Справа № 172/1300/14-ц
Провадження № 2/172/589/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2014 року Васильківський
районний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді -
Порох К.Г.

Секретаря -Голубенко Т.В.

За участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача адвоката
ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,
представника відповідачів - адвоката
ОСОБА_5, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в сел.. Васильківка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа- державний
нотаріус Васильківської державної
нотаріальної контори Гордієнко І.В.

про визнання договору купівлі-продажу
земельної ділянки частково недійсним,
-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із
вказаним позовом, посилаючись на те, що
у нього на праві особистої приватної
власності був будинок та земельна
ділянка, що знаходяться в АДРЕСА_1. В
листопаді 2012року по домовленості з
відповідачем 1 - ОСОБА_4, він надав
довіреність, оформлену у державного
нотаріуса Васильківського
нотаріального округу, з усною
домовленістю про те, що частину
присадибної ділянки, а саме - 0,05га з
0,15га, він залишає у своїй власності, а
інша частина - 0,10га буде продана разом
з будинком. Влітку 2014року він дізнався,
що ОСОБА_4 продала ОСОБА_3 будинок з
присадибною земельною ділянкою до
нього. При вкладанні договору
купівлі-продажу земельної ділянки
відповідач ОСОБА_4 нікого не
повідомила про вказану вище
домовленість щодо не продажі
земельної ділянки розміром 0,05га.
Вважає, що ОСОБА_4 діяла з перевищенням
тих повноважень, які їй надані, а
відповідач ОСОБА_3 знала про його намір
приєднати земельну ділянку до своєї
садиби, однак проігнорувала цю
обставину. Хоча з часу набуття ним
права власності на земельну ділянку за
адресою АДРЕСА_1 в 2012році, ним було
огороджено і фактично приєднано ці
0,05га до земельної ділянки за адресою
АДРЕСА_2. Він звернувся до відповідних
землевпорядних органів для
виготовлення необхідної документації.
В зв?язку з чим просить суд визнати
частково недійсним договір
купівлі-продажу від 05.06.2014року серія
НАА №339010, за нотаріальним реєстром
№882, земельної ділянки розміром 0,15га,
кадастровий №:04:005:0210, яка
призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд завірений
державним нотаріусом Васильківської
державної нотаріальної контори,
укладений між відповідачами. Скасувати
рішення державного нотаріуса
Васильківської держнотконтори яке
прийняте 05.06.2014року про реєстрацію
Договору купівлі-продажу земельної
ділянки розміром 0.15га, укладеного між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Скасувати рішення
державного нотаріуса Васильківської
держнотконтори яке прийняте 05.06.2014року
про визнання права власності ОСОБА_3 на
земельну ділянку розміром 0,15га,
кадастровий №:04:005:0210, по Договору
купівлі-продажу від 05.06.2014року серія
НАА №339010, за нотаріальним реєстром
№882, земельної ділянки розміром 0,15га,
кадастровий №:04:005:0210, яка
призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3
Поновити йому право власності на
земельну ділянку розміром 0,05га,
кадастровий номер №:04:005:0210, яка
призначена для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд, що розташована в
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали заявлені
позовні вимоги та просили їх
задовольнити.

Відповідачі заперечують проти
задоволення позову. Відповідач ОСОБА_3
подала письмові заперечення проти
позову, де вказала, що сторони
домовилися по всім істотним умовам і
нею були передані кошти за житловий
будинок і земельну ділянку.
Довіреністю посвідченою
Васильківською районною
держнотконторою 20 листопада 2012року
позивач ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_4
продати за ціну на свій власний розсуд
та на умовах їй відомих належний йому
житловий будинок з надвірними
спорудами та присадибну земельну
ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1.
Своїм підписом під текстом цієї
довіреності ОСОБА_1 підтверджує той
факт, що зміст документа та його
правові наслідки йому зрозумілі, а
правочин повністю відповідає його
волевиявленню. Довірена особа ОСОБА_4
діюча від імені ОСОБА_1 по довіреності,
посвідченій Васильківською районною
держнотконторою від 20 листопада 2012року
за реєстром №2883 та ОСОБА_3 05 червня
2014року уклали договори купівлі-продажу
житлового будинку та присадибної
земельної ділянки площею 0,15га,
кадастровий №:04:005:0210, в межах
згідно з планом, розташованих за
адресою АДРЕСА_1, які посвідчені
нотаріально. Договір купівлі-продажу
земельної ділянки вчинений в межах
повноважень та на умовах вказаних в
довіреності яка видана довірителем.
Відповідачка ОСОБА_3 вказує, що
посилання позивача на те, що була усна
домовленість між ним як довірителем
та представником ОСОБА_4 на продаж
тільки частини присадибної ділянки
площею 0,10га не відповідають дійсності,
оскільки такої домовленості не було.
Твердження , що ОСОБА_4 діяла з
перевищенням тих повноважень, які їй
надав ОСОБА_1 не підтверджені доказами.
Вона особисто не знала про наміри чи
бажання позивача приєднати частину
спірної земельної ділянки до своєї
присадибної ділянки. Також позивачем
не надано доказів які б підтвердили, що
ОСОБА_4 діяла всупереч повноважень
наданих їй в довіреності довірителем
ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
заперечувала проти вимог позивача і
пояснила, що діяла в межах наданої
позивачем довіреності на продаж
будинку. Купили будинок і вселилися ще
у вересні 2012року, а оформили в червні
2014року. Усної домовленості про те, що
частину земельної ділянки ОСОБА_1
залишає за собою не було.

Третя особа - Гордієнко І.В. в судовому
засіданні пояснила, що ОСОБА_1 отримав у
власність будинок по АДРЕСА_1 за
договором довічного утримання.
Державний акт на земельну ділянку був
оформлений після укладення договору
довічного утримання, а тому право
власності на земельну ділянку
оформлялось за рішенням суду. ОСОБА_1
неодноразово заходив до нотаріальної
контори та консультувався з приводу
оформлення права власності на
зазначене майно, та можливість поділу
земельної ділянки. Вона як нотаріус
Васильківської державної нотаріальної
контори посвідчувала довіреність, якою
ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_4 продати за
ціну на свій власний розсуд та на
умовах їй відомих належний йому
житловий будинок з надвірними
спорудами та присадибну земельну
ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1.
Проте, при посвідченні вказаної
довіреності ніяких застережнь з боку
ОСОБА_1 щодо продажу земельної ділянки
не було. В подальшому вона
посвідчувала договір купівлі-продажу
житлового будинку з надвірними
спорудами та присадибної земельної
ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1.
Згоду на відчудження надавала дружина
позивача ОСОБА_7, але застережень щодо
розміру земельної ділянки не
вказувала. ОСОБА_1 довіреність на ім"я
ОСОБА_4 не скасовував, до
правовстановлюючих документів щодо
належного йому відчужуваного майна
зміни не вносив та про них нотаріуса не
повідомляв .

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що
вона давала згоду чоловікові ОСОБА_1 на
укладання договору купівлі-продажу
належного йому житлового будинку з
надвірними спорудами та присадибну
земельну ділянку, що знаходиться в
АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
пояснила, що в 2012році ОСОБА_1 звернувся
до Васильківської селищної ради
Дніпропетровської області про поділ
земельної ділянки по АДРЕСА_1 і
приєднання її частини до земельної
ділянки АДРЕСА_2 по цій же вулиці. На
місці земельна ділянка була обміряна,
про що складено акт від 28.10.2012року.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що за
зверненням ОСОБА_1 проводився обмір
земельних ділянок по АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2.
Потім зверталася ОСОБА_3 щодо межових
споруд, які встановив ОСОБА_1, не
повідомивши її. 23 травня 2013 року
комісія в складі землевпорядників
селищної ради обміряла земельну
ділянку по АДРЕСА_1.

Суд, вислухавши сторони,
дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Згідно ст. 657 ЦК України передбачено,
що договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку ( квартири) або
іншого нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню.

Зі змісту ч. 1 ст. 202 ЦК України
випливає, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Тобто, ст. 203 ЦК України встановлено
вимоги, додержання яких є необхідним
для чинності правочину, зокрема, зміст
правочину не може суперечити ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Згідно довідки Комунального
підприємства «Синельниківське МБТІ»
за ОСОБА_1 держнотконторю 15.11.2007року на
підставі Договору довічного утримання,
зареєстровано житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою АДРЕСА_1.Довідка станом на
31.12.2012р. (а.с.6).

Статтями 317 та 319 ЦК України
передбачено, що власникові належать
права володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та знаходження
майна.

20 листопада 2012 року ОСОБА_1 надав
довіреність, якою уповноважив ОСОБА_4
продати за ціну на свій власний розсуд
та на умовах їй відомих належний йому
житловий будинок з надвірними
спорудами та присадибну земельну
ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1.
Довіреність видана строком на п?ять
років з правом передовіри повноважень
третім особам і дійсна до двадцятого
листопада дві тисячі сімнадцятого
року. Довіреність посвідчена Гордієнко
І.В., державним нотаріусом
Васильківської державної нотаріальної
контори та зареєстрована в реєстрі за
№2883 (а.с.22).

У відповідності до ст. 237 ЦК України,
представництвом є правовідношення, в
якому одна сторона (представник)
зобов'язана або має право вчинити
правочин від імені другої сторони, яку
вона представляє.

Згідно до ст. 238 ЦК України, представник
може бути уповноважений на вчинення
лише тих правочинів, право на вчинення
яких має особа, яку він представляє.

На підставі ст.239 ЦК України, правочин,
вчинений представником, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки особи, яку він представляє.

З договору купівлі-продажу земельної
ділянки від 05.06.2014року вбачається, що
довірена

особа
ОСОБА_4, діюча від імені ОСОБА_1 по
довіреності, посвідченій
Васильківською районною
держнотконторою від 20 листопада 2012року
за реєстром №2883, продала, а ОСОБА_3
купила присадибну земельну ділянку
площею 0,1500га, кадастровий
№:04:005:0210 в межах згідно з планом,
що розташована за адресою АДРЕСА_1, яку
передано для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
одночасно із житловим будинком із
надвірними спорудами, згідно Договору
купівлі-продажу житлового будинку від
05.06.2014р. за реєстром №880 (а.с.28).

Розмір ділянки 0,1500га підтверджується
Державним актом Серія ЯК №017780 на право
власності на земельну ділянку, який
видано ОСОБА_1 (а.с.30).

Інформація з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, реєстру
прав власності на нерухоме майно,
державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна на момент продажі
спірної земельної ділянки відсутня, що
підтверджується витягами із
зазначеного реєстру №59387192, №59387672,
№59388756 від 05 червня 2014року (п.5 договору
купівлі-продажу від 05.06.2014) (а.с.28, 31-32).

У відповідності до ст. 249 ЦК
України. 1. Особа, яка видала
довіреність, за винятком безвідкличної
довіреності, може в будь-який час
скасувати довіреність або
передоручення. Відмова від цього права
є нікчемною. 2. Особа, яка видала
довіреність і згодом скасувала її,
повинна негайно повідомити про це
представника, а також відомих їй третіх
осіб, для представництва перед якими
була видана довіреність.

Згідно вимог п.2 ч.1 ст. 248 ЦК України,
представництво за довіреністю
припиняється у разі скасування
довіреності особою, яка її видала.

На підставі ст.ст. 10,60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на обґрунтування своїх вимог або
заперечень.

Позивач не надав доказів того, що
довіреність від 20.11.2012 року, на підставі
якої діяла ОСОБА_4 була скасована на час
укладення спірного договору
купівлі-продажу. Також не надано
доказів, що ОСОБА_4 діяла з
перевищенням повноважень наданих їй в
довіреності довірителем ОСОБА_1

Оскільки довіреність не була
скасована, суд приходить до
переконання, що при укладенні договору
ОСОБА_4 діяла в межах наданих
повноважень, тому, підстав для визнання
договору купівлі-продажу частково
недійсним з зазначених підстав, не має.

Позивач ОСОБА_1 посилався на
часткову недійсність договору
купівлі-продажу земельної ділянки з
тих підстав, що він не мав
волевиявлення на продаж земельної
ділянки в розмірі 0,05га, в зв'язку з чим,
суд приходить до наступного.

Згідно вимог ч.3 ст. 203 ЦК України,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК
України, підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Посилання позивача ОСОБА_1 на те,
що він мав намір продати присадибну
ділянку в розмірі 0,10га за адресою
АДРЕСА_1, а земельну ділянку площею
0,05га приєднати до своєї земельної
ділянки по АДРЕСА_2 не заслуговують на
увагу з огляду на наступне.

Рішення Васильківської селищної
ради Дніпропетровської області про
надання ОСОБА_1 дозволу на заміну
державного акту в зв'язку з розподілом
земельних ділянок видано йому
26.10.2012року (а.с.5), Акт встановлення
(узгодження) меж земельної ділянки
складено від 28.10.2012р. (а.с.9), а
довіреність на підставі якої діяла
ОСОБА_4 - 20.11.2012року.

Сам договір купівлі-продажу
присадибної земельної ділянки по
АДРЕСА_1 укладений майже через два роки
після видачі довіреності - 05.06.2014року.
До цього часу земельна ділянка не була
розділена в натурі, не виготовлені
відповідні правовстановлюючі
документи, обтяжень та заборон на її
продаж встановлено не було.

Згідно ч.1ст.12 ЦК України особа
здійснює свої цивільні права вільно, на
власний розсуд.

В ч.4ст.319ЦК України зазначено, що
власність зобов"язує, тобто власник
має не лише суб"єктивні права, але й
несе відповідальність перед громадою,
суспільством за належне використання
цих прав.

Як зазначалося вище, позивач
ОСОБА_1 20.11.2012 року надав ОСОБА_4
довіреність, посвідчену нотаріально,
відповідно до якої надав останній
право вчиняти від його імені правочини
щодо продажу належного йому житлового
будинку з надвірними спорудами та
присадибну земельну ділянку. Протягом
тривалого часу (понад півтора року до
моменту укладення договору
купівлі-продажу 05.06.2014року) ОСОБА_1 не
вчиняв дій, що свідчили про зміну його
намірів щодо розпорядження належним
йому майном, не повідомив про них в
установленому законом порядку
уповноважену особу ОСОБА_4, не
відкликав довіреність, не виготовив
правовстановлюючі документи про
розподіл земельної ділянки, тощо.

Зазначене свідчить про наявність
волевиявлення позивача на відчуження
належного йому майна.

Пояснення свідків в судовому засідання
не спростовують обставин, встановлених
судом.

В зв'язку з наведеним, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити
за безпідставністю вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
10, 57-60, 88, 209-215 ЦПК України, ст.ст.12, 202-203,
215, 237, 238, 248, 249, 319, 657 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, третя особа
державний нотаріус Васильківської
державної нотаріальної контори
Гордієнко І.В.про визнання договору
купівлі-продажу земельної ділянки
частково недійсним за безпідставністю
вимог.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через
Васильківський районний суд
Дніпропетровської області протягом 10
днів з дня його оголошення.

Суддя: