Справа № 2-976/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі суду:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Гораєвській А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4,ОСОБА_6, приватний нотаріус КМНО Шуст Ганна Дмитрівна, про усунення перешкод у користуванні квартирою та виселення та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4,ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус КМНО Шуст Ганна Дмитрівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення сплаченого завдатку та компенсації,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 09.09.2011 року звернувся з позовом, в якому просив усунути перешкоди у користування належною йому квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з неї відповідачів.

09.09.2012 року відповідачами був поданий зустрічний позов про визнання недійсним договору від 09.04.2009 року купівлі-продажу вище вказаної квартири, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, ОСОБА_4, та визнання за відповідачами права власності на цю квартиру.

Рішеннями Солом'янського районного суду м. Києва від 01.02.2013 року та Апеляційного суду м. Києва від 10.04.2013 року було виселено ОСОБА_7, ОСОБА_8, а в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26.06.2013 року вищевказані рішення судів попередніх інстанцій були скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час розгляду справи 29.08.2013 року відповідачі змінили свої позовні вимоги, зменшивши їх в частині визнання права власності на квартиру, яка належить на підставі Договору купівлі - продажу від 09.04.2009 року на праві власності ОСОБА_1, та заявили про солідарне стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_4 сум завдатку та моральної шкоди за Договором завдатку від 23.09.2003 року.

Представник позивача в судовому засіданні просив роз'єднати у самостійні провадження позовні вимоги, оскільки поєднання всіх вищезазначених позовних вимог в одному провадженні значно ускладнює та затягує розгляд справи.

Так, зазначав, що зі змісту позовних заяв вбачається, що первісна позовна вимога про усунення перешкод у користуванні квартирою та виселення і зустрічна позовна про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири об'єднанні спільним предметом позову, який ґрунтується на Договорі купівлі - продажу квартири, укладеним 09.04.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ОСОБА_6

Проте, зустрічні позовні вимоги про стягнення сум завдатку та моральної шкоди за Договором завдатку від 23.09.2003 року стосуються виключно ОСОБА_4, ОСОБА_6 та випливають із іншого правочину - Договору завдатку від 23.09.2003 року, тобто не є спільними та однорідними з первісними вимогами про виселення та зустрічними про визнання Договору купівлі-продажу від 09.04.2009 року недійсним, виникли у різний час та з різних підстав, між собою не пов'язані, позивач ОСОБА_1 до цих правовідносин не має ніякого відношення, вимоги про стягнення сум за Договором завдатку до нього не пред'являлись.

Представник відповідачів та відповідач в судовому засіданні проти роз'єднання позовних вимог у самостійні провадження заперечували.

Представник третьої особи Шуст Г.Д. в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання.

Вивчивши матеріали позовних заяв та заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що спільний їх розгляд на даний час ускладнює вирішення справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 126 ЦПК України залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Таким чином, встановлена законодавством можливість роз'єднання вимог пов'язана із забезпеченням ефективного і швидкого вирішення судом спору між сторонами, враховуючи те, що в одному провадженні об'єднуються лише позовні вимоги, вирішення однієї з яких автоматично впливає на результати вирішення інших.

З аналізу заявлених вимог за первісним та зустрічним позовами випливає, що фактично вимоги по вказаним позовним заявам в частині стягнення сум за Договором завдатку від 23.09.2003 року не взаємопов'язані між собою та сумісний їх розгляд є недоцільним, оскільки задоволення вимог в цій частині не може виключити повністю або частково задоволення інших позовних вимог, тому суд вважає за необхідне дані позовні вимоги виділити в самостійне провадження згідно із ст. 126 ЦПК України, що є правом суду.

Керуючись ст.126 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Роз'єднати вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа приватний нотаріус КМНО Шуст Ганна Дмитрівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та стягнення сплаченого завдатку та компенсації.

Виділити вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4,ОСОБА_6 про стягнення сплаченого завдатку та компенсації в самостійне провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: