Справа № 500/666/14-ц
Провадження № 2/500/1056/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса
О.О.,

при секретарі - Ботнар А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Ізмаїльської міської ради Одеської
області, про визнання права власності
на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, яким просила визнати за нею, як
спадкоємицею за заповітом право
власності на 4/7 частини житлового
будинку з надвірними спорудами,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що
належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3,
мотивуючи тим, що нотаріальною
конторою їй відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, посвідченим Ізмаїльською
державною нотаріальною конторою 26
січня 2006 року на 4/7 частки вказаного
житлового будинку, які залишились
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, у
зв'язку із тим, що відсутня будинкова
книга і неможливо встановити місце
відкриття та факт прийняття спадщини
спадкоємцями померлої першої черги.

В судове засідання позивач та її
представник не з'явились, про час та
місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, представник позивача
надала суду заяву про розгляд справи за
їх відсутності, якою позовні вимоги
підтримують в повному обсязі та
просили позов задовольнити.

В судове засідання представник
відповідача Ізмаїльської міської ради
Одеської області не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, надав суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
якою позовні вимоги визнає та не
заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності до того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Письмовою відповіддю наданою
Ізмаїльською державною нотаріальною
конторою від 01.02.2014 року за № 216/02-14
позивачу було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, посвідченим Ізмаїльською
державною нотаріальною конторою
26 січня 2006 року на 4/7 частки
житлового будинку з надвірними
спорудами, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, яка залишилась після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, у зв'язку із тим, що
відсутня будинкова книга і неможливо
встановити місце відкриття та факт
прийняття спадщини спадкоємцями
померлої першої черги.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 26.01.2006 року за № 2/215,
посвідченого державним нотаріусом
Ізмаїльської державної нотаріальної
контори, ОСОБА_3 належали 4/7 частини
житлового будинку з надвірними
спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, що також підтверджено витягом
про державну реєстрацію прав від 30.10.2011
року за № 31844528, виданим комунальним
підприємством «Ізмаїльське міжміське
бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 10.04.2013 року, виданого

відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції Одеської області,
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220 ЦК
України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить 4/7
частини житлового будинку з надвірними
спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до заповіту, посвідченого
державним нотаріусом Ізмаїльської
державної нотаріальної контори Богдан
О.М. від 26.01.2006 року за № 2/213 ОСОБА_3
належну їй на праві особистої
власності всю частину житлового
будинку з надвірними спорудами та
земельну ділянку, що знаходяться в
АДРЕСА_1, заповіла ОСОБА_1.

Осіб, які мають право на обов'язкову
частку у спадщині відповідно ст. 1241 ЦК
України, після смерті ОСОБА_3, немає.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України -
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_1, як спадкоємиця за заповітом
після смерті ОСОБА_3 в передбачений
строк звернулась до Ізмаїльської
державної нотаріальної контори
Одеської області із заявою про
прийняття спадщини, що підтверджено
нотаріально посвідченою заявою від
30.07.2013 року за № 650, тобто вважається
такою, що фактично прийняла спадщину
відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач визнав позов і обставини
визнані сторонами не підлягають
доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1
ЦПК України. Судом не виявлено
обставин, що суперечать закону або
порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 61, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220,
1222, 1223, 1261, 1269, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської
ради Одеської області, про визнання
права власності на спадкове майно -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом право
власності на 4/7 частини житлового
будинку з надвірними спорудами,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що
належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. О. Бурнусус