Справа № 346/982/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2557/2014
Головуючий у 1 інстанції Хільчук І. І.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук
О.В., Соколовського В.М.,

секретаря: Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на
утримання дітей, за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Коломийського міськрайонного суду від
29 жовтня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

26 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_3 про збільшення
розміру аліментів на утримання
неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
рішенням Коломийського міськрайонного
суду від 20.10.2005 року ухвалено стягувати
з відповідача на її користь аліменти на
утримання дітей: сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 150 грн. на
кожну дитину щомісячно.

Посилаючись на те, що визначений розмір
аліментів є недостатнім для
задоволення потреб дітей, які постійно
зростають, її матеріальний стан
погіршився і не дає можливості
повністю забезпечувати фізичний,
духовний розвиток дітей, просила позов
задовольнити, збільшити розмір
стягуваних аліментів та стягувати з
відповідача аліменти в розмірі по
400 грн. на кожну дитину щомісячно, але
не менше 30% прожиткового мінімуму на
дітей відповідного віку, до досягнення
дітьми повноліття.

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду від 29 жовтня 2014 року позов
задоволено, змінено розмір стягнення
аліментів, визначений рішенням
Коломийського міськрайонного суду від
20 жовтня 2005 року та стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
твердій грошовій сумі по 400 грн.
щомісячно на кожну дитину, але не менше
30% прожиткового мінімуму на дітей
відповідного віку, починаючи з 26.02.2014
року і до досягнення ними повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 243,60
коп. судового збору.

Рішення в межах суми платежу за один
місяць в розмірі по 400 грн. на кожну
дитину звернено до негайного
виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Зазначає, що заробітна плата, яку він
отримує на даний час в розмірі 499 грн.,
не дає йому можливості сплачувати
визначений судом розмір аліментів на
утримання дітей. Крім того у нього
з'явилася нова сім'я, його дружина є
інвалідом третьої групи і це потребує
додаткових витрат.

У зв'язку з викладеним, просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовити.

В засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 апеляційну
скаргу підтримала з вищенаведених
мотивів.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечила,
посилаючись на її безпідставність.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши письмові матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги з наступних
підстав.

Встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 є батьками сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду від 20 жовтня 2005 року стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 150 грн.
щомісячно на кожну дитину.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції
ООН про права дитини від 20 листопада
1989 року, яка ратифікована
Постановою Верховної Ради України №
789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та
набула чинності для України 27 вересня
1991 року, держава визнає право кожної
дитини на рівень життя, необхідний для
фізичного, розумового, духовного,
морального і соціального розвитку
дитини. Батьки або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частина перша ст. 192 СК України
передбачає, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них .

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
відповідно до ст. 192 СК
України розмір аліментів, визначений
судовим рішенням або за домовленістю
між батьками, суд може змінити за
позовом платника або одержувача
аліментів у зв'язку зі зміною
матеріального чи сімейного стану,
погіршення чи поліпшення здоров'я
когось із них. У новому розмірі
аліменти сплачуються з дня набрання
рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що позивачка не
працює та перебуває на обліку як
безробітна в Коломийському МРЦЗ з
29.07.2014 року, її дохід за період з 29.07.2014
по 30.09.2014 року склав 1283,56 грн.

Відповідач працює у ПП «Приватній
охоронній агенції «Уж» на 0,5 ставки
охоронцем з посадовим окладом 609 грн.,
перебуває у другому шлюбі, дружина є
інвалідом третьої групи, інших
неповнолітніх дітей та непрацездатних
батьків на утриманні не має.

Доказів того, що дружина, як інвалід
третьої групи, не працює та перебуває
на утриманні відповідача суду не
надано.

Враховуючи, що позивачка не працює і
визначений по рішенню суду розмір
аліментів на неповнолітніх дітей є
недостатнім для їх утримання та
розвитку, суд першої інстанції,
відповідно до ст. 182 СК України урахував
матеріальне положення платника
аліментів і зробив висновок про те, що
відповідач є молодою працездатною
особою та прийшов до правильного
висновку про наявність правових
підстав для збільшення розміру
аліментів та стягнення їх у твердій
грошовій сумі по 400 грн. щомісячно на
кожну дитину з врахуванням положень ч.
1 ст. 184 СК України щодо визначення
розміру аліментів у твердій грошовій
сумі, як у разі наявності
нерегулярного, мінливого доходу
платника.

Проте, визначаючи такий розмір
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей, суд, зобов'язаний був, врахувавши
всі обставини, визначити одразу
належний розмір, а не встановивши
конкретний розмір у твердій грошовій
сумі, всупереч вимогам ч. 2 ст. 182 СК
України додатково встановлювати
мінімальний розмір стягуваних
аліментів.

За таких обставин, рішення суду в
частині визначення мінімального
розміру стягуваних аліментів слід
змінити, виключивши з резолютивної
частини рішення слова "але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку".

Крім того, присуджуючи стягнення
аліментів у збільшеному розмірі,
починаючи з 26 лютого 2014 року,
тобто з дня подачі позову, що
передбачено ч. 1 ст. 191 СК України, яка
визначає присудження аліментів, суд
першої інстанції не врахував, що зміна
їх розміру регулюється положеннями ст.
192 СК України, і аліменти у новому
розмірі повинні сплачуватися з дня
набрання рішенням законної сили.

У зв'язку з цим, рішення суду першої
інстанції в частині присудження
аліментів у збільшеному розмірі,
починаючи з 26 лютого2014 року слід
змінити та стягнути аліменти у новому
розмірі з дня набрання рішенням
законної сили.

Оскільки аліменти у зміненому розмірі
стягуються з дня набрання чинності
рішенням суду, відсутні підстави і для
звернення стягнення рішення суду в
межах суми платежу за один місяць до
негайного виконання, а тому рішення
суду в цій частині підлягає до
скасування.

В решті рішення ухвалено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому
підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Коломийського міськрайонного
суду від 29 жовтня 2014 року в частині
визначення мінімального розміру
стягуваних аліментів змінити.

Виключити з резолютивної частини
рішення частину речення з зазначенням
"але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку".

Рішення в частині присудження
аліментів у збільшеному розмірі,
починаючи з 26 лютого 2014 року
змінити та стягувати аліменти у новому
розмірі з дня набранням рішенням
законної сили.

Рішення в частині звернення стягнення
аліментів у межах суми платежу в
розмірі по 400 грн. на кожну дитину до
негайного виконання за один місяць
скасувати.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді:
О.В. Пнівчук

В.М. Соколовський