Справа № 465/1002/11
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/1778/14
Доповідач в 2-й інстанції:
Монастирецький Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Монастирецького Д.І.,

суддів: Копняк С.М.,
Мацея М.М.,

секретаря
Олексіва О.А.,

з участю
представника Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра» -
Прасковича М.І., та представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» на рішення Франківського
районного суду м. Львова від 24 грудня 2013
року у справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення
безпідставно отриманих коштів, -

в с т а н
о в и л а:

У вересні 2010 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
безпідставно отриманих коштів,
посилаючись та те, що 18.06.2008 року
площадкою продаж № 20 Філії ВАТ КБ
«Надра» Кіровоградське регіональне
управління здійснена операція з
поповнення готівкою поточного
(карткового) рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_3 в
сумі 45000,00 гривень. В цей же день,
площадкою продаж № 20 Філії ВАТ КБ
«Надра» Кіровоградське регіональне
управління здійснена ще одна операція
з поповнення цього ж рахунку без
фактичного внесення готівки в сумі
60000,00 грн. в касу цієї ж площадки
продажу. 16.03.2010 року проведено
внутрішньобанківський аудит,
висновками якого підтверджується
зарахування на рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_3
коштів в сумі 60000,00 грн. без фактичного
їх внесення та недостача на
транзитному рахунку Філії ВАТ КБ
«Надра» Кіровоградське регіональне
управління № 2030 в розмірі 60000,00
грн. Окрім того вказує, що відповідач
повинен сплатити проценти за
користування грошовими коштами,
одержаними безпідставно: з суми 60000,00
грн. за період з 18.06.2008 року по 18.10.2010
року - 15 065,00 (п'ятнадцять тисяч
шістдесят п'ять) грн. 75 коп. Просить суд
стягнути з відповідача кошти в сумі
60000,00 грн. та проценти за користування
грошовими коштами в сумі 15 065,75 грн., а
всього 75 065,75 грн., понесені судові
витрати: 750,66 грн. сплаченого судового
збору та 120,00 грн. витрат з ІТЗ .

Оскаржуваним рішенням в задоволенні
позову Відкритого акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_3 про стягнення безпідставно
отриманих коштів - відмовлено.

Рішення суду оскаржило Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра». Вважає рішення суду
першої інстанції необґрунтованим,
таким, що ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Вважає, що відповідач не надав суду
належних доказів, які би
підтверджували його невинуватість у
порушенні, регламентованого ст. 1212
Цивільного кодексу України,
зобов'язання щодо повернення набутих
без достатньої правової підстави
коштів. Зазначає, що серед наданих суду
завірених копій заяв на переказ
готівки за 18 червня 2008 року Відділення
№ 20 Філії ВАТ КБ «Надра»
Кіровоградське РУ, не було заяви про
переказ готівки на поточний рахунок
відповідача у розмірі 60 000,00 грн. Банком
подано достатню кількість доказів, що
підтверджують безпідставне набуття
коштів відповідачем у розмірі 60 000, 00
грн. Крім цього, вважає, що висновки
суду першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи, є
необґрунтованими та незаконними,
оскільки судом при ухваленні рішення
не враховано вимог ЦК України та ЦПК
України, не застосовано закон, який
поширюється на спірні правовідносини
сторін. Просить скасувати рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 24 грудня 2013 року та ухвалити нове,
яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра» -
Прасковича М.І. та представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи,
межі та доводи скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити.

Частиною 1 ст. 292 ЦПК України
передбачено, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, а також
особи, які не брали участі у справі,
якщо суд вирішив питання про їх права
та обов'язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду
першої інстанції повністю або
частково.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних прав, свобод чи
інтересів у спосіб, передбачений
законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені
законом або договором способи охорони
цивільних прав у разі їх порушення чи
реальної небезпеки такого порушення.

Частинами першою та другою ст. 303 ЦПК
України передбчено, що під час розгляду
справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку, або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів (ст.
57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України
обов'язок суду під час ухвалення
рішення вирішити, чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги позивача та якими доказами вони
підтверджуються; перевірити наявність
чи відсутність певних обставин за
допомогою доказів шляхом їх оцінки;
оцінити подані сторонами докази та
дійти висновку про наявність або
відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до
переконання, що дане рішення суду
відповідає зазначеним вимогам закону,
виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач не довів наявності
умов, передбачених ч. 1 ст. 1212 ЦК України,
які є необхідними для виникнення у
відповідача ОСОБА_3 зобов'язання із
набуття або збереження майна без
достатньої правової підстави, чим не
виконав вимоги ст. 10 ЦПК України,
відповідно до якої кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень.

З матеріалів справи, на які суд першої
інстанції послався в обґрунтування
свого рішення, вбачається наступне.

04.06.2008 р. у ВАТ КБ «Надра» відповідачу
відкрито поточний (картковий) рахунок
№ НОМЕР_1, що підтверджується анкетою
клієнта, випискою-повідомленням до
договору про комплексне банківське
обслуговування (а.с. 6 т. 1).

Згідно даних, наведених у поточному
звіті за операціями по поточному
(картковому) рахунку з 18.06.2008 р. по 25.06.2008
р., сформованому 18.03.2010 р., вбачається, що
18.06.2008 року поточний рахунок
відповідача поповнювався двічі на суми
45000,00 та 60000,00 гривень. Найменування
операції та призначення платежу у
звіті сформульовано як поповнення
готівкою поточного рахунку у
Відділенні № 20 філії ВАТ КБ «Надра»
Кіровоградське РУ. У графі «стан
заборгованості по рахунку»
вищезазначеного звіту зазначено, що
заборгованості по рахунку немає (а.с. 11
т. 1).

У звіті «Платежи на счета других ПП» за
18.06.2008 року - 18.06.2008 року відображається
поповнення поточного рахунку
відповідача готівковими коштами на
суму 45000,00 гривень та 60000,00 гривень (а.с. 15
т. 1).

З протоколу судового засідання від 17
серпня 2012 року Ленінського районного
суду м. Кіровоград, а саме показань
свідка ОСОБА_6, допитаного в порядку
окремого судового доручення,
вбачається, що він дійсно вносив кошти
на картковий рахунок свого знайомого
ОСОБА_3 в банку «Надра», але в якій сумі
і коли не пам'ятає.

В повідомленнях банку на ім'я позивача
про помилковий переказ, за вих. № 366 від
24.03.2009 року та за № 608 від 28.04.2010 року,
зазначено, що в процесі поповнення
карткового рахунку Viza № НОМЕР_1 особою,
яка поповнювала рахунок була змінена
сума поповнення з 60000 грн. на 45000 грн.,
які фактично і надійшли до каси
відділення, але на картковий рахунок
були зараховані обидві суми, тобто 60000
грн. були зараховані помилково (а.с. 24-26
т. 1).

З матеріалів справи також вбачається,
що операція внесення готівки для
зарахування на поточний (картковий)
рахунок ОСОБА_3 в сумі 45000,00 грн. та 60000,00
грн. відображена в журналі операцій
Відділення № 20 філії ВАТ КБ «Надра»
Кіровоградське РУ за 18.06.2008 року, в
якому відображаються всі операції
даної площадки продажу протягом
поточного операційного дня (а.с. 8 т. 1).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
самим позивачем представлено суду
письмові докази про поповнення рахунку
ОСОБА_3 на зазначену спірну суму.

Ухвалюючи дане рішення суд першої
інстанції вірно керувався Інструкцією
«Про касові операції в банках України»,
затвердженою постановою НБУ № 337 від
14.08.2003 року.

Відповідно до п. 14 глави 1, розділу ІІІ
даної постанови НБУ, якщо прибутковий
документ не заповнено або заповнено з
порушенням вимог, що встановлені цією
Інструкцією, або якщо сума наявних
коштів менша, ніж сума платежу, то
клієнт додає потрібну суму готівки або
операція не виконується, а документ і
готівка повертається платнику. Порядок
анулювання операцій та повернення
платежу визначається залежно від
внутрішнього порядку банку.

Так, згідно п. 48-49 Інструкції про
організацію здійснення касових
операцій в ВАТ КБ «Надра», затвердженої
29.01.04 року, якщо у клієнта встановлено
розбіжності між сумою готівки і сумою,
зазначеною в документі, йому
пропонується переписати документ.
Первісний документ касир перекреслює і
на звороті квитанції до нього
проставляє фактично прийняту суму і
підписує квитанцію. Якщо клієнтом
гроші до каси Банку не внесено,
прихідні документи касир повертає
операційним працівникам для
з'ясування, після чого на квитанціях
вказуються причини, з яких гроші не
внесені. У цих випадках записи в
касових журналах викреслюються,
прихідні документи знищуються. Касири
ведуть щоденні записи прийнятих і
зданих грошових сум в окремій Книзі
обліку прийнятих і виданих грошей. Крім
того, наприкінці операційного дня на
підставі прийнятих документів касир
складає Довідку касира приходної каси
про суму прийнятих грошей і кількість
прихідних документів, які надійшли до
каси і звіряє суму за довідкою з сумою
прийнятих грошей.

Відповідно до п. 50 вказаної Інструкції,
прийняті протягом операційного дня
гроші разом з Довідкою касира здаються
завкасою під розписку в Книзі обліку
прийнятих і виданих грошей, який
відповідно звіряє суму прийнятих
грошей і кількість прихідних
документів з Довідкою касира і
підписує цю довідку.

З п. 11 глави 2 розділу ІІІ Постанови НБУ
№ 337 від 14 серпня 2003 року «Про
затвердження Інструкції про касові
операції в банках України» вбачається,
що після закінчення обслуговування
клієнтів підраховуються суми за
документами, за якими проведені касові
операції і звіряються з даними
бухгалтерського обліку та залишком
готівки.

Отже, при дотримані вимог наведених
нормативних актів, помилкове
зарахування коштів на рахунок
відповідача без їх внесення,
обов'язково було б виявлене в день
вчинення цього перерахування. Проте
доказу виявлення в кінці робочого дня
надлишків чи недостачі у касі площадки
продаж № 20 Філії ВАТ КБ «Надра»
Кіровоградського регіонального
управління - виявлено не було. Тобто,
наведені обставини спростовують
доводи позивача про помилкове
зарахування на рахунок відповідача
60000,00 грн.

Згідно ст. 1066 ЦК України за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк
зобов'язаний вчиняти для клієнта
операції, які передбачені для рахунків
даного виду законом, банківськими
правилами та звичаями ділового
обороту, якщо інше не встановлено
договором банківського рахунка.

Згідно ч. 2 ст. 1068 ЦК України банк
зобов'язаний зарахувати грошові кошти,
що надійшли на рахунок клієнта, в день
надходження до банку відповідного
розрахункового документа, якщо інший
строк не встановлений договором
банківського рахунка або законом.

Факт внесення 18.06.2008 року коштів
готівкою в розмірі 45000,00 грн. та 60000,00
грн. на поповнення рахунку № НОМЕР_1 в
касу площадки продаж № 20 філії ВАТ КБ
«Надра» Кіровоградське РУ
стверджується поточним звітом банку за
операціями по поточному (картковому)
рахунку № НОМЕР_1 з 18.06.2008 року по 25.06.2008
року, журналом операцій за день, звітом
«Платежи на счета других ПП» за 18.06.2008 -
18.06.2008 р.р.

Посилання апелянта на відсутність у
Банку первинного касового документу -
заяви на переказ готівки не є доказом
невнесення ОСОБА_6 в касу банку готівки,
таке лише свідчить про неналежне
зберігання документації, а саме
звітності операційного дня
працівниками банку. В свою чергу жодним
нормативним документом не визначено
обов'язок клієнта банку зберігати
квитанцію протягом певного строку
після внесення ним готівки в касу
банку.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1213 ЦК України
набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі.

У відповідності до вимог Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судове рішення у цивільній справі» від
18 грудня 2009 року № 14 рішення не може
ґрунтуватись на припущеннях .

Враховуючи наведене та те, що позивачем
належними та допустимими доказами не
доведено факт безпідставного
отримання ОСОБА_3 від позивача коштів в
сумі 60000,00 грн., колегія судів приходить
до висновку, що суд першої інстанції
підставно відмовив у позові.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення або
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Інших належних та допустимих доказів
для спростування рішення суду першої
інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59
ЦПК України, які б мали доказове
значення та заслуговували на увагу, чи
порушень норм процесуального права,
які можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення,
відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України,
апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Рішення відповідає вимогам закону і
зібраним по справі доказам, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для її
задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314
ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» - відхилити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 24 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий:
Монастирецький Д.І.

Судді:
Копняк С.М.

Мацей М.М.