вартість
житлового приміщення. Просить визнати
за нею право власності на квартиру
АДРЕСА_1.

Позивачем ОСОБА_1, 27.01.2014 року подано
заяву про заміну позивача та просила
замінити позивача на ОСОБА_2 на
підставі того, що 21.01.2014 року між нею та
ОСОБА_2 укладено договір про
відступлення права вимоги за
зобов»язаннями , а тому ОСОБА_2 набув
статус кредитора.

Ухвалою суду від 27.01.2014 року до справи в
якості позивача був залучений ОСОБА_2.

В якості третьої особи, ухвалою суду
залучено ОСОБА_4.

В ході розгляду справи позивач ОСОБА_2
надав до суду уточнені позовні вимоги
та просив визнати за ним право
власності на квартиру АДРЕСА_1,
виселити відповідача ОСОБА_3 та інших
осіб, що зареєстровані та проживають з
квартири та вселити його в дану
квартиру.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
заявлені позовні вимоги підтримала та
просила їх задовольнити, визнавши за
ОСОБА_2 право власності на квартиру.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5
заявлені позовні вимоги ОСОБА_2
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з»явилась, хоч належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи.

Представник третьої особи ОСОБА_4 -
ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні
вимоги позивачів не визнав, просив в
позові відмовити посилаючись на те, що
власником даної квартири є ОСОБА_4 на
підставі рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 05.03.2013
року.

Заслухавши позивача, представника
позивача, представника третьої особи,
представника ЧООБТІ, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного..

Судом встановлено, що 20.03.2013 року
рішенням Соснівського районного суду
м.Черкаси стягнуто з відповідачки
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в розмірі 35700
доларів США, що еквівалентно 293 343,10 грн
та 35203,32 доларів США, що еквівалентно 281
380, 14 грн. Дане рішення набрало чинності.

В ході виконання даного рішення
старший державний виконавець
звернувся до Соснівського райсуду м.
Черкаси з поданням про примусове
проникнення до житла ОСОБА_3

Ухвалою суду від 12.09.2013 року подання
державного виконавця Центрального
відділу ДВС було задоволено.
Дозволено проникнення до житла, а саме
квартири АДРЕСА_1.

Згідно інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно щодо об»єкта нерухомого
майна, постановою державного виконавця
Центрального ВДВС Черкаського МУЮ від
21.03.2013 року накладено арешт на майно
боржника та оголошено заборону на його
відчуження, а саме на об»єкт квартиру
АДРЕСА_1. Зазначено, що майно належить
ОСОБА_3

Разом з тим, судом встановлено, що
рішенням Соснівського районного суду
м.Черкаси від 05.03.2013 року за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, визнано за
ОСОБА_4 право власності на предмет
іпотеки квартиру АДРЕСА_1. Знято ОСОБА_3
та ОСОБА_7 з реєстрації за вищевказаною
адресою.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру
прав власності на нерухоме майно
зазначено, що квартира АДРЕСА_1
зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі
рішення суду від 05.10.2011 року.

В судовому засіданні був допитаний
представник ЧООБТІ ОСОБА_8 яка
пояснила, що згідно інвентаризаційної
справи, яка знаходиться в БТІ, право
власності на дану квартиру
зареєстровано на ОСОБА_4 Інші відомості
щодо реєстрації права власності -
відсутні.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 23.09.2013 року апеляційне
провадження за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 закрито.

Ухвалою вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22.01.2014 року,
касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.
Ухвала апеляційного суду від 23.09.2013
року залишена без змін.

Таким чином. судом встановлено, що
відповідно рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 05.03.2013
року ОСОБА_4на даний час є власником
спірної квартири.

Посилання позивача ОСОБА_1 та
представника позивача ОСОБА_2 на вирок
суду від 01.04.2013 року, яким ОСОБА_3
визнано винною у вчиненні злочину
передбаченого ст.. 358 ч.4, та 190 ч.4 КК
України, суд вважає безпідставними.

Даним вироком ОСОБА_3 визнана винною за
використання підробленого документу
та заволодіння чужим майном шляхом
обману, де потерпілою визнана саме
ОСОБА_4 Крім того, заявлений цивільний
позов ОСОБА_4 залишений без розгляду в
зв»язку з повним відшкодуванням
завданої шкоди. Як зазначив
представник третьої особи, саме
визнанням права власності на квартиру
за ОСОБА_4 цивільний позов у
кримінальній справі залишено без
розгляду.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку
встановлених законом.

Посилання позивачів на ст..346 п. 8 ЦК
України, якою зазначені підстави
припинення права власності, а саме
звернення стягнення на майно за
зобов»язаннями власника, суд вважає
також безпідставними.

Суд вважає, що позивачами невірно
вибраний спосіб захисту своїх прав
стосовно визнання права власності на
майно відповідача.

Відповідно до ст. 347 ЦК України, особа
може відмовитись від права власності
на майно, заявивши про це або вчинивши
дії, які свідчать про її відмову від
права власності.

Передача оригіналу технічного
паспорту на квартиру не може слугувати
підставою для відмови особи від права
власності.

Згідно ст.. 60 ЦПК України , кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивачі не довели суду правомірності
своїх вимог, а саме визнання права
власності на квартиру, яка
зареєстрована на іншу особу, в даному
випадку на ОСОБА_4

При таких обставинах суд вважає, що
вимоги позивачів не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні, а
тому не підлягають до задоволення в
повному обсязі.

Керуючись 5, 10, 11, 60, 209, 212-215 , 218, ЦПК
України, ст.321, 328, 346, 347 ЦК України суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа ОСОБА_4 про визнання права
власності на житлове приміщення -
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до
Черкаського апеляційного суду через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10
денний термін апеляційної скарги.

Головуючий: