Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №289/384/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І.,
Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового
засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Забілоцької сільської ради
Радомишльського району Житомирської
області, третя особа - ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору дарування,
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення
Радомишльського районного суду
Житомирської області від 22 травня 2013
року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з даним позовом.

Зазначав, що 23.09.2009 року між його дідом -
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір
дарування права власності на майновий
пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
„Працівник" с. Забілоччя
Радомишльського району Житомирської
області. Вважає, що договір дарування
вчинено його дідом ОСОБА_5 під впливом
тяжкої для нього обставини. Крім того,
нотаріус не роз'яснила наслідків
дарування та не вручила ОСОБА_5
примірника даного договору. Тому
вказаний договір дарування повинен
бути визнаний судом недійсним.

Також зазначив, що за життя ОСОБА_5
склав на нього заповіт.

За наведених обставин, ОСОБА_1 просив
визнати недійсним договір дарування
від 23.09.2009 року, укладений між ОСОБА_5 і
ОСОБА_6 та в порядку спадкування
визнати за собою право на частку в
майні колишнього КСП «Працівник», що
належала ОСОБА_5

Рішенням Радомишльського районного
суду Житомирської області від 22 травня
2013 року позов задоволено. Визнано
недійсним договір дарування, укладений
23.09.2009 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Визнано за ОСОБА_1 право на частку в
майні колишнього КСП «Працівник» в
порядку спадкування.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4
подала апеляційну скаргу. Посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Зокрема вказує, що ні позивач, ні
відповідач не є сторонами
оскаржуваного договору дарування та не
мають жодного відношення до даного
правочину. Крім того, в матеріалах
справи не міститься жодного доказу,
який би підтверджував факт укладання
ОСОБА_5 договору дарування під впливом
тяжких для нього обставин.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК
України колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23
вересня 2009 року ОСОБА_5. - дарувальник,
подарував, а ОСОБА_6, обдарований,
прийняв у дар свідоцтво про право
власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства „Працівник" с. Забілоччя
Радомишльського району Житомирської
області.

Відповідно до ст. ст. 3, 213, 214, 215 ЦПК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема, чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги, та якими
доказами вони підтверджуються. В
мотивувальній частині рішення має бути
зазначено, чи були порушені, не визнані
або оспорені права, свободи чи
інтереси, за захистом яких особа
звернулася до суду, а якщо були, то ким.

За змістом наведених правових норм
задоволення позову в цивільній справі
може мати місце лише у випадку
порушення, невизнання або оспорювання
відповідачем (відповідачами) прав,
свобод чи інтересів позивача.

Відповідачем у даній справі позивач
зазначив виконавчий комітет
Забілоцької сільської ради
Радомишльського району Житомирської
області.

Задовольнивши позов до даного
відповідача, суд не встановив і не
зазначив у рішенні, в чому полягає
порушення, невизнання або оспорювання
відповідачем прав, свобод чи інтересів
ОСОБА_1

Пленум Верховного Суду України в п. 26
постанови №9 від 06.11.2009 року „Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" роз'яснив, що особами, які
беруть участь у справі про визнання
правовичну недійсним є насамперед
сторони.

Встановлено, що особи, які є сторонами
оскаржуваного договору дарування,
померли (а.с.8, 44). Зокрема, ОСОБА_5
(дарувальник) помер 09.04.2012 року, а ОСОБА_6
(обдарований) помер ІНФОРМАЦІЯ_1. При
цьому, ОСОБА_3 (апелянт) є дружиною
покійного ОСОБА_6, а третя особа у даній
справі ОСОБА_2 є сином останнього (а.с.7,
90). Тобто вказані особи, а саме ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 є спадкоємцями ОСОБА_6

Витягом про реєстрацію з спадкового
реєстру підтверджено, що ОСОБА_3 у
визначений законом строк подала до
Вишневої міської державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_6 (а.с.94).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1235 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Відтак, рішення у справі прямо впливає
на права та законні інтереси ОСОБА_3, а
також і ОСОБА_2 стосовно спірного майна,
проте суд всупереч вимогам ст.33 ЦПК
України не вирішив питання про заміну
неналежного відповідача або про
залучення до участі в справі іншої
особи як співвідповідача.

Крім того, за життя ОСОБА_5, як сторона
оскаржуваного ОСОБА_1 договору
дарування, особисто не оскаржував
даний договір, а також не уповноважив
ОСОБА_1 його оскаржити.

Також, в матеріалах справи не міститься
жодного доказу, який би підтверджував
факт укладання ОСОБА_5 договору
дарування під впливом тяжких для нього
обставин, на які посилається позивач
ОСОБА_1

За таких обставин у суду першої
інстанції не було правових підстав для
задоволення позову ОСОБА_1 про
визнання оскаржуваного договору
дарування недійсним. Відтак, не було і
правових підстав для визнання за
ОСОБА_1 права на частку в майні
колишнього КСП «Працівник»
Радомишльського району Житомирської
області, що належала покійному ОСОБА_5,
оскільки дана вимога є похідною від
вимоги про визнання недійсним договору
дарування.

У зв'язку з тим, що апеляційний суд не
наділений повноваженнями щодо
залучення до участі в справі осіб, які
не брали в ній участь в суді першої
інстанції, та у зв'язку з допущеними
судом порушеннями вищенаведених норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, оскаржуване рішення суду
відповідно до ст.309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову ОСОБА_1 у
задоволенні позову.

Дане рішення апеляційного суду не
перешкоджає ОСОБА_1 захистити свої
права шляхом повторного звернення до
суду з аналогічним позовом, зазначивши
у ньому відповідачами всіх осіб, яких
стосуються заявлені ним вимоги.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів
апеляційного суду, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Радомишльського районного
суду Житомирської області від 22 травня
2013 року скасувати та ухвалити нове
рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Забілоцької
сільської ради Радомишльського району
Житомирської області, третя особа -
ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
дарування та визнання права на частку в
майні колишнього КСП «Працівник»
Радомишльського району Житомирської
області відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді