Справа № 434/8870/13-ц
провадження № 2/434/1005/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(мотивувальна частина)

14 березня 2014 року
Артемівський районний суд м. Луганська
в складі:

головуючого судді - Зоріка М.В.,

при секретарі - Рябчинській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Луганську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління комунальним майном
Луганської міської ради, ОСОБА_3, третя
особа - ОСОБА_4 про визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування за законом, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із
відповідним позовом до відповідачів, в
обґрунтування якого зазначила, що вона,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками в рівних
частках по 15 частини квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 інша
частина належить ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року . ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер чоловік позивачки ОСОБА_6, після
смерті якого відкрилася спадщина на 1/5
частку в квартирі. Після звернення
позивачки до Другої Луганської
державної нотаріальної контори за
отриманням свідоцтва про право на
спадщину за законом після померлого
ОСОБА_6, позивачці було відмовлено,
оскільки за життя померлий належним
чином не зареєстрував своє право
власності на 1/5 частку вищезазначеної
квартири, та здійснити державну
реєстрацію за померлим неможливо, а
також при зверненні до реєстраційної
служби для проведення реєстрації
вищезазначеної квартири також було
відмовлено. 1/5 частка у спільній
власності померлого ОСОБА_6 залишилась
незареєстрованою в Державному реєстрі
прав на нерухоме майно, що перешкоджає
отриманню свідоцтв про право на
спадщину його спадкоємцем.

Позивачка просила суд визнати за нею
право власності на 1/5 частку квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті чоловіка ОСОБА_6.

Сторони в судове засідання не
з'явились, надали до суду заяви про
розгляд справи в їх відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 та третя особа по
справі не заперечували проти
задоволення позовних вимог позивачки.
Відповідач Управління комунальним
майном Луганської міської ради
вирішення спору поклали на розсуд
суду.

Позов підлягає задоволенню з
таких підстав:

Судом встановлено, що позивачка
та померлий ОСОБА_6 перебували у шлюбі,
відповідно до копії свідоцтва про
укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 09.10.1987
року, актовий запис № 583 (а. с. 10). Від
спільного шлюбу мають дітей: ОСОБА_4

( свідоцтво про народження від 03 грудня
1998 року НОМЕР_2(а.с.7)) яка в подальшому
одружилась та змінила прізвище на
ОСОБА_4 , що свідчить свідоцтво про
одруження від 16 березня 2002 року НОМЕР_3
(а.с.7) та ОСОБА_3 (свідоцтво про
народження від 09 квітня 1991 року НОМЕР_4
(а.с.6)).

Відповідно до копії свідоцтва
про право власності на житло від 02.08.1994
року, за реєстровим № 1/26 (а. с. 15),
квартира, АДРЕСА_1 належить на праві
приватної, спільної власності - ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року
(свідоцтво про смерть від 31.10.2011 року
НОМЕР_5) та членам її сім»ї: ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_4., ОСОБА_3 (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 помер,
що свідчить копія свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_6 від 13.06.2006 року,
зареєстрованого та виданого
Гресівською селищною радою м.
Сімферополь АРК , актовий запис № 25 (а.
с. 9).

Після смерті ОСОБА_6 залишилося
спадкове майно у вигляді 1/5 частки
квартири АДРЕСА_1, спадкоємцем якого є
позивачка , оскільки проживала та була
зареєстрована на час смерті ОСОБА_6
разом із спадкодавцем, що
підтверджується довідкою від 01.03.2007
року (а. с. 5).

Позивачка звернулась до Другої
Луганської державної нотаріальної
контори за отриманням свідоцтва про
право на спадщину за законом після
померлого ОСОБА_6, позивачці було
відмовлено нотаріусом в оформленні ,
оскільки за життя померлий ОСОБА_6 не
зареєстрував квартиру АДРЕСА_1 - об'єкт
нерухомого майна, ні право власності на
нього, до діючого законодавства , що
діяло на той час, в зв'язку з чим
здійснити державну реєстрацію права
на нерухоме майно відповідно до
діючого законодавства за померлим
неможливо (а.с.18).

Згідно рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
ОСОБА_8 позивачці було відмовлено у
державній реєстрації права власності
на приватну спільну частку квартири, що
розташована АДРЕСА_1, за ОСОБА_5 1/5
частину та ОСОБА_6 1/5 частину.

Згідно свідоцтва про права
власності на житло (а.с.15) квартира за
адресою: АДРЕСА_1, належить в рівних
частках позивачці, її дітям та померлим
ОСОБА_5 та ОСОБА_6

З відповіді державного нотаріуса
Другої Луганської державної
нотаріальної контори вбачається,що
після смерті ОСОБА_6 заведена спадкова
справа № ІІ-15-915 по заяві про прийняття
спадщини від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 які
мешкають АДРЕСА_2. Свідоцтво про право
на спадщину не видавалось. Також у
спадковій справі є Постанова про
відмову у вчинені нотаріальної дії
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину на частку квартири у АДРЕСА_1
після ОСОБА_6.

Відсутність реєстрації не є
перешкодою у оформленні спадщини
позивачами.

Згідно ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України,
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК
України, спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК
України, спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270
цього Кодексу, він не заявив про
відмову від неї.

Відповідно до ст.1269 ч.1,2 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
№ 7 «Про судову практику у справах про
спадкування» свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Відповідно ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів; право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно ст. 392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Відповідно до ст. 1 Першого
протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод 1950 року,
відповідно до якої кожна фізична або
юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і
на умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Відповідно ст. 41 Конституції
України право власності в Україні
захищається законом. Кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Право
приватної власності набувається в
порядку, визначеному законом. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України Від 18.12.2009 Року
№ 14 «Про Судове Рішення У Цивільній
Справі» рішення суду як найважливіший
акт правосуддя покликане забезпечити
захист гарантованих Конституцією
України прав і свобод людини та
здійснення проголошеного Основним
Законом України принципу верховенства
права.

Відповідно до ч.1 ст.1278 ЦК України
частки кожного спадкоємця у спадщині є
рівними.

Враховуючи,що згідно свідоцтва
про право власності на житло (а.с.15)
квартира належить в рівних частках
ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3.

Згідно витягу з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
(а.с.20) ОСОБА_1 належить 1/5 частка
квартири за адресою: АДРЕСА_1; ОСОБА_3
належить 1/5 частка квартири за адресою:
АДРЕСА_1; ОСОБА_4 належить 1/5 частка
квартири за адресою: АДРЕСА_1, таким
чином суд приходить до висновку що
частка померлого ОСОБА_6 складає 1/5
частку.

Враховуючи вищевикладене, а
саме факт належності спадкодавцю
зазначеного майна, у вигляді 1/5 частки
зазначеної квартири , відсутність
інших спадкоємців, а також
неможливість оформлення позивачем
права на спадщину в нотаріальній
конторі , суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі.

На підставі викладеного та ст. ст.
4, 16, 328,392, 1216, 1218, 1261, 1268, ч.1 ст.1278
Цивільного кодексу України, керуючись
ст. ст. 3, 10, 11, 15, 60, 109, 118-120, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління комунальним майном
Луганської міської ради, ОСОБА_3, третя
особа - ОСОБА_4 про визнання права
власності на квартиру в порядку
спадкування за законом - задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене
протягом 10 днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Луганської області
через Артемівський районний суд м.
Луганська. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19.03.2014
року

Суддя:
М.В. Зорік