печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3373/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Волкової С.Я. ,

при секретарі - Баранівській
Ю. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
акціонерного товариства «Реверта» про
визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 у лютому 2014 р.
звернулася до суду із вимогами про
визнання права власності на нежитлове
приміщення загальною площею 1032,30 кв.м.,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що
складає 13/100 від всього домоволодіння,
посилаючись на те, що 16.01.2014 р. між нею та
ОСОБА_2 було укладено договір
купівлі-продажу нежитлового
приміщення, за яким придбала у
власність зазначене нерухоме майно,
договір посвідчено приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, право
власності зареєстроване в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно,
й на час укладення договору нежитлове
приміщення не було обтяжено іпотекою,
були відсутні заборони його відчуження
чи арешти, а 27.01.2014 р. на її домашню
адресу надійшов лист без номера та
дати, підписаний ОСОБА_4, який
представляється як представник
акціонерного товариства «Реверта», й у
листі стверджується що товариство
набуло нежитлове приміщення у свою
власність у позасудовому порядку на
підставі договору іпотеки №2.1.16.-07/22ІУ1
від 23.08.2007 р., у листі повідомлено, що її
володіння є незаконним, висунута
вимога не здійснювати подальших дій
щодо цього приміщення, в тому числі
його відчуження, до листа додано копії
зазначеного договору іпотеки, рішення
Господарського суду Київської області
від 26.12.2013 р. у справі №К2/107-12/13,
довіреності акціонерного товариства
«Реверта» на представників, серед яких,
окрім підписанта ОСОБА_4,
представниками визначено ще п'ять
фізичних осіб. При цьому право
власності на нежитлове приміщення за
акціонерним товариством «Реверта» не
реєструвалось, на час укладення
договору купівлі-продажу право
власності на нежитлове приміщення було
зареєстровано за продавцем - ОСОБА_2, на
час укладення договору купівлі-продажу
були відсутні обтяження нежитлового
приміщення іпотекою та заборони
відчуження чи арешти, приміщення було
придбано нею за відплатним договором,
не знала і не могла знати про наявність
договору іпотеки та рішення суду, право
власності на приміщення було
зареєстровано за нею, набула право
власності на приміщення у повній
відповідності до чинного
законодавства України і є
добросовісним набувачем цього
нежитлового приміщення, а відтак, його
законним і безспірним власником.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_5 підтримала позовні
вимоги ОСОБА_1, просила їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

В судове засідання відповідач
акціонерне товариство «Реверта» не
з'явився, про час і місце судового
розгляду оповіщений у встановленому
порядку.

Суд, вислухавши учасників судового
розгляду, дослідивши письмові докази,
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або спорювання.

У відповідності до ч.1 ст.16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів у відповідності до п.1
ч.2 ст.16 ЦК України є визнання права.

Предметом спору є: нежитлове
приміщення загальною площею 1032,30 кв.м.,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що
складає 13/100 від всього домоволодіння.

Встановлено, що 16.01.2014 р. між ОСОБА_2
(продавець) та позивачкою ОСОБА_1
(покупець) було укладено договір
купівлі-продажу нежитлового
приміщення, за яким продавець передала
у власність, а покупець прийняла
належне продавцю на праві приватної
власності нежитлове приміщення, яке
розташоване в будинку про АДРЕСА_1 (п.1
договору); нерухомість, що
відчужується, має загальну площу 1032,30
кв.м., що складає 13/100 від всього
домоволодіння (п.2 договору); договір
посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі
за №69, 16.01.2014 р. - в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, номер
запису 4283856, про що свідчить витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності, індексний номер 16268665 від
16.01.2014 р.

У відповідності до ч.1,4 ст.334 ЦК України
право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом; права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Спеціальним законом, що регулює
реєстрацію, в даному випадку
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно, є Закон України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень», відповідно до
якого державна реєстрація речових прав
на нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. Статтею 3 цього
закону передбачено, що державна
реєстрація прав є обов'язковою.

У відповідно до п.3 ст.3,ст.4 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» права на нерухоме майно та їх
обтяження, які підлягають державній
реєстрації у відповідності до цього
закону, виникають з моменту такої
реєстрації; державній реєстрації,
окрім іншого, підлягають наступні
речові права на нерухоме майно: право
володіння; право користування
(сервітут); право користування (найму,
оренди) будівлею або іншими
капітальними спорудами, їх окремими
частинами; довічне управління майном;
інші речові права відповідно до закону.

На час укладення договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення воно не було обтяжено
іпотекою, були відсутні заборони його
відчуження чи арешти, що знайшло своє
підтвердження у відповідних гарантія
продавця (п.6 договору), самому факті
посвідчення договору нотаріусом,
оскільки згідно п.2 гл.2 розд.2 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом МЮ
України №296/5 від 22.02.2012 р., наявність
таких обтяжень унеможливлює
посвідчення нотаріусом договору
купівлі-продажу.

У відповідності до ст.330 ЦК України якщо
майно відчужене особою, яка не мала на
це права, добросовісний набувач
набуває право власності на нього, якщо
відповідно до статті 388 цього Кодексу
майно не може бути витребуване у нього.

У відповідно до ст.388 ЦК України якщо за
відплатним договором придбане в особи,
яка не мала права його відчужувати, про
що набував не зав і не міг знати
(добросовісний набувач), власник має
право витребувати таке майно від
набувача лише в разі, якщо майно: 1) було
загублене власником або особою, якій
він передав це майно у володіння; 2) було
викрадене у власника або у особи, якій
він передав майно у володіння; 3) вибуло
з володіння власника або особи, якій
він передав це майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.

При таких обставинах, оскільки право
власності на нежитлове приміщення за
відповідачем не реєструвалось, та на
час укладення договору купівлі-продажу
право власності на нежитлове
приміщення було зареєстровано за
продавцем - ОСОБА_2, на час укладення
договору купівлі-продажу були відсутні
обтяження нежитлового приміщення
іпотекою та заборони відчуження чи
арешти нежитлового приміщення, ОСОБА_1,
якій при укладенні договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення загальною площею 1032,30 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що
складає 13/100 від всього домоволодіння,
не було відомо про наявність договору
іпотеки №2.1.16.-07/22ІК1 від 23.08.2007 р. та
рішення Господарського суду Київської
області від 26.12.2013 р. у справі №К2/107-12/13,
і вона з причин відсутності будь-яких
обмежень взагалі не могла знати про
обмеження прав, враховуючи, що
приміщення було придбане ОСОБА_1 за
відплатним договором, її право
власності на приміщення було
зареєстровано в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, то,
враховуючи ст.388 ЦК України, вона набула
право власності на нежитлове
приміщення у відповідності до чинного
законодавства і є добросовісним
набувачем спірного майна.

У відповідності до ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Суд, враховуючи викладене, ту
обставину, що право власності ОСОБА_1 на
зазначене майно не визнається
відповідачем акціонерне товариство
«Реверта», знаходить позовні вимоги
обґрунтованими, в судовому засіданні
доведеними.

На підставі ст.88 ЦПК України на користь
позивачки слід присудити понесені та
документально підтверджені судові
витрати у розмірі 3 654,00 грн. судового
збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.15,16,330,334,388,392 ЦК України, ст.ст.3,4
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»,
ст.ст.3,4,10,11,60,88,169,174,209,212-215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до акціонерного
товариства «Реверта» про визнання
права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
нежитлове приміщення загальною площею
1032,30 кв.м., розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, що складає 13/100 від всього
домоволодіння.

Стягнути з акціонерного товариства
«Реверта» на користь ОСОБА_1 3 654,00 грн.
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

СУДДЯ