Номер провадження 2/754/3010/14
Справа № 754/4149/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

20.03.2014
м. Київ

Суддя Деснянського районного
суду міста Києва Петріщева І.В.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
зазначеною позовною заявою, в якій
просить поділити майно, що належить
йому та ОСОБА_2 на праві спільної
сумісної власності подружжя, виділивши
в натурі: ОСОБА_1 - трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, вартістю 800000,00 грн.; ОСОБА_2 -
двокімнатну квартиру АДРЕСА_2, вартістю
600000,00 грн.; припинити право власності
ОСОБА_2 на трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1; визнати за ним право власності
на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1;
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію в частинах
розподіленого спільного майна
подружжя у сумі 100000,00 грн.; витребувати
від ОСОБА_2 правоустановчі документи на
квартиру АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_1.

Перевіривши зазначену позовну
заяву й додані до неї матеріали, суд
приходить до висновку про залишення
позовної заяви без руху, оскільки вона
подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити:
найменування суду до якого подається
заява; ім'я (найменування) позивача і
відповідача, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі; зміст
позовних вимог; ціну позову щодо вимог
майнового характеру; виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; перелік
документів, що додаються до заяви.
Позовна заява має відповідати іншим
вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК
України до позовної заяви додається
документ, що підтверджує сплату
судового збору.

Відповідно до ст. 9 Закону України
«Про судовий збір» судовий збір
сплачується за місцем розгляду справи
та зараховується до спеціального фонду
Державного бюджету України.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» ставки судового
збору встановлюються у таких розмірах:
за подання до суду позовної заяви
майнового характеру 1 відсоток ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати; за подання до суду
позовної заяви немайнового характеру -
0,2 розміру мінімальної заробітної
плати; заяви про забезпечення доказів
або позову 0,1 розміру мінімальної
заробітної плати.

З позовних заяв про право
власності на майно, про визнання права
на частку в майні, про виділення частки
із загального майна, судовий збір
сплачується виходячи із вартості майна
або його частки.

Заяви, в яких порушується питання
про одночасне вирішення майнового та
немайнового спорів, оплачуються
судовим збором за ставками,
установленими для позовів майнового
характеру і ставками для вимог
немайнового характеру.

Судом встановлено, що позивач при
подачі позовної заяви не надав
документ, що підтверджує сплату
судового збору в передбаченому законом
розмірі за подання до суду позовної
заяви про одночасне вирішення
майнового та немайнового спорів, тому
позивачу необхідно додати оригінали
документів, що підтверджують сплату
судового збору в оригіналі та довести
що сплачена сума судового збору
зарахована до Державного бюджету
України.

Ціну позову визначає позивач у
позовній заяві.

Відповідно до п. 4) ч. 2 ст. 119 ЦПК
України зазначення ціни позову щодо
вимог майнового характеру є
обов'язковою вимогою до змісту
позовної заяви. Зазначаючи ціну позову,
позивач повинен обґрунтувати у
позовній заяві наведену ним оцінку,
оскільки щодо цієї обставини
застосовується загальне правило про
те, що кожна особа повинна довести
обставини, на які вона посилається.

Як зазначає Пленум ВС України у
постанові №2 від 12.06.2009р. "Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції"
у позовній заяві повинні міститися не
лише позовні вимоги, а й бути викладені
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги, і зазначені докази, що
підтверджують кожну обставину".

Судом встановлено, що всупереч
вищевказаних вимог чинного
законодавства України, зазначена ціна
позову у позовній заяві, не
підтверджується фактичним
обставинами, відсутнє доведення
обставин на які посилається позивач, як
на підставу своїх вимог, не надано
доказів що підтверджують кожну
обставину порушення, невизнання або
оспорювання прав, свобод чи інтересів
позивача.

З змісту позовної заяви та
доданих до неї матеріалів вбачається,
що зміст позовних вимог
неконкретизований, а саме, зміст
позовних вимог в частині: «стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову
компенсацію в частинах розподіленого
спільного майна подружжя у сумі 100000,00
грн.» не містить чіткого та конкретного
змісту «в частинах розподіленого
спільного майна подружжя» - частин
розподіленого спільного майна
подружжя; зміст позовних вимог в
частині: «витребувати від ОСОБА_2
правоустановчі документи на квартиру
АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_1» не
містить чіткого та конкретного змісту
«правоустановчі документи».

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України у
випадках, коли щодо отримання доказів у
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, є складнощі, суд за їх
клопотанням зобов'язаний витребувати
такі докази. Клопотання про
витребування доказів має бути подано
до або під час попереднього судового
засідання, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться, - до
початку розгляду справи по суті із
долученням відомостей про
неможливість отримання таких доказів
особисто стороною або іншою особою, яка
бере участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК
України способами забезпечення судом
доказів є допит свідків, призначення
експертизи, витребування та (або)
огляд доказів, у тому числі за їх
місцезнаходженням. У необхідних
випадках судом можуть бути застосовані
інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК
України особи, які беруть участь у
справі і вважають, що подання
потрібних доказів є неможливим або у
них є складнощі в поданні цих доказів,
мають право заявити клопотання про
забезпечення цих доказів. До
клопотання про забезпечення доказів
додається документ про сплату судового
збору.

Як зазначено у постанові Пленуму
Верховного Суду України №9 від 12.06.2009 р.
"Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства, що
регулюють провадження у справі до
судового розгляду", у заяві про
забезпечення доказів повинні бути
зазначені всі відомості, визначені
частиною першою статті 134 ЦПК, а в разі
невідповідності заяви цим вимогам
застосовуються наслідки, встановлені
частинами першою і другою статті 121 ЦПК.

Судом встановлено, що в порушення
вищезазначених вимог законодавства
України позивач просить про
витребування правоустановчих
документів, не зазначивши чи це зміст
позовних вимог немайнового характеру
чи це клопотання про витребування
доказів, за відсутністю належним чином
оформленого клопотання, що є недоліком
позовної заяви, який позивачу слід
усунути, оскільки це не дає можливості
суду вирішити дане питання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Згідно ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
свої процесуальні обов'язки.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК
України суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали. Якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 цього Кодексу, заява вважається
поданою в день первісного її подання до
суду. Інакше заява вважається
неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про поділ майна подружжя залишити без
руху.

Надати позивачу строк для
усунення недоліків два дня з дня
отримання копії цієї ухвали, у разі
невиконання ухвали суду в зазначений
строк позовну заяву вважати неподаною
та повернути позивачеві зі всіма
доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Петріщева І.В.