Справа № 209/6333/13-ц
Провадження № 2/209/139/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2014 року Дніпровський районний
суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара Г.А.,

при секретарі Паляниця Г.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.
Дніпродзержинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом, в якому просить
стягнути з ОСОБА_2 на свою користь на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ?
частини з усіх видів доходу
відповідача, щомісячно, починаючи з дня
звернення до суду до досягнення дочкою
віку повноліття.

На обґрунтування позову
зазначила, що перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем з
09 жовтня 2010 року. Від шлюбу мають
неповнолітню дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем вони
мешкають разом, однак спільного
господарства не ведуть та не мають
спільного бюджету. Усі обов'язки щодо
утримання та виховання дитини вона
несе самостійно. Матеріальної допомоги
на утримання дочки відповідач не надає.
Угоди про добровільну сплату аліментів
між ними не досягнуто. Інших дітей у
відповідача немає, по іншим виконавчим
листам стягнень з відповідача не
провадиться, непрацездатних осіб на
його утриманні також немає.

Позивачка в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала у повному обсязі та
пояснила суду, що дочка проживає з нею,
але іноді залишається на ніч або на
день у відповідача, коли вона сама
знаходиться на роботі. Матеріальної
допомоги на утримання дитини він не
надає, одяг та продукти харчування не
купляє та не сплачує за дитячий садок.
Просить задовольнити її позовні вимоги
у повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав частково, та
пояснив, що перебуває у шлюбі з
позивачкою, але в теперішній час вони
мешкають окремо. Позивачка самостійо
забрала спільні кошти в сумі 30000 грн., що
були на її рахунку в банку, і через це
він не дає їй коштів на утримання
дитини. Позивачка не бажає з ним
спілкуватися, не бажає брати від нього
продукти харчування. Вон працює
позмінно, тому дочка фактично половину
днів кожного місяці знаходиться у
нього та його батьків. В цей час дитина
харчується у нього. Він згоден
виплачувати аліменти на утримання
дочки, але в розмірі меншому, ніж
заявлено у позові.

Вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи та дослідивши
письмові докази у справі, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони перебувають у шлюбі з 09 жовтня
2010 року, що підтверджується копією
свідоцтва про шлюб /а.с.8/.

Мають неповнолітню дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження /а.с.9/.

Дитина ОСОБА_3 зареєстрована разом з
позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем
ОСОБА_2, що підтверджується довідкою
ТОВ «Абоненти ХХІ» про склад сім'ї
/а.с.8/.

Позивачка та відповідач спільно не
проживають. Дочка проживає разом з
позивачкою, але періодично
занаходиться у відповідачау, який в ці
періоди часу забезпечує її
харчуванням.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України,
батьки зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України,
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей;непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст.. 184 цього
Кодексу.

З урахуванням викладеного суд
вважає, що з відповідача необхідно
стягувати аліменти на утримання
дитини. Але з урахуванням того, що
дитина багато часу знаходиться з
відповідачем і він також витрачає
кошти на її утримання, частка заробітку
(доходу) відповідача, що підлягає
стягненню на користь позивачки має
бути визначена меншою, ніж та яка
зазначена в позові.

Керуючись ст. ст. 8,10, 60, 158, 169, 212-215,
224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, уродженця м. Дніпродзержинська,
проживаючого та зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти в розмірі 1/6
частини всіх видів його заробітку
(доходу), але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 27 листопада 2013
року до досягнення дитиною віку
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у справі в сумі 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення
в частині суми місячного платежу
аліментів допустити до негайного
виконання.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області шляхом
подачі протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги через
суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя
Г.А. Байбара