22-ц/775/1036/2014(м)
Головуючий у 1-ій інстанції Доценко С.І.
Суддя - доповідач
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Головуючого - Ткаченко
Т.Б.,

Суддів -
Песоцької Л.І., Гаврилової Г.Л.

при секретарі -
Костомановій А.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за
кредитним договором, за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»,
третя особа: ОСОБА_2 про визнання
договору поруки припиненим, за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
на рішення Володарського районного
суду Донецької області від 08 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» (далі -
ПАТ«УкрСиббанк» або Банк) звернулось
до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення з відповідачів в солідарному
порядку суми боргу за кредитним
договором № 0 від 05 вересня 2008
року у розмірі 22611,81 доларів США, що за
курсом НБУ станом на 10 лютого 2014 року
еквівалентно 192838,03 грн., та
відшкодувати понесені судові витрати.

В обґрунтування позову посилалось на
те, що 05 вересня 2008 року між позивачем
та відповідачем ОСОБА_3, після зміни
прізвища - ОСОБА_2, був укладений
кредитний договір № 0, відповідно
до якого відповідач отримав споживчий
кредит в сумі 29000 доларів США строком
повернення до 07 вересня 2015 року, зі
сплатою за користування кредитом
процентів 14,5 річних.

Зобов'язання позичальника за договором
були забезпечені договором поруки,
укладеним з ОСОБА_3 05 вересня 2008 року,
згідно якого поручитель взяла на себе
солідарну відповідальність по
зобов'язанням позичальника в повному
обсязі у разі невиконання ним його
обов'язків за зазначеним кредитним
договором.

Відповідач ОСОБА_2 не виконує умови
укладеного договору, порушуючи графік
погашення кредиту та сплати відсотків
за користування ним, у зв'язку з чим
виникла заборгованість, яка
складається з заборгованості за
кредитом 16667,45 дол.США (що еквівалентно
142143,35 грн.), у тому числі просрочена
заборгованість 9573,63 дол.США; просрочена
заборгованість за процентами 4699,54
дол.США (що еквівалентно 40078,62 грн.); пеня
за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом 887,12 дол.США
(що еквівалентно 7565,55 грн.); пеня за
несвоєчасне погашення заборгованості
за процентами 357,70 дол.США (що
еквівалентно 3050,53 грн.).

В квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з зустрічним позовом до
ПАТ«УкрСиббанк», в якому просила,
відповідно до положень ч.4 ст.559 ЦК
України, визнати припиненим договір
поруки, укладений з нею, оскільки
протягом 6 місяців з дня настання
строку виконання боржником основного
зобов'язання до неї не було пред'явлено
ніяких вимог як до поручителя. Згідно
розрахунку заборгованості прострочена
заборгованість виникла 05 грудня 2011
року. До 2014 року ніяких повідомлень від
Банку про неналежне виконання ОСОБА_2
його зобов'язань по кредитному
договору вона не отримувала.

Рішенням Володарського
районного суду Донецької області від 08
травня 2014 року позовні вимоги ПАТ
«УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення суми боргу за кредитним
договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованість по
кредитному договору № 0 від 05
вересня 2008 року в сумі 21366 доларів США
та пеню за прострочку виконання
грошових зобов'язань за цим договором в
сумі 10616 гривень 08 копійок.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» 1928 грн.38 коп. судового
збору.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ
«УкрСиббанк» про визнання договору
поруки припиненим задоволено в повному
обсязі.

Визнано припиненим договір поруки №
227270 від 05 вересня 2008 року укладений між
ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь
ОСОБА_3 судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду і,
посилаючись в апеляційній скарзі на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, ПАТ
«УкрСиббанк», в особі його
представника - Бадасіна В.С., просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення про задоволення позову Банку в
повному обсязі та відшкодувати судові
витрати.

Зокрема зазначає, що згідно договору
поруки, поручитель ОСОБА_3 відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
Боржник, за всіма зобов'язаннями
останнього за Основним договором,
включаючи повернення основної суми
боргу, сплату процентів, комісій,
відшкодування можливих збитків, сплату
пені та інших штрафних санкцій,
передбачених умовами Основного
договору. Договором поруки (п.1.2)
встановлено термін виконання
основного зобов'язання (кредитний
договір) - 07 вересня 2015 року, який і є
строком дії договору поруки.

Виходячи з цього, виконання
зобов'язання за кредитним договором
повинно відбутися 07 вересня 2015 року, а
отже і обчислення 6-місячного строку
починається саме з дати, визначеної як
строк повернення кредиту у кредитному
договорі.

Звертаючись до суду за захистом свого
порушеного права, Банк скористався
своїм законним правом вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася та сплати
процентів, відповідно до ч.3 ст.1050 ЦК
України. При цьому Банк не визначав
термін повернення кредиту, що настав, а
лише скористався своїм правом в
порядку ст.1050 ЦК України на стягнення
всієї суми боргу у разі прострочення
боржника, яке мало місце.

Строк дії договору встановлений до 07
вересня 2015 року не змінювався, саме
тому не має жодних підстав для
застосування норм, що передбачають
обов'язок кредитора звертатися з
вимогою до поручителя у 6-місячний
строк з моменту настання строку
виконання основного зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК
України апеляційний суд розглядає
справу у відсутності представника ПАТ
«УкрСиббанк», відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_2, які належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового
розгляду справи. Від позивача ПАТ
«УкрСиббанк» та відповідачки ОСОБА_3
надійшло клопотання про розгляд справи
без їх участі.

Заслухавши суддю - доповідача,
заперечення представника відповідачки
ОСОБА_3 - ОСОБА_5, яка просила
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без зміни, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ПАТ
«УкрСиббанк» підлягає задоволенню, а
рішення суду скасуванню з ухваленням
нового рішення з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими ґрунтувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
данні (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Але зазначеним вимогам рішення
суду не відповідає.

Задовольняючи частково позов ПАТ
«УкрСиббанк» та задовольняючи позов
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що 05 грудня 2011 року виникла про
строчка по кредиту, але ж вимога -
повідомлення про неналежне виконання
позичальником ОСОБА_3 (ОСОБА_2.) своїх
зобов'язань за кредитним договором
відповідачці ОСОБА_3 було направлено
лише в січні 2011 року.

Суд дійшов висновку, що
проживаючи окремо від відповідача
ОСОБА_2 після розірвання шлюбу,
відповідачка не була повідомлена у
встановлений ст.559 ч.4 ЦК України строк
про невиконання позичальником
зобов'язань.

Враховуючи, що позивач до суду
звернувся з зазначеними вимогами лише
06 березня 2014 року, після спливу
встановленого ст.559 ч.4 ЦК України
строку для пред'явлення вимог до
поручителя, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в частині стягнення з
поручителя ОСОБА_3 заборгованості за
кредитним договором ОСОБА_2, який
порушив свої зобов'язання щодо
повернення заборгованості по кредиту,
задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що позивачем
пред'являється до поручителя позов про
солідарну відповідальність з
боржником, суд дійшов висновку, що
ОСОБА_3 має право на звернення до суду з
зазначеним позовом на підставі п.1 ч.2
ст.16 ЦК України.

Але з таким висновком суду
погодитися не можна.

Відповідно до положень ст.ст. 526,527
ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Боржник зобов'язаний
виконувати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором чи законом.

Відповідно до ст.536 ЦК України,
передбачено, що за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 3 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку та
відповідає перед кредитором за
порушення зобов'язання боржником.

Згідно зі ст.554 ч.1,2 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Судом встановлено і це
підтверджується матеріалами справи, що
на підставі договору про надання
споживчого кредиту та правил
споживчого кредитування
позичальникові, що є додатком до
кредитного договору, 05 вересня 2008 року
між позивачем та відповідачем ОСОБА_3
був укладений кредитний договір №
0 відповідно до якого відповідач
отримав від позивача споживчий кредит
в сумі 29000 доларів США строком
користування до 07 вересня 2015 року зі
сплатою процентів 14,5 річних. Схема
погашення кредиту ануїтентна, розмір
ануїтетнтного платежу складає 555
доларів США (а.с.10 - 21).

Зобов'язання позичальника за
договором були забезпечені договором
іпотеки та договором поруки. Згідно п.4.1
договору за невиконання позичальником
зобов'язань щодо сплати кредиту
встановлена пеня в розмірі подвійної
ставки НБУ від гривневого еквіваленту
станом на дату нарахування пені за
кожен день прострочки.

Договором поруки № 227270 від 05
вересня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3
було забезпечено виконання
позичальником ОСОБА_3 (ОСОБА_2.)
зобов'язань за кредитним договором
№0, за умовами якого поручитель
ОСОБА_3 зобов'язалась відповідати перед
кредитором за виконання ОСОБА_6 усіх
його зобов'язань за кредитним
договором.

Згідно п.2.2 договору поруки
сторони домовились, що при порушенні
позичальником термінів виконання
зобов'язань кредитор має право
пред'явити вимоги до поручителя, які
останній повинен виконати протягом 10
днів з дня відправлення йому такої
вимоги рекомендованим листом (а.с.22 - 24).

Згідно свідоцтва про
розірвання шлюбу 24 листопада 2010 року
було розірвано шлюб між ОСОБА_6 та
ОСОБА_3, після розірвання шлюбу йому
присвоєно прізвище «Зуділов».

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК
України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Пред`явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред'явлення до нього позову. При цьому
в разі пред'явлення вимоги до
поручителя кредитор може звернутися до
суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання.

З копій листів - вимог
направлених на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
від 11 січня 2014 року вбачається, що банк
вимагає від ОСОБА_2 виконати свої
зобов'язання, а від ОСОБА_3 -
забезпечити виконання зобов'язань за
кредитним договором ОСОБА_2, які згідно
відомостей реєстру рекомендованих
відправлень відповідно 20 січня 2014 року
і 22 січня 2014 року відправлені
відповідачам (а.с. 25 -31).

Представник відповідача
ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в апеляційному суді
підтвердила, що ОСОБА_3 отримала вимогу
Банку від 11 січня 2014 року про погашення
простроченого зобов'язання, однак її не
виконала, вважаючи поруку припиненою.
Будь - яких інших вимог, а саме вимоги
направленої їй в січні 2011 року, ОСОБА_3
не отримувала.

Відповідно до п.1.3, п.1,4
договору поруки № 227270 від 05 вересня 2008
року, укладеного між Банком та ОСОБА_3,
поручитель відповідає перед
Кредитором у тому ж обсязі, що і
Боржник, за всіма зобов'язаннями
останнього за Основним договором,
включаючи повернення основної суми
боргу, сплату процентів, комісій,
відшкодування можливих збитків, сплату
пені та інших штрафних санкцій,
передбачених умовами Основного
договору. Відповідальність Поручителя
і Боржника є солідарною.

Відповідно до п.2.2 цього
договору поруки у випадку невиконання
Боржником своїх зобов'язань за
Основним договором Кредитор має право
пред'явити свої вимоги безпосередньо
до поручителя, які останній
зобов'язаний виконати протягом 10
робочих днів з дати відправлення йому
такої вимоги (рекомендованим листом)
шляхом переказу/перерахування коштів
у розмірі визначеному п. 1.3 Договору на
рахунки, вказані Кредитором.

Відповідно до ч..1, 3 ст.251 ЦК
України строком є певний період у часі,
зі спливом якого пов'язана дія чи
подія, яка має юридичне значення. Строк
може бути визначено актами цивільного
законодавства, правочином або рішенням
суду.

На підставі ч.1 ст. 252, ч.1 ст.253 ЦК
України строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями, годинами.
Перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Договір поруки, відповідно до п.3.1
договору поруки, набирає чинності з
моменту його підписання обома
Сторонами та діє до повного припинення
всіх зобов'язань Боржника за Основним
договором або до погашення
Поручителем зобов'язань Боржника в
рахунок виконання зобов'язань за
Основним договором в сумі та в межах
якої Поручитель відповідає перед
Кредитором, тобто до першої із
перерахованих подій, яка настане
раніше.

Банк, у зв'язку з невиконанням
ОСОБА_2 умов кредитного договору,
відповідно до п.2.2 договору поруки,
направив 11 січня 2014 року відповідачу
ОСОБА_3, як до поручителя, вимогу про
погашення простроченого зобов'язання,
а 06 березня 2014 року звернувся до суду з
даним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
оскільки вимоги про повернення
простроченої заборгованості, у
передбачені договором строки,
відповідачами виконані не були.

Отже, оскільки строк дії
Договору про надання споживчого
кредиту з Правилами № 0 від 05
вересня 2008 року визначено до 07 вересня
2015 року, колегія суддів вважає, що днем
настання строку виконання
зобов'язання, з якого починається
відлік шестимісячного строку для
пред'явлення кредитором вимоги до
поручителя, буде 08 вересня 2015 року, а
припинення поруки відповідно до вимог
ч.4 ст.559 ЦК України - 08 березня 2016 року.

Посилання суду на те, що Банк в
січні 2011 року направив до ОСОБА_3, як до
поручителя, вимогу про повернення
заборгованості за кредитом не
підтверджується матеріалами справи та
заперечується представником
відповідачки.

Не ґрунтується на положеннях ч.4
ст.559 ЦК України і висновок суду щодо
припинення поруки, оскільки Банк
пред'явив вимогу та звернувся до суду з
даним позовом після спливу
шестимісячного строку з дня припинення
відповідачем ОСОБА_2 виконання свої
зобов'язань (05 грудня 2011 року).

Враховуючи вищенаведене,
колегія суддів вважає, що порука
ОСОБА_3 не є припиненою і вона повинна
нести солідарну відповідальність з
відповідачем ОСОБА_2 в повному
обсязі за невиконання останнім умов
договору про надання споживчого
кредиту № 0 від 05 вересня 2008 року.

Згідно довідки - розрахунку
заборгованості за зазначеним
кредитним договором вбачається, що
відповідач ОСОБА_2 перестав виконувати
свої зобов'язання щодо погашення
кредиту з 05.12.2011 року. Заборгованість за
кредитом становить 16667,45 доларів США,
заборгованість за процентами за
користування кредитом - 4699,54 долара США,
пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за кредитом 887,12 доларів США
або 7565,55 грн., пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості за
процентами 357,70 доларів США або 3050,53
грн.(а.с.32 -36).

Відповідно до п.4.1 Правил
споживчого кредитування
позичальником, що є невід'ємним
додатком до укладеного між сторонами
кредитного договору, пеня
нараховується в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від гривневого
еквівалента суми простроченого
платежу сума якого розраховується за
офіційним обмінним курсом НБУ гривні
до валюти заборгованості станом на
дату нарахування такої пені, якщо сума
такої заборгованості викладена в
іноземній валюті. Пеня нараховується
за кожен день прострочення, включаючи
день погашення заборгованості і
розраховується за методом факт/365.

За таких обставин суд дійшов
правильного висновку, що сума
нарахованої банком пені 10616,08 грн., що
зазначена в довідці, яка нарахована
відповідно до облікової ставки НБУ за
останній рік, відповідає вимогам ст.258
ЦК України, є доведеною і підлягає
стягненню лише у грошовій одиниці
України - гривні, тому що пеня не є
заборгованістю за кредитом, а є
санкцією за невиконання позичальником
взятих на себе грошових зобов'язань.

Враховуючи зазначене та вимоги
закону, колегія суддів вважає, що
рішення суду, як таке що не відповідає
вимогам ст.ст.10, 60, 214-215 ЦПК України,
ст.ст.533, 554, 559 ЦК України, підлягає
скасуванню в повному обсязі.

Ухвалюючи нове рішення, колегія
суддів, виходячи з того, що доказів
законності та обґрунтованості
позовних вимог ОСОБА_3 щодо припинення
поруки не надано останньою, вважає
необхідним у задоволенні її позову до
ПАТ «УкрСиббанк» про визнання
припиненим договору поруки № 227270 від 05
вересня 2008 року відмовити.

Оскільки порука ОСОБА_3 не припинена, а
поручитель відповідно до положень ст.554
ЦК України, відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки, і іншого
не встановлено, позов ПАТ «УкрСиббанк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми
боргу за кредитним договором № 0
від 05 вересня 2008 року підлягають
задоволенню частково, а саме підлягає
стягненню з відповідачів солідарно
заборгованість за кредитом 16667,45 дол.
США, за процентами 4699,54 доларів США та
пені за прострочку виконання грошових
зобов'язань за цим договором в сумі 10616
гривень 08 копійок.

При зверненні з позовом ПАТ
«УкрСиббанк» поніс витрати на сплату
судового збору 1928 грн.38 коп. (а.с.1), при
подачі апеляційної скарги - 964 грн. 19
коп. (а.с.110).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, присуджується з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

За таких обставин, на користь ПАТ
«УкрСиббанк» у відшкодування витрат по
оплаті судового збору при зверненні з
позовом підлягає стягненню з ОСОБА_2,
ОСОБА_3 по 964 гривні 19 копійок з кожного
та з ОСОБА_3 у відшкодування витрат по
оплаті судового збору при подачі
апеляційної скарги - 964 грн.19 коп.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів,

В и р
і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
задовольнити.

Рішення Володарського районного
суду Донецької області від 08 травня 2014
року скасувати.

Позов Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за
кредитним договором задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк»
заборгованість по кредитному договору
№ 0 від 05 вересня 2008 року в сумі
21366,99 доларів США, яка складається з
заборгованості за кредитом 16667
(шістнадцять тисяч шістсот шістдесят
сім) доларів США 45 центів,
заборгованості за процентами 4699
(чотири тисячі шістсот дев'яносто
дев'ять) доларів США 54 центів, та пеню за
прострочку виконання грошових
зобов'язань за цим договором в сумі 10616
(десять тисяч шістсот шістнадцять)
гривень 08 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» у
відшкодування судового збору по 964
гривні 19 копійок з кожного.

У задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
про визнання припиненим договору
поруки, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» у відшкодування судового
збору за подачу апеляційної скарги 964
гривні 19 копійок.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
касаційної інстанції.

Головуючий :
Т.Б.Ткаченко

Судді :
Л.І.Песоцька

Г.Л.Гаврилова