Справа № 456/3077/13
Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/783/2138/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого: Бермеса
І.В.

суддів: Мусіної Т.Г.,
Савуляка Р.В.

за участі
секретаря: Азенко М.В.,

та участю:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ТзДВ
«Меблевий комбінат «Стрий» на рішення
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 17 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_5 до ТзДВ
«Меблевий комбінат «Стрий», третьої
особи директора ТзДВ «Меблевий
комбінат «Стрий» ОСОБА_6 про поновлення
на роботі, стягнення заробітної плати,
моральної шкоди, зобов'язання укласти
контракт, стягнення судових витрат, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_5 на посаді члена
ревізійної комісії товариства з
додатковою відповідальністю «Меблевий
комбінат «Стрий» з 14 травня 2013 року.

Зобов'язано директора товариства з
додатковою відповідальністю Меблевий
комбінат "Стрий" укласти з ОСОБА_5
контракт згідно протоколу №1
установчих зборів товариства з
додатковою відповідальністю «Меблевий
комбінат «Стрий» від 15.07.2011 року.

Стягнуто з товариства з додатковою
відповідальністю «Меблевий комбінат
«Стрий» в користь ОСОБА_5 судові
витрати в сумі 1530 (одна тисяча п'ятсот
тридцять) грн. 76 коп.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до
товариства з додатковою
відповідальністю «Меблевий комбінат
«Стрий», третьої особи директора
товариства з додатковою
відповідальністю «Меблевий комбінат
«Стрий» ОСОБА_6 в частині провести
перерахунок щомісячної заробітної
плати з дати обрання членом ревізійної
комісії підприємства в розмірі 10000
(десять тисяч) грн. 00 коп., як
передбачено контрактом, судових витрат
в сумі 459 (чотириста п'ятдесят дев'ять)
грн. 77 коп. та моральної шкоди в сумі 5000
(п'ять тисяч) грн. 00 коп. - відмовлено.

Стягнуто з товариства з
додатковою відповідальністю «Меблевий
комбінат «Стрий» в користь держави
судовий збір в сумі 107 (сто сім) грн. 07
коп..

Рішення суду оскаржив відповідач.

В апеляційній скарзі посилається
на те, що судом не враховано, що
рішенням вищого органу управління ТДВ
«МК «Стрий» директору товариства було
лише надано додаткові повноваження, а
не покладено обов'язок на укладення
контрактів із членами ревізійної
комісії. Враховуючи наведене, з огляду
на кадрові і виробничі потреби
товариства, директор діючи в межах
наданих йому повноважень, прийняв
рішення про доцільність укладення
трудових відносин із трьома членами
ревізійної комісії з п'яти обраних.

ОСОБА_2 з 20 липня 2011 року перебував
у трудових відносинах з ТДВ «МК «Стрий»
на умовах безстрокового трудового
договору з оплатою праці на рівні з
попередньо займаною посадою у ВАТ «МК
«Стрий». Відповідно до наказу
директора №188 від 14.05.2013 року з ОСОБА_5
було припинено трудові відносини на
підставі ч. 1 ст.40 КЗпП України. Всі дії в
частині звільнення з роботи члена
ревізійної комісії ОСОБА_5
здійснювались виключно в межах,
визначених чинним законодавством
України, та жодним чином не могли
порушити будь-чиїх прав та законних
інтересів.

Просить рішення скасувати та
постановити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Вислухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_4 на підтримання апеляційної
скарги, заперечення ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
перевіривши матеріали справи і доводи
скарги, колегія суддів вважає, що її
слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду не
відповідає.

Встановлено, що в обґрунтування
позовних вимог позивач посилався на те,
що він працював на посаді заступника
голови правління ВАТ «Меблевий
комбінат «Стрий» з 2001 року по 15 липня 2011
року, а з 15.07.2011 року зборами
засновників товариства з додатковою
відповідальністю «Меблевий комбінат
«Стрий» обраний членом ревізійної
комісії ТДВ «МК «Стрий» і згідно
протоколу №1 установчих зборів
засновників товариства директор
повинен був укласти з ним контракт,
однак, станом на день подачі заяви,
контракт не укладено.

Будучи обраним членом ревізійної
комісії, йому нараховувалась зарплата
в розмірі мінімальної зарплати від 900
до 1200 грн., що свідчить про його трудові
відносини з відповідачем. Директор
ОСОБА_6 не виконав зобов'язань зборів
засновників ТДВ «МК «Стрий» (п.4
протоколу) в частині укладення з ним
контракту, текст якого був погоджений
зборами та на його звернення відмовив в
його укладенні, хоч з окремими членами
комісії (ОСОБА_7) контракт був
укладений.

Переслідуючи мету позбавлення його
роботи на посаді члена ревізійної
комісії цього товариства, в порушення
Статуту ТДВ «МК «Стрий» та ст.40 ч.1, ст.49-1
КЗпП України, директор ТДВ «МК «Стрий» -
третя особа ОСОБА_6, листом №365 від
14.05.2013 року повідомив про необхідність
отримати трудову книжку, в зв'язку із
звільненням з роботи з 14.05.2013 року за п.1
ст.40 КЗпП України.

Таке звільнення його із займаної
посади є грубим порушенням
вищезазначених правових норм і в
компетенцію директора ТДВ «МК «Стрий»
не входить. Це питання може
вирішуватись лише зборами засновників.

Доповнивши позовні вимоги щодо
зобов'язання директора укласти
контракт, позивач просив задовольнити
позов.

Задовольняючи частково позов,
суд виходив з того, що з врахуванням
того, що відповідачем не представлено
жодних доказів, які стосуються права
директора підприємства звільняти
члена ревізійної комісії, який обраний
на посаду засновниками підприємства, а
також з врахуванням того, що чинним
законодавством України передбачено те,
що звільнення працівника проводиться
тим органом, який обирав позивача на
платну виборну посаду, таке звільнення
не може бути визнано законним.

Суд також вказав, що слід задоволити
позовні вимоги в частині зобов'язання
директора товариства, укласти з
позивачем контракт згідно протоколу №1
установчих зборів товариства з
додатковою відповідальністю «Меблевий
комбінат «Стрий» від 15.07.2011 року,
оскільки протоколом №1 установчих
зборів чітко встановлено зобов'язання
директора товариства на підписання з
головою та членами ревізійної комісії
відповідного контракту.

Однак такі висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Як встановлено в судовому засіданні
28.09.2001р., наказом №128-г ВАТ «Меблевий
комбінат «Стрий», ОСОБА_5, з 01.10.2001р.,
прийнято на роботу на посаду
заступника голови правління із
місячним посадовим окладом відповідно
до штатного розкладу.

Згідно статуту ТДВ «Меблевий комбінат
«Стрий» та протоколу №1 від 15.07.2011р.,
зареєстрованого 20.07.2011р., за №0000939,
який затверджений установчими зборами
ТДВ «Меблевий комбінат «Стрий», ВАТ
«Меблевий комбінат «Стрий»
перетворений у ТДВ «Меблевий комбінат
«Стрий» (а.с.23-26).

Згідно затвердженого статуту
засновниками (учасниками) товариства,
якими є ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, та ОСОБА_10, у ТДВ «Меблевий
комбінат «Стрий» було утворено
ревізійну комісію в кількості не менше
трьох осіб та строком на п'ять років.

Відповідно до протоколу №1 установчих
зборів засновників товариства з
додатковою відповідальністю «Меблевий
комбінат «Стрий» від 15.07.2011р.
директором товариства ТДВ «Меблевий
комбінат «Стрий» обрано ОСОБА_6 Цим ж
зборами обрано Ревізійну комісію у
складі 5 осіб: ОСОБА_9 - голова
ревізійної комісії, ОСОБА_2, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_6 - члени ревізійної
комісії. Умови праці,
соціально-побутове забезпечення, умови
надання відпусток та пенсійного
забезпечення голові та членам
ревізійної комісії визначити в
контрактах (додаються). Уповноважити
директора товариства підписати
відповідні контракти з головою та
членами ревізійної комісії, згідно з
рішеннями установчих зборів та
вимогами статуту товариства.

ОСОБА_2 обраний членом ревізійної
комісії і його умови праці та розмір
заробітної плати мали визначатися
контрактом і уповноважено директора,
як посадову особу підприємства (п.8.2
Статуту) підписати контракт.

Відповідно до статті 21 Кодексу законів
про працю України контракт є особливою
формою трудового договору, в якому
строк його дії, права, обов'язки і
відповідальність сторін (у тому числі
матеріальна), умови матеріального
забезпечення та організації праці
працівника, умови розірвання договору
можуть встановлюватись угодою сторін.

Відповідно до статті 24 Кодексу законів
про працю України контракт укладається
у письмовій формі і підписується
роботодавцем та працівником, якого
приймають (наймають) на роботу за
контрактом.

Контракт оформляється у двох
примірниках, що мають однакову
юридичну силу і зберігаються у кожної
із сторін контракту.

Контракт набуває чинності з моменту
його підписання або з дати, визначеної
сторонами у контракті, і може бути
змінений за згодою сторін, складеною у
письмовій формі.

Контракт є підставою для видання
наказу (розпорядження) про прийняття
(найняття) працівника на роботу з дня,
встановленого у контракті за угодою
сторін.

Отже укладення і припинення
строкового трудового договору
(контракту) здійснюється у письмовій
формі та оформлюється відповідним
наказом (розпорядженням) роботодавця
(ст. 24 ч. 1 п. 3, ч. 3, ст. 36 ч. 1 п. 8 Кодексу
законів про працю України).

З матеріалів справи встановлено,
що відповідно до наказу директора №149-к
від 2.08. 2010 року ВАТ «МК «Стрий» ОСОБА_2
працював на посаді заступника
директора з виробництва з місячним
посадовим окладом згідно штатного
розкладу. Відповідно до штатного
розкладу на день звільнення його
зарплата становила 1147 грн. (а.с.93,96).

Відповідно до п.10.1 Статуту ТДВ «МК
«Стрий» виконавчим органом товариства,
що здійснює керівництво його поточною
діяльністю, є директор. До повноважень
директора належить затвердження
щорічного кошторису, штатного
розкладу, посадових інструкцій та
окладів працівників; прийняття на
роботу та звільнення працівників
товариства (п. 10.7.7 та 10.9.6 Статуту).
Згідно Статуту ТДВ «МК «Стрий»
прийняття на роботу відноситься до
компетенції директора, рішенням вищого
органу управління ТДВ «МК «Стрий»
директору товариства було лише надано
додаткові повноваження.

Встановлено, що з огляду на зміни в
організаційно-правовій формі
товариства, відповідно до наказу
директора від 20 липня 2011 року №1-к всі
працівники ВАТ «МК «Стрий» були
переведені на роботу у ТДВ «МК «Стрий»
із врахуванням прийнятих рішень.
Окремі накази по кожному працівнику не
видавались. (а.с.95).

Як ствердив представник
відповідача, враховуючи наведене, з
огляду на кадрові і виробничі потреби
товариства, згідно рішення установчих
зборів засновників ТДВ «МК «Стрий» на
директора не було покладено обов'язок
на укладення контрактів із членами
ревізійної комісії, а лише було
уповноважено підписати відповідні
контракти. Директор діючи в межах
наданих йому повноважень, прийняв
рішення про доцільність укладення
трудових відносин із трьома членами
ревізійної комісії з п'яти обраних.

Таким чином встановлено, що
ОСОБА_2 з 20 липня 2011 року перебував у
трудових відносинах з ТДВ «МК «Стрий»
на умовах безстрокового трудового
договору з оплатою праці на рівні з
попередньо займаною посадою у ВАТ «МК
«Стрий».

В трудовій книжці ОСОБА_2
вчинено запис про те, що він
призначений членом ревізійної комісії
згідно протоколу №1 установчих зборів
ТДВ «МК «Стрий» (а.с.25,77).

В засіданні судової колегії
ОСОБА_2 пояснив, що з ним не був
укладений контракт і він кілька разів в
усній формі звертався до директора про
необхідність укладення з ним
контракту, як з членом ревізійної
комісії, однак це питання не було
вирішено. Відповідно до штатного
розкладу його зарплата становила 1147
грн.

Він також пояснив, що хоча з
уточненими позовними вимогами про
зобов'язання укласти контракт він
звернувся до суду 19.11.23013 року, однак не
пропустив трьохрічний строку
звернення до суду з вимогою про
укладення контракту та що він повинен
працювати на посаді члена ревізійної
комісії до 2016 року (а.с.113).

Однак ці його посилання, щодо
вчасного звернення з вимогою про
укладення контракту не заслуговують на
увагу, оскільки такі могли бути подані
до моменту звільнення з роботи 14.05.2013
року. Не були ці питання щодо укладення
контракту і предметом розгляду
наступних зборів засновників ТДВ «МК
«Стрий». Він також не оспорював розмір
зарплати, тоді як інші члени ревізійної
комісії мали зарплату відповідно до
контракту в більшому розмірі. Зокрема
зарплата по контракту ОСОБА_7 з 1.09.2011
року становила 9000 грн. (а.с.109).

Тому безпідставними є позовні
вимоги позивача про те, що суду слід
зобов'язати директора заключити з ним
контракт.

Судова колегія також враховує і
те, що суд відмовив в задоволенні
позову ОСОБА_5, в частині проведення
перерахунку щомісячної заробітної
плати з дати обрання членом ревізійної
комісії підприємства в розмірі 10000
(десять тисяч) грн. 00 коп., як
передбачено контрактом.

При цьому суд вказав, що слід
відмовити за недоведеністю в цій
частині позовних вимог оскільки, як
вбачається, що ні з протоколу №1
учасників установчих зборів, ні з
Положення про ревізійну комісію ТДВ МК
"Стрий" п.2.7, ні з матеріалів справи не
вказано, яка саме сума щомісячної
виплати повинна стосуватися всіх
членів ревізійної комісії, тому суд не
вправі втручатися в дискреційні
повноваження товариства з питання
встановлення щомісячних виплат
позивачу.

Отже суд прийшов до вірного
висновку, що питання щодо цих умов
праці позивача при відсутності
укладеного з ним письмового контракту
не входить в компетенцію директора.

Рішення суду в цій частині
сторонами не оскаржується, а отже
позивач погодився з такими висновками
суду.

Судова колегія з врахуванням цих
висновків суду та позиції по них сторін
вважає, що при відсутності укладеного
письмового контракту та при тому, що
позивач працював на умовах
безстрокового трудового договору його
звільнення з роботи входило в
компетенцію директора.

В засіданні судової колегії
представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 пояснив,
що позивач фактично після 20 липня 2011
року продовжував працювати відповідно
до наказу директора №149-к від 2.08.2010
року ВАТ «МК «Стрий» на посаді
заступника директора з виробництва та
що рішення установчих зборів
засновників про обрання його членом
ревізійної комісії не виконано.

Позивач не посилається на те, що
оспорюваний наказ від 14.05.2013 року
порушує його корпоративні права, як
засновника товариства, на участь в
управлінні товариством, передбачені
законом, які реалізуються шляхом
участі та голосуванні на загальних
зборах засновників, шляхом формування
органів управління товариства:
ревізійної комісії - через загальні
збори засновників.

Представник відповідача пояснив,
що ОСОБА_2, як засновник, і надалі має
право приймати участь в загальних
зборах засновників.

При таких обставинах судова
колегія прийшла до висновку, що хоча
ОСОБА_2 був обраний на посаду члена
ревізійної комісії та повинен був
працювати по контракту, однак фактично
він працював на умовах безстрокового
трудового договору з оплатою праці на
рівні з попередньо займаною посадою у
ВАТ «МК «Стрий» і тому немає підстав
вважати, що його звільнення повинно
було відбутись лише за рішенням
загальних зборів засновників ТДВ «МК
«Стрий» і в компетенцію директора ТДВ
«МК «Стрий» не входить.

До того ж, якби позивач звернувся
з позовом про порушення його
корпоративних прав, спір повинен був
би вирішуватись в порядку
господарського судочинства. Позивач на
даний час не вважає, що йому слід
звертатись з таким позовом до
господарського суду.

Провіряючи порядок звільнення з
роботи ОСОБА_2, судова колегія
встановила, що такий відповідачем
дотриманий.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України
трудовий договір укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Звільнення із зазначених підстав
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою на іншу
роботу.

Пленум Верховного Суду України в п. 21
своєї постанови від 6 листопада 1992 року
"Про практику розгляду судами трудових
спорів" (з наступними змінами) роз'яснив
судам, що, розглядаючи трудові спори,
пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40
КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи
дійсно у відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення.

Порядок вивільнення працівників у
зв'язку зі змінами в організації
виробництва і праці та порядок
врахування переважного права
працівника на залишення на роботі
встановлено ст. ст. 42, 49-2 КЗпП України.

Встановлено, що відповідно наказу
№40-к від 07.03.2013р., ТДВ «Меблевий
комбінат «Стрий», із 14.05.2013р., посаду
ОСОБА_5, скорочено та виведено з
штатного розпису працівників ТДВ
«Меблевий комбінат «Стрий».

Згідно повідомлення директора ТДВ
«Меблевий комбінат «Стрий» від 07.03.2013р.,
ОСОБА_5, повідомлено, що займана ним
посада відповідно до наказу №40-к від
07.03.2013р., скорочується із 10.05.2013р., у
зв'язку із важким фінансовим
становищем та зменшенням чисельності
працівників.

Не представлено також доказів про те,
що позивач мав переважене право на
залишення на роботі відповідно до
вимог ст.42 Кодексу законів про працю
України та що існували вільні вакантні
посади, на які він би міг претендувати.

При таких обставинах рішення суду
слід скасувати і постановити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Судом також відмовлено в задоволенні
вимоги про стягнення моральної шкоди в
сумі 5000 грн. оскільки, ні з матеріалів
справи, ні з пояснень позивача в
судовому засіданні не встановлено
нанесення моральної шкоди згідно вимог
ст.237-1 КЗпП України та не обґрунтовано,
яка саме моральна шкода нанесена і в
чому вона виразилася.

Не задоволено вимоги в частині
стягнення судових витрат в сумі 459
(чотириста п'ятдесят дев'ять) грн. 77 коп.,
а саме вартість проїзних квитків за
25.08.2013р. маршрутом Київ-Львів та за
28.08.2013р. маршрутом Львів-Київ.

Рішення суду в цій частині
сторонами не оскаржується та не є
предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.2-4,
313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

вирішила :

Апеляційну скаргу ТзДВ
Меблевий комбінат «Стрий» -
задовольнити.

Рішення Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 17 грудня 2013 року - скасувати
і постановити нове рішення.

В позові ОСОБА_5 до ТзДВ «Меблевий
комбінат» Стрий», третьої особи
директора ТзДВ «Меблевий
комбінат»Стрий» ОСОБА_6 про поновлення
на роботі, стягнення заробітної плати,
моральної шкоди, зобов'язання укласти
контракт, стягнення судових витрат -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Бермес І.В.

Судді:
Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.