Справа № 761/92/14-ц
Провадження №6/761/187/2014
У Х В А Л А

Іменем України

13 березня 2014 року

Шевченківський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді
Маліновської В.М.,

при секретарі Касянчук
Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві заяву
Державного агентства рибного
господарства України (Держрибагенства
України) про зміну способу виконання
рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 30.09.2011р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до Державного агентства
рибного господарства України, третя
особа: Головне державне управління
охорони, використання і відтворення
водних живих ресурсів та регулювання
рибальства у Волинській області про
поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 30.09.2011р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до Державного агентства
рибного господарства України, третя
особа: Головне державне управління
охорони, використання і відтворення
водних живих ресурсів та регулювання
рибальства у Волинській області про
поновлення на роботі, - позовну заяву
задоволено частково. Так, згідно з
вказаним рішенням: - ОСОБА_1 поновлено
на посаді виконуючого обов'язки
начальника Головного державного
управління охорони, використання і
відтворення водних живих ресурсів та
регулювання рибальства у Волинській
області, - стягнуто з Державного
агентства рибного господарства
України на користь ОСОБА_1 заробітну
плату за час вимушеного прогулу в сумі
28 488,06грн., - у задоволенні іншої частини
вимог відмовлено.

При цьому в частині поновлення ОСОБА_1
на посаді рішення допущено до
негайного виконання.

Непогоджуючись з вказаним рішенням
Державне агентство рибного
господарства України звернулось до
Апеляційного суду м.Києва.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від
25.01.2012р. вказану апеляційну скаргу
відхилено, а рішення Шевченківського
районного суду м.Києва від 30.09.2011р.
залишено без змін.

Згодом у січні та липні 2013р.
Держрибагенство України зверталось до
Шевченківського районного суду м.Києва
з заявами і про роз'яснення вказаного
рішення суду і про перегляд його за
нововиявленими обставинами, вказуючи
про неможливість виконання судового
рішення в частині поновлення позивача
на посаді виконуючого обов'язки
начальника, проте ухвалами суду ці
заяви були залишені без задоволення.

У грудні 2013р. до Шевченківського
районного суду м.Києва надійшла заява
Державного агентства рибного
господарства України (Держрибагенство
України) про зміну способу виконання
рішення суду шляхом вирішення питання
щодо звільнення ОСОБА_1 за пунктом1
частини1 статті 40 КЗпП України,
враховуючи гарантії, пільги і
компенсації, передбачені главою ІІІ-А
КЗпПУ.

Обгрунтовуючи заяву Відповідач
посилається на те, що листом від 25.11.2011р.
Держрибагенство України повідомляло
Державну виконавчу службу України про
відсутність у штатному розписі
Управління посади «виконуючого
обов'язки начальника Управління».

У подальшому виконання рішення
ускладнилось змінами в законодавстві.

Так, згідно з постановою КМУ від
07.12.2011р. №1263 «Про утворення
територіальних органів Державного
агентства рибного господарства»
утворено як юридичні особи публічного
права територіальні органи Державного
агентства рибного господарства
України, реорганізувавши шляхом
перетворення юридичні особи, які
належали до сфери управління
Держрибагенства України, за переліком
згідно з додатком до постанови.

Посада керівника, на момент покладення
на позивача виконання обов'язків
начальника Волиньдержрибоохорони, не
відносилась до категорій державних
службовців.

Відповідно до нормативно-правових
актів (Закон України «Про центральні
органи виконавчої влади», постанови
КМУ від 14.11.2011р. №1184 «Про затвердження
граничної чисельності працівників
територіальних органів центральних
органів виконавчої влади») посади
працівників територіальних органів
Держрибагенства України
(новоствореної організації) віднесено
до категорій посад державних
службовців.

Порядок заміщення вакантних посад
державних службовців чітко визначений
законодавством і Законом України «Про
державну службу» не передбачено
такого способу призначення на посаду
державного службовця як за рішенням
суду.

У квітні 2012р. Держрибагенством України
було проведено конкурс на заміщення
вакантних посад начальників та
заступників начальників
територіальних органів відповідно до
Порядку проведення конкурсу на
заміщення вакантних посад державних
службовців, однак ОСОБА_1 не брав участь
в конкурсі.

Протягом 2012р. - 2013р. ОСОБА_1 направлялись
листи з пропозиціями роботи на посадах,
які не належать до державної служби,
проте про прийняті рішення він не
повідомив.

Таким чином, заявник вважає, що ним
повною мірою здійснено заходи щодо
забезпечення права Позивача,
гарантованого ст. 43 Конституції
України, на працю, проте він зловживає
своїм правом ігноруючи пропозиції
Відповідача щодо можливого
працевлаштування.

З огляду на викладене, Держрибагенство
України просить у зв'язку з
неможливістю виконання рішення суду в
частині поновлення ОСОБА_1 на посаді
в.о. начальника Управління змінити
спосіб виконання рішення, вирішивши
питання щодо його звільнення за п.1 ч.1
ст.40 КЗпП України, враховуючи гарантії,
пільги і компенсації, передбачені
главою ІІІ-А КЗпПУ.

У судовому засіданні Представник
Держрибагенства України Христюк Ю.В.
заяву про зміну способу виконання
рішення суду підтримала і просила
задовольнити

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3
проти задоволення заяви заперечили.

Так, в письмових запереченнях, поданих
Позивачем та його представником у
судовому засіданні зазначено, що
відповідно до ст.14 ЦПК України
закріплений принцип цивільного
судочинства щодо обов'язковості
судових рішень.

Зміна способу виконання судового
рішення щодо поновлення Позивача на
посаді шляхом звільнення його за п.1 ч.1
ст.40 КЗпПУ з підстав відсутності посади
яку він раніше займав не може підлягати
задоволенню, оскільки в разі
задоволення заяви Відповідача про
зміну способу виконання судового
рішення таким чином фактично буде
змінено по суті зміст резолютивної
частини рішення.

Вислухавши осіб, які з'явились у судове
засідання, вивчивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що заява
Держрибагенства України про зміну
способу виконання рішення задоволенню
не підлягає з огляду на таке.

Згідно зі ст. 373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

За ч.1 ст.36 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим,
державний виконавець за власною
ініціативою чи за заявою сторін, а
також самі сторони мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

При цьому статтею 76 вказаного Закону
визначено яким чином виконується
рішення про поновлення на роботі, а
саме: виконання рішення вважається
закінченим з дня видачі відповідного
наказу або розпорядження власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом,
фізичною особою, фізичною особою -
підприємцем, який прийняв незаконне
рішення про звільнення або переведення
працівника, після чого державний
виконавець виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що зміна способу виконання
рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 30.09.2011р. в частині
поновлення ОСОБА_1 на посаді
виконуючого обов'язки начальника
Головного державного управління
охорони, використання і відтворення
водних живих ресурсів та регулювання
рибальства у Волинській області шляхом
вирішення питання щодо звільнення його
за п.1 ч.1 ст.40 КЗпПУ враховуючи
гарантії, пільги і компенсації,
передбачені главою ІІІ-А КЗпПУ,
фактично змінює зміст резолютивної
частини рішення суду.

При цьому посилання Держрибагенства
України в заяві про зміну способу
виконання судового рішення, як на одну
з підстав для її задоволення, на
положення абзаців пункту 2 та 3
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 1992 року N 9 «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» самі по собі не свідчать про
можливість зміни способу виконання
судового рішення про поновлення на
роботі шляхом не поновлення на посаді,
а звільнення з посади, оскільки вказана
постанова Пленуму стосується
вирішення трудових спорів по суті, а
пункт 19 зокрема роз'яснює питання
розгляду трудових спорів, пов'язаних
саме зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП при
яких суди зобов'язані з'ясувати, чи
дійсно у відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці.

Враховуючи наведене вище, на підставі
ст.129 Конституції України, ст. ст. 36, 76
Закону України "Про виконавче
провадження" та керуючись ст. ст. 10, 11, 60,
208-210, 373 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Державного агентства рибного
господарства України (Держрибагенства
України) про зміну способу виконання
рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 30.09.2011р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до Державного агентства
рибного господарства України, третя
особа: Головне державне управління
охорони, використання і відтворення
водних живих ресурсів та регулювання
рибальства у Волинській області про
поновлення на роботі, - залишити без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд міста
Києва шляхом подання апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, а у разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: