Справа № 212/1358/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу у складі:

Головуючого судді Т.І. Тимошенко

при секретарі І.О. Мариненко

розглянувши у відкритому судовому
засіданні за участі представника
позивача ОСОБА_2, представника
відповідача Руденко І.В., в залі суду
міста Кривого Рогу цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат» про
відшкодування моральної шкоди -

В С Т А Н
О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся в Жовтневий
районний суд з позовом до Публічного
акціонерного товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат» про
відшкодування моральної шкоди

В обґрунтуванні своїх позовних вимог
ОСОБА_4 в позові зазначив що, він
пропрацював на підприємстві -
Відповідача в Глеюватському кар'єрі в
період з 05 травня 1974 року по професії -
електрослюсарем з ремонту гірського
електроустаткування,
електромеханіком, енергетиком, 25.11.2010
року - звільнений в зв'язку з виходом на
пенсію. Рішенням лікувальної -
експертної комісії Українського
науково - дослідного інституту
промислової медицини йому було
встановлено діагноз - хронічне
обструктивне захворювання легень
першої - другої стадії (пиловий бронхіт
першої - другої стадії, емфізема легень
першої - другої стадії). Висновком
медико - соціально експертною комісією
йому первинно 29.04.2013 року встановлено 15%
втрати професійної працездатності. Він
вважає, що йому спричинена моральна
шкода по вині підприємства -
Відповідача, внаслідок втрати
професійної працездатності в зв'язку з
отриманим профзахворюванням, у нього
виникли негативні зміни в організації
життєвої діяльності: постійно
непокоїть задишка, має утруднене
дихання, відчуває біль у грудях,
непокоїть загальна слабкість всього
організму, виникають головокружіння та
запаморочення. По причині приступів
кашлю не має можливості вести активне
життя, як раніше виконувати побутові
справи по дому, оскільки навіть
незначні фізичні загрузки ініціюють
приступи задухи, в результаті відчуває
постійний дискомфорт. Стан здоров'я
загострюється вранці та ввечері,
постійно змушений приймати
медикаменти для зменшення приступів
кашлю та полегшення стану організму.
Вказує, що позбавлений нормального
життя, негативні зміни вимагають від
нього додаткових зусиль для
продовження активного громадського
життя та підтримання в належному стані
здоров'я. Все вищевказане завдає йому
нервові потрясіння, відчуває
неповноцінність та безпорадність. В
зв'язку з цим, він звернувся до суду з
відповідним позовом та просить у
відшкодування моральної шкоди
стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат» 243000
гривень 00 копійок.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 не
з'явився, про час та місце розгляду
справи він був судом сповіщений
належним чином.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі за обставин викладених
вище.

Представник відповідача Публічного
акціонерного товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат»
позовні вимоги ОСОБА_4 не визнав і
пояснив, що підприємство вважає, що
позивачем не доведено факт заподіяння
йому моральної шкоди, не надано
доказів які підтверджують глибину
фізичних та моральних страждань,
погіршення його здібностей, не надано
доказів про перенесення позивачем
моральних страждань та переживань,
позивач не обґрунтував розмір
моральних страждань та переживань.
Також в обґрунтування своєї позиції
представник відповідача посилається
на ті обставини, що укладаючи з
Відповідачем трудовий договір,
відповідно до ст. 29 КЗпП України,
Позивачеві було роз'яснено під розпис
його права і обов'язки, про умови праці,
наявність на робочому місці, де він
буде працювати, небезпечних і
шкідливих виробничих факторів, які ще
не усунуто, та можливі наслідки їх
впливу на здоров'я, його права на пільги
і компенсації за роботу в таких умовах
відповідно до чинного законодавства і
колективного договору, при цьому
позивач свідомо приймав запропоновані
йому умови праці і усвідомлював
можливість ушкодження його здоров'я та
його наслідки. Таким чином, Відповідач
не приховував важкість та шкідливість
технологічного процесу, технологію
виробництва не порушував, а тому
протиправних дій відносно Позивача,
які б знаходились в причинному зв'язку
з настанням професійних захворювань -
не вчиняв, а тому не може нести
відповідальності у вигляді моральної
шкоди. Вважає, що в отримані Позивачем
професійного захворювання та так
званих «моральних страждань»
відбулося з її вини, оскільки він мав
право розірвати трудовий договір за
власним бажанням. За роки праці у
шкідливих умовах Позивач з метою
отримання більшої заробітної плати,
більш тривалої відпустки відносно
інших професій та виходу на пенсію на
пільгових умовах з власної волі
виконував важку роботу, що і призвело
до значної втрати його здоров'я.

В судовому засіданні встановлено,
згідно записів в трудовій книжці, що
позивач працював в ВАТ «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат»
(правонаступником являється Публічне
акціонерне товариство «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат») в
Глеюватському кар'єрі в період з 05
травня 1974 року по професії -
електрослюсарем з ремонту гірського
електроустаткування,
електромеханіком, енергетиком, 25
листопада 2010 року - звільнений з
підприємства в зв'язку з виходом на
пенсію.

Комісією в складі представників:
керівництва ПАТ «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат»,
санітарно-епідеміологічної станції
Тернівського району, Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
місті Кривому Розі Дніпропетровської
області, проведено розслідування та
складено Акт розслідування причин
виникнення хронічного професійного
захворювання від 14 березня 2013 року,
Згідно пункту 17 вищезазначеного Акту
причиною виникнення профзахворювання
позивача є робота в умовах запиленості,
виконання ОСОБА_4 робіт в умовах впливу
аерозолю фіброгенної дії, джерелом
створення яких була конструктивна
недосконалість кар'єрних екскаваторів
на робочому місці, рівень яких
перевищував гранично - допустимі
параметри: пил з вмістом вільного
кремнію діоксиду кристалічного від 10
до 70% - до 10.8 мг/м3 при гранично
допустимій нормі 2,0 мг/м. За висновком
медико-соціальною експертною комісією
29 квітня 2013 року ОСОБА_4 встановлено
первинно 15% втрати професійної
працездатності на безстроковий термін.
Лікарями встановлено протипоказання:
пил, важка праця, несприятливий
мікроклімат, фізичне перевантаження.

Відповідно наданих виписних епікризів,
встановлено, що Позивач в результаті
погіршення стану здоров'я,
неодноразово знаходився на
стаціонарному лікуванні в
Українському науково-дослідному
інституті промислової медицини. 10
січня 2013 року (протокол № 34) Рішенням
лікувальної - експертної комісії
Українського науково-дослідного
інституту промислової медицини ОСОБА_4
встановлено професійне захворювання
за діагнозом: хронічне обструктивне
захворювання легень першої - другої
стадії (пиловий бронхіт першої - другої
стадії, емфізема легень першої - другої
стадії). Згідно медичних документів,
лікарями встановлено рекомендації:
спостереження лікарів, прийом
медикаментів, щорічне реабілітаційне
лікування, оздоровлення в санаторії -
профілакторії, санаторно-курортне
лікування пульмонологічного профілю в
теплу пору року.

На підставі викладеного суд вважає що
письмовими доказами у повному обсязі
доведений факт того що, при виконанні
трудових обов'язків здоров'ю позивача
ОСОБА_4 заподіяна шкода, внаслідок
отримання професійного захворювання
та втрати професійної працездатності
на безстроковий термін, встановлено, що
винним являється саме роботодавець
підприємство відповідача яке не
забезпечило безпечні умови праці при
виконанні позивачем своїх трудових
обов'язків. Позивач втратив
працездатність в розмірі 15 відсотків, в
результаті вимушений переносити
хронічні фізичні болі та дискомфорт, що
призводить до безстрокових моральних
страждань та переживань. При вказаних
обставинах суд вважає, що наслідками
профзахворювання порушено звичайний
для позивача спосіб життя, перебуваючи
тривалий час на лікуванні, ОСОБА_4,
втратив домашній затишок і звичні
нормальні життєві зв'язки, а при таких
обставинах переносить моральні
страждання та переживання.

Суд вважає, що в даному випадку з
підприємства відповідача повинно бути
стягнено відшкодування спричиненої
моральної шкоди. Суд не може погодитися
із запереченнями представника
Відповідача, що Позивач був
ознайомлений із шкідливими умовами
праці, через що відсутня вина
підприємства у заподіянні шкоди,
оскільки той факт, що роботодавець
ознайомив свого працівника з умовами
праці, в тому числі її шкідливими
факторами, не позбавляє підприємства
від законодавчо встановленого
обов'язку забезпечити якісні та
безпечні умови праці, а в даному
випадку показники пилу, як одного із
шкідливого фактору, що став причиною
профзахворювання ОСОБА_4, перевищували
гранично - допустимі концентрації, і
причиною цього було саме
недосконалість робочого місця та
процесу.

Рішенням Конституційного Суду
№20-рп/2008 від 08.10.2008р. встановлено, що
обов'язок по відшкодуванню моральної
шкоди покладається на підприємства,
які заподіяли шкоду.

Згідно ст. 153 кодексу законів про працю
України «Забезпечення безпечних і
нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважений ним орган».

Згідно ст. 173 кодексу законів про працю
України потерпілий має право на
відшкодування шкоди, заподіяна
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням
трудових обов'язків.

Ст. 237-1 кодексу законів про працю
України передбачає відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику у
разі, якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають він нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

У відповідності зі ст. 4 Закону України
"Про охорону праці" в редакції від 21
листопада 2002 року державна політика в
області охорони праці, базується,
зокрема, на принципах пріоритету життя
і здоров'я працівників, повної
відповідальності роботодавця за
створення належних, безпечних і
здорових умов праці, соціального
захисту працівників, повного
відшкодування шкоди особам, які
постраждали від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму
Верховного суду України від 31 березня
1995 року (з відповідними змінами) «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної /немайнової/
шкоди» роз'яснено, що судам необхідно
враховувати те, що відповідно до ст.237-1
КЗпП України за наявності порушення
прав працівника у сфері трудових
відносин (у тому числі й виконання
робіт у небезпечних для життя і
здоров'я умовах), яке призвело до його
моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків чи вимагає від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, обов'язок по відшкодуванню
моральної/немайнової/шкоди
покладається на власника або
уповноважений ним орган незалежно від
форми власності, виду діяльності чи
галузевої належності.

При визначені розміру відшкодування
позивачу ОСОБА_4 моральної шкоди, суд
враховує стан здоров'я потерпілого,
втрати 15% професійної працездатності
на безстроковий термін, тяжкість
вимушених змін у його життєвих і
виробничих стосунках, ступінь зниження
престижу, ділової репутації, час та
зусилля, необхідні для відновлення
попереднього стану. І вважає що сума
відшкодування моральної шкоди
визначена позивачем у сумі 243000 гривень
00 копійок, явно завищена, і у повному
обсязі не підтверджена письмовими
доказами, і вважає що компенсацію за
заподіяні моральні страждання
позивачеві ОСОБА_4 слід визначити у
розмірі 12000 гривень 00 копійок, що буде
відповідати ступеню страждань і
переживань, які позивач зазнає у
зв'язку із спричиненим професійним
захворюванням.

У відповідності зі ст.16, 23, 1167, 1168
Цивільного Кодексу України, ст. 4 Закону
України "Про охорону праці", ст. 153, 237-1
КЗПП України, ст. 10,11,60, 212-214 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И
В ;

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково, та
стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат» у
відшкодування моральної шкоди на
користь ОСОБА_4 - 12 000 гривень 00 копійок,
без урахування утримання податку з
доходів фізичних осіб.

Стягнути на користь держави з
Публічного акціонерного товариства
«Центральний гірничо-збагачувальний
комбінат» судовий збір в сумі 243 гривні
60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
виготовлення повного тексту цього
рішення суду. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ;
Т.І. Тимошенко