Справа №487/8347/14-ц 09.12.2014 09.12.2014 09.12.2014
Провадження № 22ц- 784/3388/14
інстанції Боброва І.В.
апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем
України

09 грудня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б.,
Яворської Ж.М.,

при секретарі Богуславській
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні без участі сторін цивільну
справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль»

на рішення Заводського районного
суду м. Миколаєва від 07 листопада 2014
року

за позовом

Публічного акціонерного товариства
(далі - ПАТ) «Райффайзен Банк Аваль»

до Приватного підприємства (далі-ПП)
«Нива-ВШ», ОСОБА_3, відділу державної
виконавчої служби Взнесенського
міськрайонного управління юстиції
(далі - ВДВС Вознесенського МУЮ)

про

визнання аукціону з реалізації
арештованого рухомого майна недійсним,

в с т а н о
в и л а:

У серпні 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернулося з позовом до ПП
«Нива-ВШ», ОСОБА_3, ВДВС Вознесенського
МУЮ про визнання аукціону з реалізації
арештованого рухомого майна недійсним.

Позивач зазначав, що на примусовому
виконанні у ВДВС Вознесенського МУЮ
знаходився виконавчий лист № 2-1358/2009,
виданий Вознесенським міськрайонним
судом Миколаївської області про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» 36 040 грн. 69 коп.
кредитної заборгованості та 610 грн. 41
коп. судових витрат.

В процесі виконання вказаного
виконавчого листа державним
виконавцем було описано та арештовано
майно боржника - автомобіль марки ЗАЗ
Daewoo 2005 року випуску, який в подальшому
був переданий на реалізацію ПП
«Нива-ВШ».

Посилаючись на те, що Банк не був
повідомлений про результати оцінки
спірного нерухомого майна, що
позбавило стягувача права подати
заперечення, позивач просив суд
визнати недійсним аукціон з продажу
вказаного вище автомобілю, проведений
27 березня 2014 року.

Рішенням Заводського районного
суду м. Миколаєва від 07 листопада 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній
скарзі доводи та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає задоволенню із наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається та
судом встановлено, що на примусовому
виконанні у ВДВС Вознесенського МУЮ
знаходився виконавчий лист № 2-1358/2009,
виданий Вознесенським міськрайонним
судом Миколаївської області про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» 36 040 грн. 69 коп.
кредитної заборгованості та 610 грн. 41
коп. судових витрат.

В процесі виконання вказаного
виконавчого листа державним
виконавцем було описано та арештовано
майно боржника - автомобіль марки ЗАЗ
Daewoo 2005 року випуску.

В матеріалах справи міститься
повідомлення від 25 вересня 2013 року, в
якому державним виконавцем
повідомлялося учасникам виконавчого
прорвадження про те, що згідно висновку
суб'єкта оціночної діяльності вартість
описаного майна становить 10 200 грн.

Згідно копії реєстру поштових
відправлень від 27 вересня 2013 року та
списку згрупованих поштових
відправлень № 1518 вказане повідомлення
було надіслане на адресу Банку.

В подальшому майно було передано на
реалізацію ПП «Нива-ВШ» .

27 березня 2014 року проведено аукціон з
реалізації арештованого рухомого
майна, яке належить ОСОБА_4 за
початковою ціною у сумі 8 700 грн. , яка
визначена після уцінки вартості у
розмірі 10 200 грн.

Аукціон є особливою формою правочину,
оскільки за своєю правовою природою
придбання майна з аукціону належить до
угод купівлі-продажу, які можуть бути
визнані недійсними на підставі норм
цивільного законодавства про
недійсність угод.

Загальні вимоги визнання недійсними
правочинів визначені ст.. 203 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 ЦК України.

Умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що підлягають примусовому виконанню в
разі невиконання їх у добровільному
порядку, визначені Законом України
«Про виконавче провадження»,
Інструкцією з організації примусового
виконання рішень, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 02
квітня 2013 року № 512/5 (далі - Інструкція),
а також Порядком реалізації
арештованого майна, затвердженим
наказом Міністерства юстиції України
від 15 липня 1999 року № 42/5.

Відповідно до положень указаних
правових норм державний виконавець
здійснює лише підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів (аукціону),
а самі прилюдні торги (аукціон) з
реалізації майна організовують і
проводять спеціалізовані організації,
з якими державною виконавчою службою
укладається відповідний договір (пункт
4.5.6 Інструкції).

Порядок реалізації арештованого
майна, регулює реалізацію арештованого
майна, за винятком нерухомого майна,
майна вилученого законом з обігу.
Порядком визначаються дії
організаторів до проведення аукціону,
порядок його проведення, порядок
переоцінки майна, розрахунків за
придбане на аукціоні майно та
оформлення кінцевих результатів
торгів.

Таким чином, виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на аукціоні, яка полягає в
продажу майна боржника, на яке звернено
стягнення, та переході права власності
до покупця - переможця аукціону, слід
зазначити, що має місце правочин, який
може визнаватись недійсним в судовому
порядку з підстав порушення
встановлених законодавством правил
проведення торгів, визначених саме
Порядком реалізації арештованого
майна, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 15
липня 1999 року № 42/5.

Що стосується порушень, допущених
державним виконавцем при здійсненні
своїх повноважень, передбачених
Законом України «Про виконавче
провадження», до призначення аукціону,
у тому числі щодо визначення вартості
чи оцінки майна тощо, то такі дії
(бездіяльність) державного виконавця
підлягають оскарженню в порядку,
передбаченому цим Законом.

Отже, дії державного виконавця у
виконавчому провадженні, які не
стосуються правил проведення аукціону,
мають самостійний спосіб оскарження й
не можуть бути підставою для визнання
аукціону недійсними (постанова
Верховного Суду України від 26 грудня 2012
року у справі № 6-140цс12)..

Наполягаючи на задоволенні позову,
позивач як на підставу для визнання
аукціону недійсним зазначив не
направлення повідомлення Банку про
визначення вартості майна та незгоду з
ціною арештованого майна, за якою його
було виставлено на продаж. При цьому
позивачем не зазначено, які саме
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, встановлені
Порядком, на його погляд, допустили
відповідачі.

Як вбачається з матеріалів справи, дії
державного виконавця у виконавчому
провадженні до призначення прилюдних
торгів, у тому числі щодо не
направлення повідомлення Банку про
визначення вартості майна, позивачем
не були оскаржені у встановленому
законом порядку.

В той же час, матеріали справи свідчать
про те, що державним виконавцем було
надіслано відправлення листів в яких
повідомлено Банк про результати
оцінки арештованого майна, що
підтверджується реєстром згрупованих
поштових відправлень. Такі дії
державного виконавця відповідали
вимогам ст..27 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки
згідно цієї статті (у редакцій чинної
на час проведення виконавчих дій )
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження, які повинні бути доведені
державним виконавцем до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією.

З урахуванням викладеного суд
правильно дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Доводи апеляційної скарги не місять
доводів, які спростовували висновки
суду.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» відхилити, а рішення
Заводського районного суду м.
Миколаєва від 07 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді