Справа № 199/9691/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді
- Руденко В.В.

при секретарі
- Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду міста
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання матері спільної
дитини та неповнолітньої дитини, в тому
числі за минулий період, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з
позовом до відповідача про стягнення
аліментів на утримання матері спільної
дитини та неповнолітньої дитини, в тому
числі за минулий період. Свою позовну
вимогу вона мотивує тим, що з
відповідачем перебувала у фактичних
шлюбних відносинах, від яких сторони
мають малолітнього сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем
та знаходиться на її утриманні.
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання дитини та на її утримання не
надає, тому вона просить стягнути з
відповідача на її користь на утримання
неповнолітньої дитини аліменти в
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку, щомісячно до досягнення
дитиною повноліття та аліменти на її
утримання у розмірі 1000 гривень
щомісячно до досягнення дитиною 3
років, починаючи стягнення за минулий
період з 01.10.2014 року.

Позивач у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, просила суд
їх задовольнити, надала суду пояснення
аналогічні викладеним у позові.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково, не
заперечував проти стягнення з нього
аліментів на дитину, заперечував проти
стягнення з нього аліментів на користь
матері спільної дитини.

Суд, дослідивши наявні докази,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні
встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 є
батьком малолітньої дитини, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем.
В добровільному порядку матеріальну
допомогу на утримання неповнолітньої
дитини та матері спільної дитини
відповідач не надає. Відповідач має
можливість працювати, має добрий стан
здоров'я, тому має реальну можливість
надавати матеріальну допомогу на
утримання неповнолітнього сина та
матері спільної дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного
Кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Статтею 91 ч.2 СК України
передбачено, що жінка та чоловік, які не
перебувають у шлюбі між собою, мають
право на утримання в разі проживання з
нею, ним їхньої дитини відповідно до
частин 2-4 ст. 84 СК України

Відповідно до ст. 84 ч.2 Сімейного
Кодексу України дружина, з якою
проживає дитина, має право на утримання
від чоловіка - батька дитини до
досягнення дитиною трьох років.

Згідно з ч.4 ст. 84 Сімейного Кодексу
України право на утримання дружина, з
якою проживає дитина, має незалежно від
того, чи вона працює, та незалежно від
її матеріального становища, за умови,
що чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує рівність сторін щодо участі в
утриманні дитини, розмір прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
та отримання позивачем державної
допомоги по догляду за дитиною.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 191 СК
України, аліменти за минулий час можуть
бути присуджені, якщо позивач подасть
суду докази того, що він вживав заходів
щодо одержання аліментів з
відповідача, але не міг їх одержати у
зв'язку з ухиленням останнього від їх
сплати. У цьому разі суд може присудити
аліменти за минулий час, але не більш як
за три роки. Однак, позивачем суду
належними та допустимими доказами,
відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
не доведено факту вжиття заходів щодо
одержання аліментів з відповідача за
період з 01 жовтня 2014 року до подачі
даного позову до суду. Крім того,
позивачем не доведено суду, що
відповідач має мінливий дохід для
визначення розміру аліментів у твердій
грошовій сумі. А тому позовні вимоги в
цій частині задоволенню не підлягають.

Тому суд вважає за необхідне позов
задовольнити частково та стягнути з
відповідача на користь позивача
аліменти на її утримання в розмірі 1/6
частини його заробітку(доходу)
щомісячно до досягнення дитиною трьох
років та аліменти на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менш ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, та допустити
негайне виконання рішення у межах суми
платежу за 1 місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягають стягненню судові витрати по
справі у вигляді судового збору в
розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 84, 91, 180, 184 Сімейного
Кодексу України, ст. ст. 10,11,60,88,212-215, 367 ч.1
п.1 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
матері спільної дитини та
неповнолітньої дитини, в тому числі за
минулий період задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Ленськ, Якутія, на користь
ОСОБА_1 аліменти на її утримання в
розмірі 1/6 частини його заробітку
(доходу) щомісячно починаючи стягнення
з 18 листопада 2014 року та до досягнення
дитиною трьох років, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Ленськ, Якутія, на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи стягнення з 18 листопада 2014
року та до досягнення дитиною
повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Ленськ, Якутія, на користь
держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Амур-Нижньодніпровський
районний суд м. Дніпропетровська
шляхом подачі у десятиденний строк з
дня його проголошення апеляційної
скарги.

Головуючий