У х в а л а

іменем україни

26 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М.,
Висоцької В.С.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Свердловської міської ради, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, комунального підприємства
«Свердловське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації» про
визнання пава власності, визнання
недійсним правочину та витребування
майна із чужого незаконного володіння,
за касаційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на рішення апеляційного
суду Луганської області від 31 жовтня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив суд ухвалити рішення, яким
визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири, розташованої
за адресою: АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_8 і ОСОБА_6; скасувати державну
реєстрацію права власності ОСОБА_6 на
вказану квартиру; визнати недійсним
відповідне свідоцтво про право
власності ОСОБА_6 на нерухоме майно;
визнати за ОСОБА_4 право власності на
вказану квартиру загальною площею 61,3
кв.м, житловою площею 44,5 кв.м;
зобов'язати КП «Свердловське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації» зареєструвати за
ОСОБА_4 право власності на вказану
квартиру загальною площею 61,3 кв.м,
житловою площею 44,5 кв.м; витребувати
вказану квартиру загальною площею 61,3
кв.м з незаконного володіння ОСОБА_6
шляхом зобов'язання її звільнити
квартиру та передати її позивачу;
зобов'язати Свердловську міську раду
повернути вказану квартиру до
житлового фонду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в
1992 році ОСОБА_4 придбав квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, якою
тривалий час не користувався, оскільки
працював в Магаданській області
Російської Федерації, а потім набув
громадянство Російської Федерації.
Приїхавши до України у 2010 році, він
дізнався, що рішенням суду він був
визнаний померлим, а квартира -
відумерлою спадщиною, після чого в 2004
році вона була продана ОСОБА_5, який
в 2007 році продав квартиру ОСОБА_6,
переобладнала її в нежитлове
приміщення та вивела із житлового
фонду.

Рішенням Свердловського міського суду
Луганської області від 09 квітня
2013 року частково задоволено позовні
вимоги ОСОБА_4 Визнано недійсним
договір купівлі продажу квартири,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та
скасовано державну реєстрацію права
власності ОСОБА_6 на квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, що зареєстрована за
ОСОБА_6 та визнано недійсним відповідне
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно. Визнано за ОСОБА_4 право
власності на квартиру загальною площею
61,3 кв.м, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1. Витребувано квартиру
загальною площею 61,3 кв.м, розташовану
за адресою: АДРЕСА_1 з незаконного
володіння шляхом зобов'язання ОСОБА_6
звільнити приміщення та передати його
ОСОБА_4 Зобов'язано Свердловську міську
раду повернути квартиру загальною
площею 61,3 кв.м, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1. в первісний стан, тобто
повернути її до житлового фонду.
Відмовлено в задоволенні позовних
вимог до КП «Свердловське міжрайонне
бюро технічної інвентаризації» про
зобов'язання зареєструвати за ОСОБА_4
право власності на вказану квартиру.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 31 жовтня 2013 року
рішення Свердловського міського суду
Луганської області від 09 квітня
2013 року скасовано та ухвалено нове
рішення про відсову у задоволенні
позовних вимог.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_7 просить скасувати оскаржуване
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з їх часткової
доведеності та обґрунтованості.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення,
суд апеляційної інстанції виходив з
відсутності наявності правових
підстав задоволення первісних
позовних вимог ОСОБА_4

Матеріали справи та доводи касаційної
скарги не свідчать про порушення
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, тому колегія
суддів вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської
області від 31 жовтня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Колодійчук В.М., Висоцька
В.С.,
Фаловська І.М.