Справа № 510/42/14-ц.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

20.06.2014 року
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: головуючого судді - Бошкова
І.Д.;

за участю: секретаря -
Міхайліченко В.О.;

розглянув у попередньому відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Рені
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (треті особи - ОСОБА_4,
ОСОБА_5) про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, у судове
засідання не з'явились, надали суду
заяву, про уточнення позовних вимог,
які підтримали у повному обсязі,
просили суд розглянути справу за їх
відсутності.

Відповідач, ОСОБА_3, у судове засідання
не з'явилась, надала до суду заяву, в
якій зазначила, що не заперечує проти
задоволення уточнених позовних вимог
позивачів. Просила розглянути справу
за її відсутності.

Треті особи, ОСОБА_4, ОСОБА_5, у судове
засідання не з'явились, надали суду
заяви, в яких зазначили, що не заперечує
проти задоволення уточнених позовних
вимог позивачів. Просили розглянути
справу за їх відсутності.

Відповідно до ч.4ст.130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Судом в ході судового розгляду справи
були дослідженні наступні документи:
копія технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1; копія постанови
Ренійської районної державної
нотаріальної контори про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 08.01.2014р.;
копія будинкової книги для прописки
громадян у житловому будинку АДРЕСА_1;
копія паспорту громадянки України -
ОСОБА_1, серії НОМЕР_1; копія свідоцтва
про шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, серії
НОМЕР_2; копія листа Ренійської
районної державної нотаріальної
контори від 08.01.2014р. № 6/01-16; копія
свідоцтва про народження ОСОБА_2, серії
НОМЕР_3; копія свідоцтва про народження
ОСОБА_9, серії НОМЕР_4; копія паспорту
громадянки України - ОСОБА_2, серії
НОМЕР_5; копія довіреності ОСОБА_1 на
ім'я ОСОБА_2 від 14.08.2013р.; копія паспорту
громадянки України - ОСОБА_3, серії
НОМЕР_6; копія інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (спадкові справи та
видані на їх підставі свідоцтва про
право на спадщину) від 25.09.2013р. № 35230809;
копія інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) від 25.09.2013р. № 35230708; копія
витягу про реєстрацію в спадковому
реєстрі від 28.05.2008р. № 14782593; копія
інформаційної довідки зі спадкового
реєстру (спадкові справи та видані на
їх підставі свідоцтва про право на
спадщину) від 25.09.2013р. № 35230694; копія
свідоцтва № 422 про право власності на
житло від 29.10.1999р.; копія витягу з
Державного реєстру актів цивільного
стану громадян про державну реєстрацію
народження від 07.11.2013р.; копія довідки
КО «ЖКС Ренійської міської ради» від
11.10.2013р. № 158; копія звіту про проведення
незалежної оцінки вартості 2/7 частини
житлового будинку АДРЕСА_1 від 28.10.2013р.;
лист-відповідь Ренійського РС ГУДМС
України від 10.02.2014р. за № 811; копія
свідоцтва про смерть ОСОБА_10, серії
НОМЕР_7; копія свідоцтва про смерть
ОСОБА_11, серії НОМЕР_8; квитанція про
оплату судового збору.

Дослідивши надані докази, судом було
встановлено, що позивачі подали заяву
про зменшення розмірі позовних вимог,
згідно якої просили визнати за ними
право власності на 2/7 частини житлового
будинку АДРЕСА_1, в рівних частках (по 1/7
частині кожній).

В ході судового розгляду справи,
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
бабуся позивачів - ОСОБА_11. Після її
смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/7
частини житлового будинку АДРЕСА_1. Під
час життя ОСОБА_11 заповіт не залишила,
тому спадкоємство здійснюється за
законом. Спадкоємцем першої черги
після смерті ОСОБА_11 був батько
позивачів ОСОБА_10, який у встановлений
законодавством строк не звернувся до
нотаріусу із заявою про прийняття
спадщини. Однак, ОСОБА_10 прийняв
спадщину фактичним вступом в
управління та володіння майно, на
підставі ст.549 ЦК України 1963 р., про що
свідчить відмітка у будинковій книзі, в
якій зазначено, що ОСОБА_10 був
зареєстрований у спадковому будинку із
1977р. Таким чином, батькові позивачів -
ОСОБА_10 стало належати 2/7 частини
житлового будинку, із яких 1/7 частина
належала йому на підставі свідоцтва №
422 про право власності на житло від
29.10.1999р., а інша 1/7 частина успадкована
після смерті матері ОСОБА_11

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_10 - батько
позивачів. Після його смерті
відкрилась спадщина у вигляді 2/7 частин
житлового будинку АДРЕСА_1. Під час
життя батько позивачів не залишив
заповідального розпорядження, тому
спадкоємство здійснюється за законом.
Його спадкоємцями за законом першої
черги є позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 (діти
спадкодавця) та відповідач по справі -
ОСОБА_3 (дружина спадкодавця). Треті
особи по справі є співвласниками
спадкового будинку. Позивачі у
встановлений законодавством
шестимісячний строк для прийняття
спадщини звернулись до нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини, про що свідчать витяги зі
спадкового реєстру, які містяться в
матеріалах справи. Відповідач ОСОБА_3
на спадщину не претендує та не
заперечує проти задоволення позовних
вимог позивачів, про що свідчить її
заява від 10.06.2014р. № 3793. Пізніше,
позивачі звернулись до державного
нотаріусу для оформлення свідоцтва про
право, але державний нотаріус відмовив
позивачам у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом та виніс
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальних дій, посилаючись на те, що
на спадковий будинок відсутні
правовстановлюючі документи. Позивачі,
це пояснюють тим, що його батько за
життя не встиг зареєструвати своє
право власності належним чином. З
огляду на вищенаведене, позивачі
вважають, що прийняли спадщину після
померлого батька, й мають усі законні
підстави для визнання за ними право
власності на спадкове майно, оскільки
до держави вона не перейшла, відумерлою
не визнана.

Вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку,
що по справі мають місце
правовідносини, пов'язані із
спадкуванням за законом.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за законом
або за заповітом. Спадкування за
законом має місце, коли воно не змінено
заповітом. Як виходить з матеріалів
справи, після смерті ОСОБА_11 відкрилась
спадщина на 1/7 частину житлового
будинку АДРЕСА_1, яку в порядку п. 1 ч. 1
ст. 549 ЦК України 1963 р. прийняв батько
позивача, але юридично її не оформив.
Згідно прикінцевих та перехідних
положень ЦК України, якій набрав
чинності з 01 січня 2004р. п.5 «правила
книги шостої Цивільного Кодексу
України застосовуються також до
спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом».

Ст.1216 ЦК України визначає, що
спадкоємством є перехід прав і
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців). Ч.1ст.1217 ЦК
України визначає, що спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. Відкриття спадщини
регулюється нормою ст.1220 ЦК України -
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Відповідно до ч.1ст. 1268 ЦК
України, спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст.1269 ЦК
України, спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Після смерті батька ОСОБА_10, позивачі
прийняли спадщину в порядку ст. 1269 ЦК
України, оскільки подали заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори. Відповідач, ОСОБА_3 спадщину
не прийняла та не заперечує проти
визнання права власності на спадкове
майно за позивачами. Факт прийняття
позивачами спадщини після смерті
батька, знайшли своє належне
підтвердження в ході розгляду справи.
Однак, позивачі не можуть оформити
спадщину в нотаріальному порядку,
оскільки відсутні відповідні
правовстановлюючі документи на
спадкове майно.

Підстав, які б не дозволяли перехід
права власності від померлого ОСОБА_10
до позивачів, судом не встановлено.
Згідно п.11ч.1ст.346 ЦК України, право
власності припиняється у разі
припинення юридичної особи чи смерті
власника. Право власності ОСОБА_10,
припинилось у зв'язку з його смертю, а
право власності позивачів може
виникнути тільки на підставах, які не
заборонені законом, у тому числі у разі
спадкування.

З урахуванням викладених позивачами та
досліджених у судовому засіданні
обставин, суд вважає можливим
задовольнити вимоги позивачів щодо
визнання за ними права власності на
спадкове майно.

Виходячи з вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213, 215, 294
ЦПК України, ст. 549 ЦК України 1963 р.,
ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1220, 1223, 1233, 1241, 1247,
1269-1270, 1273 ЦК України, суд -

В И Р І
Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності на 2/7 частини житлового
будинку АДРЕСА_1, в рівних частках (по 1/7
частині кожній), в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_11,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не буде скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом. Строк оскарження рішення в
апеляційний суд Одеської області через
Ренійський районний суд Одеської
області 10 днів з дня проголошення
рішення, а для осіб, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
І.Д. Бошков