Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-ц/778/2109/14 Головуючий у 1
інстанції Міщенко Т.М.
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 25 жовтня 2012
року у справі за позовом Приватного
акціонерного товариства «Весна-1» до
Терпіннівської сільської ради, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_3,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 про визнання права
власності на багаторічні насадження та
часткове скасування рішення № 14 від
16.12.2008 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2011 року ПАТ «Весна-1»
звернулось до суду з зазначеним
позовом посилаючись на те, що
товариство було створено шляхом
перетворення державного підприємства
«Весна» в ПАТ «Весна-1» з подальшою
реорганізацією та є правонаступником
усіх його прав та обов'язків.
Відповідно до актів приймання-передачі
їх підприємству у власність були
передані основні та оборотні засоби, у
тому числі багаторічні насадження.

На сесії Терпіннівської сільської ради
від 16.12.2008 року були розглянуті питання
землекористування. Відповідно до
розділу 7 рішення було вирішено
виділити земельні ділянки з
присадибного фонду Терпіннівської
сільської ради в с. Північне у приватну
власність відповідачам по справі,
однак на виділених земельних ділянках
знаходяться багаторічні насадження,
які належать товариству. В процесі
досудового врегулювання спору була
створена комісія за участю
представників товариства,
землевпорядника, депутатів
Терпіннівської сільської ради,
спеціалістів Мелітопольського
районного відділу Держкомзему та
представників АПР. Зазначеною комісією
було складено акт, згідно якого на
земельних ділянках, які надані у
власність відповідачам, знаходяться
багаторічні насадження, які є
власністю товариства, а земельна
ділянка під цими насадженнями
визначається, як один об'єкт нерухомого
майна - сільськогосподарське угіддя.

Таким чином позивач вважає, що дії
Терпіннівської сільської ради, щодо
передачі у власність відповідачам
земельних ділянок, не узгоджуються з
приписами діючого законодавства.

Посилаючись на зазначені обставини
товариство просило суд визнати право
власності за ПАТ «Весна-1» на дерева
абрикосу на площі 4,1 га. та дерева
чершні на площі 2,1 на., що знаходяться на
земельних ділянках, наданих у
власність ОСОБА_4, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_18, ОСОБА_12, ОСОБА_3,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_14 на підставі
рішення Терпіннівської сульської ради
№ 14 від 16.12.2008 року та скасувати
зазначене рішення в частині виділення
у власність земельних ділянок у с.
Північне Мелітопольського району
ОСОБА_4, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_18, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_14

У жовтні 2012 року позивач змінив позовні
вимоги в частині скасування
зазначеного рішення сільської ради про
виділення у власність земельних
ділянок ОСОБА_15, ОСОБА_21, ОСОБА_17,
ОСОБА_22, ОСОБА_20 та визнання права
власності на багаторічні насадження,
які знаходяться на цих земельних
ділянках.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 25 жовтня 2012 року позов
задоволено.

Визнано право власності на багаторічні
насадження, а саме: дерева абрикосу на
площі 4,1 га. та дерева черешні на площі
2,1 га., що знаходяться на земельних
ділянках, наданих у власність ОСОБА_23,
ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_14
на підставі рішення Терпіннівської
сільської ради Запорізької області № 14
від 16.12.2008 року.

Скасовано рішення Терпіннівської
сільської ради Запорізької області № 14
від 16.12.2008 року в частині виділення
земельних ділянок у власність у с.
Північне Мелітопольського району
ОСОБА_23, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_3,
ОСОБА_14

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає,
що рішення суду постановлено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позову відмовити.
Скасувати ухвалу апеляційного суду від
15.01.2013 року.

До апеляційного суду апелянт не
з'явився двічі, посилаючись на хворобу.

Разом з тим, відповідно до ст. 169 ЦПК суд
відкладає розгляд справи лише у разі
першої неявки в судове засідання
сторони або будь-кого з інших осіб, які
беруть участь у справі, оповіщених у
встановленому порядку про час і місце
судового розгляду, якщо вони
повідомили про причини неявки, які
судом визнано поважними.

Друга поспіль неявка особи на
засідання апеляційного суду, незалежно
від причин неявки, не є перешкодою для
розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін. За її
змістом Апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Заперечуючи проти оскаржуваного
рішення, апелянт посилається на те, що
суд першої інстанції зробив висновки,
які не відповідають фактичним
обставинам справи та ґрунтував
оскаржуване рішення на припущеннях.

Разом з тим, судом першої інстанції
було встановлено та не спростовано
апелянтом, що ВАТ «Весна-1» було
створено шляхом перетворення
державного підприємства «Весна» в ВАТ
«Весна» з подальшою реорганізацією та
є правонаступником усіх його прав та
обов'язків, про що свідчать статути
підприємства. Наказом РВ ФЛМУ по
Запорізькій області від 26.06.1996 року № 969
радгосп «Весна» перетворено у ВАТ
«Весна та завершено його приватизацію.
Відповідно до акту оцінки цілісного
майнового комплексу радгоспу «Весна»
затвердженого начальником
регіонального відділення ФДМУ по
Запорізькій області від 24.06.1996 року №
957, вартість ЦМК складала 24631 млн. крб.,
із вартості ЦМК вилучено майно
вартістю 6756 млн. крб.., а саме житловий
фонд - 4870 млн. крб.., майно щодо якого
встановлені пільги /об'єкти інженерної
інфраструктури та майно, що не підлягає
приватизації/. Вартість майна, що
підлягає приватизації складала 18674 млн.
крб..

Згідно інвентарного опису № 6
/багаторічні насадження/ станом на
28.05.1996 року обліковувались на балансі
підприємства, що приватизувалось, як
основні засоби на 01 рахунку. Серед
вилученого майна багаторічні
насадження не зазначені. Згідно плану
приватизації державного майна
радгоспу «Весна», затвердженого
наказом РВ ФДМУ по Запорізькій області
від 26.06.1996 року № 969, статутний фонд
товариства становив 18674 млн. крб.,
поділений на 746960 простих іменних акцій
номінальною вартістю 25000 крб. та з якого
вбачається, що багаторічні насадження
/сади/ різних років вводу в
експлуатацію були включені до переліку
майна, що приватизується.

У листах РВ ФМДУ по Запорізькій області
зазначається, що відповідно до акту
оцінки вартості цілісного майнового
комплексу, затвердженого наказом
регіонального відділення Фонду
Державного майна України від 24.06 1996
року № 957, та відповідно до плану
приватизації, затвердженого наказом РВ
ФМДУ по Запорізькій області віл 26.06.1996
року № 969, вартість багаторічних
насаджень увійшли до вартості ЦМК та
статутного фонду ВАТ «Весна».
Відповідно договору безоплатної
передачі акцій ВАТ «Весна» від 14.08.1997
року, зареєстрованого в реєстрі № 4373,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_24, укладеному між РВ ФМДУ по
Запорізькій області передало
товариству пакет акцій у кількості 746960
штук, загальною вартістю 186740 грн. /100%
статутного фонду/.

З огляду на зазначені матеріали справи
можна зробити висновок, що до
приватизації були включені і
багаторічні насадження - сади, що
розташовані на території ВАТ «Весна», а
при створенні товариства у 1996 році
зазначені багаторічні насадження були
передані до його статутного фонду.

Зазначені обставини були предметом
розгляду та встановлені судовими
рішеннями, які набули чинності та
залишені без змін вищими судовими
інстанціями (ухвалою Верховного Суду
України від 20.12.2010 року ( т. 1 а.с. 158-167), та
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України від 22 квітня 2013 року (а.с. 293 т. 2).

Посилання апелянта на те, що не
доведений факт знаходження на
земельних ділянках багаторічних
насаджень є безпідставним. Так, апелянт
не заперечує наявність дерев та той
факт, що судом проводився виїзд з метою
усунення суперечностей, в ході якого
факт наявності дерев був зафіксований,
але зазначає, що відсутність плодів на
деревах на час огляду позбавляла суд
можливості визначити вид дерев
(абрикос, черешня тощо). Такі доводи
суперечливі та не є переконливими.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано на підставі ст. 392 ЦК
України ухвалив відповідне закону
рішення в частині задоволення вимог
ПАТ «Весна-1», щодо визнання за
товариством права власності на
багаторічні насадження, що знаходяться
на земельних ділянках, які належать
відповідачам.

З посиланням на ч. 3 ст. 1 ЗК України, за
якою використання власності на землю
не може завдавати шкоди правам і
свободи громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію і природні якості землі, суд
дійшов висновку, що при ухвалення
рішення Терпіннівської сільської ради
Запорізької області № 14 від 16.12.2008 року
про виділення у власність земельних
ділянок відповідачам не було враховано
наявність на цих земельних ділянках
багаторічних насаджень, які належать
позивачу, та відповідно до ст. 22 ЗК
України визначаються як один об'єкт -
сільськогосподарське угіддя. З огляду
на зазначене було правомірно
задоволено позов про скасування
рішення Терпіннівської сільської ради
Запорізької області № 14 від 16.12.2008 року
в частині виділення у власність
земельних ділянок відповідачам.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не надають підстави для
скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 25 жовтня 2012 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: