"19" травня 2014 р.

Справа №642/1417/14,
провадження № 2/642583//2013
Р ІШ Е Н Н Я

Іменем України

19 травня 2014 року

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Клименко О. І.

при секретарі - Оріховської В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю « ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ТОВ « ОТП « Факторинг України» заборгованість за кредитним договором в сумі 3097151 грн. 44 коп. та стягнути заборгованість за договором про кредитування поточного рахунку в сумі 2362 грн. 78 коп. та солідарно стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 3654 грн.00 коп.. Свою вимогу позивач обґрунтував тим, що 25.01.2006 року між ЗАТ « ОТБ Банк» правонаступником якого є ПАТ « ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір № CL700/1145/2006, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 36980,00 EUR. 12.11.2010 року між ПАТ « ОТП Банк» та ТОВ « ОТП Факторинг України» у відповідності до ст.ст. 512,514,1077-1079, 1082,1084 ЦК України було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю №б/у, яким ПАТ « ОТП Банк» відступило, а ТОВ « ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобовязання за кредитним договором CL700/1145/2006 від 25.01.2006 р.. Таким чином ТОВ « ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ « ОТП Банк» щодо права боржника за кредитним договором CL700/1145/2006 від 25.01.2006 року. Згідно умов кредитного договору CL700/1145/2006 від 25.01.2006 року відповідач ОСОБА_1 зобовязався прийняти, належним чином використовувати та повернути банку надані його кредитні кошти у строки зазначені у кредитному договору, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку на умовах, що визначені кредитним договором. В порушення зазначених умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином умови кредитного договору, не погасив належні до сплати суми кредиту та не сплатив відповідну частину відсотків. У звязку з чим станом на 30.01.2014 рік утворилась заборгованість : по тілу кредиту в розмірі 27734,90 EUR, по нарахованим та не сплаченим відсоткам в сумі 11157,66 EUR, та пеня в розмірі 141957,84 EUR. Крім того, 25.01.2006 р. в забезпечення виконання зобовязання відповідачем ОСОБА_1 по даному кредитному договору було укладено договір поруки № SCL700/1145/2006 мыж ЗАТ « ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_2, відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 прийняла на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 зобовязань по кредитному договору CL700/1145/2006. Однак, невиконання своїх зобовязань за договором поруки відповідачем ОСОБА_2 порушили також положення чинного законодавства, що призвело до утворення вказаної заборгованості. Також 25.01.2006 року між Акціонерним комерційним банком « Райффайзенбанк України» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про кредитування поточного рахунку № 700/223/06/1, відповідно до якого банк надав позичальнику овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку в розмірі ліміту овердрафту, який становить 14000 грн.00 коп.. При цьому п.4.1.2. вказаного договору передбачено, що за користування простроченим кредитом позичальник зобовязаний сплатити плату у розмірі 36% річних. Станом на 30.01.2014 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 по тілу кредиту складає 712 грн. 03 коп., по нарахованим та не сплаченим відсоткам в розмірі 1650 грн. 75 коп..

В судовому засіданні представником позивача була надана уточнена позовна заява в якій він просив стягнути з з відповідачів солідарно на користь ТОВ « ОТП « Факторинг України» заборгованість за кредитним договором в сумі 1967087 грн. 01 коп. та стягнути заборгованість за договором про кредитування поточного рахунку в сумі 2362 грн. 78 коп. та солідарно стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 3654 грн.00 коп..

В судове засідання представник позивача з»явився. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснення надав аналогічно обставинам викладеним в позові.

Представник відповідачів в судове засідання з»явився. Проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі. В частині стягнення заборгованості за кредитним договором CL700/1145/2006 від 25.01.2006 року відповідно до вимог ст. 256 ЦК України просив застосувати строк позовної давності, так як остаточна дата повернення кредиту визначена умовами кредитного договору CL700/1145/2006 від 25.01.2006 року є 25.01.2011 рік, а з даним позовом позивач звернувся до суду лише 17 лютого 2014 року.. Крім того, посилався на той факт, що зі сторони позивача не надані докази видачі кредитних коштів, як і не залучено належних доказів наявності заборгованості відповідачів перед банком, не надано розрахунку позовних вимог та не надано доказів належного повідомлення відповідачів про існування боргу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що 25.01.2006 року між ЗАТ « ОТБ Банк» правонаступником якого є ПАТ « ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір № CL700/1145/2006, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит в сумі 36980,00 EUR.

12.11.2010 року між ПАТ « ОТП Банк» та ТОВ « ОТП Факторинг України» у відповідності до ст.ст. 512,514,1077-1079, 1082,1084 ЦК України було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю №б/у, яким ПАТ « ОТП Банк» відступило, а ТОВ « ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобовязання за кредитним договором CL700/1145/2006 від 25.01.2006 р..

Свої зобовязання за даними кредитними договорами Банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти , як передбачено вимогами кредитних договорів та підтверджено копією платіжного доручення № 1 від.25.01.2006 р.

В свою чергу, відповідач ОСОБА_1 зобов'язалась прийняти, належним чином використати та повернути Банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитних договорах, як передбачено в п. 1.6. Кредитного договору, з підпунктами, а також зобов»язалась сплатити відповідну плату за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, п.п. 1.4. 1.5. Кредитного договору, з підпунктами. Згідно з п. 1.5.1. з підпунктами частини 2 Кредитних договорів повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені у графіку платежів.

Як, встановлено в судовому засіданні, в порушення зазначених вище умов кредитних договорів, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідачем ОСОБА_1 не була в повному обсязі погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки, у звязку з чим станом на 30.01.2014 р. у ОСОБА_1 утворилась заборгованість по кредитному договору по тілу кредиту в розмірі 27734,90 EUR, по нарахованим та не сплаченим відсоткам в сумі 11157,66 EUR, та пеня в розмірі 141957,84 EUR.

Крім того, 25.01.2006 р. в забезпечення виконання зобовязання відповідачем ОСОБА_1 по даному кредитному договору було укладено договір поруки № SCL700/1145/2006 між ЗАТ « ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_2, відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 прийняла на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 зобовязань по кредитному договору CL700/1145/2006.

Пунктом п.1 договору поруки передбачено, що відповідач відповідає за зобовязання позичальника в повному обсязі. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Таким чином договір поруки діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором або до погашення поручителем зобов'язань боржника в рахунок виконання зобов'язань за основним договором в сумі та в межах якої поручитель відповідає перед кредитором, тобто до першої із перерахованих подій, яка настане раніше.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Так, ст. 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Тобто, юридичне значення має саме сплив визначеного проміжку часу, внаслідок якого виникають, змінюються або припиняються цивільні правовідносини.

З тексту кредитного договору CL700/1145/2006 від 25.01.2006 року вбачається, що остаточний строк повернення кредиту встановлено 25.01.2011 року, тобто саме з цієї дати починається обчислення трирічного строку позовної давності.

В судовому засіданні представник позивача посилався на той, факт, що 14.04.2014 року відповідач ОСОБА_1 здійснив чергове часткове погашення заборгованості, у звязку з чим він вважає, що відповідач ОСОБА_1 таким чином визнав існування боргу.

Однак, суд ставиться критично до даних пояснень, так як наданий до суду розрахунок заборгованості , в якому зазначено дану дату та суму яку ОСОБА_1 нібито сплатив в розмірі 0 грн. 28 коп., не підтверджений квитанцією про перерахування коштів в вказаній сумі. Крім того, в судовому засіданні представник відповідачів зазначив, що відповідач ОСОБА_1 14.04.2014 р. ні яких оплат по кредиту CL700/1145/2006 від 25.01.2006 року не здійснював, так як йому було відомо про існування даного боргу і 28.03.2014 року до суду були подані письмові заперечення в яких відповідач ОСОБА_1 просив застосувати до даної заборгованості строк позовної давності.

На підставі вказаного суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимог про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суми боргу по кредитному договору CL700/1145/2006 від 25.01.2006 року в розмірі 3097151 грн.44 коп. необхідно відмовити, так як позивачем пропущено строк позовної давності, причини пропуску та докази її поважності зі сторони позивача до суду надані не були.

Крім того, 25.01.2006 року між Акціонерним комерційним банком « Райффайзенбанк України» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про кредитування поточного рахунку № 700/223/06/1, відповідно до якого банк надав позичальнику овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку в розмірі ліміту овердрафту, який становить 14000 грн.00 коп.. При цьому п.4.1.2. вказаного договору передбачено, що за користування простроченим кредитом позичальник зобовязаний сплатити плату у розмірі 36% річних.

Однак, відповідач ОСОБА_1 не належним чином виконав покладені на нього умови, у звязку з чим станом на 30.01.2014 року у нього утворилась заборгованість по тілу кредиту складає 712 грн. 03 коп., по нарахованим та не сплаченим відсоткам в розмірі 1650 грн. 75 коп..

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинно виконуватись належним чином, згідно умов договору та вимог цивільного законодавства.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що при порушенні зобовязань наступають наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.

У звязку з невиконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог в даній частині та вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором про кредитування поточного рахунку в сумі 2362 грн. 78 коп..

Крім того, в матеріалах справи є платіжні доручення, що підтверджують сплату позивачем в дохід держави судового збору при зверненні до суду з позовною заявою. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн.60 коп., так як дана сума судового збору сумірна тієї частині позовних вимог, які задоволені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88,ч.4 ст.169, 208, 209, 212-215, ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 610, 611, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 211, 212, 214-215, 218, ЦПК України, ст.ст.128, ,261, 610,1049,1050,1054 ЦК України , суд ,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю « ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю « ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ТОВ « ОТП « Факторинг України» заборгованість за кредитним договором в сумі 3097151 грн. 44 коп. та стягнення суми сплаченого судового збору в розмірі 3410 грн.40 коп. відмовити..

Стягнути з ОСОБА_1 Анатолійовича01.05.1970 року народження ІПН НОМЕР_1, мешкає: м. Харків, вул..Осетинська, 19 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « ОТП Факторинг Україна»( адреса: м. Київ, вул. .Фізкультури, 28 Д, ідент. код 36789421, р/р 3333 в АТ « ОТП Банк», МФО 300528) суму заборгованість за договором про кредитування поточного рахунку в сумі 2362 грн. 78 коп.. та суму судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення по справі може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О. І. Клименко