Кам"янсько-Дніпровський районний суд
м. Кам"янка-Дніпровська
Справа № 318/383/14-ц
Номер провадження №2/318/132/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2014 р.
Кам'янсько-Дніпровський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого - судді Капустинського М.В.

при секретарі Бекетовій А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Благовіщенської
сільської ради
Кам'янсько-Дніпровського району
Запорізької області, третя особа без
самостійних вимог Держземагенство у м.
Енергодар Запорізької області, про
визнання права власності на земельну
ділянку (пай) у порядку спадкування

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася 30.01.2014 року до суду з
позовом до Благовіщенської сільської
ради Кам'янсько-Дніпровського району
Запорізької області про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом. Свої вимоги обґрунтовує тим,
що померла ОСОБА_3, склала заповіт на
ім'я позивача. Однак у зв'язку з
відсутністю кадастрового номеру на
земельну ділянку, яка належала
померлій на підставі державного акту,
позивач позбавлена права на спадщину
земельної ділянки після смерті ОСОБА_3.
У зв'язку з вищевикладеним, позивач
просить суд визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом, після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на земельну ділянку розміром
3,5га, яка розташована на території
Благовіщенської сільської ради,
Кам'янсько-Дніпровського району,
Запорізької області.

В судове засідання з'явилася позивачка,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить задовольнити.

В судове засідання представник
відповідача Благовіщенської сільської
ради Кам'янсько-Дніпровського району
Запорізької області не з'явився, надав
заяву про розгляд справи без їх участі,
позовні вимоги визнає, не заперечує
проти задоволення позову.

В судове засідання третя особа,
яка не заявляє самостійниїх вимог на
предмет спору, представник
Держземагенства у м. Енергодарі
Запорізької області не з'явився, надав
заяву про розгляд справи без їх участі,
проти позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи,
ретельно дослідивши докази, суд вважає
за необхідне в задоволенні позову
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1,
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану (а.с. 8).

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 не є родичем
померлої ОСОБА_3, змінила прізвище на
«ОСОБА_4» відповідно до свідоцтва про
шлюб від 14 жовтня 2005 року Серія НОМЕР_2.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на належне їй майно, частину
якого вона заповідала ОСОБА_4 у
відповідності до заповіту, складеному
ОСОБА_3 14 вересня 2005 року, проте
нотаріально не посвідченому (а.с. 9, 38).

У відповідності до державного акту на
право приватної власності на землю
серія ІІІ-ЗП № 037669 від 23.12.2002 року
зареєстрований за № 329, виданого
ОСОБА_3, їй на підставі розпорядження
голови Кам'янсько-Дніпровської
райдержадміністрації від 17.04.2002 року
була передана у приватну власність
земельна ділянка (пай) площею 3,50га, в
межах згідно з планом, яка розташована
на території Благовіщенської
сільської ради
Кам'янсько-Дніпровського району
Запорізької області, для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва (а.с. 5)

Позивачка у своїх поясненнях зазначає,
що нотаріусом було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину, у
зв'язку з відсутністю кадастрового
номеру. Між тим доказів такого
звернення до нотаріальних органів в
суд не надала.

У відповідності до ст. 10 Цивільного
процесуального кодексу України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла(спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, час
відкриття спадщини є днем смерті особи
або день, з якого вона оголошується
померлою.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у
листі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, від 16.05.2013, №
24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування",
набуття права власності на земельну
ділянку та перехід права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
має місце за наявності наступних
юридичних фактів у їх сукупності:
ухвалення рішення компетентного
органу про передачу у власність
земельної ділянки спадкодавцю,
укладення спадкодавцем правочинів
щодо набуття права власності на
земельні ділянки; виготовлення
технічної документації на земельні
ділянки; визначення меж земельної
ділянки в натурі; погодження із
суміжними землевласниками та
землекористувачами; одержання у
встановленому порядку Державного акта
на землю; реєстрація права власності на
земельну ділянку. Якщо зазначені
вимоги спадкодавцем не дотримано -
право власності на конкретні земельні
ділянки не виникає та відповідно до ст.
1216 ЦК не переходить до спадкоємців у
порядку спадкування, за винятком
встановлених випадків, на які
поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні
положення" ЗК. Якщо спадкодавець не
набув права власності на земельну
ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте
розпочав процедуру приватизації
земельної ділянки відповідно до
чинного законодавства України, а
органами місцевого самоврядування
відмовлено спадкоємцям у завершенні
процедури приватизації, то спадкоємці
мають право звертатися до суду із
позовами про визнання відповідного
права в порядку спадкування - права на
завершення приватизації та одержання
державного акта про право власності на
землю на ім'я спадкоємця, а не права
власності на земельну ділянку.

У відповідності до ст.5 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" , у
Державному реєстрі прав реєструються
речові права та їх обтяження на
земельні ділянки, а також на об'єкти
нерухомого майна, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких
неможливе без їх знецінення та зміни
призначення, а саме: підприємства як
єдині майнові комплекси, житлові
будинки, будівлі, споруди (їх окремі
частини), квартири, житлові та
нежитлові приміщення.

У відповідності до ч.1 ст. 15 Закону
України "Про земельний кадастр", до
Державного земельного кадастру
включаються такі відомості про
земельні ділянки: кадастровий номер;
місце розташування; опис меж;
площа;міри ліній по периметру;
координати поворотних точок меж; дані
про прив'язку поворотних точок меж до
пунктів державної геодезичної мережі;
дані про якісний стан земель та про
бонітування ґрунтів; відомості про
інші об'єкти Державного земельного
кадастру, до яких територіально
(повністю або частково) входить
земельна ділянка; цільове призначення
(категорія земель, вид використання
земельної ділянки в межах певної
категорії земель); склад угідь із
зазначенням контурів будівель і
споруд, їх назв; відомості про
обмеження у використанні земельних
ділянок; відомості про частину
земельної ділянки, на яку поширюється
дія сервітуту, договору суборенди
земельної ділянки; нормативна грошова
оцінка; інформація про документацію із
землеустрою та оцінки земель щодо
земельної ділянки та інші документи, на
підставі яких встановлено відомості
про земельну ділянку.

Згідно ч.1, 2, 5 ст. 16 Закону України "Про
земельний кадастр", земельній ділянці,
відомості про яку внесені до
Державного земельного кадастру,
присвоюється кадастровий номер.
Кадастровий номер земельної ділянки є
її ідентифікатором у Державному
земельному кадастрі. Кадастрові номери
земельних ділянок зазначаються у
рішеннях органів державної влади, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
органів місцевого самоврядування про
передачу цих ділянок у власність чи
користування, зміну їх цільового
призначення, визначення їх грошової
оцінки, про затвердження документації
із землеустрою та оцінки земель щодо
конкретних земельних ділянок.

У відповідності до Постанови КМУ від
від 17 жовтня 2012 р. № 1051 "Про
затвердження Порядку ведення
Державного земельного кадастру"
установлено, що: у разі, коли до
набрання чинності цією Постановою
документація із землеустрою і технічна
документація з оцінки земель, яка є
підставою для внесення відомостей до
Державного земельного кадастру,
розроблена, але не затверджена
рішенням органу державної влади або
органу місцевого самоврядування,
внесення відомостей до Державного
земельного кадастру здійснюється
відповідно до Порядку; кадастрові
номери земельним ділянкам на підставі
відповідних заяв замовників
документації із землеустрою або
уповноважених ними осіб не визначені,
такі кадастрові номери присвоюються
земельним ділянкам відповідно до
Порядку;

У відповідності до п. 29 Порядку,
затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2012
року, кадастровим номером земельної
ділянки є індивідуальна, що не
повторюється на всій території
України, послідовність цифр та знаків,
яка присвоюється земельній ділянці під
час її державної реєстрації і
зберігається за нею протягом усього
часу існування. Кадастровий номер
земельної ділянки присвоюється за
допомогою програмного забезпечення
Державного земельного кадастру.
Кадастровий номер присвоюється
земельній ділянці незалежно від форми
власності. У разі переходу права
власності на земельну ділянку від
однієї особи до іншої, виникнення
інших, крім права власності, речових
прав на земельну ділянку, зміни речових
прав на земельну ділянку, інших
відомостей про неї кадастровий номер
не змінюється.

Таким чином, судом встановлено, що
існує певний порядок для визнання
права власності на земельну ділянку, це
не тільки рішення компетентного органу
про передачу земельних ділянок у
приватну власність та державний акт на
ім`я особи, це також і присвоєння
кадастрового номеру земельній ділянці,
який є її ідентифікатором у Державному
земельному кадастрі.

Порядок набуття права власності на
земельну ділянку та присвоєння
кадастрового номеру законодавчо
визначений, тому кожен має такого
дотримуватись і звертатися до
уповноважених державою органів.
Предметом судового розгляду може бути
не розгляд заяви про визнання права
власності у зв'язку із відсутністю
кадастрового номеру; результатом
такого судового розгляду може бути чи
визнання рішень, дій, бездіяльності
протиправними, чи скасування рішень, чи
зобов'язання вчинити певні дії
відповідно до компетенції тощо.

З огляду на викладене, правові підстави
для визнання права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Благовіщенської сільської ради
Кам'янсько-Дніпровського району
Запорізької області, третя особа без
самостійних вимог Держземагенство у м.
Енергодар Запорізької області, про
визнання права власності на земельну
ділянку (пай) у порядку спадкування -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
М.В.
Капустинський.