АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/110/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 45 Скрипник В.Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
Нерушак Л. В. РІШЕННЯ
11 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Нерушак Л. В. суддів
Пальонного В.С., Єльцова В.О.при
секретарі Посипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Жашківського
районного суду Черкаської області від
12 листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа -
Жашківська міська рада про визнання
права власності на приватизацію
земельної ділянки без погодження меж
із суміжним землекористувачем ,-
в с т а н о в и л а :
29 жовтня 2013 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа -
Жашківська міська рада про визнання
права власності на приватизацію
земельної ділянки без погодження меж
із суміжним землекористувачем.
В обґрунтування позовних вимог позивач
вказував, що у 2008 році він отримав за
договором дарування домоволодіння за
адресою АДРЕСА_1. В зв'язку з виниклою
необхідністю він звернувся до
Жашківської міської ради із заявою про
надання дозволу на приватизацію
земельної ділянки, яка була подана у
відповідності до ст. 118 ЗК України.
Жашківська міська рада надала
відповідний дозвіл на підставі
рішення міської ради за № 46-29/V від 24
грудня 2009 року. Документи по
приватизації були направлені до
Жашківського районного відділу
Черкаської регіональної філії
Державного підприємства «Центр ДЗК».
Серед документів, які необхідно було
подати, був акт про погодження меж
земельної ділянки. Тому він звернувся
до сусідів - власників суміжних ділянок
для підписання відповідного акту.
Проте відповідач ОСОБА_6, власник
суміжної земельної ділянки, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_2
безпідставно відмовився підписувати
вищевказаний акт погодження меж.
Позивач вважає, що дані дії відповідача
є такими, що порушують його право на
приватизацію, тому він звернувся до
суду з даним позовом та просив визнати
за ним право на приватизацію земельної
ділянки за адресою АДРЕСА_1 в межах
землекористування без погодження меж
із суміжним землекористувачем;
стягнути судові витрати, сплачений
судовий збір з відповідача.

Рішенням Жашківського районного суду
Черкаської області від 12 листопада 2013
року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_7 право на
приватизацію земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_1, в межах
землекористування без погодження меж
із суміжним землекористувачем.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 229,40
грн. судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_6 подав на нього
апеляційну скаргу. В апеляційній
скарзі апелянт посилається на те, що
рішення винесено за недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими. Просить
рішення Жашківського районного суду
Черкаської області від 12 листопада 2013
року скасувати, а провадження по справі
закрити.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги, та вимог
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з постановленням
нового рішення, виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягає застосуванню.

Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи спір між сторонами, та,
задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції вважав їх
доведеними і виходив з того, що
порушено права позивача незаконною
відмовою відповідача у наданні йому
згоди на приватизацію земельної
ділянки, оскільки суміжний
землекористувач не підписав акту
встановлення та погодження зовнішніх
меж земельної ділянки.

Однак, з таким висновком суду
першої інстанції колегія суддів
погодитись не може, оскільки висновок
суду першої інстанції є
необґрунтованим, судом неповно
з'ясовано обставини справи, не
враховано всі доводи сторін, допущено
порушення вимог матеріального права.

Виходячи зі змісту ст.ст. 13, 14, 41, 55
Конституції України, якими гарантовано
державний захист майнових прав
громадян і не обмежено можливість
такого захисту прав землекористувачів,
оскільки згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено в суді першої інстанції, що
позивачу ОСОБА_7 згідно договору
дарування, посвідченого приватним
нотаріусом від 24 квітня 2008 року № 1957
належить домоволодіння, яке
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Сторони є користувачами суміжних
земельних ділянок, розташованих по
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

Рішенням Жашківської міської ради №
46-29/V від 24 грудня 2009 року позивачу
надано дозвіл на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) площею 0,10 га, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 118 ЗК України
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Рішення органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

З огляду на те, що порядок безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами визначено ст. 118 ЗК України,
то із вимог закону вбачається, що для
приватизації земельної ділянки
необхідним є встановлення та
узгодження її розмірів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 106 ЗК України
власник земельної ділянки має право
вимагати від власника сусідньої
земельної ділянки сприяння
встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків у випадках,
коли вони зникли, перемістились або
стали невиразними.

Детально дана процедура
врегульована Інструкцією про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, затверджена наказом
Держкомзему від 18 травня 2010 року № 376.

Згідно Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Державного
комітету України із земельних
ресурсів від 04 травня 1999 року із
змінами, технічна документація зі
складання державного акту на право
власності на земельну ділянку не
містить вимог погодження меж
земельної ділянки із суміжними
власниками землі і землекористувачами.

Відповідно до п. б ч.2 ст. 198 ЗК
України погодження меж із суміжними
власниками та землекористувачами
здійснюється при проведенні
кадастрових зйомок, за звичай для
відновлення меж земельних ділянок, що
вже перебувають у користуванні особи.

Такі зйомки проводяться найчастіше в
процесі підготовки матеріалів для
приватизації або передачі в оренду
відповідної земельної ділянки.

У випадку відмови суміжного
землевласника або землекористувача
від підписання відповідного документу
- акту погодження меж - слід вважати, що
погодження меж не відбулося. Якщо він
відмовляється це робити, орган,
уповноважений вирішувати питання про
приватизацію ділянки по суті, повинен
виходити не із самого факту відмови від
підписання акту, а із мотивів відмови ,
якщо вони озвучені.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідачем ОСОБА_6, власником
суміжної земельної ділянки, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_2 акт
погодження меж не підписаний.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи
спір, судом першої інстанції
вищезазначені вимоги не враховано,
тому суд дійшов необґрунтованого
висновку про визнання відмови від
підпису під актом встановлення та
узгодження зовнішніх меж земельної
ділянки безпідставною як способу
захисту порушеного права позивача.

Відповідно до ст. 16 ЦК України
визначено перелік способів захисту
порушених прав та інтересів в судів, а
способи захисту порушених прав на
земельні ділянки встановлені ст. 152 ЗК
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України,
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом, зокрема, визнання прав;
відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; визнання угод
недійсними; визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

З огляду на викладене, усунення
перешкод в реалізації права на
приватизацію земельної ділянки шляхом
визнання безпідставною відмови від
підпису від актом як спосіб захисту
права чинним законодавством не
передбачено.

Задовольняючи позов ОСОБА_7, суд першої
інстанції не врахував, що погодження
меж при кадастровій зйомці як
комплексу робіт, виконуваних для
визначення та відновлення меж
земельних ділянок, здійснюється з
метою вірного визначення меж земельної
ділянки, а не виявлення обмежень у
можливості її використання, в тому
числі з боку суміжних
землекористувачів, а також не звернув
увагу на те, що від відповідача ОСОБА_6
не було належним чином підтвердженої
відмови від підписання акту.

Приватизація позивачем земельної
ділянки без погодження меж із суміжним
землекористувачем не позбавляє
останнього права звернутися до суду
за захистом своїх прав у випадку, якщо
він вважає, що приватизація земельної
ділянки у таких межах порушує його
права.

Колегія суддів вважає, що, визнаючи
право на приватизацію земельної
ділянки позивачем, суд вийшов за межі
своїх повноважень, оскільки такі
повноваження надані місцевим радам
згідно до ст. 33 Закону України «Про
місцеве самоврядування «.

Своїм рішенням суд може зобов'язати
місцеву раду розглянути питання щодо
передачі у власність земельної
ділянки, а не приймати рішення про
передачу у власність земельної
ділянки.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не ґрунтується на
припущеннях.

Виходячи з викладеного, судом першої
інстанції, всупереч вимогам ст. ст. 212, 213
ЦПК України не з'ясовано, чи
передбачено чинним земельним
законодавством надання в
обов'язковому порядку погодження
землекористувачем меж суміжної
земельної ділянки, які правові
наслідки тягне для відповідача його
відмова у наданні згоди на погодження
меж земельної ділянки суміжного
землекористувача, чи є така відмова
зловживанням відповідачем своїми
правами, чи є формою реалізації його
права, яким чином вказані обставини
приймаються та враховуються при
розгляді питання про приватизацію
земельної ділянки органами місцевого
самоврядування, зокрема й в ході
підготовки технічної документації із
землеустрою щодо складання документа,
що засвідчує право на земельну ділянку.
Тому тільки після з'ясування вказаних
обставин можливо зробити висновок
щодо наявності порушеного права
позивача на приватизацію земельної
ділянки діями відповідача.

Враховуючи наведене, а також положення
ст. 3 ЦПК України про те, що кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду, але лише
за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, колегія суддів
вважає, що правових підстав у позивача
для звернення до суду з даним позовом
не було.

Доводи апеляційної скарги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню колегією суддів.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
є всі підстави для скасування рішення
суду першої інстанції, оскільки
районним судом ухвалено рішення без
повного, всебічного та об'єктивного
з'ясування всіх обставин справи,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи та
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, як вимагають ст.
ст.212 - 213 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що оскаржуване рішення
суду першої інстанції не може
залишатись в силі, так як при його
ухваленні судом допущено порушення
норм матеріального права, що
відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є
обов'язковою підставою для скасування
рішення суду і ухвалення нового
рішення або зміни рішення.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з прийняттям
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити.

Рішення Жашківського районного суду
Черкаської області від 12 листопада 2013
року у справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_6, третя особа - Жашківська міська
рада про визнання права власності на
приватизацію земельної ділянки без
погодження меж із суміжним
землекористувачем - скасувати та
ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_7 у задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_6, третя особа -
Жашківська міська рада про визнання
права власності на приватизацію
земельної ділянки без погодження меж
із суміжним землекористувачем.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :