Справа №333/8961/13-ц
Провадження №2/333/323/14
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя, цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, а також судових витрат, -
Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому
просить стягнути з відповідача
заборгованість за кредитом в сумі 38 662,90
гривень та судові витрати, посилаючись
на те, що 23.07.2006 року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №DNH4KP71810497, згідно
вимог якого, відповідач отримав кредит
у розмірі 2 977 гривень зі сплатою 25,08% на
рік за користування кредитом на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 23.07.2008
року. Однак ОСОБА_1 порушив вимоги
кредитного договору, а саме, не виконав
в обумовлені строки зобов'язання щодо
сплати кредиту та відсотків по ньому,
тому позивач змушений звернутися до
суду за захистом своїх порушених прав.
Представник позивача в судове
засідання не з'явилася, про час та місце
розгляду справи була повідомлена
своєчасно та належним чином, надала
суду заяву, в якій просить на підставі
ч.2 ст.158 ЦПК України розглядати справу
за її відсутності, позовні вимоги
підтримала повністю, проти винесення
заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1, повідомлений судом
належним чином про час та місце
розгляду справи, повторно у судове
засідання не з'явився і не повідомив
суд про причини неявки. Оскільки суд не
має відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним
чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169
Цивільно-процесуального кодексу
України суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, приходить
до наступних висновків.
За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб та в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів. Належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
23.07.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»
(банк), правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_1 (позичальник) було
укладено кредитний договір №DNH4KP71810497,
згідно умов якого, банк надав
позичальнику кредит у розмірі 2 977
гривень на умовах його забезпечення
строковості, повернення та плати за
користування, а позичальник
зобов'язався прийняти, належним чином
використати та повернути кредит у
зазначеній сумі та сплатити відсотки
за користування кредитом в розмірі 25,08%
річних в порядку, на умовах та в строки,
визначені договором (а.с.4-8). Вказаний
договір складається з заяви
позичальника (а.с.5) та умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
Пунктом 2.1 кредитного договору
№DNH4KP71810497 від 23.07.2006 року (умов надання
споживчого кредиту фізичним особам)
передбачено, що банк зобов'язався
надати кредит позичальнику шляхом
перерахування на рахунок
торгівельно-сервісному підприємству.
Строк, термін повернення, розмір
кредиту, цілі, відсотки, винагороди,
розмір щомісячного платежу та період
уплати платежів визначені в заяві
позичальника, підписанням якої клієнт
та банк укладають кредитно-заставний
Згідно п.3.2.3. зазначеного кредитного
договору позичальник зобов'язується
сплатити відсотки за користування
кредитом відповідно до заяви та п.п. 4.1.,
4.2. кредитного договору. Повну сплату
відсотків за користування Кредитом
здійснити не пізніше дати фактичного
повного погашення кредиту.
Відповідно до п. 3.2.9 кредитного
договору №DNH4KP71810497 від 23.07.2006 року (умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам) відповідачу необхідно повністю
повернути кредит до дати, зазначеної у
заяві. При непогашенні кредиту в
строки, зазначені у заяві,
заборгованість у частині вчасно
непогашеної суми кредиту вважається
простроченою. На залишок
заборгованості по простроченій сумі
кредиту нарахування відсотків
здійснюється відповідно до п.4.2. Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам з дати виникнення простроченої
На підставі п.4.4. вказаного кредитного
договору нарахування відсотків
здійснюється в останню дату сплати
відсотків, при цьому відсотки
розраховуються на фактичний залишок
заборгованості за кожний календарний
день, виходячи з фактичної кількості
днів користування кредитом - 360 днів у
році. Відсотки розраховуються
щомісяця, за період з першої дати
поточного періоду сплати включно.
Відповідно до кредитного договору
№DNH4KP71810497 від 23.07.2006 року (умов надання
споживчого кредиту фізичним особам)
позичальник зобов'язаний погасити
заборгованість по кредиту в повній
сумі, сплатити нараховані за весь
період користування кредитом
відсотків, винагороду й неустойку
(штраф, пеню), не пізніше дати,
зазначеної в повідомленні банку.
На підставі п.5.1 зазначеного кредитного
договору у випадку несвоєчасного
погашення заборгованості по кредиту,
позичальник сплачує банку пеню у
розмірі 0,15% від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожний
день прострочки платежу.
Згідно п.5.3 кредитного договору
№DNH4KP71810497 від 23.07.2006 року (умов надання
споживчого кредиту фізичним особам)
при порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більш ніж на 30 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500 гривень + 5% від суми
Однак, ОСОБА_1 вимоги кредитного
договору №DNH4KP71810497 від 23.07.2006 року не
виконує, в обумовлені строки кредит та
відсотки по ньому не сплачував. Станом
на 24.10.2013 року у ОСОБА_1 виникла
заборгованість за кредитним договором
в сумі 38 662,90 гривень, а саме: 2 097,21
гривень - заборгованість за кредитом; 11
558,90 гривень - заборгованість по
процентам за користування кредитом; 22
689,51 гривень - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором; 500
гривень - штраф (фіксована частина), 1
817,28 гривень - штраф (процентна складова)
Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу
України до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі та на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
На підставі ч.1 ст.516 Цивільного кодексу
України заміна кредитора у зобов'язані
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
Згідно вимог ст.ст. 526, 527 ЦК України
зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного
кодексу України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 Цивільного кодексу
України передбачено, що до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71
Цивільного кодексу України, тобто
норми про договір позики.
На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.
Частиною 1 статті 1056-1 Цивільного
кодексу України передбачено, що розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозиції, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом. Боржник, який прострочив
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливості виконання, що
випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного
кодексу України якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України, на підставі ч.2 якої боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший
процентів не встановлений договором
На підставі ст.617 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов'язання, звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, відсутність у
боржника відповідних коштів.
Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що в ході судового розгляду справи
встановлено, що на підставі кредитного
договору №DNH4KP71810497 від 23.07.2006 року ЗАТ
КБ «ПриватБанк», правонаступником є
позивач, надав відповідачу ОСОБА_1
кредит. Однак, відповідач порушив
вимоги вказаного кредитного договору,
а саме: не виконав в обумовлені строки
зобов'язання щодо сплати кредиту та
відсотків по ньому. Тому, є підстави для
стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача
суми заборгованості по несплаченій
сумі кредиту, процентам, пені та
нарахованого штрафу відповідно до
приведеного позивачем розрахунку, який
суд визнає належним доказом по справі.
На думку суду, позивач не пропустив
строк позовної давності, виходячи з
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.
Частина 1 статті 259 ЦК України
передбачає, що позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
Кредитним договором №DNH4KP71810497 від
23.07.2006 року, а саме п.5.5 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам,
які є елементом кредитного договору, у
розумінні вимог ч.2 ст. 628 ЦК України
(сторони мають право укласти договір, в
якому містяться елементи різних
договорів (змішаний договір)) термін
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків, за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за кредитним
договором встановлюється сторонами
Відповідно до матеріалів справи
вбачається, що перебіг строку позовної
давності почався з 24.07.2008 року, тобто з
наступного дня після закінчення дії
кредитного договору.
Згідно позовній заяві, вона надійшла до
суду 08.11.2013 року, тобто вже після спливу
п'ятирічного терміну.
Разом із тим, аналіз розрахунку
заборгованості за вказаним договором,
наданим позивачем свідчить про те, що
відповідач сплачував 08.06.2010 року суму у
розмірі 454 грн. 85 коп. на погашення
заборгованості за кредитом.
Відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.
Внесення ОСОБА_1 суми у розмірі 454,85 грн.,
на думку суду, свідчить про визнання
ним своєї заборгованості за кредитним
договором №DNH4KP71810497 від 23.07.2006 року.
Частиною 3 статті 264 ЦК України
передбачено, що після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується.
Таким чином, з урахуванням факту
переривання перебігу позовної
давності, строк позовної давності не
сплинув, тому суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
Відповідно до ч.1 ст.88
Цивільно-процесуального кодексу
України, так як судове рішення
ухвалюється у повному обсязі на
користь позивача, понесені ним і
документально підтверджені судові
витрати підлягають стягненню з
На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 207, 257, 259, 514, 516, 526, 610, 612, 617, 625, 628, 1048, 1049,
1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 11, 57, 58, 60, 88,
209, 212-215, 218, 224-233 ЦПК України, суд,-
Позов за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, а також судових витрат -
задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«ПриватБанк» (на розрахунковий рахунок
вісім тисяч шістсот шістдесят дві) грн.
90 коп. заборгованості по кредитному
договору №DNH4KP71810497 від 23.07.2006 року.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«ПриватБанк» (на розрахунковий рахунок
вісімдесят шість) грн. 63 коп. судового
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду