АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-ій інстанції -
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Боярській І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором;

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою
представником ОСОБА_3

на рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 20 серпня 2014
року

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 20.08.2014 року позов ПАТ
«Дельта Банк» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 1965- 0201026-1/ФКВ-08 в розмірі 51859,42 грн. та
судовий збір в розмірі 491,51 грн., а
всього 52 300 грн. 93 коп. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь держави судовий збір в
розмірі 27,08 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_3, діючи в інтересах ОСОБА_2, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог. Посилається на
незаконність ухваленого судом рішення,
неповне та невсебічне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального
права.

Апелянт зазначає, що вивчивши наданий
банком розрахунок виявлено, що розмір
заборгованості ОСОБА_2 штучно
завищений та не відповідає умовам
кредитного договору, додатковим угодам
і Положенню про кредитування ПАТ
«Дельта Банк». В той же час правильне
визначення розміру дійсної
заборгованості за кредитним договором
потребує спеціальних знань, у зв'язку з
чим ОСОБА_2 вважає за необхідне
призначення судово-економічної
експертизи, на розгляд якої мають бути
поставлені питання про розмір
заборгованості за кредитним договором.
Лише встановивши розмір дійсної
заборгованості суд мав право
задовольняти позов про стягнення
заборгованості. Судом першої інстанції
не було призначено судово-економічну
експертизу фінансово-кредитних
операцій, і як наслідок достеменно не
було з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, що призвело до
неправильного її вирішення.

Представник позивача ПАТ
«Дельта Банк», відповідач ОСОБА_2 та
його представник ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явились, про час та місце
судового засідання були повідомлені
належним чином, про що свідчать
розписки. Від представника
відповідача - ОСОБА_3 надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи, ОСОБА_3 повідомляє суд про те, що
він занятий в розгляді іншої справи
Любашівським районним судом Одеської
області, але доказів, які б
підтверджували поважність причин
неявки в судове засідання ОСОБА_3 суду
не надав, як не надано суду доказів на
підтвердження поважності причин
неявки самого відповідача в судове
засідання.

За таких обставин, колегія суддів
розцінила причини неявки сторін
(представників сторін) в судове
засідання як неповажні, дійшла
висновку про можливість розгляду
справи за їх відсутності та розглянула
справу у відповідності до вимог ч. 2 ст.
305, ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст.ст.
92,95 Закону України «Про банки та
банківську діяльність», Постанови
Правління НБУ № 369 «Про затвердження
положення про застосування НБУ заходів
впливу за порушення банківського
законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ
«Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та
Національним банком України було
укладено Догорів про передачу активів
та кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанк» на користь AT «Дельта
Банк», відповідно до п. 4.1 якого в
порядку, обсязі та на умовах,
визначених договором, ТОВ
«Украпромбанк» передає (відступає) AT
«Дельта Банк» права вимоги за
кредитним договором та
забезпечувальними договорами, що
забезпечують виконання кредитних
зобов'язань перед Національним банком,
внаслідок чого AT «Дельта Банк» замінює
ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора у
зазначених зобов'язаннях, а згідно з п.
4.2 внаслідок передачу ТОВ
«Укрпромбанк» AT «Дельта Банк» прав
вимоги до боржників, AT «Дельта Банк»
переходить право вимагати від
боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Судом вірно встановлено, що 29.09.2008 року
ТОВ«Укрпромбанк» уклав з ОСОБА_2
кредитний договір № 1965- 0201026-1/ФКВ-08.
Відповідно до умов якого банк надав
ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 20 000,00
доларів США, з розрахунку 15,2% річних за
весь час фактичного користування
кредитом на строк з 29.09.2008 року до
повного виконання зобов'язання перед
кредитором.

Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 Кредитного
договору, повернення кредиту
здійснюється щомісячно частинами у
розмірі не менш як 555,56 доларів США по 20
число кожного місяця, починаючи з
місяця, наступного за місяцем
отримання кредиту, шляхом
безготівкового перерахування коштів з
рахунку позичальника та/або шляхом
внесення готівки до каси банку.

Згідно п.п. 1.5, 2.6, 2.7 кредитного
договору проценти за користування
кредитом нараховуються у валюті
кредиту за період з дня його надання до
дня його повернення. Проценти
нараховуються щомісячно на фактичну
заборгованість по кредиту за період з
першого по останній день кожного
календарного місяця. Нараховані
проценти сплачуються позичальником у
валюті кредиту по 20 число кожного
наступного місяця за місяцем
нарахування процентів та одночасно з
останнього повернення кредиту шляхом
внесення готівкових коштів у касу
банку або шляхом безготівкового
перерахування з поточного рахунку
позичальника.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач повністю виконав перед ОСОБА_2
свої зобов'язання, передбачені умовами
кредитного договору, а останній
порушив умови кредитного договору,
відповідно до яких зобов'язувався
погашати кредит та проценти за
користування ними на умовах та в
порядку, визначених договором.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про необхідність задоволення
заявлених ПАТ «Дельта Банк» позовних
вимог і колегія суддів погоджується з
таким висновком суду, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідач не
виконує свої зобов'язання по договору
№ 1965-0201026-1/ФКВ-08 від 29.09.2008 року протягом
тривалого часу не розраховується з
банком, внаслідок чого, станом на 28.05.2014
року утворилась заборгованість по
кредиту в сумі 51859,41 грн., а саме:
прострочене тіло кредиту в розмірі - 44
246,27 грн., заборгованість за відсотками -
7613,14 грн., яка підлягає до стягнення з
відповідача.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку про те, що
позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк»
підлягають задоволенню.

Докази підтвердження наявності
заборгованості відповідача за
кредитним договором, надані позивачем,
є належними та допустимими. Апелянтом
не надано суду доказів на спростування
розміру заборгованості.

В апеляційній скарзі апелянт
посилався на необхідність призначення
по справі судово-економічної
експертизи, але такого клопотання
відповідач не заявляв в суді першої
інстанції і він не навів поважності
причин звернення саме до суду
апеляційної інстанції з таким
клопотанням. Крім того, не погоджуючись
з розміром заборгованості, відповідач
не надав суду будь - яких платіжних
документів, висновків спеціалістів які
б спростовували розмір заборгованості
визначений позивачем та які б свідчили
про менший розмір його заборгованості
перед банком за даним кредитним
договором. Будучи належним чином
повідомленими про час та місце
судового засідання, відповідач та його
представник не з'явились в судове
засідання в суд першої інстанції, чим
фактично позбавили себе можливості
звертатись до суду з заявами та
клопотаннями, але це не є порушенням їх
процесуальних прав, оскільки вони не
з'явились в судове засідання за
власним волевиявленням і суд розглянув
справу за їх відсутності у
відповідності до вимог закону.

Отже, твердження апелянта про
незаконність та необґрунтованість
ухваленого рішення, неповне та не
всебічне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, неналежну оцінку
наявних в матеріалах справи доказів,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
та неправильне застосування судом норм
матеріального права, на думку суду є
необґрунтованими, а обставини, на які
він посилається - недоведеними та не
підтверджені належними та допустимими
доказами по справі, оскільки
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Справу було розглянуто судом на
підставі встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи та
належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам матеріального та
процесуального закону. Підстав для
його скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, колегія не
знаходить.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану
представником ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 20 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: