АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
інстанції: Зінченко С.В. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді
Білич І.М.

суддів:
Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі
Прохоровій В.С.

за участю: представника ТОВ
„Енергояльянс" КороткевичД.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Енергоальянс» - Короткевича Дениса
Олександровича на ухвалу
Солом'янського районного суду м. Києва
від 27 жовтня 2014 року у справі за
клопотанням Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергоальянс» про
надання дозволу на примусове виконання
рішення від 25.10.2013 року Арбітражу АО
НОС, утвореного відповідно до
арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ 1976
про стягнення з Держави Республіка
Молдова суми боргу та видачу
виконавчого листа.

в с т а н о
в и л а :

ТОВ «Енергоальянс» звернулося до суду
з клопотанням про надання дозволу на
примусове виконання рішення від 25.10.2013
року Арбітражу АО НОС, утвореного
відповідно до арбітражного регламенту
ЮНСІТРАЛ 1976 про стягнення з Держави
Республіка Молдова суми боргу та
видачу виконавчого листа.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 27 жовтня 2014 року клопотання
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергоальянс» про
надання дозволу на примусове виконання
рішення та видачу виконавчого листа
було залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду
представник ТОВ«Енергоальянс» -
Короткевич Д.О. подав апеляційну скаргу
де ставив питання про її скасування та
постановлення нової, за якою направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Вказуючи при цьому на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права. Та невірну оцінку наданим
доказам, що призвело до невірних
висновків. Так як суд не звернув уваги
на ту обставину, що майно відповідача
знаходиться на території України -
об'єкт інтелектуальної власності -
торгівельна марка (знак) «БЕЛЬІЙ АИСТ»
за адресою знаходження реєстраційного
органу України - Державної служби
інтелектуальної власності України.
Реєстраційний орган торгівельних
марок на території України, - Державна
служба інтелектуальної власності
України, знаходиться за адресою: 03035, м.
Київ, Солом'янський район, вул.
Урицького, буд. 45, а тому клопотання
підлягає розгляду Солом'янським
районним судом м. Києва.

Апелянт у судовому засіданні
підтримав подану апеляційну скаргу та
просив суд її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, вислухавши доводи
апелянта, вивчивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Підставою розгляду зазначеного
клопотання саме Солом'янським районним
судом м. Києва, на думку стягувача, було
те, що Міністерство сільського
господарства і харчової промисловості
Республіки Молдова, якому Уряд
Республіки Молдова делегував
управління торгівельними марками, що є
державною власністю Республіка
Молдова, є власником торговельного
знаку «БЕЛЬІЙ АИСТ», зареєстрованого
як об'єкт інтелектуальної власності на
території України.

Державним реєстраційним органом
України та органом, що посвідчує право
власності (видає свідоцтво) на об'єкт
інтелектуальної власності на
території України, є Державна служба
інтелектуальної власності України, яке
знаходиться за адресою: м. Київ, вул.
Урицького, 45, а тому зазначене
клопотання на території України
підлягає розгляду Солом'янським
районним судом м. Києва.

Залишаючи подане клопотання без
розгляду, суд першої інстанції виходив
з того, що заявником не надано доказів
наявності на території Солом'янського
району м. Києва майна, яке належить
боржнику.

Відповідно до ч. 4 ст. 394 ЦПК України,
суд встановивши, що клопотання і
документи, що додаються до нього, не
оформлено відповідно до вимог,
передбачених цією главою, або до
клопотання не додано всі перелічені
документи, залишає його без розгляду та
повертає клопотання разом з
документами , що доданого до нього,
особі яка його подала.

При цьому згідно ч. 2 ст. 392 ЦПК України,
якщо боржник не має місця проживання
(перебування) або місцезнаходження на
території України або його місце
проживання (перебування) або
місцезнаходження невідоме, питання про
надання дозволу на примусове виконання
рішення іноземного суду розглядається
судом за місцезнаходження майна
боржника.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
реєстрація права власності на
торговельний знак на території України
не є підтвердженням наявності майна
Республіки Молдова на території
України.

Крім того, власником вказаного
торгового знаку зареєстровано
Міністерство сільського господарства
і харчової промисловості Республіки
Молдова і суду не надано доказів, що
вказане Міністерство відповідає по
борговим зобов'язанням держави -
Республіка Молдова.

Також у відповідності до ст. 79 Закону
України „Про міжнародне приватне
право" пред'явлення позову до іноземної
держави, залучення іноземної держави
до участі у справі як відповідача або
третьої особи, накладення арешту на
майно, яке належить іноземній державі
та знаходиться на території України,
застосування щодо такого майна інших
засобів забезпечення позову і
звернення стягнення на таке майно
можуть бути допущені лише за згодою
компетентних органів відповідної
держави, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України або
законом України.

Як вбачається із матеріалів
клопотання, заявник звертаючись до
Солом'янського районного суду м. Києва
не надав згоду компетентного органу
зазначеної держави на розгляд даного
клопотання судом України.

Нормами розділу У111 глави 1 ЦПК
України не зазначені наслідки
порушення порядку звернення до суду з
клопотанням, встановленого ст. 392 ЦПК
України, тому за аналогією підлягають
застосування загальні норми ЦПК
України, які визначають прийняття та
розгляд позовів.

Нормами процесуального
законодавства, які регулюють розгляд
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду, не передбачена стадія
відкриття провадження у справі.

Разом з тим, згідно до п. 4 ч. 3 ст. 121
ЦПК України заява повертається у
випадках, коли справа не підсудна цьому
суду.

Враховуючи вищевикладені
обставини, колегія суддів погоджується
з висновком судді першої інстанції про
те, що дане клопотання не підлягає
розгляду Солом'янським районним судом
м. Києва, але підлягає поверненню
заявнику, а не залишенню без розгляду,
тому колегія суддів вважає за
необхідне змінити резолютивну частину
ухвали судді відповідно до ст. 312 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 311, 312, 315,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергоальянс» -
Короткевича Дениса Олександровича,
задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного
суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року
змінити, виклавши резолютивну частину
ухвали у наступній редакції : „
клопотання Товариства з обмеженою
відповідальністю „Енергояльянс" про
надання дозволу на примусове виконання
рішення від 25.10.2013 року арбітражу АО
НОС, утвореного відповідно до
арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ 1976
про стягнення з Держави Республіка
Молдова суми боргу та видачу
виконавчого листа повернути заявнику.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення. Може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: