Справа № 121/741/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим
у складі: головуючого судді Цалко А.А.,
при секретарі Сьомченко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ялта цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
позовом, в якому просить суд стягнути з
відповідача на її користь на утримання
повнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/3
частки від всіх видів заробітку,
починаючи з 25 грудня 2013 року та до
моменту припинення навчання у
Ялтинському торговельно-економічному
коледжі Київського національного
торгівельно-економічного університеті
- 28 лютого 2015 року включно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вони
з відповідачем перебували у
зареєстрованому шлюбі в період з
21.02.1998р. по 07.06.2011 року. Від спільного
шлюбу у них народився син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який на цей час є
повнолітнім. Рішенням суду від 25 травня
2004 року з відповідача вже були стягнути
аліменти на його утримання. Але, на
даний момент їх син навчається у
Ялтинському торговельно-економічному
коледжі Київського національного
торгівельно-економічного
університеті. Навчання сина вимагає
значних затрат, а її доходів на це не
вистачає, оскільки вона і син не
працюють, останній знаходиться на її
утриманні за рахунок пенсії, яку вона
отримує у сумі 1309,95 грн., як інвалід
другої групи. Відповідач добровільно
допомоги на утримання сина не дає, хоча
є працездатною особою, має дохід,
працює інженером в Ялтинському центрі
почтового зв'язку, отримує стабільну
заробітну плату та пенсію, у зв'язку з
чим може надавати допомогу на
утримання сина, тому вона змушена
звернутися до суду з таким позовом.

Позивач надала суду письмову заяву про
розгляд справи за її відсутності, позов
підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлений належним чином,
причин своєї неявки суду не надав.
Своїм процесуальним правом щодо
надання письмових заперечень проти
позову або пояснень не надав.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності сторін, без фіксування
судового засідання технічними
засобами відповідно до положень ч.2 ст.
197 ЦПК України.

Дослідивши докази, які є у матеріалах
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
місцевого Ялтинського міського суду
Криму від 25 травня 2004 року був частково
задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зміну розмірі аліментів. Збільшено
розмір аліментів, котрі стягуються з
ОСОБА_2, 1944 року народження, уродженця м.
Ташкент на користь ОСОБА_1 на утримання
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/3 частки
усіх видів його заробітку, а також 250
гривень та держмито в дохід держави в
сумі 51 гривні. Зазначене судове рішення
набрало законної сили 26 жовтня 2004 року
(а.с.2).

Цим судовим рішенням були встановлені
такі факти: «Сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 1998
року, котрий був розірваний рішенням
суду від 29 серпня 2002 року. Від спільного
життя мають неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, котрий находиться
на утриманні позивачки. Постановою
суду від 27 серпня 2002 року з відповідача
на користь позивача на утримання сина
стягнути аліменти в розмірі ? частки
усіх видів заробітку щомісячно».

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
- обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Судом також встановлено, що від
спільного шлюбу сторони мають
повнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що випливає з копії
повторного свідоцтва про народження
(а.с.4). Отже, ІНФОРМАЦІЯ_7 йому
виповнювалося 18 років.

Згідно довідки № 21 від 14 січня 2014 року
(а.с.6) - ОСОБА_3 є студентом денного
відділення групи ППП-7 за спеціальністю
«Виробництво харчової продукції»
Ялтинського торгово-економічного
коледжу Київського національного
торгово-економічного університету,
державного навчального закладу 1 рівня
акредитації. Строк навчання з 01.09.2011 р.
по 28.02.2015р..

Відповідно до копії довідки НОМЕР_2
позивачка ОСОБА_1 є інвалідом другої
групи, непрацездатна (а.с.9а). Позивачка
отримує пенсію по інвалідності
внаслідок загального захворювання
інвалідам ІІ групи у розмірі 1309,95 грн.
(а.с.9).

Згідно довідки КП ЯМР РЕО-1 від 20 січня
2014 року позивач ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3
дійсно зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1, кв. 1 (а.с.10).

У відповідності до ст. 198 Сімейного
кодексу України, - батьки зобов'язані
утримувати своїх повнолітніх
непрацездатних дочку, сина, які
потребують матеріальної допомоги, якщо
вони можуть таку матеріальну допомогу
надавати.

Згідно ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу
України, - якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 200 Сімейного
кодексу України, - суд визначає розмір
аліментів на повнолітніх дочку, сина у
твердій грошовій сумі і (або) у частці
від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

З урахуванням всіх обставин у справі,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню, а саме суд стягує з
відповідача на користь позивачки на
утримання повнолітнього сина аліменти
у розмірі 1/3 частки від усіх видів його
заробітку, щомісячно, на час навчання,
починаючи з 22 січня 2014 року (від дня
пред'явлення позову) і до досягнення
сином двадцяти трьох років.

Що стосується вимог позивача щодо
стягнення аліментів саме з 25 грудня 2013
року, то такі не підлягають
задоволенню, оскільки згідно ч. 1 ст. 191
Сімейного кодексу України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

З відповідача також підлягають
стягненню на користь держави судові
витрати по справі у вигляді судового
збору в розмірі 243 гривні 60 копійок
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 182, 198, 191, 199, 200, СК України, ст. ст.
10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 1944 року народження,
уродженця м. Ташкента,
ідентифікаційний номер не відомий, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/3
частки від усіх видів його заробітку,
щомісячно, на період навчання -
починаючи з 22 січня 2014 року і до
досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох
років.

Стягнути з ОСОБА_2, 1944 року народження,
уродженця м. Ташкента,
ідентифікаційний номер не відомий на
користь держави судові витрати по
справі у вигляді судового збору у
розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим через
Ялтинський міський суд в порядку та
строки, передбачені ст. ст. 294-296 ЦПК
України.

СУДДЯ: