Справа №: 486/2232/14-ц Провадження №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м. Южноукраїнськ

Суддя Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області Савін О.І.,
вивчивши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення суми боргу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
заявою про забезпечення її позову до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу шляхом
накладення арешту на квартиру
АДРЕСА_1, заборонити її відчуження в
будь-якій формі до винесення судом
рішення у даній справі. Такі вимоги
позивач мотивує тим, що відповідач не
має постійного заробітку, у власності
має лише квартиру, яку, за її
інформацією, остання має намір продати
та виїхати до Російської Федерації на
постійне місце проживання, а тому,
вважає, що за відсутності у
відповідача заробітку, іншого майна та
відчуження нею квартири може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали заяви про
забезпечення позову та матеріали
вищевказаної позовної заяви, суд
приходить до наступного.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжитття
заходів забезпечення може утруднити
чи зробити неможливим виконання
рішення суду. Суд за заявою осіб, які
беруть участь у справі може вжити
заходи забезпечення позову (ч. 1 ст. 151
ЦПК України).

Згідно ст. 151 ЦПК України вимога
про забезпечення позову оформляється
заявою, в якій повинно бути зазначено:
причини, у зв'язку з якими потрібно
забезпечити позов; вид забезпечення
позову, який належить застосувати, з
обґрунтуванням його необхідності; інші
відомості, потрібні для забезпечення
позову.

Згідно п. 1 ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Однак, позивачем не надано доказів
належності вищевказаного майна
відповідачу, що на думку суду, є
інформацією потрібною для
забезпечення позову. В матеріалах
вищевказаної позовної заяви також
відсутні такі докази.

Таким чином, суд відповідно до ч. 8 ст.153
ЦПК України вважає доцільним повернути
заяву про забезпечення позову
позивачу, оскільки заява про
забезпечення позову подана без
дотримання вимог статті 151 ЦПК України.

Разом з тим, суд вважає можливим
акцентувати увагу позивача на те, що
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, а
заява про забезпечення позову повинна
відповідати вимогам ст. 151 ЦПК України.
Позивач не позбавлений можливості,
усунувши вказані недоліки заяви про
забезпечення позову, повторно
звернутися до суду.

А тому, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу, повернути ОСОБА_1.

Роз'яснити ОСОБА_1, що повернення
заяви про забезпечення позову не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для її повернення.

На ухвалу може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Миколаївської області через
Южноукраїнський міський суд
Миколаївської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя Южноукраїнського міського суду
О. І. Савін