Справа № 626/1054/14-ц
Провадження № 2/626/404/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

27.06.2014 року
м. Красноград

Красноградський районний суд
Харківської області у складі:

головуючої - судді Болотової
Л.І..

при секретарі
Кузнецовій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Краснограді, у
відсутність сторін, цивільну справу за
позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості по
кредиту,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по кредиту.

В обгрунтування позову позивач
зазначив, що 18.05.2007 року між ЗАТ КБ
"ПриватБанк" та ОСОБА_1 був укладений
договір №HAXRRX14250491, згідно якого
відповідачка отримала споживчий
кредит в сумі 1572,0 грн. на строк до 16.05.2008
року, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

ОСОБА_1 зобов'язувалася щомісяця
погашати кредит та сплачувати відсотки
за користування кредитними коштами в
порядку, встановленому договором, а
також комісію і інші витрати згідно
умов договору.

Свої зобов'язання за договором
ОСОБА_1 не виконує, внаслідок чого
виникла заборгованість, яка станом на
17.04.2014 року складає 13488,49 гривень, яку
позивач просить суд стягнути з
відповідача за виключенням 2798,70 грн.,
які були стягнуті за судовим наказом
від 18.08.2008 року, і судові витрати по
справі.

Представник позивача подав до
суду заяву, в якій позов підтримав і
просив розглянути справу у його
відсутність, проти ухвалення заочного
рішення не заперечує.

Відповідачка не з'явилася в
судове засідання, про час і місце якого
була повідомлена судом у встановленому
порядку у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК
України, тому згідно ст. 224 ЦПК України,
суд вважає необхідним винести заочне
рішення по справі на підставні наявних
у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, надані
докази, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Між ЗАТ КБ "ПриватБанк"
(правонаступником якого є ПАТ КБ
"ПриватБанк") та ОСОБА_1 18.05.2007 року був
укладений договір про надання
споживчого кредиту №HAXRRX14250491, згідно
якого відповідачка отримала кредитні
кошти в розмірі 1572,0 грн. на строк до
16.05.2008 року, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 38,51 грн., єдиноразової
винагороди за надання фінансового
інструменту в розмірі 262,0 грн. в обмін
на зобов'язання позичальника з
повернення кредиту, сплаті відсотків,
винагороди, комісії, які зазначені в
Заяві та Умовах надання споживчого
кредиту фізичним особам.

Погашення заборгованості
здійснюється позичальником
щомісячними платежами в період з 15 по 20
число кожного місяця в сумі 178,3 грн., яка
складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії, а також інших витрат згідно з
Умовами.

У відповідності до п.5.1 Умов у
разі порушення порядку і строків
погашення кредиту, вона зобов'язана
сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми
простроченого платежу, але не менше 1
грн. за кожний день прострочки платежу
і штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми
заборгованості.

Крім того у відповідності до п.5.4
Умов нарахування неустойки за кожен
випадок порушення зобовязань,
передбаченої п.п.5.1,5.2,5.3 цих Умов,
здійснюється протягом 3 років з дня,
коли відповідне зобов'язання повинне
бути виконане Позичальником.

Згідно п.5.5. терміни позовної
давності по вимогам про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки-пені,
штрафів за даним Договором
встановлюється сторонами тривалістю 5
років.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України
встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 527, 530 ЦК України
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення
зобов'язання є прострочення -
невиконання зобов'язання в обумовлений
сторонами строк.

Якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).

Враховуючи, що відповідачка не
сплачувала заборгованість по кредиту у
встановлені строки, суд вважає, що вона
порушила зобов'язання.

Разом з тим, з позовними вимогами
про стягнення заборгованості за
кредитом позивач звернувся до суду
12.05.2014 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Сторонами в Умовах надання
споживчого кредиту погоджена
тривалість строку позовної давності у 5
років, відповідно до ст. 259 ЦК України.

Враховуючи положення п. 7 ч. 13 ст. 11
Закону України "Про захист прав
споживачів", суд виходить з того, що у
спорах щодо споживчого кредитування
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув. У зв'язку з цим
позовна давність за позовом про
повернення споживчого кредиту
застосовуються незалежно від
наявності заяви сторони у спорі.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Строк дії договору скінчився
16.05.2008 року, протягом п'яти років з дня
закінчення строку виконання договору
позивач не звернувся з вимогою про
стягнення з відповідача кредиту, а тому
сплив строк позовної давності,
оговорений у п.п 5.5 Умов надання
споживчого кредиту, укладеного між
сторонами, тому суд не вбачає підстав
для задоволення позову.

Згідно ст.88 ЦПК України не
підлягають відшкодуванню понесені
позивачем судові витрати по справі.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 526,527, 530, 1050, 1054 ЦК
України, ст.ст. 10, 60, 88, 169, 224-226 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ПАТ КБ
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості-відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Заочне рішення може бути
оскаржено до апеляційного суду
Харківської області через
Красноградський районний суд шляхом
подачі в 10 денний строк з дня отримання
копії рішення апеляційної скарги.

Суддя