АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

13 березня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі -
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «УніКредит Лізинг»
до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з
обмеженою відповідальністю «Високі
аграрні технології» про стягнення
заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 17 липня 2013
року,

встановила:

у квітні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом про стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 в сумі 403 147
грн. 74 коп., посилаючись на те, що
відповідач є поручителем за Договором
фінансового лізингу від 26.04.2011 року,
укладеного між ТОВ «УніКредит Лізинг»
та ТОВ «Високі аграрні технології», яке
не виконує свої зобов'язання за
договором, в наслідок чого утворилась
заборгованість у вказаній сумі.

Заочним рішенням Голосіївського
районного суду м.Києва від 17 липня 2013
року позов задоволено - стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ТОВ «УніКредит
Лізинг» 406 588, 74 грн. з урахуванням
судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним
позовом, позивач посилався на те, що
між ним та ТОВ «Високі аграрні
технології» 26.04.2011 р. було укладено
договір фінансового лізингу. На
забезпечення виконання договору того ж
дня було укладено з ОСОБА_1 Договір
поруки, згідно якого він взяв на себе
зобов'язання відповідати перед
лізингодавцем за виконання зобов'язань
лізингоодержувача в тому ж обсязі, що й
лізиногоодержувач та виконувати
будь-які та всі інші умови договору.

Позивач вказував, що
лізингоодержувачем - ТОВ «Високі
аграрні технології» порушувались
умови зобов'язання, в зв'язку з чим він
20.01.2012 р. та 29.05.2012 р. направляв
поручителю вимогу про дострокову
сплату суми заборгованості за
договором.

Крім того, позивач звертався до
приватного нотаріусу КМНО ОСОБА_2, якою
02.03.2012 р. було вчинено виконавчий напис
про звернення стягнення на предмет
лізингу та 19.04.2012 р. вилучено трактор,
який є предметом лізингу.

Також позивач зазначав, що
рішенням Господарського суду м. Києва
від 28.09.2012 р. було стягнуто на його
користь з ТОВ «Високі аграрні
технології» загальну суму
заборгованості, що становить 403 173 грн. 74
коп. і цим рішенням було встановлено
розмір грошового зобов'язання, яке
складається з: тіла основного боргу - 213
946 грн. 34 коп., пені - 16 256 грн. 47 коп., 3%
річних - 4 268 грн. 90 коп., неустойки - 165 676
грн. 03 коп., збитків - 3 000 грн.

Заочним рішенням Голосіївського
районного суду м.Києва від 17.07.2013 р.
позов було задоволено в повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
поданий позивачем розрахунок
заборгованості є вірним та відповідає
матеріалам справи та стягнув вказану
суму з поручителя.

При цьому суд першої інстанції
посилався на положення 525, 526, 527, 530, 546, 549,
553, 554, 625 ЦК України.

Однак погодитись з таким
висновком суду першої інстанції
неможливо, оскільки судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлений, порука припиняється,
якщо кредитор протягом шести місяців
від дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

В даному випадку позивач в
позовній заяві вказував, що в зв'язку з
невиконанням лізингоодержувачем своїх
зобов'язань за Договором фінансового
лізингу, він повідомив
лізингоодержувача про відмову від
договору та його припинення з 10.02.2012 р.
Вказаний факт дострокового припинення
дії договору також підтверджується
рішенням Господарського суду м. Києва
від 28.09.2012 р. по справі за позовом ТОВ
«УніКредит Лізинг» до ТОВ «Високі
аграрні технології» про стягнення
заборгованості, яке було залишено без
змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
03.12.2012 р.

До суду з вимогами до поручителя
про стягнення суми заборгованості
позивач звернувся лише у квітні 2013 р.

Таким чином, позивач змінив умови
Договору фінансового лізингу та
визначив дату його припинення - 10.02.2012
р., однак пропустив встановлений
законом строк для звернення з вимогою
до поручителя про погашення
заборгованості.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням по справі нового рішення -
про відмову в задоволенні заявлених
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 313-317 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Заочне рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 17.07.2013 року
скасувати та ухвалити по справі нове
рішення, яким в задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «УніКредит Лізинг»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2511/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Новак А.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.