У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Департаменту житлового
господарства та інфраструктури
Львівської міської ради, треті особи:
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, обласне
комунальне підприємство Львівської
обласної ради «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»,
про визнання права власності за
касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
рішення апеляційного суду Львівської
області від 19 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду з вищевказаним
позовом, посилаючись на те, що є
співвласниками квартир НОМЕР_1 та
НОМЕР_2 у будинку АДРЕСА_1.
Розпорядженням Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
від 4 серпня 2003 року № 723 «Про
затвердження висновку міжвідомчої
комісії ОСОБА_4, ОСОБА_5» дозволено
проведення робіт з реконструкції
зазначених квартир з їх об'єднанням і
розширенням за рахунок двоповерхової
добудови розміром 4,56 м х 12,4 м, згідно з
погодженими проектними пропозиціями.
Позивачі вважали, що реконструкція
квартир проведена з додержанням
санітарно-гігієнічних, будівельних та
протипожежних норм, без порушень прав
інших співвласників, квартири придатні
для подальшої їх експлуатації, тому на
підставі ст. ст. 376, 392 ЦК України просили
суд визнати за ними право власності на
будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 27 квітня 2012 року
позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 право власності на будинок
АДРЕСА_1, що складається з приміщень
таких площ: хол площею 13,1 кв. м, житлова
кімната площею 20,1 кв. м, коридор площею
3,5 кв. м, житлова площа 15,8 кв. м,
санвузол площею 4,9 кв. м, кухня площею10,6
кв. м, сходова клітка площею 4,3 кв. м,
комірка площею 3,3 кв. м, сходова клітка
площею 7,3 кв. м, коридор площею 11,8 кв. м,
житлова площа 19,2 кв. м, житлова площа 13,2
кв. м, житлова площа 17,1 кв. м, санвузол
площею 4,7 кв. м, гардеробна площею 5,3 кв.
м, загальною площею 154,2 кв. м та гараж
під літерою «Г» площею 46,6 кв. м.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 19 листопада 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5
просять оскаржуване рішення
апеляційного суду скасувати,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального й процесуального права,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Зокрема, апеляційний суд на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшов до правильного висновку про те,
що позивачами проведено реконструкцію
квартир з їх об'єднанням і розширенням
за рахунок добудови, що знаходяться на
земельній ділянці, яка не була
відведена для цієї мети, без дозволу
власника вказаної земельної ділянки -
територіальної громади м. Львова від
імені та в інтересах якої діє Львівська
міська рада, без отримання у
виконавчому органі Львівської міської
ради містобудівних умов та обмежень,
без отримання вихідних даних,
розроблення та затвердження проектної
документації, без дозволу інспекції
Держархбудконтролю у Львівській
області на виконання будівельних
робіт.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судове
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 19 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта