АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

[1]

06 березня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі -
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
заявою Головного державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Сабадаш  Л.І. про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду,

за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 17.01.2014 року,

встановила:

по справі було ухвалено рішення 19.09.2011
р., яке набрало законної сили 11.01.2012 р.

У грудні 2013 р. головний державний
виконавець ВДВС Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Сабадаш Л.І. звернулась до суду із
заявою, в якій просила змінити спосіб і
порядок виконання рішення суду.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 17.01.2014 року заяву було
задоволено - змінено спосіб виконання
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 19.09.2011 р. та в рахунок
погашення боргу в сумі 2 189 624 грн.
звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1
шляхом передачі квартири у власність
стягувану ОСОБА_5 без позбавлення
малолітньої ОСОБА_6 права користування
квартирою.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду та постановити
нову - про відмову в задоволенні заяви,
посилаючись на порушення норм
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню за
такими підставами.

Звертаючись до суду з заявою про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду, головний державний виконавець
посилалась на те, що тривалий час
рішення суду про стягнення на користь
ОСОБА_5 заборгованості не виконується,
у боржника ОСОБА_2 відсутні кошти,
достатні для виконання рішення та в
ході примусового виконання виявлено
єдине нерухоме майно, яке належить
божнику - квартира АДРЕСА_1, стягнення
на яке не може бути звернуто, оскільки
квартира обтяжена реєстрацією
проживання у ній малолітньої особи та в
наданні дозволу на реалізацію
вказаного майна органом опіки та
піклування було відмовлено.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 17.01.2014 року заяву було
задоволено - змінено спосіб виконання
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 19.09.2011 р.

Задовольняючи заяву, суд виходив з
того, що наявність зазначеної квартири
як єдиного майна боржника за рахунок
якого можливо виконати рішення суду, а
також факт реєстрації місця проживання
в цій квартирі неповнолітньої дитини
без наявності дозволу органу опіки та
піклування на реалізацію квартири є
винятковими обставинами, які
передбачені статтею 373 ЦПК України для
зміни чи встановлення способу і
порядку виконання рішення. Такий
висновок суду є законним та
обґрунтованим.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що судом
неправомірно було встановлено новий
спосіб захисту права стягувача, що
порушує встановлений порядок
примусового виконання рішення суду.
Такі доводи апелянта є
необґрунтованими та висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст.373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Постановою Верховного Суду України № 14
від 26.12.2003 р. «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» роз'яснено, що суду у
вирішенні заяв державного виконавця чи
сторони про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, встановлення або
зміну способу й порядку його виконання
потрібно мати на увазі, що їх
задоволення можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає, керуючись
особливим характером обставин, що
ускладнюють виконання рішення.

Судом правильно було встановлено
винятковість зазначених в заяві
обставин, а також враховано обтяження
квартири реєстрацією проживання у ній
малолітньої дитини та із метою
недопущення порушення прав
малолітньої ОСОБА_6 замінено спосіб
виконання рішення без позбавлення її
права користування спірною квартирою.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 визнала, що рішення суду
не виконується, іншого способу його
виконання вона запропонувати не може.

Таким чином, судом першої інстанції
було дотриманні норм процесуального
права, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, висновків суду не спростовують,
а тому ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 313-317 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
17.01.2014 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4308/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Вовк  С.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.