АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8951/2014 Головуючий
у 1-й інстанції: Скрипка О.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 26 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення,
-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 рокупозивач звернувся в
суд із зазначеним позовом, в якому
просив виселити ОСОБА_1 із квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він
згідно договору купівлі-продажу від
19.08.2013 року є власником спірної
квартири, якою не може користуватися,
розпоряджатись та володіти, оскільки в
ній мешкає відповідач, яка самоправно
зайняла житлове приміщення.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 26 травня 2014 року - позов
задоволено.

Виселено ОСОБА_1 із квартири АДРЕСА_1
без надання іншого жилого приміщення.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач подала апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову в повному обсязі,
посилаючись на те, що суд ухвалив його з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, не з'ясувавши
дійсні обставини спору.

Вказує на те, що вона станом на 2014 рік у
спірній квартирі не проживає, а
проживає за адресою своєї реєстрації
(АДРЕСА_2).

Крім того, факт отримання
рекомендованої поштової
кореспонденції за адресою спірної
квартири не є належним і достатнім
доказом проживання у вказаній
квартирі, даний факт є доказом тільки
тієї обставини, що вона отримує
адресовану на її ім'я рекомендовану
поштову кореспонденцію у відділенні
поштового зв'язку, яке обслуговує
адресу квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1 скаргу підтримав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що позивач є власником спірної
квартири, оскільки він набув право
власності на підставі договору
купівлі-продажу, який є чинний.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та грунтується на вимогах
закону.

Згідно до ст. 317 ЦК України власникові
належать право володіння, користування
та розпоряджання своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Умовами ст. 319 ЦК України передбачено,
що власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

В силу ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 2 ст.386 ЦК України власник, який
має підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати, давати
в оренду, обмінювати, закладати,
укладати інші не заборонені законом
угоди.

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЖК України
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
установлених законом. Виселення
проводиться добровільно або у
судовому порядку.

Згідно ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які
самоправно зайняли жиле приміщення,
виселяють без надання їм іншого жилого
приміщення.

Судом встановлено, що 19.08.2013 року ОСОБА_3
продала належну їй на підставі рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 08.04.2013 року, залишеним без зміни
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
04.06.2013 року, квартиру ОСОБА_2

Проте, позивач не може в повній мірі
користуватися своєю власністю,
оскільки відповідач незаконно та без
достатніх на те підстав проживає в ній,
що підтверджується апеляційною
скаргою на ухвалу Деснянського
районного суду м. Києва про відкриття
провадження у даній справі від 13.09.2013
року, клопотанням про зупинення
провадження у справі, де відповідач
зазначає адресу реєстрації: АДРЕСА_2,
адресу проживання: АДРЕСА_1 (а.с.15-16, 48-49),
поштовими відправленнями, отриманими
нею за адресою спірної квартири, в тому
числі і телеграмою (а.с.27, 40, 45, 58. 71, 80, 81),
електронним повідомленням відповідача
на адресу суду, в якій в якості адреси
відправника відповідач зазначила
адресу квартири НОМЕР_1.

Отже, колегія суддів погоджується з
тим, що відповідач має бути виселена із
квартири, оскільки договір
купівлі-продажу є на даний час чинним, а
самоуправне проживання в ній ОСОБА_1
доведено належними та допустимими
доказами.

Вірним є також висновок суду в частині
відмови у задоволенні клопотання про
зупинення провадження у справі,
оскільки ухвалою Деснянського
районного суду м. Києва від 01.04.2014 року
позовну заяву про визнання договору
купівлі-продажу спірної квартири
недійсним, було залишено без розгляду.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 26 травня 2014 року в справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді