Справа № 1422/12 Головуючий у І інстанції
Войнаренко Л.Ф.Провадження № 22-ц/780/1931/14
Доповідач у 2 інстанції
ІгнатченкоКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко
Н.В.,

суддів : Поліщука М.А.,
Малорода О.І.,

при секретарі : Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 21 листопада 2012
року у справі за позовом приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Соверен» до ОСОБА_1, третя
особа приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Українська
страхова група» про відшкодування
шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року позивач звернувся до
суду із зазначеним позовом та з
урахуванням уточнених позовних вимог
просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«СК «Соверен» матеріальну шкоду в
порядку регресу в сумі 6373,27 грн. та
понесені витрати по сплаті судового
збору.

В обґрунтування своїх вимог ПАТ «СК
«Соверен» зазначили, що 18 лютого 2010
року на перехресті проспектів
Московського та Оболонського в м. Києві
сталась дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобілів «ВАЗ-21063» д.н.з.
НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 та
автомобіля «Mazda-6» д.н.з. НОМЕР_4 під
керуванням водія ОСОБА_2, в результаті
якої автомобіль «Mazda-6» отримав
механічні пошкодження.

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 6 квітня 2010 року ОСОБА_1
визнано винним у вчиненні ДТП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності y вигляді штрафу.

Згідно висновку № 19
автотоварознавчого дослідження від 3
березня 2010 року вартість
відновлюваного ремонту склала 17484,50
грн., вартість матеріального збитку -
13255,65 грн.

Відповідно до рахунка-фактури № Є-0005
від 31 травня 2010 року вартість
проведеного ремонту автомобіля
становить 17419,64 грн.

Позивач вказав, що автомобіль «Mazda-6»
застрахований у ПАТ «СК «Соверен»
відповідно до договору страхування
транспортного засобу № 1-216-00509 від 19
травня 2009 року.

На підставі страхового акту № 0610-09 від 3
червня 2010 року ПАТ «СК «Соверен»
виплатила страхове відшкодування на
користь власника автомобіля «Mazda-6» в
розмірі 17419,64 грн.

ПАТ «СК «Українська страхова група»,
якою згідно полісу № ВС9789962
застрахована цивільна
відповідальність ОСОБА_1 сплачено ПАТ
«СК «Соверен» 10536,37 грн.(з вартість
матеріального збитку 13255,65 грн.(з
врахуванням зносу) було вираховано
суму ПДВ в розмірі 2209,28грн та франшизу
510грн.).

Посилаючись на те, що залишок між
виплаченим розміром страхового
відшкодування та сумою, яка
відшкодована позивачем за мінусом
франшизи складає 6373,27 грн., позивач
просив суд стягнути її з відповідача, а
також судовий збір.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 21 листопада
2012 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ
«Страхова компанія «Соверен»
відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу в сумі 6 373,27 грн. та
вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати, з мотивів
неправильного застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
порушення норм процесуального права,
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 30 січня 2013 року рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 21 листопада 2012
року скасовано та ухвалено нове, яким
відмовлено в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 червня 2013 року
вказане рішення суду скасовано, а
справу передано на новий розгляду до
суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 3 жовтня 2013 року рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 21 листопада 2012
року скасовано та ухвалено нове, яким
відмовлено в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 січня 2014 року
дане рішення суду також було скасовано
та передано справу на новий розгляду до
суду апеляційної інстанції.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
суду апеляційної інстанції пояснив, що
він застрахував свою цивільну
відповідальність, ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну потерпілих, становить 25500грн.,
тому він вважає, що його страхова
компанія повинна була повністю
розрахуватися за шкоду, що він
заподіяв, оскільки ліміт покриває
заподіяну шкоду.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін, що
з'явилися в судове засідання, зокрема
ОСОБА_1, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що до позивача, який виплатив
страхове відшкодування ОСОБА_2 за
договором майнового страхування,
перейшло право вимоги до винної у ДТП
особи відшкодувати завдану шкоду. При
цьому суд послався на норми ст.ст. 27, 29
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Так судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
18 лютого 2010 року у м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода, за
участю водія ОСОБА_1, який керував
автомобілем «ВАЗ-21063» д.н.з. НОМЕР_3 та
водія ОСОБА_2, який керував автомобілем
«Mazda-6» д.н.з. НОМЕР_4, внаслідок якої
автомобіль «Mazda-6», власником якого є
ОСОБА_4, отримав механічні пошкодження.

Згідно постанови Оболонського
районного суду м. Києва від 6 квітня 2010
року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
ДТП та притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КпАП України
у вигляді штрафу.

На момент ДТП цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 була
застрахована за договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів у ПАТ
«СК «Соверен» (а.с.8), яким ОСОБА_4 було
виплачено вартість відновлювального
ремонту автомобіля «Mazda-6» в сумі 17419,64
грн.(а.с.7), згідно до висновку № 19
автотоварознавчого дослідження від 3
березня 2010 року, де вказано що вартість
відновлюваного ремонту автомобілю
«Mazda-6» склала 17484,50 грн., вартість
матеріального збитку - 13255,65 грн.

Згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 13 жовтня 2009
року цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1 була
застрахована у ПАТ «СК «Українська
страхова група» строком до 12 жовтня 2010
року (а.с.45).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, заподіяна неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, що її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

За загальним правилом та з огляду на
положення статті 1192 ЦК України розмір
збитків визначається відповідно до
реальної вартості втраченого майна на
момент розгляду справи або виконання
робіт, необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Вирішуючи позовні вимоги суд першої
інстанції правильно послався на ст. 29
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" та зазначив, що
страховик здійснив правильний
розрахунок суми страхового
відшкодування з урахуванням його
зносу.

При вирішенні позовних вимог суд
врахував положення ст.ст. 1166,1192 ЦК
України, застосував до правовідносин,
що виникли між сторонами ст. 1194 ЦК
України і зробив вірний висновок про
доведеність потерпілим розміру
збитків, які йому спричинені внаслідок
ДТП, що сталося саме 18 лютого 2010 року.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою.

Оскільки ПАТ «СК «Українська страхова
група», якою була застрахована
цивільна відповідальність ОСОБА_1,
згідно полісу № ВС9789962 сплачено ПАТ «СК
«Соверен» 10536,37 грн., відповідно до ст. 27
Закону України "Про страхування" та ст.
993 ЦК України до позивача у межах
фактичних витрат перейшло право
вимоги, яке потерпілий, власник
автомобіля «Mazda-6», має до особи,
відповідальної за завдані збитки.
Залишок, між виплаченим розміром
страхового відшкодування та сумою, яка
відшкодована позивачем за мінусом
франшизи складає 6373,27 грн.

Отже, як вірно встановлено судом,
відповідальним за завдані власнику
автомобіля «Mazda-6» збитки є ПАТ «СК
«Українська страхова група»
відповідно до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності від 13 жовтня 2009 року
та ОСОБА_1, відповідно до вимог ст. 1194 ЦК
України в тій частині, що не підлягає
відшкодуванню ПАТ «СК «Українська
страхова група», як страховиком.

У зазначених межах право вимоги, яке
потерпілий мав би до осіб
відповідальних за завдані збитки,
перейшло до ПАТ «СК «Соверен», як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором від 19
травня 2009 року в сумі 17419,64 грн.

За таких обставин вірними є висновки
суду першої інстанції щодо
обґрунтованості позовних вимог та
стягнення з ОСОБА_1 різниці між
виплаченим розміром страхового
відшкодування та сумою, яка
відшкодована позивачем за мінусом
франшизи в розмірі 6373,27 грн.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду першої інстанції, оскільки є
власним тлумаченням апелянтом норм
чинного законодавства і обставин
справи, які були предметом дослідження
суду першої інстанції і суд дав їм
правильну юридичну оцінку.

Рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Тому колегія суддів, перевіряючи
рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, відповідно до
п. 1 ст. 307 ЦПК України відхиляє
апеляційну скаргу та залишає рішення
суду без змін.

Керуючись ст.ст. 27, 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", ст.ст. 993, 1166, 1194 ЦК України, ст.
ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317,
319, 209, 218 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 21 листопада 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді: