Справа № 509/564/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року Овідіопольський
районний суд Одеської області в складі
:

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Черкасові Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в смт.
Овідіополь цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання

шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

12 лютого 2014 року, позивачка звернулася
до суду з названим позовом, в якому
просила суд, розірвати шлюб між нею та
відповідачем, зареєстрований 12 березня
2005 року, Відділом реєстрації актів
цивільного стану Іллічівського
міського управління юстиції Одеської
області (актовий запис № 71), в період
якого у сторін народилася донька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку після
розірвання шлюбу, позивачка просила
суду залишити собі на виховання,
посилаючись на те, що між подружжям,
спільне життя не склалося у зв'язку з
виявленням несумісності характерів,
різних поглядів на життя з
відповідачем, з яким вони втратили
почуття любові, поваги один до одного,
взаємодопомоги, порозуміння,
внаслідок, чого в сім`ї панувала
напруженість і розлад, сторони
припинили спільне проживання 3 місяці
тому назад, і їхній шлюб носить
формальний характер, а спільне
проживання з відповідачем неможливе і
буде суперечити її правам та правам
малолітньої дитини.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свій позов, підтвердивши
суду, що не заперечує і не буде чинити
перешкод відповідачу у спілкуванні,
побаченнях і участі у вихованні їхньої
спільної доньки ОСОБА_3.

Відповідач позов визнав повністю.

Заслухавши думку сторін та дослідивши
письмові матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Суд встановив, що офіційно, сторони
зареєстрували свій шлюб 12 березня 2005
року, що підтверджується свідоцтвом
про шлюб серії НОМЕР_1 від 12.03.2005 р.,
виданого Відділом реєстрації актів
цивільного стану Іллічівського
міського управління юстиції Одеської
області (актовий запис № 71), в період
якого у сторін народилася донька
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2 від 20.06.2006 р.
(а.с. 3,4).

З пояснень позивачки вбачається, що між
нею та відповідачем, спільне життя не
склалося у зв'язку з виявленням
несумісності характерів, різних
поглядів на життя з відповідачем, з
яким вони втратили почуття любові,
поваги один до одного, взаємодопомоги,
порозуміння, внаслідок, чого в сім`ї
панувала напруженість, розлад і сварки,
сторони припинили спільне проживання 3
місяці тому назад, і їхній шлюб на
сьогодні носить формальний характер.

Також, позивачка зазначила, що не буде
чинити перешкод відповідачу у
спілкуванні, вихованні і побаченнях з
їхньою малолітньою донькою ОСОБА_3.

Суд встановив, що на сьогодні, сторони
фактично припинили будь-які шлюбні
відносини, позивачка проживає разом із
дитиною окремо від відповідача, і
спільне господарство з відповідачем не
ведуть.

Статтею 24 СК України передбачено - шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушення жінки та чоловіка
до шлюбу - не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що
дружина та чоловік мають право вживати
заходів, які не заборонені законом і не
суперечать моральним засадам
суспільства, щодо підтримання шлюбних
відносин. Кожен з подружжя має право
припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою
передбачено - позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що
суд вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК
України, суд з`ясовує фактичні
взаємовідносини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу та
обставини життя подружжя і постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено -
особа, яка змінила своє прізвище у
зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право
після реєстрації шлюбу надалі
іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до свідоцтва про шлюб,
дівоче прізвище позивачки - ОСОБА_1, яке
вона просила суд повернути їй після
розірвання шлюбу.

При таких обставинах, враховуючи
позиції позивачки та відповідача,
стосовно їхнього бажання на розірвання
шлюбу, суд приходить до висновку, що
сім'я розпалась остаточно і зберегти її
неможливо, а збереження сім`ї в даному
випадку, з урахуванням встановлених
судом обставин - буде суперечити
інтересам позивачки, малолітньої
дитини та моральним засадам
суспільства.

Керуючись ст.ст. 10,11,191,209,212-215 ЦПК
України, ст.ст. 24,56,104,105,109-113 Сімейного
Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити;

2. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 12 березня 2005 року,
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Іллічівського міського
управління юстиції Одеської області
(актовий запис № 71) - розірвати;

3. Малолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити на виховання
матері ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10 денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя
Гандзій Д.М.