№ 468/948/14-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
У Х В А Л А

( про залишення заяви без руху )

23.05.2014 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області про зобов'язання звільнити майно з-під арешту,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області про зобов'язання звільнити майно з-під арешту і.

Відповідно до п. 3, 5 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За таких обставин, якщо позивач вважає, що накладенням арешту на частку в майні порушено його права володіння чи розпорядження цією часткою майном (за наявності таких на час накладення арешту) він має право відповідно до роз'яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.08.1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» та п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» пред'явити відповідний цивільний позов до боржника та стягувача.

Якщо ж позивач вважає, що суть спору стосується не безпосередньо прав власності чи володіння, а законності дій та бездіяльності державного виконавця, та позивач вважає, що він може бути правонаступником боржника у відповідних виконавчих провадженнях - він має вжити заходів для такого правонаступництва і в подальшому як сторона виконавчого провадження оскаржувати дії державного виконавця (крім випадку, коли на виконанні перебуває зведене виконавче провадження по виконанню судових рішень, прийнятих не в порядку цивільного судочинства). Якщо ж позивач вважає, що спірні правовідносини, з-приводу яких відкрито виконавчі провадження, не допускають правонаступництва і позивач не може стати стороною таких виконавчих проваджень та провадження мають бути закриті - позивач має право звернутись до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом

При цьому, позов не містить опису обставин пред'явлення подібної майнової вимоги до відділу ДВС, яке не є стороною в таких матеріальних правовідносинах (правовідносинах з-приводу володіння та користування майном).

З тексту позову вбачається, що позивач обґрунтовує необхідність зняття арешту з частини нерухомого майна положеннями ст. 391 ЦПК України, яка стосується вимог власника (титульного володільця) про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, при цьому, вбачається, що право власності на вказану частину нерухомості позивачем ще не оформлено та не зареєстровано.

Тому позивач має додатково обґрунтувати підстави пред'явлення позову за вказаною в ньому нормою права.

Крім того, позов не містить опису обставин щодо того, коли та за яких обставин позивач отримав у власність інші 3/4 частини спірної нерухомості.

У зв'язку з цим, позивач має додатково обґрунтувати вказані вище обставини та правовідносин, які покладені в основу позову.

За таких обставин відповідно до вимог ч.1 ст.121 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області про зобов'язання звільнити майно з-під арешту, підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя -

УХ В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області про зобов'язання звільнити майно з-під арешту, - залишити без руху.

2. Надати позивачу п'ятиденний строк для виправлення вказаних в описовій частині ухвали недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позову без руху.

3. Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись неподаною і повернута. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

СУДДЯ: