печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Волкової С.Я.,

при секретарі - Баранівській
Ю. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення доходу від
використання майна, що є у спільній
частковій власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 19.12.2013 р. звернувся до
суду із зазначеними вимогами,
посилаючись на те, що є власником 1/2
частини житлової будівлі літ.«О»,
співвласником 34/100 частини житлового
будинку (квартира 2) літ.«А», що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та 1/2
частини земельної ділянки площею 0,0905
га, розташованої за зазначеною адресою,
право власності другу половину
земельної ділянки та другу половину
34/100 частини (квартира 2) літ.«А»
належить ОСОБА_2, при цьому відповідач
без його згоди протягом тривалого часу
використовував належне їм обом майно
шляхом його передачі в оренду третім
особам та одноособово отримував від
цього дохід (орендну плату). Так,
рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 21.06.2012 р. з відповідача на його
користь стягнуто 1/2 частину отриманого
доходу від використання спільного
майна в розмірі 590 480,00 грн. за період з
лютого 2010 р. по травень 2012 р., однак
станом на грудень 2013 р. ОСОБА_2 рішення
суду не виконав, тому має компенсувати
йому інфляційні втрати та сплатити 3%
річних за період з червня 2012 р. по
листопад 2013 р. в розмірі 30 061,93 грн. Крім
того, відповідач у період з червня 2012 р.
по лютий 2013 р. продовжував здавати
будівлю площею 411 кв.м. в оренду
Посольству Республіки Ірак в Україні
на умовах договору оренди від 2.02.2010 р.
та одноособово отримував від цього
дохід, тому за 9 місяців отримав дохід
від використання будинку площею 411 кв.м.
в розмірі, еквівалентному 5500,00 х 9
місяців = 49 500,00 доларів США, з яких
половина, а саме: 24 750,00 доларів США
належала йому, або за середнім курсом
Нацбанку України за 2012-2013 рр. (100 доларів
США дорівнює 799,100 грн.) становить 197 777,25
грн. Будь-якої домовленості щодо
використання спільного майна ними не
встановлювалось, будь-яких угод з цього
приводу між ними не укладалося.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 підтримала позовні
вимоги ОСОБА_1, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві,
просила їх задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5
заперечували проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на
їх безпідставність.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
власником 1/2 частини житлової будівлі
загальною площею 411 кв.м., розташованої
за адресою: АДРЕСА_1, співвласником 34/100
частини житлового будинку по АДРЕСА_1, з
відповідною частиною господарських та
побутових будівель і споруд, та
розташованою під будівлею 1/2 частини
земельної ділянки площею 0,0905 га,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1. Право
власності на 1/2 частини земельної
ділянки належить ОСОБА_1 на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю, кадастровий №82149007,
цільове призначення: обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель; право власності на половину
34/100 частин (квартира 2) літ.«А» належить
ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу частини житлового
будинку, за реєстровим №1-4-548
посвідченого 6.08.2011 р. приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, 13.08.2011 р.
зареєстрованого Київським міським
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна за №д.102-157; право
власності на 1/2 частини житлової
будівлі літ.«О» визнане за ОСОБА_1
рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 22.10.2009 р., яке набрало законної
сили 20.01.2010 р.

Встановлено, що протягом листопада 2011
р. - січня 2013 р. в провадженні
Печерського районного суду м. Києва
знаходилась цивільна справа №2-5051/11 за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
доходу від використання майна, що є у
спільній частковій власності,
зобов'язання вчинити певні дії. Позивач
ОСОБА_1 пред'явив в суді позов про
стягнення з ОСОБА_2 1/2 частину доходу,
отриманого від використання спільного
майна протягом лютого 2005 р. - травня 2012
р., включно, що дорівнює 1 419 609,49 грн.,
зобов'язання повернути двох собак
породи «Алабай», передати комплект
ключів від новозбудованої будівлі,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Свої
вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовував
тим, що є власником 1/2 частини житлової
будівлі загальною площею 411 кв.м.,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
співвласником 34/100 частин житлового
будинку по АДРЕСА_1, з відповідною
частиною господарських та побутових
будівель і споруд, та розташованої під
будівлею 1/2 частини земельної ділянки
площею 0,0905 га, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1, що відповідач ОСОБА_2 без його
згоди протягом тривалого часу
використовує належне їм обом майно,
зокрема, протягом лютого 2005 р. - травня
2012 р. передає нерухоме майно у
тимчасове платне користування, а
отримані кошти у повному обсязі
залишає та використовує на власні
потреби; позивач вважав, що стягненню з
відповідача підлягає сума у розмірі 1 419
609,49 грн., зазначав, що також ним було
придбано дві собаки породи «Алабай»,
які знаходились на території, де
розташована будівля по АДРЕСА_1, та
утримуються відповідачем у невідомому
місці, ключів від новозбудованої
будівлі відповідач не передав, що
створює перешкоди в реалізації прав
власника на новостворене майно.
Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 21.06.2012 р., що набрало законної
сили, позов ОСОБА_1 задоволено частково,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2
отриманого доходу від використання
спільного майна в розмірі 590 480,00 грн., в
задоволенні інших вимог позову
відмовлено.

Суд, задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1, виходив з того, що відповідно до
договору оренди будівлі від 1.02.2010 р.,
укладеного між відповідачем ОСОБА_2 та
Посольством Республіки Ірак в Україні,
останнє орендувало будівлю, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 411 кв.м. із орендною
платою за один місяць в сумі у
національній українській валюті
(гривні), яка дорівнює еквіваленту 5 500,00
доларів США, діючим на момент сплати, й
в судовому рішенні зазначено, що під
час судового розгляду у суді
відповідач підтвердив факт здачі
будівлі в оренду та отримання орендної
плати згідно умов договору оренди, а
також, що на момент розгляду справи в
суді будівля знаходилася у
користуванні Посольства Республіки
Ірак в Україні згідно вказаного
договору оренди; цим же рішенням за
ОСОБА_1 було визнано право на 1/2 доходів,
отриманих від здачі будівлі Посольству
Республіки Ірак в Україні, стягнуто з
відповідача на користь позивача 1/2
частину отриманого доходу від
використання спільного майна в розмірі
590 480,00 грн. за період з лютого 2010 р. по
травень 2012 р.

Відповідно до ст.536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Пояснення учасників судового розгляду
свідчать про те, що станом на час
розгляду даної справи відповідач
ОСОБА_2 рішення суду не виконав, грошові
кошти згідно рішення суду не сплатив.

Суд, враховуючи викладене, знаходить
вимоги позивача ОСОБА_1 обґрунтованими,
в судовому засіданні доведеними,
відповідач ОСОБА_2 у зв'язку з несплатою
боргу в розмірі 590 480,00 грн. на підставі
ст.ст.536,625 ЦК України має компенсувати
позивачу ОСОБА_1 інфляційні втрати на
сплатити 3% річних за період з червня 2012
р. по листопад 2013 р. в розмірі 30 061,93 грн.,
наданий суду розрахунок відповідач не
заперечив.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 у період з червня 2012 р. по лютий
2013 р. продовжував здавати будівлю
площею 411 кв.м. в оренду Посольству
Республіки Ірак в Україні на умовах
договору оренди від 2.02.2010 р. та
одноособово отримував від цього дохід
(орендну плату), що знайшло своє
підтвердження в судовому засіданні:
листі Посольства Республіки Ірак в
Україні №131 від 18.01.2013 р. (а.с.29), та
протягом червня 2012 р. - 1.03.2013 р.
відповідачем ОСОБА_2 отримано дохід від
використання будинку площею 411 кв.м. в
розмірі, еквівалентному 5 500,00 х 9
місяців = 49 500,00 доларів США, або 197 777,25
грн., із розрахунку середнього курсу
Нацбанку України на 2012 - 2013 рр. (100
доларів США дорівнює 799,100 грн.).

Відповідно до ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Відповідно до ст.359 ЦК України доходи
від використання майна, що є у спільній
частковій власності, надходять до
складу спільного майна і
розподіляються між співвласниками
відповідно до їхніх часток у праві
спільної часткової власності, якщо
інше не встановлено домовленістю між
ними.

Суд, враховуючи викладене, знаходить
вимоги позивача ОСОБА_1 обґрунтованими,
в судовому засіданні доведеними, 1/2
частина від отриманого доходу складає
197 777,25 грн., ОСОБА_1, звертаючись до суду
за захистом своїх прав, посилається на
те, що вказаного доходу не отримав,
відповідач ОСОБА_2 належних доказів на
спростування цього суду не надав.

Представником відповідача ОСОБА_5 в
судовому засіданні надано копії
квитанцій про плату за електроенергію
за жовтень 2013 р., про плату за газ за
вересень 2013 р., за водопостачання та
водовідведення за січень 2013 р., акти
прийому-передачі виконаних робіт від
13.08.2012 р., 1.08.2012 р., 22.07.2012 р., 25.07.2013 р., суд
не приймає до уваги надані
представником докази, оскільки при
вивченні договору оренди встановлено,
що витрати, пов'язані з обслуговуванням
будівлі (електроенергія, газ, послуги
зв'язку, послуги з гарячого та
холодного водопостачання) сплачуються
орендарем самостійно окремо від
орендної плати, з чого слід дійти
висновку, що витрати, понесені ОСОБА_2
щодо оплати вказаних послуг за період
використання нерухомого майна
Посольство Республіки Ірак в України,
або до 1.02.2013 р., були повністю
відшкодовані орендарем. З тих же
підстав суд не приймає до уваги надані
представником акти, оскільки суду не
наданого жодного доказу, що із
зазначеною у актах організацією дійсно
було укладено договір про виконання
робіт з технічного обслуговування
газового обладнання, що така
організація має право відповідно до
вимог чинного законодавства
виконувати роботи з технічного
обслуговування газового обладнання, з
наданих суду актів не вбачається, які
саме роботи по обслуговуванню систем
опалення та котла проводились в
будинку, та виходячи з яких норм і
тарифів вираховувалася ціна робіт, не
надано жодного доказу, що такі роботи
дійсно були оплачені відповідачем, що
він поніс такі витрати.

Відповідно до ст.88 ЦПК України
відшкодуванню підлягають також
документально підтверджені судові
витрати ОСОБА_1 у розмірі 2 353,27 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.536,358,359,625 ЦК України, ст.ст.3,4,10, 11,
60,88,212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
доходу від використання майна, що є у
спільній частковій власності, -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2
частину доходу, отриманого від
використання спільного майна за період
з червня 2012 р. по лютий 2013 р., включно, із
врахуванням інфляційних втрат та 3%
річних за період по жовтень 2013 р.,
всього в розмірі 205 264,88 грн., з яких: 197
777,25 грн. 1/2 доходу, отриманого від
використання спільного майна за період
з червня 2012 р. по лютий 2013 р., включно; 1
450,37 грн. інфляційних втрат за період з
червня 2012 р. по жовтень 2013 р.; 6 037,26 грн. 3%
річних за користування чужими грошима
протягом червня 2012 р.- жовтня 2013 р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
інфляційні втрати та 3% річних у зв'язку
з несплатою боргу в розмірі 590 480,00 грн.,
що виник згідно рішення Печерського
районного суду м. Києва від 21.06.2012 р., за
період з червня 2012 р. по жовтень 2013 р. в
розмірі 30 061,93 грн., з яких: 4 723,84 грн.
інфляційних втрат; 25 338,09 грн. 3% річних
за користування чужими грошима.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2
353,27 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

СУДДЯ