Справа № 182/2561/14-ц
Провадження № 2/0182/2209/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2014 року Нікопольський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого суддіРибакової
В.В.секретаряЗатуливітер Н.В.за участю
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Нікополя
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 в
інтересах малолітнього ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про виселення, стягнення
заборгованості за комунальні послуги,
послуги оренди, зобов'язання вчинити
певні дії, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 07.04.2014 року звернулась до суду в
інтересах малолітнього ОСОБА_6 з
позовом до ОСОБА_7, яким просить
виселити відповідача з квартири
АДРЕСА_1, стягнути з неї заборгованість
за комунальні послуги по квартирі
перед комунальними установами в
розмірі 1264,73 грн., за фактично спожиті
послуги оренди квартири в розмірі 16442,00
грн., зобов'язати відповідача повернути
документи, кредитні картки
спадкодавця, меблі, побутову техніку,
які були вивезені з квартири та ключі
від квартири, стягнути з відповідача
моральну шкоду в розмірі 7000,00 грн.
(а.с.1-3). В обґрунтування позовних вимог
посилається на наступні обставини.

Квартира АДРЕСА_1 належить на
праві власності малолітньому ОСОБА_6.
Квартира дісталась у спадщину після
смерті ОСОБА_8.

08.11.2012 року у вказану квартиру
самовільно вселилася ОСОБА_7 та
перебуває там до теперішнього часу без
жодних правових підстав. Відповідач
вселилася без згоди позивача, змінила
замки на вхідних дверях, чим позбавила
позивача користуватися квартирою. Крім
того, відповідач без згоди позивача
забрала свідоцтво про право власності
та технічний паспорт на квартиру, що
спричинило перешкоди в передачі
спадщини за законом. Також відповідач
без згоди взяла банківські картки
спадкодавця на яких були кошти та пін
коди. Відповідач самоправно без згоди
позивача винесла з квартири побутову
техніку, меблі та інші речі.

За час проживання в квартирі
відповідачем були спожиті комунальні
послуги та фактично спожиті послуги
оренди квартири.

Вважає, що відповідач повинна сплатити
КП «НІКОПОЛЬВОДОКАНАЛ» за комунальні
послуги 747,78 грн., ТОВ «СК КОМФОРТ» - 516,95
грн.

Вважає, що так як відповідач 08.11.2012 року
самоправно вселилася до квартири, то
вона фактично прийняла квартиру для
проживання, а тому в неї виникло
зобов'язання вносити плату за оренду
квартири. Зазначила, що відповідач за
весь час проживання в квартирі ніколи
не сплачувала за оренду, чим порушила
зобов'язання. Вважає, що відповідач
повинна сплачувати за фактично спожиті
послуги оренди квартири виходячи з
середньої оплати за такі послуги 1000,00
грн. за місяць. За її розрахунком за
сімнадцять місяців відповідач повинна
сплатити 16442,00 грн.

Послалась на те, що відповідач своїми
самоправними та протиправними діями
завдала моральної шкоди позивачу та
малолітній дитині. Моральна шкода
полягає в тому, що після проникнення
відповідача у квартиру позивач не має
можливості потрапити в квартиру,
фактично вимушена проживати на вулиці,
відповідачу байдуже де проживає
позивач та малолітня дитина. Такі дії
відповідача порушують права дитини. Те,
що відповідач забрала документи
створило перешкоди та втрату часу для
вирішення цієї проблеми. Крім того, їй
стало відомо, що відповідач намагалася
прийняти спадщину та залишити
законного спадкоємця без спадщини.
Також моральної шкоди завдало і те, що
відповідач вивезла меблі та побутову
техніку з квартири, які повинні були
перейти сину спадкодавця. На вимоги
добровільно залишити квартиру, віддати
ключі від квартири, повернути
документи, меблі, побутову техніку,
сплатити комунальні послуги
відповідач відмовила. Вважає, що такими
діями відповідач завдала моральної
шкоди їй та малолітній дитині в розмірі
7000,00 грн.

Позивач у судовому засіданні 10.12.2014
року позов підтримала, просила його
задовольнити. Суду пояснила, що
померлий ОСОБА_8 є батьком малолітнього
ОСОБА_6. Вона є матір'ю малолітньої
дитини. Після смерті ОСОБА_8 залишилося
спадкове майно - квартира АДРЕСА_1.
Рішенням суду за її малолітнім сином
ОСОБА_6 визнано право власності на цю
квартиру в порядку спадкування за
законом. Однак попасти в квартиру вони
не можуть, так як там замінений замок на
вхідних дверях. Коли вона після
поховання прийшла до квартири та
намагалася відкрити двері їй це не
вдалося. Сусіди бачили, що вона не
змогла відчинити двері. Послалась на
те, що ключі та документи забрав син
відповідача ОСОБА_9. Зазначила, що
відповідач не проживає у спірній
квартирі, але вона змінила замок на
вхідних дверях, в результаті чого
вона-позивач з сином не можуть попасти
в квартиру. На запитання суду пояснила,
що з позовом про вселення до квартири
вона до суду не зверталась. Зазначила,
що зі слів свідків їй відомо, що
відповідач з сином вивозили меблі,
побутову техніку та інші речі з
квартири. Після оголошення у справі
перерви до 14.00 год. 10.12.2014 року позивач у
судове засідання не з'явилась.

Представник позивача у судовому
засіданні обставини, викладені в
позові, та вимоги позову підтримав. У
судовому засіданні 10.12.2014 року
представник позивача усно уточнив, що
зі спірної квартири були вивезені
наступні меблі та речі: 2 дивана, 2
крісла, стінка, телевізор, тумба під
телевізор, мікрохвильова піч, 2
електросокодавильниці, пральна
машина-автомат, холодильник, музичний
центр «Піонер», ДВД програвач «Піонер»,
письмовий стіл, стілець дитячий під
письмовий стіл, велосипед, 3 комплекти
постільної білизни, 4 подушки, ялинка
новорічна штучна, посуд, конвектори
електроопалення.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнала, просила
відмовити у його задоволенні повністю
за безпідставністю та недоведеністю.

Суд, вислухавши позивача,
представників сторін, допитавши
свідків заявлених представником
позивача - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
свідків заявлених представником
відповідача - ОСОБА_13, ОСОБА_14,
оглянувши амбулаторну картку ОСОБА_7,
вивчивши матеріали справи, прийшов до
такого висновку.

У судовому засіданні встановлено
наступне.

Згідно Свідоцтва про народження Серія
НОМЕР_1 (а.с.7), ОСОБА_6 народився
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, матір'ю малолітньої
дитини у свідоцтві про народження
записана - ОСОБА_5, батьком - ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_8 помер (а.с.12).

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 21.01.2014 року визнано за
ОСОБА_6 право власності на спадкове
майно за законом, квартиру, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка
належала ОСОБА_8 померлого ІНФОРМАЦІЯ_4
року (а.с.4).

З відповіді КП «Нікопольське МБТІ» від
30.09.2014 року № 2501 (а.с.42) вбачається, що
станом на 31.12.2012 року право власності на
об'єкт нерухомості за адресою АДРЕСА_1
було зареєстровано за ОСОБА_8 на
підставі свідоцтва про право власності
від 17.03.1998 року, виданого Нікопольським
житлово-експлуатаційним об'єднанням.

Згідно Інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого
майна № 27476120 від 30.09.2014 (а.с.44) за
адресою: АДРЕСА_1 - у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно
відомості відсутні.

Згідно Інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна № 27476278 (а.с.43) за
адресою: АДРЕСА_1 - відомості відсутні.

Доказів на підтвердження обставин
позову щодо того, що відповідач ОСОБА_7
08.11.2012 року самоправно вселилася в
квартиру АДРЕСА_1 та проживає там
до теперішнього часу позивач суду,
всупереч ст.10 ЦПК України, не
представила. Акти про встановлення
факту проживання особи від 09.11.2012 року
та від 10.03.2014 року (а.с.8,9), які були
додані до позову, суд до уваги не бере,
так як зазначені ати не посвідчені
належним чином відповідною посадовою
особою за місцем знаходження спірної
квартири. А крім того, в судовому
засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_12, які
зазначені в актах як особи у складі
яких складалися та підписувалися Акти,
кожний окремо суду пояснили, що Акти з
таким змістом вони не підписували.
Свідок ОСОБА_10, оглянувши в судовому
засіданні Акти від 09.11.2012 року та від
10.03.2014 року суду пояснила, що
підписувала лише один Акт у 2012 році, але
бланк був пустий, а ОСОБА_5 просила
підписати про те, що вона не може
попасти в квартиру і все, тому вона і
поставила свій підпис в акті. У 2014 році
вона ніякий акт не підписувала, ніхто
до неї не звертався з пропозицією
підписати акт. Хоч в Акті від 10.03.2014 року
її підпис і вказаний її номер телефону,
але вона цей Акт не підписувала і
звідки в Акті її підпис невідомо.
Вказала, що в спірній квартирі після
смерті ОСОБА_8 ніхто не проживав та не
проживає. Свідок ОСОБА_12 суду пояснив,
що підписував лише один Акт, коли саме
не пам'ятає, але точно не в 2014 році, а
раніше. І зміст в акті був інший, про
непроживання ОСОБА_5 в квартирі
АДРЕСА_1, акт був необхідний їй для суду
з приводу комунальних послуг.
Оглянувши в судовому засіданні Акти
від 09.11.2012 року та від 10.03.2014 року
зазначив, що в Актах стоїть його підпис
і вказаний його номер телефону, але
акти з таким змістом він не підписував.
У 2014 році ніхто до нього не звертався з
пропозицією підписати акт. Зазначив, що
в спірній квартирі після смерті ОСОБА_8
ніхто не проживав та не проживає.

Свідок ОСОБА_14, яка проживає в АДРЕСА_2,
у судовому засіданні пояснила, що в
квартирі АДРЕСА_1 цього будинку ніхто
не проживає та не користується нею.

Відповідач зареєстрована з 16.09.1982 року
та проживає за адресою: АДРЕСА_3
(а.с.30,52-54). Згідно Акту про встановлення
факту проживання особи від 14.07.2014 року
посвідченого головою квартального
комітету №11 ОСОБА_13 (а.с.31), ОСОБА_7 з 1982
року мешкає за адресою АДРЕСА_3, місце
проживання не змінювала. У судовому
засіданні допитана в якості свідка
ОСОБА_13 підтвердила, що ОСОБА_7 постійно
проживає за адресою АДРЕСА_3.

З оглянутої в судовому засіданні
амбулаторної картки ОСОБА_7 та згідно
матеріалів справи (а.с.32), остання з
08.11.2012 по 19.11.2012 року знаходилася
налікування в амб.№1.

Крім того, позивач у судовому засіданні
пояснила, що відповідач в спірній
квартирі не проживає.

Враховуючи викладене, суд вважає
недоведеними обставини позову щодо
того, що відповідач самоправно 08.11.2012
року вселилася в квартиру АДРЕСА_1 та
користується нею. А тому вимоги позову
в частині виселення відповідача з
квартири є необґрунтованими та
безпідставними і у їх задоволенні слід
відмовити.

Не підлягають задоволенню і вимоги
позову в частині стягнення з
відповідача заборгованості за
комунальні послуги по квартирі перед
комунальними установами в розмірі 1264,73
грн., так як позивач не наділена правом
на звернення з такими вимогами. З
вимогами про стягнення заборгованості
за комунальні послуги можуть
звертатися комунальні установи, які
надають відповідні послуги.

Вимоги позову в частині стягнення з
відповідача коштів за фактично спожиті
послуги оренди квартири в розмірі 16442,00
грн. також не підлягають задоволенню,
так як між позивачем та відповідачем
договір оренди квартири не укладався,
що підтвердилося в судовому засіданні
поясненнями позивача. Крім того, в
судовому засіданні не знайшло свого
підтвердження і те, що відповідач
проживала в квартирі та користувалася
нею у вказаний позивачем період. Тому
підстав для стягнення коштів з
відповідача за фактично спожиті
послуги оренди немає.

Вимоги позову про зобов'язання
відповідача повернути документи,
кредитні картки спадкодавця, ключі від
квартири суд також вважає
необґрунтованими. Позивач не довела
жодними доказами обставин позову щодо
того, що відповідач забрала документи,
кредитні картки спадкодавця, ключі від
квартири. У судовому засіданні позивач
вказала, що ключі та документи забрав
син відповідача. Враховуючи викладене,
у задоволенні цих вимог слід відмовити.

Недоведеними суд також вважає і
посилання позивача на те, що відповідач
вивезла зі спірної квартири меблі,
побутову техніку. Такі ствердження
позивача суд вважає передчасними.
Доказів того, що у квартирі відсутні
меблі та побутова техніка суду не
представлено. Суд не бере до уваги
надані представником позивача
фотографії (а.с.57-59) на підтвердження
знаходження в квартирі ОСОБА_8 за його
життя меблів та речей, так як ці фото не
доводять того, що з квартири були
вивезені меблі та речі. Показання
свідка ОСОБА_11 на підтвердження того,
що відповідач вивезла меблі та
побутову техніку з квартири суд не може
прийняти до уваги. Надані в судовому
засіданні показання цього свідка про
те, що вона проходячи по вулиці повз
будинку померлого побачила, як у дворі
з першого під'їзду відповідач вивозила
разом з сином біленьку стіночку та
побутову техніку, які вона бачила на
похованні в квартирі померлого, у суду
викликають сумнів. Як зазначила свідок
вона в спірній квартирі була лише раз
на похованні. Доказів того, що в
квартирі була буленька стіночка, крім
показань цього свідка, немає. Яку саме
побутову техніку вивозили пояснити не
змогла. Крім того, свідок ОСОБА_12
пояснив, що проходячи по вулиці повз
будинку не можливо побачити, що
робиться у дворі та біля під'їзду. Також
викликає сумнів у суду і письмова заява
ОСОБА_11 адресована суду від 10.03.2014 року
(ще до подачі позову) (а.с.10). На думку
суду цей свідок заінтересована у дачі
саме таких пояснень. У судовому
засіданні ОСОБА_11 пояснила, що письмову
заяву вона виклала у 2014 році після
розмови з позивачем, так як їй стало
жалко позивача та дитину.

Враховуючи викладене суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
позову і в частині зобов'язання
відповідача повернути меблі та
побутову техніку.

Так як позивачу відмовлено у
задоволенні позовних вимог щодо
виселення відповідача з квартири
АДРЕСА_1, стягнення з відповідача
заборгованості за комунальні послуги
по квартирі перед комунальними
установами в розмірі 1264,73 грн., за
фактично спожиті послуги оренди
квартири в розмірі 16442,00 грн., щодо
зобов'язання відповідача повернути
документи, кредитні картки
спадкодавця, меблі, побутову техніку,
ключі від квартири, то не підлягають
задоволенню і вимоги позову в частині
стягнення з відповідача моральної
шкоди, так як ці вимоги тісно пов'язані
з тими вимогами у задоволенні яких було
відмовлено.

Враховуючи викладене, у задоволенні
позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 10,11,15,57-60,88,209,212-215,218 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_5 в
інтересах малолітнього ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про виселення, стягнення
заборгованості за комунальні послуги,
послуги оренди, зобов'язання вчинити
певні дії, стягнення моральної шкоди -
відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: В. В. Рибакова