У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 березня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Євтушенко О.І., розглянувши
матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від 14
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області
від 16 грудня 2013 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до
державного підприємства
«Макіїввугілля» про відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Гірницького районного суду м.
Макіївки Донецької області від 14
листопада 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з
ДП «Макіїввугілля» на користь ОСОБА_2
моральну шкоду у розмірі 23 850 грн.
Стягнуто з ДП «Макіїввугілля» в дохід
держави судовий збір в розмірі 212,50 грн.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 16 грудня 2013 року рішення
Гірницького районного суду м. Макіївки
Донецької області від 14 листопада 2013
року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги, мотивуючи
свої вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 був
прийнятим на роботу 27 липня 1987 року
електрослюсарем 4 розряду з повним
робочим днем у шахті. В період з 27 липня
1987 року до 7 листопада 2012 року працював
за різним фахом, але переважно з повним
робочим днем. Відповідно з актом про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом від 9 серпня 2011 року, з
ОСОБА_2, працюючим підземним
електрослюсарем у відповідача, стався
нещасний випадок, а відповідно з актом
розслідування нещасного випадку форми
Н-5 встановлені причини нещасного
випадку на підприємстві із ОСОБА_2, а
саме його необережність при виконанні
робіт та порушення п. 2.3. Інструкції по
охороні праці підземного
електрослюсаря. Відповідно з довідкою
до акта огляду МСЕК, ОСОБА_2 встановлена
друга група інвалідності, а відповідно
до довідки МСЕК, ОСОБА_2 встановлена 85 %
втрати професійної працездатності.
Протоколами засідань комісій по
охороні праці встановлено розмір
ступеня вини позивача ОСОБА_2 7
листопада 2012 року ОСОБА_2 звільнений за
станом здоров'я.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 153 КЗпП
України на всіх підприємствах України
в установах та організаціях
створюються безпечні і нешкідливі
умови праці, забезпечення безпечних і
нешкідливих умов праці покладається на
власника або вповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за
наявності порушення прав працівника у
сфері трудових відносин, яке призвело
до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків, чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
відшкодування моральної шкоди
покладається на власника або
уповноважений ним орган незалежно від
форм власності, виду діяльності чи
галузевої незалежності.

Суди першої та апеляційної інстанцій
прийшли до правильного висновку, що
внаслідок професійних каліцтв та
захворювань пошкоджено здоров'я
позивача, чим завдано моральну шкоду,
яка обумовлена фізичними і моральними
стражданнями, навів у рішенні
відповідні мотиви.

Судові рішення ухвалено у
відповідності до вимог матеріального
та процесуального права, з урахуванням
встановлених обставин справи і вимог
ст. ст. 10, 60 ЦПК України, враховані
вимоги розумності та справедливості і
співмірності завданої шкоди, враховані
важкі наслідки професійних каліцтв та
захворювань, порушення звичайного
укладу життя позивача.

Доводи скарги такі висновки не
спростовують і зводяться лише до
оцінки доказів, їх належності та
допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК
України, суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,
у разі якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Гірницького районного суду м. Макіївки
Донецької області від 14 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 16 грудня 2013 року
в справі за позовом ОСОБА_2 до
державного підприємства
«Макіїввугілля» про відшкодування
моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ разом із доданими
до касаційної скарги матеріалами
направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
О.І. Євтушенко