КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МИКОЛАЄВА
Справа № 488/5619/13-ц
Провадження № 2/488/263/14 р.
03.03.2014 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,
при секретарі - Жарліковій Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Реєстраційна служба Миколаївського міського Управління юстиції Миколаївської області та Управління Держземагенства у Миколаївському районі Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку,-
У листопаді 2013 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташованою за адресою: місто Миколаїв, вулиця Таврійська № 35.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 15 серпня 1997 року вона придбала за договором купівлі продажу у відповідачки - ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою: місто Миколаїв, вулиця Таврійська № 35. Даний договір був посвідчений державним нотаріусом Пятої Миколаївської нотаріальної контори ОСОБА_3 Під час вчинення цього правочину державним нотаріусом було вилучено у продавця ОСОБА_2 належний їй ОСОБА_4 на вищезазначену земельну ділянку, та згодом передано до державного нотаріального архіву. В свою чергу позивач ОСОБА_1 договір купівлі продажу земельної ділянки зареєструвала на своє імя у Миколаївському МБТІ, а також на її імя була виготовлена та видана технічна документація.
До цього часу вона постійно та безперешкодно користувалася своєю земельною ділянкою.
09 вересня 2013 року позивач звернулася до Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області із заявою про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку, проте, 20.09.2013 року вона отримала відмову у вчиненні цієї дії, оскільки в неї відсутній ОСОБА_4 на право приватної власності на земельну ділянку, виданий на її імя.
Листом з Державного нотаріального архіву від 27.07.2012 року у видачі оригіналу, або копії дублікату Державного ОСОБА_4 на право власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_2 позивачу було відмовлено, так як це не передбачено законом.
За таких же підстав, після набуття чинності Закону України «Про державний земельний кадастр», у видачі дублікату цього Державного ОСОБА_4 було відмовлено і Управлінням Держземагенства у Миколаївському районі Миколаївської області.
Тому через неможливість в позасудовому порядку захистити свої права, позивач звернулася до суду із даним позовом.
В судове засідання сторони не зявилися.
Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач була належним чином та своєчасно повідомлена про час та місце судового засідання, будь яких заяв від неї не надходило, причина її неявки суду не відома.
Треті особи - Реєстраційна служба Миколаївського міського Управління юстиції Миколаївської області та Управління Держземагенства у Миколаївському районі Миколаївської області в судове засідання не з'явилися, надали заяви із проханням слухати справу у їх відсутність.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності наявні письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, - власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
15 серпня 1997 року сторони по справі уклали договір купівлі продажу, посвідчений державним нотаріусом Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 за реєстровим № 1-1873 (а.с.9). Згідно вказаного договору ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купила земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою: місто Миколаїв, вулиця Таврійська № 35.
Під час укладання договору купівлі - продажу державним нотаріусом було вилучено у продавця ОСОБА_2 оригінал Державного ОСОБА_4 на вищезазначену земельну ділянку та згодом передано його на зберігання до державного нотаріального архіву. В свою чергу позивач ОСОБА_1 договір купівлі продажу земельної ділянки зареєструвала на своє імя у Миколаївському МБТІ, а також на її імя була виготовлена та видана технічна документація на вказану земельну ділянку (а.с.9,15-25).
З часу придбання вказаної земельної ділянки, позивач ОСОБА_1 постійно користувалася нею та сплачувала усі необхідні платежі.
09 вересня 2013 року вона звернулася до Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області із заявою про державну реєстрацію права власності на свою земельну ділянку, проте, 20.09.2013 року вона отримала відмову державного реєстратора через те, що у неї відсутній, виданий на її імя ОСОБА_4 на право приватної власності на земельну ділянку (а.с.6-7).
Листом Державного нотаріального архіву від 27.07.2012 року у видачі оригіналу, або копії дублікату Державного ОСОБА_4 на право власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_2 позивачу було відмовлено, так як це не передбачено законом (а.с.8).
За таких же підстав, після набуття чинності Закону України «Про державний земельний кадастр», у видачі дублікату цього Державного ОСОБА_4 було відмовлено і Управлінням Держземагенства у Миколаївському районі Миколаївської області (а.с.11).
Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
За таких обставин, суд вважає, що позивач має право на визнання за ним права на земельну ділянку, розмір якої відповідає розміру ділянки, на отримання якої у власність має сторона згідно ст. 121 ЗК України та яка перебуває у його фактичному використанні відповідно до наданих документів. Встановивши наявність у позивача прав на відповідну земельну ділянку, суд має визначити порядок і спосіб захисту порушеного (невизнаного) права, задовольнивши позов про визнання за позивачем права власності на відповідну земельну ділянку та зобов'язавши відповідний державний орган погодити спірну земельну ділянку у встановленому законом порядку.
Керуючись ст. ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,07 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, розташованою за адресою: місто Миколаїв, вулиця Таврійська № 35.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який ухвалив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. Позивачем рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги до суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Суддя Л.І. Селіщева