У х в а л а

іменем україни

12 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Савченко В.О., Парінової
І.К., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
«Платинум Банк», третя особа -
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
про визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 19 серпня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 06 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з вказаним позовом, в якому
просила визнати виконавчий напис,
вчинений нотаріусом 26 березня 2010 року,
таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
вчиненим нотаріусом 26 березня 2010 року
виконавчим написом звернуто стягнення
на квартиру АДРЕСА_1, яка виступає
іпотекою по кредитному договору від 30
червня 2006 року, укладеному між нею та
ЗАТ «Міжнародний іпотечний банк»
(правонаступником якого є ПАТ
«Платинум Банк»).

Вважає, що вказаний виконавчий напис не
відповідає вимогам закону, оскільки
нотаріусом не перевірено безспірності
заборгованості, факту отримання
боржником вимог банку про усунення
порушень, а також те, що виконавчий
напис не містить переліку документів,
на підставі яких його вчинено.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 19 серпня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 06
листопада 2013 року, ОСОБА_4 відмовлено у
задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати ухвалені судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити заявлені позовні вимоги,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив із відсутності
правових підстав для задоволення
заявлених позовних вимог, їх
необґрунтованості та недоведеності.

Суд апеляційної інстанції погодився із
висновками суду першої інстанції.

Судами першої та апеляційної
інстанції, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно і всебічно досліджено та
оцінено обставини у справі, а матеріали
справи та доводи касаційної скарги не
свідчать про порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
крім того наведенні у касаційній
скарзі доводи стосуються переоцінки
доказів, наданих сторонами, та не дають
підстав для висновків щодо
незаконності та неправильності
оскаржених судових рішень, а тому
колегія суддів вважає за необхідне
відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 19 серпня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Савченко В.О.

Парінова І.К.

Фаловська І.М.