Справа № 424/7619/13-ц
Провадження №2/424/711/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
Ровеньківский міський суд Луганської
області

у складі: головуючого судді -
Ібадової Н.П.,

при секретарі -
Самуйлик Ю.О.,

за участю прокурора -
Бондар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ровеньки
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
ОСОБА_6, треті особи - Служба у справах
дітей виконавчого комітету
Ровеньківської міської ради
Луганської області, Служба у справах
дітей виконавчого комітету
Станично-Луганської селищної ради
«про позбавлення батьківських прав»,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, у якому зазначила, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4, який є її
онуком. На момент народження онука її
донька - ОСОБА_5 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_6 У січні 2004 року шлюбні відносини
між ними були припинені. Син ОСОБА_4
залишився проживати разом зі своєю
матір'ю. Відповідач переїхав до іншого
міста. З початку 2004 року та по
теперішній час, відповідач не
цікавиться сином та не приймає участі у
його вихованні. Аліменти, які були
стягнуті з відповідача, він виплачує
нерегулярно та не в повному обсязі.
ІНФОРМАЦІЯ_6 донька позивача, мати
неповнолітнього ОСОБА_4 померла. Після
смерті дитина проживає разом із
бабусею. Фактично всі батьківські
обов'язки на теперішній час виконує
вона, жодної допомоги від батька дитини
не отримує. Позивач має намір оформити
опікунство над онуком. На сьогоднішній
день дитині виповнилось п'ятнадцять
років і він категорично хоче проживати
разом із бабусею, від спілкування з
батьком він відмовляється, посилаючись
на те, що він його не знає і відсутня
жодна прив'язаність до батька.

Просила суд постановити рішення про
позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав
відносно його неповнолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання
не з'явилась. Надала до суду письмову
заяву, в якій зазначила, що заявлені
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить розглянути справу за її
відсутності (а.с. 30).

Відповідач ОСОБА_6 у судове
засідання не з'явився. Надав до суду
письмову заяву, в якій зазначив, що
позовні вимоги визнає повністю,
просить розглянути справу за його
відсутності (а.с. 29).

Представник третьої особи -
Служби у справах дітей виконавчого
комітету Ровеньківської міської ради
Луганської області за довіреністю
Яновська Ю.Ю. у судове засідання не
з'явилась. Надала до суду письмову
заяву, в якій зазначила, що заявлені
позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в
повному обсязі, просить розглянути
справу за її відсутності (а.с. 27).

Представник третьої особи -
Служби у справах дітей виконавчого
комітету Станично-Луганської селищної
ради у судове засідання не з'явився. Про
дату, час та місце слухання справи був
повідомлений належним чином, про
причини неявки суду не повідомив.

Прокурор міста Ровеньки
Луганської області у судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити.

Заслухавши висновок прокурора м.
Ровеньки, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
(а.с. 13), ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2
та його батьками є ОСОБА_6 і ОСОБА_5.

Мати неповнолітнього ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_6, про що свідчить свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 15).

Позивач ОСОБА_1 є рідною матір'ю
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12), і
відповідно є рідною бабусею
неповнолітнього ОСОБА_4.

Згідно ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.03.2007 року
№ 3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» факт
ухилення батька (матері) від виховання
та утримання дітей може бути
підтверджений письмовими доказами
(актами, листами тощо), а також
показаннями свідків. Окремого рішення
суду на підтвердження цього факту не
потрібно. Ухилення батьків від
виховання своїх обов'язків має місця
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних цінностей та
інших духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із бабусею
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11),
навчається у Комунальному закладі
«Луганська спеціалізована школа
№І-ІІІ ступенів №57» (а.с. 8-10).

У судовому засіданні також
встановлено, що батько неповнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_5, не займається вихованням
дитини, не турбується про нього, не
забезпечує йому належні умови для
життя, не утримує його та не
спілкується з ним.

Згідно Конвенції «Про права
дітей», ратифіковану Верховною Радою
України 27.02.1991 року, у ст. 2 зазначено, що
в усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини. У ст. 9,
зазначеної конвенції, Україна взяла на
себе зобов'язання, щоб дитина не
розлучалася з батьками всупереч їх
бажанню, за винятком випадків, коли
компетентні органи згідно з судовим
рішенням, визначають відповідно до
застосовуваного закону і процедур, що
таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у
тому чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що відповідач ОСОБА_6
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню свого сина, не
створив належних умов для його
виховання, розвитку, медичного догляду
та лікування, не створює умов для
отримання ним освіти, що є підставою
для позбавлення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5,
батьківських прав відносно
неповнолітнього ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 165 СК України,
право на звернення до суду з позовом
про позбавлення батьківських прав
мають один з батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Неповнолітній ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, надав до суду письмову
заяву, в якій зазначив, що заявлені
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує, він
проживає з бабусею тривалий час, вона
його виховує та утримає, і надалі він
має бажання проживати разом із бабусею
(а.с. 31).

З огляду на викладене, з
урахування інтересів неповнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню з наведених вище підстав.

На підставі вищевикладеного,
керуючись Конвенцією «Про права
дітей», ратифіковану Верховною Радою
України 27.02.1991 року, ст.ст. 164 п. 2, 165, 166,
180, 182 Сімейного Кодексу України,
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 30.03.2007 року № 3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» та
ст.ст. 10, 11, 13, 60, 61, 88, 213, 214, 215, 218, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити
цілком.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_5, відносно його
неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги , якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення , якщо його не скасовано ,
набирає законної сили після розгляду
справи Апеляційним Судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі , але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти дні з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.П. Ібадова

13.03.2014