Провадження № 2/185/441/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Болдирєвої У.М.

при секретарі Муржиєвій І.О.

з участю прокурора Тюрі В.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника служби у справах дітей
Гусейнової Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Павлограді цивільну
справу за позовом органу опіки та
піклування Павлоградської міської
ради Дніпропетровської області до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2013 року орган опіки та
піклування Павлоградської міської
ради звернувся з позовом до ОСОБА_2 про
позбавлення її батьківських прав
відносно малолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів,
посилаючись на те, що відповідач
ухиляється від виконання батьківських
обов'язків, не піклується про здоров'я
дитини, веде аморальний спосіб життя,
вживає наркотичні речовини та
психотропні засоби.

У судовому засіданні представник
позивача змінив позовні вимоги, просив
ухвалити рішення про відібрання від
відповідача дитини та стягнення з неї
аліментів, з метою надання матері
можливості змінити ставлення до дитини
та свою поведінку, створити для дитини
належні умови проживання.

Відповідач у судовому засіданні позов
не визнала, пояснила, що вона вже більше
трьох місяців не вживає наркотики,
проходить лікування, навела лад у
квартирі, там більше немає ніякого
запаху, старається змінити свою
поведінку, щоб забрати дитину додому.
Вона дійсно не відчиняла дверей
працівникам соціальної служби, тому що
не хотіла, щоб вони бачили, що у неї
робиться в квартирі, але наразі вона
привела квартиру у належний стан.
Дитину у начальному закладі вона не
провідувала тому, що було соромно там
з'являтися. Просить суд надати їй час
для виправлення, обіцяла влаштуватись
на роботу, пройти до кінця курс
лікування від наркотичної залежності.

Представник служби у справах дітей у
судовому засіданні пояснила, що з метою
захисту інтересів дитини її необхідно
відібрати від матері, тому що дитина
має важке захворювання, потребує
лікування, а мати цим не займається, не
іде на контакт з працівниками
соціальних служб, не відчиняє їм дверей
квартири, спілкується з особами, які
мають наркотичну залежність, чим
створює для дитини небезпечне
середовище. Сусіди характеризують
ОСОБА_2 негативно, але бояться давати
свідчення в суді. Судом надавався час
ОСОБА_2 для створення належних умов для
дитини, але вона ніяких дій в цьому
напрямку не вчинила, доступу до своєї
квартири соціальним працівникам не
надає.

Прокурор вважає, що з метою захисту
інтересів дитини змінені позовні
вимоги органу опіки та піклування
підлягають задоволенню, оскільки на
даний час мати не готова забрати дитину
додому, однак позбавлення батьківських
прав є крайнім заходом і матері
необхідно надати шанс на виправлення.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного
кодексу України, мати може бути
позбавлена судом батьківських прав,
якщо вона ухиляється від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно свідоцтва про народження (а.с.12)
ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Місце проживання відповідача та дитини
зареєстроване за адресою АДРЕСА_1
(а.с.17).

Згідно акта обстеження
житлово-побутових умов проживання
сім'ї ОСОБА_2 за зазначеною адресою,
складеного 02 жовтня 2013 року фахівцем із
соціальної роботи Павлоградського
міського центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_5 та
спеціалістом служби у справах дітей
Павлоградської міської ради
Гусейновою Е.О. житло знаходиться у
незадовільному стані, у квартирі
безлад, сморід, відчувається запах
йоду, відсутній дитячий куточок, речі
особистої гігієни, немає приготовленої
їжі. Належних умов для проживання та
розвитку дитини не створено. Матері
винесено офіційне попередження про
позбавлення батьківських прав,
запропоновано допомогу в лікуванні від
наркотичної залежності,
працевлаштуванні. Сім'я взята на
соціальний супровід (а.с.29).

Випискою з медичної карти ОСОБА_2 (а.с.30)
підтверджується, що відповідач
знаходилась на стаціонарному
лікуванні у ДЗ «СМСЧ №7» з 29 жовтня 2013
року по 09 листопада 2013 року. Зі слів
хворої зловживає ін'єкційними
наркотичними речовинами протягом
одного року. Виписується з покращенням,
рекомендовано лікування у нарколога.

За інформацією державного закладу
«Спеціалізована медико-санітарна
частина №7» (а.с.25) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
спостерігається медичними
працівниками дільничної служби
дитячої поліклініки з 2011 року,
знаходиться на диспансерному обліку у
лікаря психіатра з діагнозом: помірна
розумова відсталість, у лікаря ЛОР з
діагнозом: хронічна нейросенсорна
двостороння туговухість. З 2012 року -
інвалід дитинства.
Матеріально-побутові умови в сім'ї
незадовільні, мати вихованням дитини
не займається, рекомендації медичних
працівників не виконує. Дівчинка часто
вдягнена у брудний та неохайний одяг.

Довідкою Павлоградського МВ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
(а.с.14) від 13 грудня 2013 року
підтверджується, що ОСОБА_2 притягнута
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст.184 КУпАП за злісне ухилення від
виконання батьківських обов'язків
відносно малолітньої дочки ОСОБА_4. За
місцем проживання ОСОБА_2
характеризується негативно, ніде не
працює, веде антигромадський спосіб
життя, вживає шкідливі речовини.

З педагогічної характеристики ОСОБА_4
(а.с.28) вбачається, що дитина вступила до
Павлоградського
навчально-реабілітаційного центру 26
вересня 2013 року з
психолого-педагогічним висновком:
зниження інтелектуального розвитку до
рівня легкої розумової відсталості,
сенсоневральна туговухість ІІ-ІІІ
ступеню. За час перебування дівчинки у
навчальному закладі з батьками
встановити зв'язок не вдалося, мати
жодного разу не поцікавилась життям
дитини.

Комунальним закладом освіти
«Павлоградський
навчально-реабілітаційний центр» ДОР»
надано інформацію начальнику служби у
справах дітей (а.с.9) про те, що за час
навчання у закладі ОСОБА_4 мати ніколи
її не провідувала, не цікавилась її
життям, здоров'ям, навчанням, не
надавала матеріальної допомоги.
Дівчинку провідувала бабуся, яка не має
зв'язку з матір'ю ОСОБА_4. Встановити
контакт з матір'ю не вдалося, вона не
відчиняє двері, не реагує на
запрошення.

Свідок ОСОБА_5 - фахівець із соціальної
роботи Центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді у судовому
засіданні пояснила, що працівники
соціальної служби намагалися надати
допомогу ОСОБА_4, як одинокій матері,
яка виховує дитину-інваліда, але ОСОБА_4
не реагувала на виклики до соціальної
служби, не відчиняла дверей квартири,
коли у вересні 2013 року дитина не
розпочала заняття у навчальному
закладі, вони стали розшукувати матір
та дитину, дівчинка була на вулиці сама,
мати двері квартири не відчинила,
сусіди повідомили, що дівчинка
жебракує на вулиці, мати часто виявляє
агресію, з її квартири чути специфічний
запах. ОСОБА_4 спілкується з
наркоманами, сама має стійку
наркотичну залежність і таке оточення
створює загрозу для безпеки дитини.

Свідок ОСОБА_8 - соціальний педагог
Павлоградського
навчально-реабілітаційного центру у
судовому засіданні пояснила, що з 29
вересня 2013 року у них навчається та
проживає ОСОБА_4, за весь час мати
дівчинки до навчального закладу не
з'являлась, додому до неї потрапити
неможливо, вона не відчиняє дверей.
Мати ОСОБА_4 приходила тільки один раз у
вихідний день в неадекватному стані.

Органом опіки та піклування
Павлоградської міської ради наданий
висновок № 75-13 від 17 грудня 2013 року про
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки
ОСОБА_4 з метою недопущення жорстокого
ставлення до дитини та нещасних
випадків з дитиною (а.с.6-8). Зокрема у
даному висновку зазначається, що з
матір'ю проведені всі вичерпні заходи
по її перевихованню та недопущенню
вилучення дитини із сім'ї, але
відповідач не зробила ніяких
позитивних висновків, негативно
впливає на виховання дитини, злісно
ухиляється від виконання батьківських
обов'язків.

Судом оголошувалася перерва на місяць
для проведення додаткового обстеження
умов проживання відповідача, але з
пояснень сторін та свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_8 встановлено, що відповідач не
надає доступу працівникам соціальної
служби до своєї квартири, на даний час
сама відповідач в квартирі не проживає,
оскільки там відключено
електроенергію. Зі слів відповідача
вона живе у тітки свого співмешканця по
вул.Ленінградській, точну адресу
назвати не може.

За період з 30 січня 2014 року по цей час
відповідач відвідала дитину один раз,
принесла подарунки, була у тверезому
стані, дівчинка дуже зраділа мамі. За
допомогою працівників соціальної
служби відповідач влаштувалась на
роботу двірником в ОСББ, за інформацією
наркологічного диспансеру продовжує
лікування від наркотичної залежності.

Встановлені у судовому засіданні
обставини свідчать про те, що мати
намагається виправити свою поведінку,
робить для цього певні зусилля, але на
цей час належних умов для проживання та
виховання дитини не створила, тому
наразі відібрання дитини у матері та
передання дитини органу опіки та
піклування відповідатиме інтересам
дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом, з
метою захисту інтересів малолітньої
дитини, яка є інвалідом дитинства і
потребує особливої уваги та турботи,
лікування та обстеження, зважаючи на
можливість створення в подальшому
відповідачем належних умов для
проживання та повернення дитини у
сім'ю, суд вважає за доцільне у
відповідності до ст.170 СК України
постановити рішення про відібрання
дитини від відповідача, не позбавляючи
її батьківських прав, та передання
дитини органу опіки та піклування для
подальшого влаштування. При цьому суд
має вирішити питання про стягнення
аліментів на утримання дитини.

Позов має одночасно майновий та
немайновий характер, тому відповідно
до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий
збір» з відповідача підлягає стягненню
судовий збір на користь держави за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру станом на день звернення
позивача до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 212- 214 ЦПК України, суд.

В И Р І Ш И В:

Позов органу опіки та піклування
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області
задовольнити.

Відібрати дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
від матері ОСОБА_2 без позбавлення її
батьківських прав.

Передати малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
органу опіки та піклування для
подальшого влаштування.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженки міста Павлограда
Дніпропетровської області на користь
тієї особи або закладу, де буде
знаходитись дитина, аліменти на
утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 17
грудня 2013 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави в сумі 458 (чотириста
п'ятдесят вісім) грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: У. М. Болдирєва