АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
інстанції: Волокітіна Н.Б. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді:
Білич І.М.

Суддів:
Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі:
Прохоровій В.С.

за участю: відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року у
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва до
ОСОБА_3 про відшкодування переплати
пенсії.

в с т а н о в и л а :

Позивач у липні 2014 року звернувся до
суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3
переплаченої суми пенсії в розмірі 1258,12
гривень. Свої вимоги обгрунтовуючи
тим, що відповідач перебуває на
пенсійному обліку та отримує пенсію за
вислугу років відповідно до ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». За період з 20.10.2008 року по
31.03.2010 року виникла переплата пенсії у
зв'язку з автоматизованою помилкою, а
відтак просили стягнути з відповідача
завдану шкоду у відповідності до
положень ст. 1212 ЦК України.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року
позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Києва було залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду
позивач подав апеляційну скаргу, де
ставив питання про його скасування та
постановлення нового про задоволення
позову в повному обсязі. Зазначаючи при
цьому про порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт будучи належним чином
повідомленим про розгляд справи у
судове засідання не з'явився,
поважність причин своєї неявки суду не
повідомив. Колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності апелянта в силу вимог ст.
305 ЦПК України.

Відповідач не визнала подану
апеляційну скаргу заперечувала проти
її задоволення.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення осіб, що з'явилися у судове
засідання, перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом при розгляді справи встановлено,
що відповідач ОСОБА_3 перебуває на
обліку в УПФУ в Шевченківському районі
м. Києва та отримує пенсію за вислугу
років відповідно до ЗУ«Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

21.10.2008 року ОСОБА_3 зверталася до УПФУ в
Шевченківському районі м. Києва із
заявою про нарахування їй надбавки до
пенсії, як особі, що не працює і утримує
двох неповнолітніх дітей. Відповідачу
було відмовлено у нарахуванні надбавки
до пенсії в зв'язку з відсутністю
довідки про перебування на її
утриманні членів сім»і.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 30.03.2009 року
встановлено факт перебування ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
утриманні ОСОБА_3

Позивач при зверненні до суду із
позовом посилався на ч. 1 ст. 1212 ЦК
України, згідно якої особа, яка набула
майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні заявлених позовних вимог
вказував на те, що відповідно до
положень ст. 1215 ЦК України не підлягає
поверненню безпідставно набуті: 1)
заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї, пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача; 2)
інше майно, якщо це встановлено
законом.

Закон встановлює два виключення із
цього правила: якщо виплата вказаних
платежів є результатом рахункової
помилки з боку особи, яка проводила цю
виплату та у разі недобросовісності з
боку набувача.

Оскільки, позивачем не було доведено
факту недобросовісного набуття
відповідачем отриманих коштів, які є
пенсійною виплатою, призначеною їй
Управлінням ПФУ, як не встановлено й
наявності рахункової помилки, то
відповідно до положень ст. 60 ЦПК та ст.
1215 ЦК, суд вважав , що поверненню
зазначена сума не підлягає.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Доводи апелянта про те, що переплата
відповідачу пенсії підтверджується
довідками Головного управління ПФУ у м.
Києві, не можуть бути підставою для
задоволення позовних вимог. Так як
ОСОБА_3 отримавши 21.10.2008 року відмову
від УПФУ в Шевченківському районі у
призначенні їй надбавки до пенсії
звернулася до суду для вирішення
питання щодо підтвердження підстав
такої виплати. А відтак, дії
спеціаліста УПФУ Шевченківського
району м. Києва, яка здійснювала
відповідачу таке нараховування
надбавки до рішення суду не можна
вважати рахунковою помилкою.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, а відтак підстав для
скасування рішення суду нема.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: