Справа № 565/45/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2014 року

м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської
області під головуванням

суддіДемчини Т.Ю.при
секретаріКовальчук В.С.,з участю
позивачаОСОБА_3,відповідачаОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру
аліментів та звільнення від сплати
заборгованості по аліментам, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів та
звільнення від заборгованості по їх
сплаті. В обґрунтування позову позивач
вказує, що за рішенням Кузнецовського
міського суду від 02.09.11 р. з нього на
користь відповідачки стягуються
аліменти на утримання їх неповнолітніх
дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки від
доходу позивача щомісячно. Однак, на
даний час ОСОБА_3 не працює, стабільного
заробітку не має та позбавлений
можливості сплачувати аліменти у
частці від доходу, просить стягнути
аліменти у фіксованому розмірі по 100
грн. щомісячно на кожну дитину. Крім
того, у зв'язку з тим, що відповідачкою
виконавчий лист про стягнення
аліментів для примусового виконання
без поважних причин звернуто лише
через два роки після його одержання, у
нього утворилась заборгованість перед
ОСОБА_4 по сплаті аліментів на
утримання дітей, від сплати якої
позивач просив його звільнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив суд позов
задовольнити. Він пояснив, що
систематично у добровільному порядку
надає дітям грошові кошти, купляє для
них речі, одяг. ОСОБА_3 також зазначив,
що на даний час має вкрай мінливий
заробіток та не спроможний сплачувати
аліменти у розмірі більш ніж по 100 грн.
на кожну дитину щомісячно.

Відповідач ОСОБА_4 вимоги
позовної заяви не визнала та пояснила,
що дійсно два роки не пред»являла
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3
на її користь на утримання дітей
аліментів до виконання, це робила на
прохання ОСОБА_3, який завіряв, що буде
сплачувати аліменти у добровільному
порядку. Однак своїх обіцянок ОСОБА_3 не
дотримався, і вона подала виконавчий
лист для стягнення аліментів в
примусовому порядку. ОСОБА_4 пояснила,
що на протязі всього періоду з часу
стягнення аліментів, ОСОБА_3 у
належному обсязі кошти на утримання
дітей не надавав, його допомога носила
епізодичний характер, а її обсяг є
вкрай недостатнім. ОСОБА_4 пояснила, що
ОСОБА_3 постійно працює на тимчасових
та сезонних роботах та має кошти на
сплату аліментів, однак ухиляється від
їх сплати. З цих підстав ОСОБА_4 просила
суд відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Суд, вислухавши та
проаналізувавши пояснення учасників
процесу, дослідивши інші докази, наявні
в матеріалах справи, прийшов до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3
підлягають частковому задоволенню.
Підставами для такого висновку суду
стало наступне.

В судовому засіданні встановлено,
що сторони перебували у шлюбі, який
розірвано рішенням Кузнецовського
міського суду Рівненської області від
02 вересня 2011 року. Цим же рішенням
неповнолітніх дітей сторін: сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочку ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4, залишено на виховані
матері до досягнення ними повноліття, а
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на їх
утримання стягнуто аліменти у розмірі
1/3 частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Як передбачено ч.3 ст.181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 СК України передбачено, що
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

Як вбачається з довідки ЖЕД-2 № 1663 від
17.12.13 р., з 31.12.07 р. і по даний час ОСОБА_3
не працює. Дана обставина
підтверджується також записами у
трудовій книжці ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 та
позивачем ОСОБА_3 не оспорюється.

Таким чином, як встановлено судом, на
момент винесення Кузнецовським
міським судом рішення від 02 вересня 2011
року про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 аліментів позивач вже не мав
офіційного місця роботи, як не має і на
даний час.

Таким чином, зміну матеріального стану
після винесення Кузнецовським міським
судом Рівненської області рішення від
02.09.11 р. про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_4 аліментів на утримання
неповнолітніх дітей у частці від його
доходу, позивачем не доведено.

З цих підстав суд прийшов до висновку
про відхилення вимоги про зміну
розміру аліментів.

Вирішуючи питання про звільнення від
сплати заборгованості по сплаті
аліментів, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.197 СК України, суд може
звільнити платника аліментів від
сплати заборгованості, якщо буде
встановлено, що вона виникла внаслідок
непред'явлення без поважної причини
виконавчого листа до виконання особою,
на користь якої присуджено аліменти.

Як вбачається з довідки відділу ДВС
Кузнецовського міського управління
юстиції Рівненської області від 02.12.13
р., заборгованість ОСОБА_3 по сплаті
аліментів на користь ОСОБА_4 на
утримання неповнолітніх ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за
період з липня 2011 року по листопад 2013
року складає 25263,63 грн.

З копії постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП № 39289792 від
12.08.13 р. вбачається, що судове рішення,
за яким здійснюється стягнення
аліментів, набрало законної сили 26
вересня 2011 року, а виконавчий лист з
його виконання стягувачкою ОСОБА_4
пред»явлено до примусового виконання 07
серпня 2013 року.

Доказів поважності причин
непред»явлення виконавчого листа до
виконання протягом часу з вересня 2011
року по липень 2013 року включно
відповідачкою ОСОБА_4 суду не надано.
Суд не знаходить підстав для визнання
поважною причиною тієї обставини, що
такі дії ОСОБА_4 вчинені на прохання
ОСОБА_3

За таких обставин суд прийшов до
висновку, що ОСОБА_4 без поважної
причини не пред»являла до виконання
виконавчий лист про стягнення
аліментів з ОСОБА_3 на її користь на
утримання неповнолітніх дітей
протягом часу з вересня 2011 року по
липень 2013 року включно, у зв'язку з чим,
на підставі ч.3 ст.197 СК України, суд
вбачає підстави для задоволення вимоги
ОСОБА_3 про звільнення його від сплати
заборгованості по аліментах за цей
період.

Як вбачається з дослідженої судом
довідки відділу ДВС Кузнецовського
міського управління юстиції
Рівненської області від 02.12.13 р., за
період з липня 2011 року по липень 2013 року
ОСОБА_9 нараховано до сплати аліменти
на утримання неповнолітніх ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
сумі 21823,05 грн.

Отже, ОСОБА_3 підлягає звільненню від
сплати заборгованості по аліментах на
вищезазначену суму.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.192,
197 СК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Звільнити ОСОБА_3 від сплати
заборгованості по аліментам, що
стягуються з нього на користь ОСОБА_4 на
утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, за
виконавчим листом Кузнецовського
міського суду Рівненської області №
2-1711-450 від 26.09.2011 року, за період з липня
2011 року по липень 2013 року включно, в
сумі 21823 (двадцять одна тисяча вісімсот
двадцять три) грн. 05 коп.

У задоволенні іншої частини
позову відмовити у зв'язку з
безпідставністю.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Рівненської області через
Кузнецовський міський суд протягом
десяти днів з дня його проголошення. У
разі ухвалення рішення без участі
особи, яка бере участь у справі,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: