Справа № 182/633/14-ц
Провадження № 2/0182/1537/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2014 року Нікопольський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого суддіРибакової В.В.при
секретаріЗатуливітер Н.В.за участю
представника позивача - ОСОБА_3,
представника відповідача - Фесака О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Нікополя
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
Нікопольського обласного підприємства
оптової торгівлі Дніпропетровської
облспоживспілки про стягнення суми,
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 28.01.2014 року звернулась до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на
наступні обставини.

Відповідно до Статуту Приватного
підприємства «Дніпрянка» (далі по
тексту - ПП «Дніпрянка») код 1342343,
власником підприємства є громадянин
України - ОСОБА_3, який зареєстрований в
АДРЕСА_1

03.08.2011 року відповідачем разом з
державною виконавчою службою було
примусово відкрите сховище в якому
знаходилось майно ПП «Дніпрянка» та
складений акт опису та арешту майна,
яке у подальшому було передано на
відповідальне зберігання представнику
стягувача - директору Нікопольського
обласного підприємства оптової
торгівлі Дніпропетровської
облспоживспілки (далі по тексту - НОПОТ)
Фесак О.М. Інше майно, що знаходилось в
сховищі, описане не було і доступ
відсутній до теперішнього часу.

Згідно акту опису й арешту майна від
15.11.2011 року електрокара була
укомплектована та придатна за
призначенням.

Відповідач з 03.08.2011 року по теперішній
час відповідає за стан переданого на
відповідальне зберігання майна.

06.09.2013 року при описі майна ПП
«Дніпрянка» було виявлено, що
електрокара розукомплектована і стала
непридатна до експлуатації, про що
свідчить акт державного виконавця від
06.09.2013 року. А також було виявлено, що
зникли пляшки поліетиленові 1,5 літри в
кількості 4500 штук на суму 3000,00 грн. В
акті від 06.09.2013 року пляшки відсутні.

Посилається на те, що електрокара є
спільною сумісною власністю подружжя,
а тому вважає, що відповідач з
порушенням вимог законодавства без
достатньої правової підстави набув
право на її-позивача майно.

На даний час електрокара такої групи та
такої якості з зарядним пристроєм, який
був на тому обладнанні, коштує 35000-40000
грн.

Тому просить стягнути з відповідача на
свою користь 40000,00 грн.

Також посилається на те, що відповідач
своїми неправомірними діями наніс їй,
інваліду II групи, моральну шкоду, яка
полягає у душевних стражданнях від
пошкодження майна, у приниженні її
честі та гідності, ділової репутації.
Розмір завданої моральної шкоди вона
оцінила у 30000,00 грн. і просить стягнути
з відповідача на свою користь моральну
шкоду у визначеному нею розмірі.

Представник позивача у судовому
засіданні викладені в позовній заяві
обставини та вимоги позову підтримав,
просив їх задовольнити в повному
обсязі. Зазначив, що описана
електрокара є сумісною власністю
подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_3 40000,00 грн.,
які просить стягнути позивач - це шкода,
яку зазнала позивач саме від
пошкодження електрокари, яка
знаходиться на зберіганні у
відповідача. Розмір завданої шкоди
позивачем визначений, виходячи з цін
взятих в Інтернеті на таку електрокару
на сьогоднішній день. Доказів щодо
вартості такої електрокари надати не
може, але пояснив, що якщо відповідач не
згоден з розміром визначеним
позивачем, то він може надати
представнику відповідача номер
телефону за яким той дізнається ціни на
таку електрокару. Щодо вимог про
стягнення моральної шкоди пояснив, що
позивачем визначено розмір моральної
шкоди у 30000,00 грн. за моральні
страждання від пошкодженого майна.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив відмовити у його задоволенні за
безпідставністю та недоведеністю. У
матеріалах справи наявні заперечення
відповідача на позов (а.с.21-23).

Вислухавши представника позивача,
представника відповідача, вивчивши
матеріали справи, суд прийшов до
наступного.

Згідно п.4.1 Статуту ПП «Дніпрянка»
(ідентифікаційний код 1342343), власником
Підприємства є громадянин України
ОСОБА_3, паспорт серія НОМЕР_1 виданий
22.02.2000 року ВВС Нікопольського МВК,
прописаний: АДРЕСА_1 (а.с.5,6).

Позивач ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 19.02.1977 року
(а.с.4).

15.11.2011 року державним виконавцем ВДВС
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області Гукайло В.В. при примусовому
виконанні наказу № 10/396-10, виданого
14.06.2011 року Господарським судом
Дніпропетровської області про
стягнення з ПП «Дніпрянка» на користь
НОПОТ в сумі 78439,54 грн. - було здійснено
опис та накладено арешт на майно
боржника ПП «Дніпрянка», в тому числі
на електрокару в неробочому стані, про
що державним виконавцем було складено
Акт від 15.11.2011 року в присутності
стягувача - директора НОПОТ Фесака О.М.,
понятих ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с.9,10). Крім
того, в акті було зазначено, що
визначити вартість майна без залучення
експерта неможливо. Описане майно було
прийнято на відповідальне зберігання
стягувачем - директором НОПОТ Фесаком
О.М.

06.09.2013 року державним виконавцем ВДВС
Нікопольського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області Гукайло В.В. при примусовому
виконанні виконавчого документа №
10/396-10, виданого 14.06.2011 року
Господарським судом Дніпропетровської
області про стягнення з ПП «Дніпрянка»
на користь НОПОТ суми боргу 78439,54 грн. -
було здійснено опис та накладено арешт
на майно боржника ПП «Дніпрянка», в
тому числі на електрокару без
акумулятора, про що державним
виконавцем було складено Акт ВП від
06.09.2013 року в присутності стягувача -
директора НОПОТ Фесака О.М., боржника -
директора ПП «Дніпрянка» ОСОБА_3,
представника ПП «СПЮ» Бурко
В.І.,понятих ОСОБА_7, ОСОБА_11 (а.с.8,11,12).
Крім того, в акті було зазначено, що
визначити вартість майна без залучення
експерта неможливо. Описане майно було
прийнято на відповідальне зберігання
стягувачем - директором НОПОТ Фесаком
О.М.

Посилання позивача на те, що
електрокара є сумісною власністю
подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_3 суд до уваги
не приймає, оскільки всупереч вимог ч.3
ст.10, ст.60 ЦПК України позивачем не
надано жодних доказів на підтвердження
цього, зокрема не надано доказів на
підтвердження дати придбання
вказаного електрокара, не надано
жодних документів, що підтверджуються
право власності на вказану
електрокару.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Представник позивача в судовому
засідання зазначив, що вартість
електрокара та акумуляторів для них
складає 40000,00 грн., однак жодних доказів
на підтвердження вказаних обставин
суду не надав.

За таких обставинах у задоволенні
позову в частині стягнення з
відповідача на користь позивача 40000,00
грн. слід відмовити за безпідставністю
та недоведеністю.

Також слід відмовити позивачу і у
задоволенні позову в частині стягнення
моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн., так
як позивачем не доведено факт завдання
відповідачем моральної шкоди.

Враховуючи те, що у позові ОСОБА_5
відмовлено повністю, що позивач у
відповідності до ст.5 Закону України
«Про судовий збір» звільнена від
сплати судового збору, то у
відповідності до ст.88 ЦПК України,
судовий збір щодо вимог майнового
характеру в розмірі 243,60 грн. та щодо
вимог немайнового характеру в розмірі
243,60 грн., а всього в розмірі 487,20 грн.,
компенсується за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10,11,15,59,60,88,209,212-215,218 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_5 -
відмовити.

Судовий збір щодо вимог майнового
характеру в розмірі 243,60 грн. та щодо
вимог немайнового характеру в розмірі
243,60 грн., а всього в розмірі 487,20 грн.
компенсувати за рахунок держави.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: В. В. Рибакова