Справа № 347/1217/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2014 року
м. Косів

Косівський районний суд
Івано-Франківської області в складі :

Головуючої - судді: Крилюк М.І.

Секретаря - Мусорук Л.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Косів
справу за позовом ОСОБА_1 до ДП
«Кутське ЛГ« третя особа Ванжурак
Павло Іванович про визнання недійсним
наказу № 43к від 26.08.2014 року виданого ДП
«Кутське лісове господарство« не
дійсним, поновлення на роботі,
стягнення втраченої заробітної плати
за час вимушеного прогулу, компенсація
за час невикористаної відпустки та
відшкодування завданої моральної
шкоди,

В С Т А
Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до ДП «Кутське ЛГ« третя
особа Ванжурак Павло Іванович про
визнання недійсним наказу № 43к від
26.08.2014 року виданого ДП «Кутське
лісове господарство« не дійсним,
поновлення на роботі, стягнення
втраченої заробітної плати за час
вимушеного прогулу, компенсація за час
невикористаної відпустки та
відшкодування завданої моральної
шкоди.

В судовому засіданні свої
вимоги підтримав та пояснив що
відповідно до наказу № 43 к від 26.08.2014
року виданого ДП «Кутське лісове
господарство« його звільнено із
займаної посади за прогули згідно ст. 40
п 4 КЗ п П України.

Вважає такі дії відповідачів
незаконним та такими що суперечать
вимогам трудового законодавства.

Так згідно наказу № 221 від 2.07.1999р
виданого ДП « Кутське лісове
господарство « його прийнято лісником
обходу №1 Березівського лісництва, а в
2011 році його переведено на посаду
майстра лісу. Однак в березні 2014 року
після повернення із відпустки
керівництво ДП «Кутське лісове
господарство« не надало попереднє
місце роботи посилаючись на конфліктну
ситуацію яка виникла між ним та
жителями села на території якого
ввірений йому обхід та прийняли
рішення щодо переведення на інший
обхід.

Із такими діями не був згідний
та через погіршення стану здоров»я і
отримання травми через побиття
невідомими особами знаходився
тривалий час на лікуванні.

Після закінчення курсу
лікування в липні 2014 р ним було подано
заяву щодо надання йому чергової
відпуски за станом здоров»я, дану
заяву подав до директора Фальбійчука
Ю.Ю. яку останній прийняв та сказав що
вирішить по суті. В подальшому знаючи
що його заяву про відпустку задоволено
не виходив на роботу .

Однак 28.08.2014 року йому на
домашню адресу прийшов лист в якому
зазначено що його звільнено із роботи
за прогули і зобов»язали його
звернутись в бухгалтерію лісгоспу про
отримання трудової книжки та
розрахункових .

Вважає, що накази видані про
перевід його керівництвом ДП «Кутське
лісове господарство« на інший обхід та
звільнення із роботи за прогули є
незаконними таким що порушують його
права та інтереси суперечать трудовому
законодавству, і належним чином із ним
не проведено розрахунок при
звільненні.

Також незаконними діями
відповідачів йому заподіяно моральну
шкоду яка виразилась погіршення його
стану здоров»я через неможливості
трудовлаштуватись та погіршено його
матеріальний становище проживання.

Просить позовні вимоги його
задоволити .

Представники ДП «Кутське
лісове господарство« Ванжурак П. та
Фальбійчук Ю. позовні вимоги не визнали
та пояснили, що видані накази про
перевід позивача на інший обхід та в
подальшому його звільнення із займаної
посади підставні і такі що не порушують
вимог трудового законодавства.

Так відповідно до виданого
наказу керівництвом ДП «Кутське
лісове господарство« позивача в 1999
році прийнято на посаду лісника обходу
№1 Березівського лісництва в
подальшому переведено його майстром
лісу .

Однак протягом 2013- 2014 року у
позивача виникали постійні скандали
та непорозуміння із жителями села
даного обходу, до дирекції лісгоспу
поступали скарги з даного приводу та
прохання про перевід ОСОБА_1 на інший
обхід.

На початку 2014 року жителі
території Березівського лісництва
колективно звернулись до різних
інстанцій про порушення посадових
обов»язків ОСОБА_1 .

З даних обставин щодо ОСОБА_1
було порушено кримінальне провадження
за ст. 367 КК України яке перебуває у
провадженні суду.

Таким чином через вказані
обставини позивача було переведено на
інший обхід, однак він принципово не
бажав виходити на роботу, тривалий час
знаходився на лікарняних листках
непрацездатності причому було вказано
різні хвороби та лікарняні видавались
різними медичними закладами.

На неодноразові попередження
про вихід на роботу позивач не
реагував, в зв»язку із чим керівництво
звернулось до профкому про дачу
дозволу щодо притягнення його до
відповідальності. Після повернення із
тривалого листка непрацездатності він
подав заяву на відпустку де йому було
відмовлено, та відповідно до табелю
обліку робочого часу у позивача було
вказано прогули за весь липень місяць.
Внаслідок чого керівництво лісгоспу
звернуло лось до профкому щодо дачі
дозволу на його звільнення .

При прийнятті наказу щодо
звільнення із позивачем проведено всі
розрахунки в тому числі і компенсації
щодо невикористаних відпусток та
видано трудову книжку.

Вважають такі дії керівництва
ДП «Кутське лісове господарство«
законними і таким, що відповідають
вимогам трудового законодавства.

Просять в позовах відмовити як
закладені безпідставно і не доведено.

Суд заслухавши сторони та
вивчивши матеріали справи вважає що в
позові слід відмовити із наступних
підстав.

Відповідно до ст. 40п.4 КЗ п П
України зазначено що трудовий договір
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності
можуть бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадках
прогулу (в тому числі відсутності на
роботі більше трьох годин протягом
робочого дня ) без поважних причин.

Як встановлено в судовому
засіданні позивач відповідно до
оглянутої трудової книжки прийнятий
2.07.1999 році на посаду лісника обходу № 1
Березівського лісництва ДП « Кутське
лісове господарство, в подальшому
переведений майстром лісу даного
обходу.

Із оглянутого наказу ДП
«Кутське лісове господарство«
позивач 12.03.2014 року після перебування
у відпустці по догляду за
неповнолітньою дитиною повернувся до
виконання своїх посадових обов»язків.

Відповідно до пояснень
керівництва ДП «Кутське лісове
господарство« встановлено що позивача
через непорозуміння та скарги які
виникли під час виконання ним
посадових обов»язків переведено на
інший обхід №5, про що свідчить наказ
від 13.03.2014 р в якому вказано що дане
рішення прийнято на підставі листа
Івано-Франківського обласного
управління лісового та мисливського
господарства і для передачі дільниці
створити комісію.

Прийнятий наказ на підставі
заяви позивача та розпорядження
лісництва №6 від 2.09.2013 року.

Із оглянутих матеріалів справи
вбачається що ні зазначений наказ ні
розпорядження керівництва ДП
«Кутське лісове господарство« щодо
переводу в місячний термін позивачем
не оскаржувалось .

Про порушення позивачем
посадових обов»язків та неналежне їх
виконання свідчить також і порушене
кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 за
ст. 367 ч1 КК України яке на даний час
перебуває у провадженні суду, де йому
досудовим слідством ставиться в вину
порушення посадових обов»язків на
території ввіреної йому майстерської
дільниці № 1 Березівського лісництва
що привело до заподіяної шкоди в сумі
84101 гр 08к. внаслідок спричинених
самовільних рубок на зазначеному
обході.

Для вжиття відповідних заходів
керівництвом ДП «Кутське лісове
господарство« і було прийнято рішення
щодо переводу позивача на інший обхід .

Згідно оглянутих лікарняних
листків непрацездатності
представлених позивачем вбачається
що вони містять різні медичні діагнози
видані різними мед установами,
внаслідок чого позивач із березня
місяці 2014 року не зв»являвся на своє
робоче місце по липень 2014 року. В
подальшому 04.07.2014 року позивачем
подано заяву на ім.»я Ванжурак П.І. про
надання йому відпустки через стан
здоров»я.

В той же час позивач відповідно до
вимог ст.. 75, 79 КЗпП України
зобов»язаний був отримати рішення по
своїй заяві, тобто про її задоволення
чи відмову, визначити із тривалістю
відпустки, ознайомитись із наказом із
даного приводу і тільки після того не
виходити на своє робоче місце.

Проте вимоги зазначеного закону
позивачем не дотримано, а безпідставно
після подання заяви про відпустку не
знаючи про її позитивне вирішення
перестав виходити на своє робоче місце.

Як видно із представленого
суду табелю обліку робочого часу, що
за липень 2014 року позивач жодного дня
не відпрацював, тобто в табелі вказано
літера « П «.

Про відсутність позивач на
робочому місці безпідставно
керівництвом ДП «Кутське лісове
господарство« складено акт і позивач
відмовився від пояснення причин
відсутності, про що також складено акт.

Відповідно до ст. 247 КЗпП України
керівництво ДП «Кутське лісове
господарство« звернулось із
поданням до профспілкового комітету
про дачу дозволу на звільнення із
роботи позивача за прогули.

Про засідання профспілкового
комітету позивача повідомлено про що
свідчать подані відповідачами копії
квитанцій по направлення повідомлення
про час і місце засідання
профспілкового комітету, яке
направлялось двічі.

Посилання позивача на той факт що
його ніхто не повідомляв нічим не
підтверджено, більше того він сам
зазначив що його викликали щодо
пояснень з приводу прогулів, проте він
відмовився від таких пояснень.

Рішенням профкому від 19.08.2014 року
було надано згоду на звільнення
позивача із займаної посади за прогули,
яке прийнято більшістю голосів .

В подальшому керівництво ДП
«Кутське лісове господарство« видало
наказ т№ 43 від 26.08.2014 року про
звільнення позивача із посади майстра
лісу Березівського лісництва за
прогули.

Судом встановлено що позивач
особисто забрав трудову книжку із
відділу кадрів, а від отримання
компенсації за невикористану
відпустку відмовився, внаслідок чого
всі кошти йому відправлено по почті
11.09.2014 року про що свідчить копія
почтового переказу.

Враховуючи дані обставини суд
вважає що вказані дії керівництва ДП
«Кутське лісове господарство«
правильні відповідають вимогам
наведеного законодавства.

Так відповідно до Постанови
Пленуму Верховного суду України від
06.11.1992р №9 передбачено що при розгляді
таких справ суди повинні виходити з
того, що передбачено ст. 40п4 КЗпП
України - прогулом визнається
відсутність працівника на роботі
протягом усього робочого дня, так і
більше трьох годин безперервного або
сумарно протягом робочого часу без
поважних причин.

Як встановлено в судовому
засіданні поважності причин невиходу
на роботу позивачем не представлено, а
посилання його на невихід на роботу
через незаконний перевід його на інший
обхід із яким він не згідний не є
поважною причиною оскільки ним в
первинних позовних вимогах зазначено
тільки поновлення його тільки на
посаді майстра лісу дільниці №1, а
щодо скасування самого наказу вимог не
поставлено.

Відповідно до ст.. 233 КЗпП України
працівник може звернутись із заявою
про вирішення трудового спору
безпосередньо до суду в тримісячний
строк коли від дізнався про порушення
його права .

В судовому засіданні встановлено
що про даний наказ позивач дізнався в
березні 2014 р. оскільки з даного приводу
подавав різні заяви до керівництва ДП
«Кутське лісове господарство« проте
його не оскаржував .

Що стосується вимог позивача щодо
відшкодування компенсації за
невикористану відпустку та моральну
шкоду то в судовому засіданні ці
вимоги не знайшли свого підтвердження,
оскільки як вже зазначено компенсацію
позивач отримав поштовою
кореспонденцією, а щодо моральної
шкоди то оскільки не встановлено судом
жодних порушень при звільненні
позивача керівництвом ДП «Кутське
лісове господарство« тому і не має
підстав для відшкодування такої шкоди.

На підставі наведеного, ст.ст. 40, 43,
74 КЗпП України, ПП Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
трудових спорів» №9 від 06.11.1992р., ст..1167
ЦК України та керуючись ст..ст.214-215 ЦПК
України, суд,-

в и р і
ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ДП «Кутське
лісове господарство», третя особа:
Ванджурак Павло Іванович про визнання
наказу №43-к від 26.08.2014 року виданого ДП
«Кутське ЛГ» не дійсним, поновлення на
роботі, стягнення втраченої заробітної
плати за час вимушеного прогулу,
компенсація за час не використаної
відпустки та відшкодування завданої
моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду вступає в законну
силу після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до
Івано-Франківського Апеляційного суду
через Косівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
для осіб, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
М.І. Крилюк