Справа № 530/159/14-ц
Номер провадження 2/530/155/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 року Зіньківський
районний суд Полтавської області в
складі: головуючого судді - Дігтяр
М.І. при секретарі - Бедюх Н.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Зіньків Полтавської
області справу за заявою

ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої

дирекції фонду
соціального страхування від нещасних

випадків на
виробництві та професійних
захворювань

України у
Зіньківському районі Полтавської
області про

встановлення
факту трудового каліцтва,-

в
с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до
Зіньківського районного суду
Полтавської області з заявою про
встановлення факту трудового каліцтва.

З заяви ОСОБА_1 вбачається, що з
січня місяця 1966 року по липень 1994 року
позивач ОСОБА_1 працював робітником по
годівлі худоби в колгоспі імені
Толбухіна, Зіньківського району. На
даний час вказаний колгосп
ліквідований.

25.08.1984 року при перевезенні кормів з
поля колгоспу на ферму позивач попав
між причепами, які буксирував трактор і
був травмований. Йому було завдано
перелом ІІІ-V ребер зліва і ІІ-V ребер
справа. У зв'язку з отриманими травмами
він перебував на стаціонарному
лікуванні в травматологічному
відділенні Зіньківської ЦРЛ з 25.08.1984
року по 15.09.1984 року.

Після виходу на роботу,
відповідний акт розслідування цього
нещасного випадку не складався.
Позивачу не відома причина не
складання акту, але на його думку
вказаний факт укритий від обліку.
Позивач нікуди не скаржився боячись
негативного ставлення до нього
керівництва колгоспу і оточуючих
людей.

Аналогічний нещасний випадок
на виробництві стався із ним і другий
раз.

Так, 08.07.1993 року позивач ОСОБА_1
знаходився на причепі де розправляв та
утрамбовував зелену масу для худоби.
Під час руху причепу він не втримався
та упав з нього і отримав закриту
черепно-мозкову травму, струс
головного мозку, забій шийного відділу
хребта. З вказаними тілесними
ушкодженнями ОСОБА_1 знаходився на
стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні
Зіньківської ЦРЛ з 09.07.1993 року по 28.07.1993
року.

Акт розслідування нещасного випадку на
виробництві не складався. ОСОБА_1 також
в той час не скаржився на не складання
акту, а з часом все забулося.

В даний час стан його здоров'я
набагато погіршився і це пов'язано
також з отриманими ним травмами на
виробництві.

Відсутність актів розслідування
нещасних випадків на виробництві
позбавляє позивача можливості
одержання від фонду соціального
страхування встановлених законом
виплат.

Позивач звертався до фонду
соціального страхування про виплату
необхідних страхових виплат, але йому
було відмовлено тому змушений
звернутися до суду.

В судовому засіданні заявник
ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав в
повному обсязі, послався на обставини
викладені в заяві. Представник
відповідача Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Зіньківському районі
Полтавської області Тобота С.П.
направила до суду заперечення проти
позову в якому просить відмовити в
задоволенні цивільного позову ОСОБА_1
за не законністю, та не
обгрунтованістю.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
прийнявши до уваги покази свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_1, які підтвердили той
факт, що ОСОБА_1 дійсно 25 серпня 1984 року
та 08 липня 1993 року отримав травму на
виробництві, вивчивши та
проаналізувавши матеріали справи і
давши їм належну оцінку, приходить до
висновку, що заява ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних

випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Зіньківському
районі Полтавської області про
встановлення факту трудового каліцтва
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст. 256 ЦПК України
вбачається, що суд розглядає справи про
встановлення факту каліцтва, якщо це
потрібно для призначення пенсії або
одержанння допомоги по
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню.

Відповідно до п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 5
від 31.03.1995 року про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення, вбачається, що
при застосуванні п.3 ст.273 ЦПК( в
редакції 1963 року),п.3 ст.256 ЦПК ( в
редакції 2004 року), яким передбачено
встановлення каліцтва на виробницті
або у зв'язку з виконанням державних
чи громадських обов'язків, якщо це
потрібно для призначення пенсії або
одержання допомоги по соціальному
страхуванню, судам слід мати на увазі,
що з дня введення в дію Закону України
"Про охорону праці" (з 24 листопада 1992
року) справи про встановлення таких
фактів не розглядаються в порядку
окремого провадження.

Питання, пов'язані із
встановленням факту каліцтва на
виробництві, коли виникає з приводу
цього спір, а також, якщо при каліцтві в
зв'язку з виконанням державних чи
громадських обов'язків пенсія
призначається особам, які внаслідок
цього стали інвалідами, вирішуються в
порядку встановленому для розгляду
трудових спорів.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в
селі Велика Павлівка, Зіньківського
району Полтавської області. З січня
місяця 1966 року по липень 1994 року
працював робітником по годівлі худоби
в колгоспі імені Толбухіна,
Зіньківського району, Полтавської
області (а.с.4).

Згідно довідки Зіньківської
центральної районної лікарні
Полтавської області № 200 від 27 грудня
2013 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель
с.Горобії , згідно запису з історії
хвороби № 5536 дійсно знаходився на
стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні
Зіньківської ЦРЛ з 09 липня 1993 року по 28
липня 1993 року, діагроз: закрита ЧМТ.
Струс головного мозку. Забій шийного
відділу хребта.

Та з 25 серпня 1984 року по 15 вересня
1984 року знаходився в травматологічному
відділенні Зіньківської ЦРЛ з
діагнозом: перелом ІІІ-V ребер зліва і
ІІ-V ребер справа. Згідно епікризу в
амбулаторній карті № 3 (а.с.8).

Встановлення факту каліцтва на
виробництві необхідно ОСОБА_1 для
оформлення права на отримання допомоги
по загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню.

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_4, ОСОБА_1, які на той час
працювали з ОСОБА_1 в колгоспі імені
"Толбухіна" Зіньківського району
Полтавської області підтвердили той
факт, що він дійсно отримав 25 серпня 1984
року та 08 липня 1993 року травму на
виробництві.

При таких обставинах справи, суд
приходить до висновку про ухвалення
рішення про задоволення заявлених
вимог ОСОБА_1 про встановлення факту
нещасного випадку.

На підставі викладеного та
керуючись Положенням про
розслідування та облік нещасних
випадків на виробництві,
затвердженим Постановою Президії
ВЦСПС від 20.05.1966 року № 13 ( яке було
чинним на час настання нещасного
випадку),Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» ст. 171 КЗпП України,
ст.ст. 11,60,212,235, 256-259 ЦПК України, суд,-

в и р і ш
и в:

Встановити той факт, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1 працюючи в
колгоспі імені Толбухіна
Зіньківського району Полтавської
області, 25 серпня 1984 року та 08 липня 1993
року під час виконання своїх трудових
обов'язків отримав травму.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна
скарга до апеляційного суду
Полтавської області може бути подана
протягом десяти днів після подання
заяви на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
заяви на апеляційне оскарження, якщо
заяву на апеляційне оскарження не було
подано. Якщо було подано заяву на
апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не подана у встановлений строк,
рішення суду набирає чинності після
закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

СуддяМ. І. Дігтяр