АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа 197/1717/13-ц
№22ц/774/655/к/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді: - Соколан Н. О.

суддів: - Бондар Я. М., Зубакової В.
П.

при секретарі: Бевзі М. О.

За участю: позивача ОСОБА_5 та його
представника ОСОБА_6,

відповідача - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кривому Розі
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7
на ухвалу Широківського районного суду
Дніпропетровської області від 10 грудня
2013 року про забезпечення позову ОСОБА_5
до ОСОБА_7 про стягнення грошових
коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_7 про стягнення
грошових коштів.

06 грудня 2013 року позивач подав до суду
заяву про забезпечення позову шляхом
заборони відповідачу та її
представнику будь-який дій по
відчуженню квартири АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_7

Ухвалою Широківського районного суду
Дніпропетровської області від 10 грудня
2013 року заяву ОСОБА_5 задоволено, вжито
заходи забезпечення позову шляхом
арешту і заборони будь-якій особі
вчиняти будь-які дії по відчуженню
квартири АДРЕСА_1, власником якої є
ОСОБА_7

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_7
ставить питання про скасування ухвали
суду та відмову в задоволенні заяви
позивача про забезпечення позову,
оскільки суд, на його думку,
безпідставно та необґрунтовано
застосував заходів забезпечення
позову, не з'ясувавши усіх обставин
справи. Вважає, що суд першої інстанції
не з'ясував, що позивачем не надано
доказів існування реальної загрози
невиконання рішення суду про
задоволення позову; не взято до уваги,
що відповідач намагалась повернути
борг, однак позивач відмовився
приймати кошти, тому заборгованість
виникла з вини саме позивача.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6
просять апеляційну скаргу відхилити, а
ухвалу суду залишити без змін.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
20.11.2013 року ОСОБА_5 звернувся до суду із
позовом про стягнення з ОСОБА_7 на його
користь заборгованість за договором
позики в розмірі 104962,20 грн.

Задовольняючи клопотання позивача, суд
першої інстанції виходив із наявності
підстав для забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно відповідача
- квартири АДРЕСА_1. Колегія суддів
погоджується з таким висновком з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22
грудня 2006 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», згідно із п.1 ч.1
ст. 152 ЦПК України позов майнового
характеру дозволяється забезпечувати
шляхом накладення арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або інших осіб.

Згідно із п.4 цієї ж Постанови
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитись, що між сторонами
дійсно виник спір та існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову; з'ясувати обсяг
позовних вимог, дані про особу
відповідача, а також відповідність
виду забезпечення позову позовним
вимогам. При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована як
підприємець. Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Вирішуючи питання щодо забезпечення
позову та постановляючи 10.12.2013 року
ухвалу про забезпечення позову, суд
першої інстанції визначив підстави
обрання такого виду забезпечення
позову, вказав обставини, які свідчать
про те, що неприйняття зазначеного
заходу може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України - види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Враховуючи те, що у своєму позові
ОСОБА_5 просить стягнути значні кошти -
104962,20 грн., колегія суддів вважає
співмірними суму позову та заходи по
його забезпеченню.

Приведені в апеляційній скарзі доводи
відповідача не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки вони зводяться до
незгоди з висновками суду та
особистого тлумачення апелянтом норм
процесуального права.

Порушень норм процесуального закону,
які б могли призвести до скасування або
зміни ухвали суду, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необгрунтовані, а ухвала суду
відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Ухвалу Широківського районного суду
Дніпропетровської області від 10 грудня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого Суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: