Справа № 277/124/14-ц
Номер рядка звіту 44
РІШЕННЯ

Іменем
України

"20" березня 2014 р.
смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд
Житомирської області

в складі: головуючого - судді
Греська В.А.

при секретарі
Сорока М.М.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Примака О.О.

представника третьої особи
ОСОБА_3

розглянувши у смт Ємільчине справу за
позовом ОСОБА_1 до Середівської
сільської ради Ємільчинського району
про скасування державного акта на
право власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Середівської сільської ради
Ємільчинського району, в якому просила
скасувати державний акт на право
власності на земельну ділянку,
кадастровий номер :05:003:0035, виданий
на ім'я ОСОБА_5, мотивуючи тим, що 29.11.2006
року Ємільчинським районним судом
Житомирської області було винесено
рішення в двох цивільних справах: №
2-286/2006 до ОСОБА_5, та № 2-285/2006 до ОСОБА_6
про повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок.

14.06.2013 року старшим державним
виконавцем державної виконавчої
служби Ємільчинського районного
управління юстиції Гарбаром В.С. була
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження до ОСОБА_6 та
до ОСОБА_5

Позивачка вважає, що головою
Середівської сільської ради Примаком
О.О. всупереч рішення Ємільчинського
районного суду від 20.12.2006 року на 35
сесії 5 скликання Середівської
сільської ради 08.04.2010 року винесено
рішення на право приватизації
незаконно займаної частини ділянки
ОСОБА_5

Своїм вчинком голова
Середівської сільської ради ОСОБА_4,
займаючись самоуправством, ввів в
оману представників земельного
відділу Ємільчинської РДА та завадив
виконати рішення Ємільчинського
районного суду.

До 1984 року ділянка, яка вказана в
державному акті була дійсно близько
0,2500 га. Крім даної ділянки ОСОБА_5 мав ще
три ділянки площею більше 0,2000.га. кожна,
що встановлено представником
земельного відділу 16.06.2006 року.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, зіславшись на
обставини, викладені в позовній заяві,
та додатково пояснивши, що частина
земельної ділянки на яку виданий
державний акт на право власності
ОСОБА_5 була надана у користування
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла в
ІНФОРМАЦІЯ_3. В 1969 році було розібрано
будинок, в якому проживала ОСОБА_8
Позивачка є невісткою ОСОБА_8, оскільки
проживала з її сином ОСОБА_9, який помер
у ІНФОРМАЦІЯ_4 Позивачка не зверталася
до органу місцевого самоврядування про
одержання земельної ділянки у
власність, але вважає, що земельна
ділянка яка була надана у користування
ОСОБА_8 повинна була залишитися
позивачці.

Представник відповідача
Середівської сільської ради позов не
визнав, пояснивши, що державний акт на
право власності на земельну ділянку
ОСОБА_5 виданий на підставі законного
рішення органу місцевого
самоврядування. Позивачка проживає з
часу народження та обслуговує земельну
ділянку зовсім за іншою адресою.
Земельна ділянка, з приводу якої виник
спір, була у користуванні ОСОБА_8, яка
померла в ІНФОРМАЦІЯ_3 та на час смерті
проживала одна в будинку. Позивачка та
її покійний чоловік не проживали з
ОСОБА_8 Після смерті ОСОБА_8 та
розібрання її будинку в 1969 році дана
земельна ділянка рішенням правління
зборів колгоспу була надана у
користування ОСОБА_10, а після смерті
останнього в 1984 році надана у
користування ОСОБА_5 Позивачка до
Середівської сільської ради не
зверталася з заявою про одержання
вказаної земельної ділянки у власність
і на його думку в неї будь-які підстави
посилатись на незаконність рішення
органу місцевого самоврядування про
передачу земельної ділянки у приватну
власність ОСОБА_5 відсутні.

Представник відділу
Держземагенства в Ємільчинському
районі заперечив проти задоволення
позову, пояснивши, що в позивачки
відсутні підстави для звернення до
суду з позовом про скасування
державного акту на право власності на
земельну ділянку виданого ОСОБА_5,
оскільки останній отримавши право
власності на вказану земельну ділянку
не порушив будь-які права, свободи чи
інтереси позивачки.

Представник третьої особи ОСОБА_11
- ОСОБА_3 заперечила проти задоволення
позову, пояснивши, що до часу отримання
державного акту на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_5 вказана
земельна ділянка рішенням правління
колгоспу йому була надана у
користування в 1984 році після смерті
ОСОБА_10 Вважає, що ОСОБА_5 набув право
власності на земельну ділянку на
підставі законного рішення органу
місцевого самоврядування.

Вислухавши пояснення сторін,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи суд прийшов до
висновку, що позов не обгрунтований та
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Земельний кодекс України в
редакції 1992 року передбачив існування
в Україні різних форм власності на
землю: державної, колективної та
приватної, при цьому визнав за
громадянами України право одержання
земельних ділянок у власність за
рішенням місцевих Рад народних
депутатів за плату або безоплатно.

Позивачка звернувшись із позовом
посилається на незаконність рішення
органу місцевого самоврядування про
передачу земельної ділянки у приватну
власніть, при тому, що ОСОБА_5
реалізував надане відповідним
рішенням право набуття земельної
ділянки у власність і 05 жовтня 2011 року
одержав державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку.

Конституційний принцип
законності набуття права власності на
землю передбачений ст.78 ЗК України,
відповідно до якої право власності на
землю набувається та реалізується на
підставі Конституції України, цього
Кодексу, а також інших законів, що
видаються відповідно до них.

Питання про набуття права
приватної власності на землю
врегульовано в ЗК шляхом установлення
підстав та порядку набуття
відповідного права.

Відповідно до ст.116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Повноваження органів місцевого
самоврядування щодо передачі
земельних ділянок у власність або в
користування передбачені ст. 122 ч.1 ЗК
України.

Реалізовуючи повноваження,
визначені ст. 122 ч.1 ЗК України орган
місцевого самоврядування - 35 сесія 5
скликання Середівської сільської ради
від 08.04.2010 року затвердила матеріали
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
та передала у власність громадянину
ОСОБА_5 у межах населеного пункту
Середівської сільської ради право
власності на земельну ділянку.

(а. с. 43)

В ст. 140 ЗК України вказано перелік
підстав припинення права власності на
земельну ділянку і не передбачено
підстав припинення права власності на
земельну ділянку, як незаконність
рішення, на підставі якого було видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку та витребування
земельної ділянки і повернення в
комунальну власність.

В судовому засіданні оглянуто
погосподарські книги господарства -
голови сім'ї ОСОБА_8, якими
стверджується, що з 1958 року по
ІНФОРМАЦІЯ_3 - день смерті, вона одна
проживала у власному будинку.

(а. с. 49-51)

Відповідно до вищевказаних
погосподарських книг позивачка ОСОБА_1
З 1947 року зареєстрована та проживає
АДРЕСА_1 і не проживала разом із ОСОБА_8

(а. с. 53-60)

Таким чином суд приходить до
висновку, що ОСОБА_5 набув та реалізував
право власності на земельну ділянку
виключно відповідно до Закону,
дотримуючись порядку передачі
земельної ділянки у приватну
власність, визначеного Земельним
Кодексом України і не порушив
законності при набутті права власності
на землю, оскільки мав право та законні
підстави на одержання земельної
ділянки у приватну власність; додержав
порядку набуття земельної ділянки у
приватну власність в межах повноважень
органу місцевого самоврядування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 78,
116, ч.1 ст.122, 140 ЗК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позовоної заяви
ОСОБА_1 до Середівської сільської ради
Ємільчинського району про скасування
державного акта на право власності на
земельну ділянку, кадастровий
№:05:003:0035, виданого на ім'я ОСОБА_5 -
відмовити за безпідставністю позовних
вимог.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Житомирської області через
Ємільчинський районний суд протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: В. А. Гресько