Справа № 1306/5499/2012е
Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П.
Провадження № 22-ц/783/222/14
Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів : Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

при секретарі - Брикайло М.В.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Маркевича О.О.,
Кузьмина Ю.Є., Мручка Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
прокуратури Львівської області на
рішення Дрогобицького районного суду
Львівської області від 13 серпня 2013 року
у справі за позовом Дрогобицького
міжрайонного прокурора у інтересах
соціально-незахищених ОСОБА_7, ОСОБА_8
до об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Граніт»,
Дрогобицької міської ради, треті особи:
управління Держкомзему у м. Дрогобичі,
ОСОБА_9 про визнання недійсними
державного акту на земельну ділянку,
рішення про передачу у власність
земельної ділянки, ухвали про
закріплення земельних ділянок та
зобов'язання не чинити перешкод у
користуванні земельної ділянки -

в с т а н о в и л а :

оскаржуваним рішенням відмовлено у
задоволенні зазначеного позову, яким
прокурор просив суд у інтересах
соціально - незахищених ОСОБА_7, ОСОБА_8
визнати недійсними державний акт на
право власності ОСББ «Граніт» на
земельну ділянку серія ЯК № 247558, площею
0,7658 га, на АДРЕСА_1, визнати недійсними
рішення Дрогобицької міської ради від
18.02.2010 року № 1101 «Про надання у
власність земельної ділянки ОСББ
«Граніт» та ухвали Дрогобицької
міської ради від 10.10.2002 року № 59 «Про
закріплення земельних ділянок
прибудинкових територій», а також
просив зобов'язати ОСББ «Граніт» не
чинити перешкод у користуванні спірною
земельною ділянкою.

Рішення оскаржив заступник прокурора
області. Просить його скасувати і
ухвалити нове рішення про задоволення
позову. Зазначає, що суд невірно
встановив фактичні обставини справи і
невірно застосував норми
матеріального права. Посилається на те,
що позивачі правомірно користуються
земельною ділянкою, яка була надана у
тимчасове користування, проте міська
рада, не вилучивши її у встановленому
порядку, безпідставно передала у
власність ОСББ «Граніт».

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора Лящука Т.І. і представника
позивачів ОСОБА_3 на підтримання
скарги, представників ОСББ «Граніт»
Маркевича О.О. і Кузьмина Ю.Є., а також
представника Держкомзему Мручка Н.Ю. на
її заперечення, перевіривши матеріали
справи, межі і доводи апеляційної
скарги колегія суддів не знаходить
законних підстав для її задоволення з
огляду на викладені мотиви.

Встановлено, що на підставі свідоцтв
про право на спадщину за законом від
16.03.2006 року ОСОБА_7 та ОСОБА_10, кожен
окремо, є спадкоємцем по ? частки майна
їх батька - ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкове майно
складається із ? ідеальної частини
житлового будинку з відповідною
частиною господарських будівель, що
знаходиться на АДРЕСА_2, яка належала на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 15.12.1984 року,
матері спадкодавця ОСОБА_11, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із матеріалів справи також убачається,
що спадкоємцем після смерті ОСОБА_11
також є її дочка ОСОБА_12, яка
успадкувала іншу ? частину спадкового
майна (свідоцтво про право на спадщину
за законом від 16.03.2006 року) і 04.11.2011 року
відчужила ОСОБА_9 на підставі договору
дарування.

Як убачається із свідоцтва про право на
спадщину за законом від 15.12.1984 року (а.с.
44 т.2), ОСОБА_11 успадкувала назване вище
майно після смерті матері - ОСОБА_14
Успадковане майно знаходиться на
земельній ділянці площею 910 кв. м. на
АДРЕСА_2. До складу спадщини входить,
окрім іншого, металева огорожа,
позначена на довідці - характеристиці
Дрогобицького МБТІ від 12.12.1984 року під
літ. « 1», « 2» .

Судом також встановлено, що відповідно
до рішення виконавчого комітету
Дрогобицької міської ради №1561 від
02.10.1953 року за будинковолодінням на
АДРЕСА_2 зареєстровано за
землекористувачами земельна ділянка
площею 910 кв. м. та залишено у тимчасове
користування лишки площею 1062 кв. м.

Оскаржуваною ухвалою сесії
Дрогобицької міської ради № 59 від
10.10.2002 року ОСББ «Граніт» надано в
користування для обслуговування
прибудинкових територій земельну
ділянку на вул. Сагайдачного, 41/1 та 41/2
площею 0,7668 га., а оскаржуваним рішенням
Дрогобицької міської ради №1101 від
18.02.2010 року ця земельна ділянка надана
ОСББ «Граніт» у власність. 12.08.2011 року
було видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду від 04.01.2011 року співвласникам
будинковолодіння ОСОБА_7, ОСОБА_10 з
однієї сторони та ОСОБА_15 з другої
виділено приміщення будинковолодіння
у власність, а також встановлено
порядок користування земельними
ділянками: площею 910 кв. м. - закріпленою
за будинковолодінням і площею 534 кв. м. -
наданими у тимчасове користування
лишками.

Як убачається із відповіді Державної
інспекції сільського господарства у
Львівській області від 11.06.2012 року
обміри земельних ділянок вказують на
те, що частина земельних ділянок,
порядок користування якими
встановлено наведеним вище рішенням
суду, накладається на земельні ділянки,
які є у власності ОСББ «Граніт»
(орієнтовною площею 0,044 га), суміжного
землекористувача ОСОБА_9 (орієнтовною
площею 0,0014 га) та КП «Львівський
кооперативний коледж» (орієнтовною
площею 0,0014 га).

Окрім цього, з матеріалів справи
випливає, що рішенням виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради №289
від 04.06.1987 року «Про виділення
земельної ділянки підприємству П/с В-8388
під будівництво 4-поверхового 24-х
квартирного житлового будинку по вул.
Гагаріна та смуги землі в тимчасове
користування для прокладки підземних
інженерних мереж» для прокладки
підземних інженерних мереж будинку,
який нині входить до ОСББ «Граніт», із
земель міськземфонду було виділено
земельну ділянку площею 830 кв. м. (п. 2.6.)
(а.с. 3 т.2).

Отже, із наведених вище документів
достеменно встановлено, що за
будинковолодінням на АДРЕСА_2
закріплена земельна ділянка площею 910
кв. м. Жодного правовстановлюючого
документу про виділення (надання) у
користування земельної ділянки площею
534 кв. м. за цією адресою матеріали
справи не містять.

Посилання прокурора на технічний
паспорт на житловий будинок АДРЕСА_2,
який містить схему земельної ділянки
із відміткою про закріплення лишок
площею 534 кв. м, не може братися до уваги,
так як цей документ не є
правовстановлюючим. Крім цього слід
зазначити, що рішення виконавчого
комітету Дрогобицької міської ради
№1561 від 02.10.1953 року не містить вказівки
на передачу лишок земельних площ саме у
розмірі 534 кв. м.

Крім цього колегія суддів зазначає, що
відповідно до ст. 90 ЗК УРСР 1970 року,
чинного на час здійснення ОСОБА_11 права
на спадкування 15.12.1984 року, на землях
міст при переході права власності на
будівлю переходить також і право
користування земельною ділянкою або її
частиною.

Як зазначалося вище, ОСОБА_11
успадкувала частину будинку на
АДРЕСА_2, який знаходиться на земельній
ділянці площею 910 кв. м.

Отже, згідно наведеної норми випливає
висновок, що при переході до ОСОБА_11
права власності на будинок, до неї
перейшло і право користування
земельною ділянкою площею саме 910 кв. м.
При переході права власності на це
майно до інших спадкоємців 16.03.2006 року
(ОСОБА_7, ОСОБА_10 і ОСОБА_15) до них
перейшло право користування земельною
ділянкою також площею 910 кв. м.
відповідно до ст. 120 ЗК України.

Згідно державного акту про право
власності на земельну ділянку,
виданого ОСББ «Граніт» та плану
встановлення меж (а.с. 14, 15 т. 1), земельна
ділянка цього ОСББ в межах літер «Е»-
«Ж» (частина із яких є спірною) межує із
землями міськземфонду. Із цього також
випливає, що на час передачі земельної
ділянки у власність ОСББ «Граніт», як і
в користування у 2002 році, спірна
земельна ділянка була у власності
територіальної громади і тому міська
рада вправі була розпоряджатися нею на
свій розсуд.

Висновок про те, що земельна ділянка
площею 534 кв. м., у тому числі і спірна
земельна ділянка, не перебувала у
користуванні ні позивачів, ні у їх
правопопередників, свідчить факт
самовільної побудови на ній мешканцями
сусідніх будинків гаражів.

Не може визнаватися належним доказом
права користування спірною земельною
ділянкою факт успадкування ОСОБА_7 та
ОСОБА_10 огорожі під літ. «1» і « 2», так як
згідно свідоцтва про право на спадщину
від 15.12.1984 року саме цей об'єкт
успадкувала ОСОБА_11, який огороджував
ділянку площею 910 кв. м.

Обґрунтовуючи позов у інтересах ОСОБА_7
та ОСОБА_10, прокурор зазначав, що право
позивачів на користування спірною
земельною ділянкою, у тому числі площею
534 кв. м., визначено рішенням
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 04.01.2011 року і
відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України цей
факт не підлягає доказуванню при
розгляді інших справ.

Між тим із наведеної норми випливає, що
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких брали
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так як ОСББ «Граніт» не була учасником
при розгляді наведеної прокурором
справи, не подавала своїх доводів і
заперечень, а дане рішення суду напряму
зачіпає його права та інтереси, тому це
рішення не має преюдиційного значення
при розгляді даної справи.

Крім цього слід зазначити, що оскільки
учасниками процесу у наведеній
прокурором справи окрім ОСББ «Граніт»
не були і інші суміжні
землекористувачі: ОСОБА_9, КП
«Львівський кооперативний коледж», не
висловлювали своєї позиції по суті
спору, тому частина земельних ділянок,
порядок користування якими
встановлено наведеним вище рішенням
суду, накладаються на земельні ділянки
цих осіб

Отже за даних обставин довідка
Державної інспекції сільського
господарства у Львівській області від
11.06.2012 року є доказом правомірності дій
міської ради, а не навпаки, як на це
посилався прокурор у позовній заяві.

Таким чином колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини,
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують його правильність і тому
рішення слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу відхилити.

На підставі наведеного, керуючись п. 1
ч. 1 ст. ст. 308, 317 ЦПК України, колегія
суддів -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокуратури
Львівської області відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 13 серпня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: