НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/6248/13-ц
№ 2/183/736/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі: головуючого судді
Дубовенко І.Г., при секретареві
Гончаровій С.Є., розглянув у відкритому
судовому засіданні в м. Новомосковську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Новомосковська
районна державна адміністрація
Дніпропетровської області, Піщанська
сільська рада Новомосковського району
Дніпропетровської області, про
визнання права спільної сумісної
власності та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи:
Новомосковська районна державна
адміністрація Дніпропетровської
області, Піщанська сільська рада
Новомосковського району
Дніпропетровської області, про
визнання права власності на нерухоме
майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського
міськрайонного суду з цивільним
позовом до ОСОБА_2, треті особи:
Новомосковська районна державна
адміністрація Дніпропетровської
області, Піщанська сільська рада
Новомосковського району
Дніпропетровської області,, про
визнання права спільної сумісної
власності на комплекс споруд у складі,
що розташовані за адресою Торгівельний
павільйон - «А»; Котельна (тимчас) - «Б»;
Навіс - «В»; Вбиральна - «Г»; Контейнер
(тимчасовий) - «Д»; Колодязь - «К»;
Насосна яма - «Н.я»; Зливна яма - «З.я».
Огорожа - «№1»; Замощення «І-ІІІ»,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1

Свої вимоги мотивує тим, що в червні 2006
року надав своєму батьку - Відповідачу
за первісним позовом у справі 10000 грн.,,
які останнім було використано для
придбання у громадянки ОСОБА_3
торгівельного павільйону
«ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 33 кв.
м., який збудований з
металоконструкцій.

В подальшому його відповідач за
первісним позовом, придбаний на
підставі нотаріально посвідченого
договору купівлі - продажу
торгівельного павільйону від 26.06.2006р.,
реєстр № 2277 торгівельний павільйон
реконструював, але грошей не повернув,
що відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 368
ЦК України є підставою для оформлення
за ним права спільної сумісної
власності на спірне майно.

Відповідач - ОСОБА_2 з позовними
вимогами не погодився та з підстав
передбачених ст. ст. 128, 131, ЦПК України
ст.. 392 ЦК України, подав зустрічний
позов, в якому зазначив, що позовні
вимоги його сина - ОСОБА_1, є не
обґрунтованими та незаконними, грошей
зазначених у первісному позові не
отримував, що вбачається, як із
відсутності в матеріалах справи,
передбачено ст. ст. 205-207 ЦК України
відповідного письмового договору
укладеного між ними, а так само і
умовами нотаріально посвідченого
договору «купівлі-продажу
торгівельного павільйону» реєстр № 2277
від 26.06.2006р., зокрема п. 2.1, в якому
зазначено, що вартість придбаного ним
майна становить 6483 грн.

Свої вимоги, щодо визнання за ним права
власності на спірний комплекс
будівель та споруд, розташованих за
адресою АДРЕСА_1, підтверджує тим, що в
установленому законодавством порядку,
придбаний за нотаріально посвідченим
договором «купівлі-продажу
торгівельного павільйону» реєстр № 2277
від 26 червня 2006 року ним було
реконструйовано в спірний комплекс
будівель та споруд.

Відповідно до положень ст. 39 Закону
України Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та постанови Кабінету Міністрів
України N 461 від 13.04.2011р. «Питання
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів» спірне майно
було прийняти в експлуатацію, що
підтверджено відповідною Декларацію
«про готовність об'єкта до
експлуатації», зареєстрованою
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області 23 жовтня 2012
року за № ДП 41.

Завершити державну реєстрацію права
власності на спірне майно, відповідно
до ст. 331 ЦК України та «Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно»,
затвердженого Постановою КМ України N
868 від 17.10.2013р., не встиг через
наявність судового спору, зумовленого
позовною заявою його ОСОБА_1

Разом з цим, з підстав передбачених пп.
10 п. 37 «Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень і
Порядку надання інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно», затвердженого
Постановою КМ України N 868 від 17.10.2013р.,
просить ухвалити рішення суду про
визнання за ним права власності на
спірний комплекс будівель та споруд
оскільки серед переліку документів, що
підтверджують виникнення речових прав
на нерухоме майно, є, зокрема рішення
суду, що набрало законної сили, щодо
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно. Технічний паспорт на
спірне майно ним виготовлено.

Сторони в судовому засіданні участі не
приймали, подали відповідні заяви, про
розгляд справи без їхньої участі, у
зв'язку і з чим судовий розгляд
здійснюється без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу.

Дослідивши матеріали справи суд
приходить до наступних висновків:

Відповідно до положень ст. ст.. 10, 11 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1, у
розумінні ст. ст. 57-60 ЦПК України, не
надав достатніх та переконливих
доказів того, що у червні 2006 року
надавав своєму батькові 10000 грн. на
придбання у громадянки ОСОБА_3
торгівельного павільйону
«ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 33 кв.
м., який збудований з
металоконструкцій.

Досліджений у судовому засіданні
нотаріально посвідчений Договір
купівлі-продажу торгівельного
павільйону» реєстр № 2277 від 26 червня
2006 року, укладений між ОСОБА_3, як
продавцем та ОСОБА_2, як покупцем,
містить п. 2.1. в якому вказано, що
вартість придбаного майна становить 6483
грн, що є меншою ніж зазначено в позові.

ОСОБА_1, не надано суду письмових
доказів передачі своєму ОСОБА_2 у
справі 10000 грн., так як останній це
визнає, а у розумінні положень ст.. 58, 59,
60 ЦПК України ст. ст. 205-207 ЦК України,
правочин щодо передачі коштів на
зазначену в позові суму повинно було
здійснюватись за письмовим договором.

Таким чином ОСОБА_1 у встановленому
законом порядку не доведено наявності
обґрунтованості його позовних вимог, а
тому в задоволенні належить відмовити.

Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу
України N 435-IV від 16.01.2003р. Право
власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Особа, яка виготовила (створила) річ зі
своїх матеріалів на підставі договору,
є власником цієї речі.

Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

Якщо договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Підпунктом 10 п. 37 «Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно», затвердженого
Постановою КМ України N 868 від 17.10.2013р.,
рішення суду, що набрало законної сили,
щодо права власності та інших речових
прав на нерухоме майно віднесено до
переліку право установчих документів,
що підтверджують виникнення, перехід
та припинення речових прав на нерухоме
майно.

В підтвердження здійснення
реконструкції придбаного у гр.ОСОБА_3
торгового павільйону у комплекс
будівель та споруд ОСОБА_2 надано
Декларацію «про готовність об'єкта до
експлуатації», зареєстрованою
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Дніпропетровській області 23 жовтня 2012
року за № ДП 41, з якої вбачається,
що спірне майно віднесено до ІІ
категорії складності.

Місцезнаходження об'єкта: АДРЕСА_1

Дата початку будівництва - 26.09.2007р. Дата
закінчення будівництва - 31.12.2007р.

Згідно із пунктом 11-1- документом, що
посвідчує право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовано спірне майно є Договір
оренди земельної ділянки від 03.01.2007
року бн, укладений з новомосковською
районною державною адміністрацією.

Відповідно до заключних положень п. 15
Декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, на об'єкті виконано всі
передбачені проектною документацією
згідно з державними будівельними
нормами, стандартами і правилами
роботи. Обладнання встановлено згідно
з актами про його прийняття після
випробування у визначеному порядку.

Заходи з охорони праці, забезпечення
вибухобезпеки, пожежної безпеки,
охорони навколишнього природного
середовища і антисейсмічні заходи,
передбачені проектом, проведені в
повному обсязі.

Кошторисна вартість будівництва за
затвердженою проектною документацією
31,620 тис. гривень, у тому числі: витрати
на будівельно-монтажні роботи 10,310 тис.
гривень, витрати на машини, обладнання
та інвентар 3,200 тис. гривень.

Вартість основних фондів, які
приймаються в експлуатацію 31,620 тис.
гривень, у тому, числі: витрати на
будівельно-монтажні роботи 10,310 тис.
гривень, витрати на машини, обладнання
та інвентар 3200 тис. гривень.

У зв'язку із чим закінчений
будівництвом об'єкт вважати готовим до
експлуатації

Тобто, згідно із положеннями ст. 39
Закону України Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та постанови Кабінету Міністрів
України «Питання прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів» N 461 від 13.04.2011р., позивачем за
зустрічним позовом ОСОБА_2 було
дотримано всі передбачені
законодавством вимоги для будівництва
та прийняття в експлуатацію
завершеного будівництвом спірного
комплексу будівель та споруд.

Аналізуючи вищевикладене суд
приходить до висновку про
обґрунтованість вимог ОСОБА_2, який
позбавлений в позасудовому порядку
реалізувати свої права власника, через
спір з ОСОБА_1, а тому його позовні
вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 57, 60, 88, 212, 214, 225, 226
ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 386, 392, ЦК України,
-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: Новомосковська
районна державна адміністрація
Дніпропетровської області, Піщанська
сільська рада Новомосковського району
Дніпропетровської області про
визнання права спільної сумісної
власності відмовити повністю.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті
особи: Новомосковська районна державна
адміністрація Дніпропетровської
області, Піщанська сільська рада
Новомосковського району
Дніпропетровської області, про
визнання права власності на нерухоме
майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, код НОМЕР_1,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2,
право приватної власності на нерухоме
майно: Торгівельний комплекс -
позначений на плані як «А», загальною
площею -45,7 кв. м., корисною 30,05 кв. м.;
Котельня тимчасова - позначений на
плані як «Б»; Навіс - позначений на
плані як «В»; Вбиральня - позначений на
плані як «Г»; Контейнер (тимчасовий) -
позначений на плані як «Д»; Колодязь -
позначений на плані як «К»; Насосна яма
- позначений на плані як «Н.я»; Зливна
яма - позначений на плані як «З.я»;
Огорожа - позначений на плані як «№1»;
Замощення - позначений на плані як
«І-ІІІ», що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1, зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_3, код НОМЕР_2, на
користь ОСОБА_2 витрати по сплаті
судового збору в сумі 3123,83 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
І.Г. Дубовенко