Справа № 589/151/14-ц р.
Провадження № 2/589/241/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2014 р.

м. Шостка

Шосткинський
міськрайонний суд Сумської області в
складі

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання
Надточій І.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Шостка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Собичівської сільської ради
Шосткинського району про встановлення
фактів, що мають юридичне значення та
визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позивача мотивовані
неможливістю оформити належне йому
право власності на будинок в порядку
спадкування відповідно до вимог закону
з тих підстав, що реєстрація права
власності на будинок відсутня.

Обгрунтовуються позовні вимоги
наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер дід позивача,
ОСОБА_2 Після його смерті відкрилась
спадщина на належне йому майно,
зокрема, на житловий будинок АДРЕСА_2,
який відповідно до відомостей
погосподарської книги Собичівської
сільської ради житловий будинок
АДРЕСА_2 зареєстрований за ним на праві
власності.

Спадкоємець першої черги за
законом - син померлого та батько
позивача ОСОБА_3 фактично прийняв
спадщину після померлого батька
ОСОБА_2, однак, у шестимісячний строк
після його смерті не звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. ОСОБА_3 фактично
вступив в управління і володіння
спадковим майном, оскільки до смерті
батька їздив до нього, доглядав за ним
та допомагав по господарству, купував
ліки, харчі, одяг, обробляв город,
ремонтував будинок і господарські
споруди, поховав батька, справив
поминальні обряди, після смерті батька
продовжив доглядати за будинком,
ремонтувати його та господарські
споруди, обробляв город, сплачував
податок на землю.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_3 помер. За
відсутності заповіту та спадкового
договору спадкоємцем першої черги за
законом є син померлого - позивач
ОСОБА_1, який на час відкриття спадщини
постійно проживав разом зі своїм
батьком в квартирі АДРЕСА_1, а тому
відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України (2004
р.) вважається таким, що прийняв
спадщину. Однак, з причини відсутності
та непроведення реєстрації
спадкодавцем правовстановлюючого
документа на належне йому майно,
нотаріус відмовив позивачу у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом, посилаючись на зміст п.п. 4.14,
4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України.

З урахуванням викладеного позивач
просить встановити факти належності на
праві власності житлового будинку
АДРЕСА_2 померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
ОСОБА_2 та подальшого прийняття
спадщини його сином та батьком
позивача ОСОБА_3, а також визнати за ним
(позивачем) право власності на
вищевказаний будинок в порядку
спадкування за законом.

Позивач в судове засідання не з'явився,
від представника позивача через
канцелярію суду надійшла заява про
розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в особі свого повноважного
представника в судове засідання не
з'явився, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню враховуючи
наступне.

Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову. Відповідно до
пункту 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" від 12 червня 2009
р. № 2 у разі визнання відповідачем
позову, яке має бути безумовним, і якщо
таке визнання не суперечить закону й не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб (не відповідача), суд ухвалює
рішення про задоволення позову,
обмежившись у мотивувальній частині
рішення посиланням на визнання позову
без з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Ст. 549 ЦК Української РСР 1963 р.
серед дій, що свідчили про прийняття
спадщини, передбачала фактичний вступ
в управління або володіння спадковим
майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. До складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).

Згідно рішення Конституційного Суду
України у справі за конституційним
поданням 50 народних депутатів України
щодо офіційного тлумачення окремих
положень частини першої статті 4
Цивільного процесуального кодексу
України (справа про охоронюваний
законом інтерес) від 1 грудня 2004 року №
18-рп/2004 поняття "охоронюваний законом
інтерес", що вживається в частині
першій статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України та
інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
"права", треба розуміти як прагнення до
користування конкретним матеріальним
та/або нематеріальним благом, як
зумовлений загальним змістом
об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику у справах про спадкування" від
30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення
права на спадкування залежить від
доведення певних фактів, особа може
звернутися в суд із заявою про
встановлення цих фактів.

Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права.

Суд вважає, що встановлення фактів
належності нерухомого майна померлому
та прийняття спадщини з подальшим
визнанням за позивачем права власності
в порядку спадкування за законом, не
суперечить Конституції і законам
України, не суперечить суспільним
інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам, а визнання
відповідачем позову за даних фактичних
обставин не суперечить закону та не
порушує прав інших осіб.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України,
-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити, що на момент смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.ОСОБА_2 на праві
власності належав житловий будинок
АДРЕСА_2.

Встановити факт прийняття ОСОБА_3
спадщини (в т.ч. житлового будинку
АДРЕСА_2) після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
його батька ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на будинок АДРЕСА_2, загальною площею 52,9
кв.м, житловою площею 30,9 кв.м,
позначений на плані земельної ділянки
літерою «А-1» основне, з прибудовою,
позначеною літерою «а», та
господарських будівель - сараю,
позначеного літерою «Б», навісом,
позначеним літерою «В», вбиральні,
позначеної літерою «У», погребу
літерою «ПГ», огорожі літерою «N» в
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 р. його батька
ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Сумської області
через Шосткинський міськрайонний суд
Сумської області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
О.М.
Сидорчук