АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/878/2014
інстанції: Подіновська Г.В.
Доповідач: Приходько Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 13 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Приходько
Л.А.Суддів:Кузнєцової О.А. Борка А.Л.При
секретарі:Романовій Д.С.розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Херсоні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Каховського міськрайонного суду
Херсонської області від 27 січня 2014
року у справі

за позовом

ОСОБА_5 до Каховської центральної
районної лікарні про скасування
наказу та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИЛА :

07 листопада 2013 року ОСОБА_5
звернувся в суд з позовом до
Каховської ЦРЛ про визнання
недійсним та скасування наказу,
вимоги якого були доповнені під час
розгляду справи. Обґрунтовуючи свої
вимоги позивач зазначав, що працював
в Каховській ЦРЛ з 19.04.1989 року. Був
прийнятий на посаду лікаря-хірурга
дитячої поліклініки та на 0.5
посадового окладу лікаря-ординатора
хірургічного відділення. Наказом від
15.10.2013 року № 321 з 17.12. 2013 року, у зв'язку
з укладенням трудового договору з
працівником ОСОБА_6, який не є
сумісником на 1.0 ставку лікаря хірурга
(для надання екстреної допомоги)
хірургічного відділення, розірвано
трудовий договір, укладений із
сумісниками, зокрема з позивачем, який
займає за сумісництвом 0.5 ставки
лікаря хірурга(для надання екстреної
допомоги) хірургічного відділення з
17.12.2013 року. Посилаючись на те, що
вказаний наказ, на думку позивача, є
незаконним, оскільки він не є
сумісником, в наказі не вказана
правова підстава його звільнення, з
формулюванням у відповідності до
вимог КЗпП України, не враховано
переважне право на залишення його на
роботі, остаточно просив суд
скасувати наказ №321 від 15.10.2013 року в
частині розірвання трудового договору
з ним, як із сумісником, поновити його
на роботі в Каховській ЦРЛ на 0.5
ставки лікаря хірурга(для надання
екстреної допомоги) хірургічного
відділення та допустити негайне
виконання рішення суду в частині
поновлення на роботі.

Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 27 січня
2014 року позов ОСОБА_5 залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
права, просив рішення суду
скасувати і ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Під час розгляду справи ОСОБА_5
апеляційну скаргу підтримав в
повному обсязі за обставинами
викладеними у скарзі. Просив рішення
суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким його позовні вимоги
задовольнити.

Заперечуючи проти апеляційної скарги
представник Каховської ЦРЛ
Черноморченко М.М., який приймав участь
у розгляді справи в режимі
відеоконференції, зазначив, що на його
думку рішення суду є законним та
обґрунтованим, просив апеляційну
скаргу відхилити рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які
приймають участь у розгляді справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_5 перебував
в трудових відносинах з Каховською
ЦРЛ з 19.04.1989 року працюючи за основним
місцем роботи на посадах:

- лікаря хірурга дитячої поліклініки та
лікаря ординатора хірургічного
відділення на 0.5 ставки (наказ №40-к
від 20.04.1989р.);

- лікаря хірурга дитячої поліклініки на
0.5 ставки та лікаря хірурга-педіатра
хірургічного відділення на 0.5 ставки
(наказ № 47-а від 01.04.1995 р.);

- лікаря хірурга дитячої поліклініки на
0.5 ставки та лікаря хірурга
поліклініки на 0.5 ставки (наказ №6КА
від 28.01.2003 р.);

- дитячим лікарем хірургом дитячої
поліклініки на 0.5 ставки та
хірургічного відділення на 0.5 ставки
(наказ №15 КА від 03.03.2003 р.);

- дитячим лікарем хірургом дитячої
поліклініки на 0.5 ставки та дитячим
лікарем хірургом хірургічного
відділення на 0.5 ставки (наказ №21-к від
17.03.2003 року);

- лікарем-хірургом дитячим дитячої
поліклініки на 0.5 ставки (наказ № 216-к
від 09.09.2011р.)

Крім того, 01.04. 1995 року ОСОБА_5 був
прийнятий на роботу в Каховську ЦРЛ
за сумісництвом на посаду лікаря
хірурга хірургічного відділення на
0.5 ставки (наказ №44 від 01.04.1995р.).

Рішенням Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 01.12.2010
року ОСОБА_5 поновлений на посаді 0.25
ставки лікаря хірурга (для надання
екстреної допомоги) хірургічного
відділення Каховської ЦРЛ, яку він
займав за сумісництвом.

03.05.2012 року ОСОБА_5 звільнений на
підставі ст. 38 КЗпП України, за власним
бажанням.

З 04.05.2012 року позивач прийнятий на
посаду лікаря хірурга дитячого
дитячої поліклініки КЗ «Центральна
міська лікарня м. Нова Каховка» на 0.5
ставки, де працює до теперішнього
часу.

Як вбачається з табелів обліку
використання робочого часу,
розрахункових листів ОСОБА_5, після
звільнення з основного місця роботи
за власним бажанням, продовжив
працювати в Каховській ЦРЛ за
сумісництвом на 0.5 ставки лікаря
хірурга (для надання екстреної
допомоги) хірургічного відділення.

Наказом головного лікаря Каховської
ЦРЛ від 15.10.2013 року №321, з урахуванням
змін внесених наказом від 17.10.2013 року
№321/1, з підстав передбачених п.8
Положення про умови роботи за
сумісництвом працівників державних
підприємств, установ і організацій,
затвердженого наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства фінансів
України від 28.06.1993 року № 43, ст. 43-1
КпП України, з 17.12.2013 року розірвано
трудовий договір, укладений із
сумісниками, в тому числі з ОСОБА_5,
який займає за сумісництвом 0.5 ставки
лікаря хірурга (для надання екстреної
допомоги) хірургічного відділення у
зв'язку із укладенням трудового
договору 17.12.2013 року з ОСОБА_6, який не
є сумісником та прийняттям його на
роботу на посаду лікаря хірурга (для
надання екстреної допомоги)
хірургічного відділення.

Частиною 2 ст. 21 КЗпП України
визначено, що працівник має право
реалізувати свої здібності до
продуктивної і творчої праці шляхом
укладення трудового договору на одному
або одночасно на декількох
підприємствах, в установах,
організаціях, якщо інше не передбачене
законодавством, колективним договором
або угодою сторін.

Робота за сумісництвом
регламентується Постановою Кабінету
Міністрів України від 3 квітня 1993 р. №245
Про роботу за сумісництвом працівників
державних підприємств, установ і
організацій і виданим відповідно до
цієї постанови Положенням про умови
роботи за сумісництвом працівників
державних підприємств, установ і
організацій, яке затверджене спільним
наказом Міністерства праці України,
Міністерства юстиції України,
Міністерства фінансів України від 28
червня 1993 р. №43.

Відповідно до ст.1 цього Положення,
сумісництвом вважається виконання
працівником, крім своєї основної, іншої
регулярної оплачуваної роботи на
умовах трудового договору у вільний
від основної роботи час на тому ж або
іншому підприємстві, в установі,
організації або у громадянина
(підприємця, приватної особи) за наймом.

Відповідно до ст. 7 КЗпП, додаткові (крім
передбачених у статтях 37 і 41 цього
Кодексу) підстави для припинення
трудового договору деяких категорій
працівників за певних умов (порушення
встановлених правил прийняття на
роботу та ін.) встановлюються
законодавством.

Для сумісників додаткові підстави
для звільнення (крім передбачених
Кодексом законів про працю) визначені
у п. 8 Положення про умови роботи за
сумісництвом працівників державних
підприємств, установ і організацій, а
саме у разі прийняття працівника, який
не є сумісником, чи обмеження
сумісництва у зв'язку з особливими
умовами та режимом праці.

Статтею 43-1 КЗпП України встановлено,
що розірвання трудового договору з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу без згоди
виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника)
допускається, зокрема у випадках
звільнення з суміщуваної роботи у
зв'язку з прийняттям на роботу іншого
працівника, який не є сумісником, а
також у зв'язку з обмеженнями на роботу
за сумісництвом, передбаченими
законодавством.

Отже встановивши, що позивач, який
працював за сумісництвом на 0.5
ставки лікаря-хірурга (для надання
екстреної допомоги) хірургічного
відділення Каховської ЦРЛ, був
звільнений з підстав передбачених п.
8 Положення про умови роботи за
сумісництвом працівників державних
підприємств, установ і організацій у
зв'язку з прийняттям працівника, який
не є сумісником, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
ОСОБА_5 звільнений з додержанням
вимог закону.

Доводи апелянта проте, що він не є
сумісником не знайшли свого
підтвердження під час розгляду справи
та спростовуються матеріалами справи,
зокрема рішенням Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 01.12.2010 року, яким
встановлений факт, що позивач
працював за сумісництвом на посаді
лікаря хірурга (для надання екстреної
допомоги) хірургічного відділення
Каховської ЦРЛ, табелями обліку
використання робочого часу, в яких
ОСОБА_5 обліковується як працюючий за
сумісництвом на 0.5ставки лікаря
хірурга екстреної допомоги
хірургічного відділення.
Розрахунковими листами, відповідно
яких заробітна плата позивачу
нараховувалась, в тому числі і за
сумісництво.

Крім того, з 04.05. 2012 року, основним
місцем роботи позивача, відповідно до
довідки №10 від 06.01.2014 року, графіку
роботи на 2014 рік є КЗ «Центральна
міська лікарня м. Нова Каховка», де і
знаходиться його трудова книжка.

Довідка про доходи від 23.09.2013 року №126
Каховської ЦРЛ, в якій зазначено, що
позивач працевлаштований по основній
формі працевлаштування, не спростовує
висновків суду першої інстанції,
оскільки суперечить зазначеним вище
доказам.

Робота, яку виконував позивач на 0.5
ставки лікаря-хірурга (для надання
екстреної допомоги) хірургічного
відділення не віднесена до Переліку
робіт, які не є сумісництвом (додаток
до Положення про умови роботи за
сумісництвом працівників державних
підприємств, установ і організацій).

Також не спростовують висновки суду
доводи апелянта про те, що
відповідачем не вказана підстава
його звільнення, оскільки звільнення
здійснено відповідно до вимог ст.ст.
7,43-1 КЗпП України з підстав визначених
п.8 Положення про умови роботи за
сумісництвом працівників державних
підприємств, установ і організацій, у
зв'язку з прийняттям працівника, який
не є сумісником.

При звільненні з таких підстав чинним
законодавством не передбачено
врахування переважного права
працівника на залишення на роботі.

Суд з достатньою повнотою з'ясував
дійсні обставини справи, перевірив
доводи та заперечення сторін,
дослідив надані сторонами докази,
яким дав належну оцінку.

Враховуючи, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду,
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 27 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: