Справа № 583/612/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року Охтирський
міськрайонний суд Сумської області в
складі:

головуючого-судді
- Плотникової Н.Б.

при секретарі
- Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Охтирка справу за
позовом

Публічного акціонерного товариства
«Сумигаз» в особі Охтирського
управління по експлуатації газового
господарства

до ОСОБА_1

про відшкодування боргу за спожитий
природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2014 року ПАТ «Сумигаз» в
особі Охтирського управління по
експлуатації газового господарства
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про відшкодування боргу за спожитий
природний газ, в якому просить суд
стягнути з відповідачки
заборгованість за спожитий газ в сумі
998,49 грн., зобов'язати ОСОБА_1 укласти
Договір про надання населенню послуг з
газопостачання з ПАТ «Сумигаз» в особі
Охтирського УЕГГ. Свої вимоги мотивує
тим, що відповідач проживає в будинку
по АДРЕСА_1. За вказаною адресою
відкрито особовий рахунок НОМЕР_1.
Відповідачка ОСОБА_1 тривалий час
користувалася природним газом без
укладення Договору про надання
населенню послуг з газопостачання. На
неодноразові запрошення щодо
укладення згаданого Договору
відповідачка, не реагує. Згідно п.4
Правил надання населенню послуг з
газопостачання, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 2246 від 9 грудня 1999 року, - послуги з
газопостачання надаються споживачеві
на підставі договору, що укладається
між ним та газопостачальним
підприємством відповідно до типового
договору, затвердженого у
встановленому порядку. У відповідності
до п. 1 р.29 вищезазначених правил, -
споживач зобов'язаний укласти договір
в письмовій формі. Борг за спожитий газ
станом на 20.02.2014 року складає 998,49 грн. На
попередження про необхідність
відшкодувати заборгованість боржник
не реагує, тому позивач просить суд
стягнути з відповідача вказану
заборгованість, а також судові витрати
та зобов'язати укласти Договір про
надання населенню послуг з
газопостачання з ПАТ «Сумигаз» в особі
Охтирського УЕГГ.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просить стягнути з відповідача
заборгованість за спожитий газ в сумі
998,49 грн., зобов'язати ОСОБА_1 укласти
Договір про надання населенню послуг з
газопостачання з ПАТ «Сумигаз» в особі
Охтирського УЕГГ.

Відповідачка в судовому засіданні
позов визнала частково та пояснила, що
дійсно має вказаний борг та згодна його
погашати, однак не бажає укладати
договір, так як за борг газ у неї
відрізали і вона протягом вже
тривалого часу газом не користується і
не бажає в подальшому користуватися
послугами газопостачання.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідачки, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків являються дії осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також дії осіб, що не
передбачені цими актами, однак за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Зокрема, такими підставами є
договори та інші правочини, юридичні
факти.

У відповідності з ст. 526, 611 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, відшкодування
збитків.

Судом встановлено, що відповідач
проживає та зареєстрована в будинку по
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою
Сонячненської сільської ради
Охтирського району Сумської області
від 16.08.2013 року та повідомлення
Охтирського МС УДМС України в Сумській
області № 4901 від 21.02.2014 року. (а.с.6, 10)

За вказаною адресою Охтирським УЕГГ
ПАТ «Сумигаз» відкрито особовий
рахунок по оплаті за спожитий
природний газ НОМЕР_1.

Охтирське УЕГГ ПАТ «Сумигаз» надає
послуги по газопостачанню цього
будинку, відповідач користується цими
послугами, а тому повинен щомісяця
сплачувати кошти за надані послуги
згідно розрахунку боргу.

Згідно Постанови КМУ від 9.12.1999 року №
2246 „Про затвердження Правил надання
населенню послуг з газопостачання" та
ст. 20 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004
р. - споживач зобов'язаний своєчасно
вносити плату за надання послуг з
газопостачання.

Згідно довідки про нарахування оплати
за спожитий природний газ за особовим
рахунком НОМЕР_1 відповідач не
проводила в належному обсязі оплату за
спожитий газ, внаслідок чого виникла
заборгованість в розмірі 998,49 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про
обґрунтованість вимог позивача щодо
стягнення з відповідача
заборгованості за послуги з
теплопостачання у розмірі 998,49 грн.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
передбачено, що підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків зокрема є
договори та інші правочини.

Закон України «Про житлово-комунальні
послуги» визначає основні засади
організаційних, господарських
відносин, що виникають у сфері надання
та споживання житлово-комунальних
послуг між їхніми виробниками,
виконавцями і споживачами, а також їхні
права та обов'язки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
житлово-комунальні послуги - це
результат господарської діяльності,
спрямованої на забезпечення умов
проживання та перебування у жилих та
нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил.

Як передбачено ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачений обов'язок споживача
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору. Цей обов'язок
відповідає зустрічному обов'язку
виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21
цього Закону, підготувати та укласти зі
споживачем договір на надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового
договору затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 05.07.2006
року № 938 "Про затвердження Типового
договору про надання населенню послуг
з газопостачання та внесення змін до
постанови Кабінету Міністрів України
від 9 грудня 1999 р. № 2246".

Згідно п. 4 Постанови КМ України від 9
грудня 1999 р. № 2246 «Про затвердження
Правил надання населенню послуг з
газопостачання» послуги з
газопостачання надаються споживачеві
на підставі договору, що укладається
між ним та газопостачальним
підприємством відповідно до типового
договору, затвердженого у
встановленому порядку.

Відповідно до абз. 1 п. 29 даних Правил, -
споживач зобов'язаний укласти договір
в письмовій формі.

Разом з тим ст. 4 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачає, що законодавство України у
сфері житлово-комунальних послуг, крім
цього Закону, базується на Конституції
України і складається з
нормативно-правових актів у галузі
цивільного, житлового законодавства та
інших нормативно-правових актів, що
регулюють відносини у сфері
житлово-комунальних послуг.

У ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено
загальні засади цивільного
законодавства, зокрема поняття
договору і свободи договору та
сформульовані загальні вимоги до
договорів як різновиду правочинів
(вільне волевиявлення учасника
правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України
правочин між фізичною і юридичною
особами належить вчиняти у письмовій
формі, за виключенням випадків,
передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК
України). Інші випадки визнання
договору укладеним зазначені у ст.ст.
642-643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає,
що зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи
договору у ст.ст. 6, 627, ЦК України
визначає, що свобода договору полягає в
праві сторін вільно вирішувати питання
при укладенні договору, виборі
контрагентів та погодженні умов
договору.

Закріпивши принцип свободи договору,
ЦК України разом з тим визначив, що
свобода договору не є безмежною,
оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та
ст. 627 цього Кодексу при укладенні
договору, виборі контрагентів,
визначенні умов договору сторони не
можуть діяти всупереч положенням цього
Кодексу та інших актів цивільного
законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з
нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України,
відповідно до яких підставою
недійсності правочинів є суперечність
їх актам цивільного законодавства.

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК
України, постанови Кабінету Міністрів
України від 05.07.2006 року № 938 "Про
затвердження Типового договору про
надання населенню послуг з
газопостачання та внесення змін до
постанови Кабінету Міністрів України
від 9 грудня 1999 р. № 2246", вбачається, що
умови типового договору, що набули
юридично обов'язкового значення в силу
актів цивільного законодавства, є
обов'язковими для сторін договору, які
не мають права відступити від їх
положень і врегулювати свої відносини
на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на
надання послуг з газопостачання є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.
Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам ч. 3 ст. 6, ст.ст. 627, 630 ЦК України
та ст.ст. 19, 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Представником позивача до суду був
наданий договір про надання послуг з
газопостачання, підготовлений
Охтирським управлінням по
експлуатації газового господарства.
Дослідивши вищевказаний договір, суд
дійшов висновку, що він відповідає
типовому договору, а тому відмова
споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам законодавства.

Отже, в разі невизнання відповідачем
(споживачем) права позивача (виконавця
послуг) на укладення договору про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій,
який відповідає вимогам типового
договору, таке право підлягає захисту
судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України шляхом визнання договору
укладеним на умовах, передбачених
нормативним актом обов'язкової дії.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
10.10.2012 року (справа № 6-110 цс 12), прийнятої
за наслідками розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судами
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах.

Таким чином, суд вважає за необхідне
визнати договір про надання послуг з
газопостачання на основі типового
договору між ПАТ «Сумигаз» в особі
Охтирського УЕГГ та ОСОБА_1 укладеним з
моменту винесення рішення суду.

Враховуючи наявність підстав для
задоволення позову, з відповідача
підлягають стягненню судові витрати,
відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України.

На підставі викладеного, керуючись,
ст.ст. 3, 6, 11, 203, 208, 215, 526, 626-628, 630, 638, 642-643
Цивільного кодексу України, Законом
України «Про житлово-комунальні
послуги», ст. ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Сумигаз» в
особі Охтирського управління по
експлуатації газового господарства
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ
"Сумигаз" в особі Охтирського
управління по експлуатації газового
господарства 998 грн. 49 коп. боргу за
спожитий газ та судові витрати в сумі
243 грн. 60 коп., а всього 1242 грн. 09 коп.

Визнати договір про надання послуг з
газопостачання на основі типового
договору між Публічним акціонерним
товариством «Сумигаз» в особі
Охтирського управління по
експлуатації газового господарства та
ОСОБА_1 укладеним з 18 березня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Сумської області через
Охтирський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду:
Плотникова Н.Б.