Справа № 182/1864/14-ц
Провадження № 2/0182/2031/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2014 року
м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області
Рибакова В.В., розглянувши позовну
заяву ОСОБА_1 до Державної виконавчої
служби Нікопольського міськрайонного
управління юстиції, про скасування
постанови, визнання постанови
закінченою, -

ВСТАНОВИВ:

18.03.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з
вищевказаною позовною заявою, якою
просить скасувати постанову від 29.07.2011
року, як таку, що не відповідає вимогам
Закону України; визнати постанову
Держаної виконавчої служби
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції від 29.07.2011 року
закінченою.

Разом із позовною заявою 18.03.2014 року
ОСОБА_1 подала до суду клопотання про
забезпечення позову на підставі ч.3
ст.151, п.5 ч.1 ст.152 ЦПК України.

З додатків до позовної заяви, зокрема з
оскаржуваної постанови від 29.07.2011 року,
вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує
постанову, винесену заступником
начальника відділу державної
виконавчої служби Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_2, про відкриття виконавчого
провадження від 29.07.2011 року з приводу
наказу № 10/396-10 виданого 14.06.2011 року
Господарським судом Дніпропетровської
області.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України, суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Юрисдикційність розгляду скарг на
рішення, дії та бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи ДВС залежить від
спеціалізації суду, який ухвалив
рішення, що підлягає примусовому
виконанню органами ДВС.

За нормами ЦПК розглядаються скарги на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до ЦПК
України.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи ДВС під час виконання
судових рішень, ухвалених
господарським судом відповідно до ГПК,
підлягають розгляду господарськими
судами.

Постановою пленуму Вищого
господарського суду України від 17
жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України",
враховуючи положення статті 121-2 ГПК,
роз'яснено, що скарги на дії чи
бездіяльність органів державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів розглядає лише місцевий
господарський суд, яким відповідну
справу розглянуто у першій інстанції,
тобто той господарський суд, що видав
виконавчий документ (наказ чи ухвалу),
незалежно від того, якою саме особою
подано скаргу, і в тому ж складі суду
(якщо цьому не перешкоджають об'єктивні
обставини, як-от: звільнення судді, його
захворювання, перебування у відпустці
тощо). Оскільки прийняття органами ДВС,
їх посадовими особами будь-яких рішень
(постанов тощо) в процесі здійснення
виконання судових рішень
господарських судів підпадає
відповідно до статті 121-2 ГПК під ознаки
дій цих органів та осіб, то відповідні
рішення також підлягають оскарженню до
зазначених судів (пункт 9.1).

Учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи ДВС
порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законодавством
не встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб (стаття 181
КАС).

Тому, приходжу до висновку, що заява
ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

ОСОБА_1 в залежності від її статусу у
виконавчому провадженні з приводу
виконання наказу Господарського суду
Дніпропетровської області № 10/396-10 від
14.06.2011 року слід звернутись в порядку
господарського судочинства до суду,
який видав виконавчий документ, або до
відповідного адміністративного суду в
порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України,
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

Так як у відкритті провадження
відмовлено, то не підлягає розгляду і
заява про забезпечення позову, яку слід
повернути ОСОБА_1 разом з позовною
заявою та додатками.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у
справі за позовною заявою ОСОБА_1 до
Державної виконавчої служби
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції про скасування
постанови, визнання постанови
закінченою.

Ухвалу про відмову у відкритті
провадження у справі разом з позовною
заявою, доданими до неї документами та
клопотанням про забезпечення позову
направити ОСОБА_1.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд
першої інстанції протягом п'яти днів з
дня отримання її копії.

Суддя: В. В. Рибакова