УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод
у користуванні земельною ділянкою, за
зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання права користування
земельною ділянкою, за касаційною
скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення
Полтавського районного суду
Полтавської області від 08 липня 2013
року, рішення апеляційного суду
Полтавської області від 06 листопада 2013
року,-

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2009 року ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до суду з позовом, в якому
просили зобов'язати відповідача не
чинити їм перешкоди у користуванні
належною їм земельною ділянкою,
розташованої по АДРЕСА_1, шляхом
знесення паркану та повернення 3 500 м кв.
землі у їхнє користування. Мотивували
тим, що відповідач самовільно захопив
частину належної їм земельної ділянки.
Оскільки у добровільному порядку
ОСОБА_6 відмовляється знести
побудований ним паркан і надати доступ
для користування частиною земельної
ділянки, звернулись з вищевказаним
позовом до суду.

У грудні 2009 року ОСОБА_6 звернувся до
суду із зустрічним позовом, просив
визнати за ним право користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 у межах,
які відповідають фактичному
користуванню, а саме земельна ділянка
має форму чотирикутника площею 0,2837 га,
довжина якого по
АДРЕСА_1 складає 36,92 м, довжина по межі
із ділянкою ОСОБА_4 - 71,44 м,
довжина уздовж русла балки - 38,52 м,
довжина по межі із земельною ділянкою
ОСОБА_7 - 82,19 м. Мотивував тим, що за
згодою із своїм братом ОСОБА_8, у
користуванні якого перебувала
земельна ділянка по АДРЕСА_1
(користувачі - ОСОБА_4, ОСОБА_5 -
колишня дружина і дочка брата), вони
шляхом взаємного відступлення частин
своїх земельних ділянок у 1991
році встановили існуючу за станом на
сьогодні конфігурацію обох земельних
ділянок та розташування на них об'єктів
нерухомості, тоді ж і був встановлений
паркан між обома земельними ділянками.

Рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 08
липня 2013 року відмовлено у задоволенні
первісного позову за безпідставністю
та у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду, у задоволенні
зустрічного позову відмовлено за
безпідставністю.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 06 листопада 2013
року апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
задоволено частково. Рішення місцевого
суду в частині визначених правових
підстав для відмови у задоволенні
первісного позову скасовано з
ухваленням в цій частині нового
рішення, яким ОСОБА_4, ОСОБА_5
відмовлено у задоволенні позову за
недоведеністю. В іншій частині рішення
місцевого суду залишено без змін.

Позивачі за первісним позовом, не
погоджуючись з даними рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій подали
касаційну скаргу, в якій посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права просять їх
скасувати та направити справу на новий
розгляду до суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального права до спірних
правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов правильного
висновку щодо відсутності правових
підстав для його скасування.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій, обґрунтовано
викладених в мотивувальних частинах
оскаржуваних рішень.

За таких обставин, правові підстави
для скасування оскаржуваних рішень
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 08
липня 2013 року, рішення апеляційного
суду Полтавської області від 06
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Умнова О.В. Висоцька В.С.
Колодійчук В.М.