Справа № 190/391/14-ц
Провадження 2/190/245/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 березня 2014 року
м. П'ятихатки

П'ятихатський районний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді
Резніченка М.С.,

за участю секретаря

судового засідання Мокалець
А.В.,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
у здійсненні права в користування
майном, зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

12.03.2014 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3, в якому просить в
порядку усунення перешкод у
використанні права власності та
припинення дії,яка порушує її право
скасувати реєстрацію по паспортному
обліку ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1, що є
підставою для зняття його по
паспортному обліку у цьому будинку
відповідними органами, обґрунтовуючи
вимоги тим, на підставі договору
дарування, укладеного 24.05.2000 р. між
ОСОБА_4 як дарувальником і нею та ОСОБА_3
як обдарованими обоє прийняли в дар
будинок АДРЕСА_1 з господарчими
будівлями на земельній ділянці площею
800 м2, кожен окремо є власниками жилого
будинку, зареєстровані в ньому разом з
дітьми ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2008 р. ОСОБА_3 фактично в
будинку не проживає, залишив його,
участі в проведенні поточних ремонтів
не приймає, матеріальним утриманням не
займається і проживає в іншому місці.
Шлюб з відповідачем розірвано 08.09.2009 р..
На її прохання знятися з
реєстраційного обліку він не реагує і
заявляє, що він є власником частини
будинку, хоча речей відповідача у
будинку немає. Скасування реєстрації в
будинку не впливатиме на право
власності ОСОБА_3, а надасть їй, як
жінці, яка працює і має двоє дітей віком
до 15 років, можливість безперешкодно
користуватися додатковою щорічною
відпусткою. Реєстрація відповідача в
будинку є підставою для відмови їй у
використанні цієї відпустки, а її
скасування відповідатиме фактичним
обставинам. Просить стягнути з ОСОБА_3
понесені нею судові витрати, у тому
числі по сплаті судового збору і оплати
правової допомоги.

Позивач у судовому засіданні
позов підтримала, посилаючись на
обставини, викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав
і пояснив, що дійсно за договором
дарування від 24.05.2000 р. він з ОСОБА_2 є
обдарованими і прийняли в дар від
ОСОБА_4 будинок по АДРЕСА_1. Право
власності на будинок оформили, але у
нього відсутні документи на
підтвердження цього, оскільки
знаходяться у позивача. Тривалий час
проживає в іншому будинку, оскільки
дружина змінила замки і створила
перешкоди для проживання в будинку, а у
вересні 2009 р. шлюб було розірвано. Він
сплачує на утримання дітей аліменти і
висловив намір в подальшому вирішити
долю своєї частики у майні, можливо
шляхом її дарування дітям. Заперечень
проти зняття з реєстраційного обліку
не має, але не може це зробити через
відсутність домової книги, а позивач її
не надає. Вважає, що жодних перешкод у
праві користування чи володіння
будинком він не чинить.

Заслухавши сторони, дослідивши
наявні у справі письмові докази, суд
дійшов висновку про відмову у
задоволенні позову з наступних
підстав.

Матеріалами справи встановлено,
підтверджується сторонами, що жилий
будинок АДРЕСА_1 з господарчими
будівлями на земельній ділянці площею
800 м2 згідно договору дарування від 24
травня 2000 р., посвідченого державним
нотаріусом П'ятихатської державної
нотаріальної контори і
зареєстрованого в реєстрі за № 1-1905,
подарований ОСОБА_4 ОСОБА_3 і ОСОБА_2, які
прийняли його в дар (а.с. 6).

Правовстановлюючі документи на
будинок позивачем не надано, право
власності на нього у судовому
засіданні не підтверджено належними
доказами. На виконання вимог ст. 192 ЦПК
України після закінчення з'ясування
всіх обставин справи та перевірки їх
доказами суд надав сторонам можливість
дати додаткові пояснення, які можуть
доповнити матеріали справи, однак
позивач своїм правом не скористалася і
заявила про те, що ніяких документів
надавати не бажає.

Крім того, договір дарування надано в
копії, не завіреній належним чином, як і
інші документи, у тому числі довідка
виконавчого комітету П'ятихатської
міської ради від 10.02.2014 р. про
реєстрацію у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3,
свідоцтво про розірвання шлюбу,
свідоцтва про народження дітей. Однак
ці докази суд вважає належними і
допустимими, оскільки відповідач не
заявив клопотання про пред'явлення їх
оригіналів, як визначено ч. 2 ст. 64 ЦПК
України.

Положення ст.ст. 316, 321 ЦК України
передбачають право власності особи на
річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб і це
право є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено
право власника майна вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном. За нормами коментованої статті
власник має право на захист права
власності від порушень, хоча б вони і не
були пов'язані з позбавленням
володіння. Позивачем у позові є власник
майна або особа, яка володіє майном на
підставі інших прав на майно.
Відповідачем у такому ж позові є особа,
яка власними протиправними діями
перешкоджає позивачу користуватися
або розпоряджатися майном, а підставою
позову є обставини, що підтверджують
право позивача на користування і
розпоряджання майном, вчинення
відповідачем дій, які перешкоджають
позивачу використовувати належні йому
права, позадоговірний характер наявних
між сторонами правовідносин.

Таким чином, позовні вимоги не
підлягають задоволенню, оскільки
позивачем не доведено, що відповідач
порушує її право користуватися або
розпоряджатися майном. ОСОБА_3, як і
позивач, є власником будинку, а
посилання позивача на те, що скасування
реєстрації відповідача в будинку
надасть їй можливість безперешкодно
користуватися додатковою щорічною
відпусткою, що передбачено ст. 1821 КЗпП
України, а не Сімейного кодексу
України, є хибними і неспроможними,
оскільки цією нормою визначено, що вона
має право на щорічну додаткову
оплачувану відпустку тривалістю 10
календарних днів, не лише як одинока
мати, а і як жінка, яка працює і має двох
дітей віком до 15 років, а дії ОСОБА_3
ніяким чином не впливають на зазначені
трудові відносини. Інших підстав
позивачем не наведено.

На підставі ст.ст. 316, 321, 386, 391 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про усунення перешкод у здійсненні
права в користування майном, зняття з
реєстраційного обліку відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя