Справа № 681/2347/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

09 грудня 2014 року Полонський районний
суд Хмельницької області в складі
головуючого судді Боб"яка Б.В., з участю
секретаря Гром С.В., з участю сторін та
їх представників адвоката ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ житлового
будинку та визначення порядку
користування земельною ділянкою, за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про визнання позовної заяви
необґрунтованою, виділення частини
погребу, видалення у реєстрації права
власності слів, за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про
право на спадщину частково недійсним,
визнання право на спадщину на житловий
будинок, зобов'язати повернути
документ,

встановив:

22 листопада 2013 року ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4,
в якому вказує, що їй на підставі
заповіту належить 12 частина житлового
будинку з господарськими спорудами, що
в АДРЕСА_1. Друга половина цього
житлового будинку з господарськими
спорудами належить відповідачеві на
підставі договору дарування. Згоди про
поділ будинку з відповідачем не
досягли. Просить поділити вказаний
будинок та присадибну земельну
ділянку, на якій розташований спільний
будинок, виділити їй половину будинку
та визначити порядок користування
земельною присадибною ділянкою .

30 грудня 2013 року ОСОБА_4 звернувся із
зустрічним позовом др. ОСОБА_3, в якому
вказав, що його мати ОСОБА_2 мала на
праві власності 12 частину цього
будинку, в половині будинку, якою вона
фактично користувалась, здійснила
ремонт, в 2004 році подарувала йому свою
частину будинку. На добудову є дозвіл
міської ради, мати виділила йому 0,10 га
для обслуговування будинку. Просить
визнати позов ОСОБА_3 необгрунтованим,
видалити в реєстрації прав власності
слова «спільна часткова», виділити
йому 12 частину погреба і підхід до
нього.

13 січня 2014 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до ОСОБА_3, в якому вказала, що в
1999 році померли їх батьки. Ще перед
смертю батьків позивачка захворіла на
онкологічне захворювання, потім була
травма у вигляді перелому хребта, а
ОСОБА_3 скориставшись таким станом
здоров'я позивачки, оформила на себе
право власності на 12 частину будинку
відповідно до заповіту. Друга половина
будинку належала ОСОБА_2 на праві
власності ще з 1983 року. Вважає, що після
смерті батьків вона мала право на
обов'язкову частку у спадщині, тому
просить визнати свідоцтво про право на
спадщину ОСОБА_3 недійсним, визнати
право на спадщину на житловий будинок
на АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 за законом,
заставити ОСОБА_3 повернути їй
оригінали документів на будинки
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

В судовому засіданні сторони свої
вимоги підтримують, вимоги іншої
сторони не визнають.

Позивачка ОСОБА_3 пояснила, що після
смерті матері оформила спадщину і її
сестра ОСОБА_2 не заперечувала проти
цього, претензії на успадковану
частину будинку не мала, тому
пропустила строк позовної давності без
поважних причин. Хоча ОСОБА_3 проживала
в м. Шепетівці, але користувалась
городом біля будинку до того, як з
сестрою почався конфлікт.

Відповідач - позивач ОСОБА_4 в суді
пояснив, що його мати ОСОБА_2 подарувала
йому належну їй 12 частину будинку,
також дала йому землю, земля вже
поділена, міська рада межу
встановлювала. В них з ОСОБА_3 все
поділено по закону, залишилось тільки
поділити погріб. Його представник
ОСОБА_2 пояснила, що підлягає поділу
тільки 0,03 га землі, а належні їй 0,10 га
вона виділила своєму синові із своєї
ділянки. Земля їй належала по заповіту
від ОСОБА_9. В 2004 році свою частину
перебудованого будинку площею 70 кв. м
вона подарувала своєму синові ОСОБА_4

Позивачка ОСОБА_2 в суді пояснила, що
вона хворіла на саркому, тому ОСОБА_3
скористалась її хворобою і оформила
спадщину на половину будинку після
смерті матері на себе. Після смерті
матері ОСОБА_3 запропонувала їй вдвох
користуватись будинком і вона
погоджувалась.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що позов ОСОБА_3 підлягає до
задоволення частково, а позови ОСОБА_4
та ОСОБА_2 задоволенню не підлягають
повністю.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності
належить по 12 частині житлового
будинку з господарськими спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1. Між сторонами
визначено частини будинку, якими вони
фактично користуються. До будинку
прилягає присадибна земельна ділянка
площею 0,13 га для обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого селянського господарства,
яка не приватизована. В справі
проведено судово-технічну експертизу.
Будівельна технічна експертизи надала
висновок про варіанти поділу будинку.
Сторони не досягли згоди щодо одного
спільно погодженого варіанту поділу
житлового будинку.

Вказані обставини встановлені на
підставі пояснень сторін, пояснень
спеціаліста ОСОБА_5, який в судовому
засіданні показав, що земельна ділянка
біля будинку не приватизована,
протягом років її статус змінювався,
та досліджених в суді доказів -
свідоцтво про право ОСОБА_3 на спадщину
за законом, свідоцтво про право на
спадщину ОСОБА_2 за заповітом, договір
дарування 12 частини будинку ОСОБА_4,
рішення виконкому про надання дозволу
ОСОБА_4 на прибудову до житлового
будинку, довідки міського голови про
земельні ділянки біля будинку та їх
цільове призначення, витяг про
реєстрацію права власності на частину
будинку ОСОБА_4, інвентаризаційна
справа на спірний будинок, технічний
паспорт на будинок та кадастровий план
на земельну ділянку біля будинку,
висновок судової будівельно-технічної
експертизи.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України
кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

З огляду на встановлені обставини та
правові положення суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_3 про виділення їй
частини будинку згідно варіанту поділу
№1 підваріанту «А» підлягає до
задоволення, тому що ні відповідач
ОСОБА_4, ні його представник ОСОБА_2 у
зв'язку з повним невизнанням позовних
вимог ОСОБА_3 не надали суду своїх
міркувань про реальний поділ будинку.
Щодо заперечень відповідача ОСОБА_4 та
його представника ОСОБА_2 про те, що
земельна ділянка вже поділена і не
підлягає поділу, що вони прибудували за
свої кошти цегляну частину будинку, яка
згідно висновку експертизи їм
виділяється, тому ця частина будинку не
підлягає поділу, то суд відхиляє їх як
необгрунтовані, оскільки вони не
надали суду будь-яких доказів на
підтвердження цих тверджень, не
заявляли клопотання про витребування
належних та достовірних доказів, в тому
числі про призначення відповідних
експертиз. Тому суд оцінює як неналежні
докази рішення сесії Полонської
міської ради №8 від 07 грудня 2004 року про
передачу в приватну власність ОСОБА_4
земельну ділянку площею 0,10 га для
обслуговування житлового будинку, та
рішення виконкому №515 від 18 лютого 2004
року про дозвіл ОСОБА_4 на добудову
громадсько-побутових будівель,
оскільки ОСОБА_4 не надав суду доказів
про наявність в нього на праві
приватної власності земельної ділянки,
а з рішення про дозвіл на добудову
неможливо визначити, яку добудову він
мав намір здійснити, з огляду на те, що
станом на 18 лютого 2004 року ОСОБА_4 не був
власником 12 частини цього будинку - він
таким власником став згідно договору
дарування тільки 23 листопада 2004 року.

Оскільки погріб згідно висновку
експертизи виділяється ОСОБА_3, вона
зобов'язана половину вартості в сумі 2347
грн. 50 коп. компенсувати ОСОБА_4
Оскільки сарай виділяється ОСОБА_4,
половину вартості сараю в сумі 906 грн. 50
коп. він повинен компенсувати ОСОБА_3

Згідно висновку експертизи
виділювана позивачці ОСОБА_3 частина
будинку становить 43,8 кв.м., тому ОСОБА_4
повинен компенсувати ОСОБА_3 20771 грн.

Суд вважає необхідним з врахуванням
взаємного обов'язку сторін
компенсувати стягнути остаточно із
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 19330 грн. (20771
грн. + 906 грн. 50 коп. - 2347 грн. 50 коп. = 19330
грн.).

Судові витрати ОСОБА_3 по оплаті
судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. та за
проведення судової експертизи в сумі
3500 грн. повинен відшкодувати їй ОСОБА_4
Оскільки на користь ОСОБА_3 задоволено
позов на суму 117603 грн., тому з ОСОБА_8
підлягає стягненню на користь держави
частина судового збору в сумі 946 грн. 63
коп. ( 1176 грн. 03 коп. - 229 грн. 40 коп. = 946 грн.
63 коп.).

Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволенню
не підлягають повністю, оскільки
виділити йому погреб не надається
можливим згідно варіанту, за яким
поділено будинок та земельну ділянку. А
щодо позовних вимог визнати позовну
заяву ОСОБА_3 та виключити з реєстрації
прав власності слова «спільна
часткова» то ОСОБА_4 не надав суду
обґрунтування таких позовних вимог
доказів, що у разі незадоволення його
позову будуть порушені його права.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 суд
вважає таке.

ОСОБА_3 успадкувала свою частку у
будинку у 2000 році після смерті їх з
ОСОБА_2 матері, яка померла в 1999 році, за
законом. На час відкриття спадщини
спадкові стосунки регулювались
Цивільним кодексом України 1963 року
(далі - ЦК 1963 року), Згідно ст. ст. 529, 535 ЦК
1963 року при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є у рівних
частках діти померлого, а неповнолітні
або непрацездатні діти спадкодавця
успадковують, незалежно від змісту
заповіту, не менше двох третин частки,
яка належала б кожному з них при
спадкоємстві за законом (обов'язкова
частка).

Відповідно до ст.71 ЦК 1963 року
загальний строк позовної давності
встановлюється в три роки, а ст.75 цього
Кодексу встановлює, що позовна
давність застосовується судом
незалежно від заяви сторін.

ОСОБА_2 в суді пояснила, що пропустила
строк позовної давності з поважних
причин, оскільки хворіла на
онкозахворювання. Вивченням наданих
ОСОБА_2 письмових доказів встановлено,
що вона тривалий час хворіла, але нею не
надано суду будь-яких доказів про те, що
на час відкриття спадщини після смерті
матері вона мала право на обов'язкову
частку у спадщині за віком (мала 44 роки)
чи за непрацездатністю. В 2004 році
ОСОБА_2 дарує своєму синові ОСОБА_4
належну їй 12 частину житлового будинку,
і згідно договору дарування перебувала
при здоровому розумі та ясній пам'яті.
Позовні вимоги зобов'язати ОСОБА_3
повернути документи на будинки АДРЕСА_2
та АДРЕСА_1 не уточнені і не надано
доказів, що ці документи знаходяться у
ОСОБА_3 та необґрунтовано, чому вона
повинна надати їх ОСОБА_2

За таких обставин суд вважає, що
ОСОБА_2 не надала суду достовірних
доказів пропуску з поважних причин
строку позовної давності за зверненням
до суду за захистом свого права після
відкриття спадщини після смерті
матері, тому позов не підлягає до
задоволення у зв'язку з пропуском
строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.10,11, 212-215 ЦПК України,
суд

вирішив :

Позов ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Поділити житловий будинок, що в
АДРЕСА_1 і виділити у власність:

ОСОБА_3 у власність частину
житлового будинку згідно підваріанту
«А» варіанту № 1 судово-будівельної
експертизи: приміщення кухні №2-1
площею 12,5 м. кв., житлове приміщення №2-2
площею 17,5 м. кв., приміщення коридору
№2-3 площею 3,9 м. кв., приміщення коридору
№2 площею 9,9 м. кв., - що складає 43,8% від
усього будинку.

Виділити ОСОБА_3 у користування
земельну ділянку площею 0,064715 га по
лінії «А-А» що прилягає до виділеної
частини будинку згідно підваріанту «А»
варіанту №1 висновку експертизи, що
складає 12 частину земельної
присадибної ділянки : від точки «А» до
точки «Б», від точки «Б» до точки «В»,
від точки «В» до точки «А» по лінії
точок «А-А», від точки «А» до точки «Д».

ОСОБА_4 виділити у власність частину
житлового будинку згідно варіанту № 1
підваріанту «А» судово-будівельної
експертизи: приміщення вітальні №1-1
площею 11,0 кв. м., приміщення ванни №1-2
площею 4,6 кв. м,житлове приміщення №1-3
площею 13,5 кв. м, житлове приміщення №1-4
площею 6,8 кв. м, житлове приміщення №1-5
площею 10,2 кв. м, приміщення кладовки №1-6
площею 3,2 кв. м, приміщення кухні №1
площею 9,0 кв. м., що складає 58,3% від
усього будинку.

Виділити ОСОБА_4 у користування
земельну ділянку площею 0,064715 га по
лінії «А-А» що прилягає до виділеної
частини будинку згідно підваріанту
«А» висновку експертизи, що складає 12
частину земельної присадибної ділянки
: від точки «Г» до точок по лінії «А - А» .

Залишити у спільному користуванні
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельні ділянки, що
прилягають до виділених частин
будинку.

Виділити у власність ОСОБА_3 погріб
«В».

Виділити у власність ОСОБА_4 сарай
«Б».

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
19330 (дев'ятнадцять тисяч триста
тридцять) грн. компенсації за
перевищення розміру отриманої частини
власності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
понесені нею судові витрати : 229 грн. 40
коп. судового збору, 3500 грн. витрат на
проведення судової експертизи.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
946 грн. 63 коп. судового збору.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Хмельницької
області шляхом подання до Полонського
районного суду апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
суді під час проголошення рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя
Б.Боб"як