АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2343/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Корніюк А.П.,

суддів: Талалай О.І., П'єнти І.В.,

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

прокурора Мартинюк Н.Ю., відповідача
ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Хмельницького
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері на
рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 30 жовтня
2014 року за позовом Хмельницького
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері в
інтересах Дочірнього підприємства
„Хмельницький облавтодор" Відкритого
акціонерного товариства „Державна
акціонерна компанія „Автомобільні
дороги України" до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

Звертаючись до суду із позовом,
Хмельницький прокурор з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері вказував, що згідно наказу
начальника філії „Автодорсервіс" ДП
„Хмельницький облавтодор" ОСОБА_1 №20-к
від 18.06.2010р. ОСОБА_2 звільнено з посади
головного бухгалтера вказаного
підприємства за п.2 ст. 41 КЗпП України.
Рішенням Хмельницького міськрайонного
суд від 27.10.2010р., залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 20.01.2011р.,
вищезазначений наказ визнано
незаконним та стягнуто з ДП
„Хмельницький облавтодор" на користь
ОСОБА_2 24 286,47 грн. матеріальної шкоди (з
них 18 177,40 грн. середнього заробітку за
час вимушеного прогулу) і вказане
рішення було виконано. Прокурор
вказував, що відповідно до п.8 ст. 134 КЗпП
України відповідальність за шкоду
заподіяну підприємству повинна нести
відповідальна службова особа, а тому
просив стягнути із ОСОБА_1 на користь ДП
„Хмельницький облавтодор" 18 177,40 грн.
матеріальної шкоди.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 30 жовтня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Хмельницький
прокурор з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері вважає
рішення незаконним, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов в повному
обсязі. При цьому вказує, що підставою
для відмови в позові став пропуск
строку позовної давності, однак даний
строк був пропущений з поважних причин,
оскільки прокуратурі не було відомо
про скасування наказу про звільнення
ОСОБА_2, а тому судом безпідставно не
поновлено пропущений строк.

В засіданні апеляційного суду
представник апелянта апеляційну
скаргу підтримала і просить її
задовольнити.

ОСОБА_1 в суді апеляційну скаргу не
визнав і просить її відхилити.

Представник ДП «Хмельницький
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги» до суду не з'явився, направивши
заяву щодо розгляду справи у його
відсутності.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції правильно
встановив, що наказом начальника філії
«Автодорсервіс» ОСОБА_1 №20-к від 18.06.2010
року звільнено з посади головного
бухгалтера ОСОБА_2 на підставі п.2 ст.41
КЗпП України. Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 27.10.2010 року
ОСОБА_2 було поновлено на роботі,
стягнуто на його користь середній
заробіток за час затримки розрахунку
та вимушеного прогулу в сумі 18 177 грн.,
заборгованість по заробітній платі в
сумі 2 054 грн., компенсацію втрат
заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків її виплати в сумі 355
грн. 07 коп., моральну шкоду в сумі 700 грн.,
вартість юридичних послуг в сумі 1 000
грн., судовий збір в сумі 17 грн.
Відповідне рішення набрало законної
сили 20 січня 2011 року. ДП «Хмельницький
облавтодор» на підставі платіжного
доручення №1893 від 07.04.2011 року сплатив
кошти в сумі 61257 грн. 05 коп. за зведеним
виконавчим провадженням, в тому числі і
на погашення заборгованості перед
ОСОБА_2 І 03.04.2011 року старшим державним
виконавцем Першого МВ ДВС ХМР
управління юстиції була винесена
постанова про закінчення виконавчого
провадження у зв'язку із сплатою боргу.

Незаконність звільнення ОСОБА_2
встановлена рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 27 жовтня 2010
року, що набрало чинності 20 січня 2011
року, а кошти ДП «Хмельницький
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» перерахувало
відповідно до платіжного доручення
07.04.2011 року.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що оскільки позов
прокурором був пред'явлений 4 липня 2014
року, після спливу трьох років з дати
сплати коштів, тому підстави для
поновлення строку пред'явлення позову
відсутні, оскільки право регресної
вимоги до ОСОБА_1 у ДП «Хмельницький
облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» виникло з 7 квітня 2011 року і
зазначеним правом підприємство
протягом визначеного законом строку не
скористалось. А посилання прокурора на
те, що про завдання збитків ДП
«Хмельницький облавтодор» він
дізнався із листа ОСОБА_2 у травні 2014
році як поважність причин пропуску
строку звернення до суду на увагу не
заслуговує.

Дійшовши такого висновку, суд
обґрунтовано посилався на відповідні
норми матеріального та процесуального
права.

Положеннями п. 8 ст. 134 КЗпП України
визначено, що працівники несуть
матеріальну відповідальність у
повному розмірі шкоди, заподіяної з їх
вини підприємству, установі,
організації, у випадках, коли службова
особа винна в незаконному звільненні
або переведенні працівника на іншу
роботу.

За змістом ч. 3, 4 ст. 233 КЗпП України
(в редакції на момент подачі позову) для
звернення власника або уповноваженого
ним органу до суду в питаннях стягнення
з працівника матеріальної шкоди,
заподіяної підприємству, установі,
організації, встановлюється строк в
один рік з дня виявлення заподіяної
працівником шкоди. Вказаний строк
застосовується і при зверненні до суду
вищестоящого органу або прокурора.

Відповідно до п. 20 постанови
Пленуму Верховного Суду України N 14 від
29.12.92 року "Про судову практику в
справах про відшкодування шкоди,
заподіяної підприємствам, установам,
організаціям їх працівниками" днем
виявлення шкоди слід вважати день, коли
власнику або уповноваженому ним органу
стало відомо про наявність шкоди,
заподіяної працівником. Право
регресної вимоги до працівника виникає
з часу виплати підприємством,
організацією, установою сум третій
особі, і з цього часу обчислюється
строк на пред'явлення регресного
позову.

Висновки суду узгоджуються з
матеріалами справи.

Посилання апелянта на те, що судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права залишено поза
увагою обставини, що є підставою для
поновлення пропущеного строку є
безпідставними, адже судом першої
інстанції у відповідності із вимогами
ст. 212 ЦПК України дано оцінку усі
доказам, що були надані сторонами і ці
доводи апеляційної скарги зводяться до
незгоди апелянта з їх оцінкою.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги
про те, що прокуратурою пропущено строк
для звернення до суду з цим позовом з
поважних причин, а судом першої
інстанції безпідставно не було
поновлено вказаний строк, колегія
суддів вважає їх безпідставними, адже
ДП «Хмельницький облавтодор" ВАТ „ ДАК
„Автомобільні дороги України", в
інтересах якого прокурор з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері подав вказаний позов, було
достеменно відомо про те, що саме 07.04.2011
року вказаним підприємством було
перераховано кошти на виконання
зведеного виконавчого провадження, в
тому числі і на виконання рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
27.10.2010 року на користь ОСОБА_2 Вказана
обставина визнається сторонами, а тому
відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
доказуванню не підлягає. А тому,
посилання апелянта на те, що
прокуратурі стало відомо про
спричинення шкоди державному
підприємству в травні 2014 року і це є
поважною підставою для поновлення
строку для звернення до суду, не є
поважними причинами пропущення
прокурором позовної давності.

Порушення процесуального закону,
які б були підставою для скасування
рішення відсутні.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав в межах доводів апеляційної
скарги для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Хмельницького
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері відхилити
.

Рішення Хмельницького
міськрайонного суду від 30 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
А.П. Корніюк

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції -
Бондарчук В.В. Справа:
№22ц/792/2343/14

Доповідач - Корніюк А.П.
Категорія: 59