№ 207/2422/14-ц
№ 2/207/1226/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року

Баглійський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі головуючого судді
Скиби С.А. , при секретареві Воробйовій
Н.В. , розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпродзержинську
справу за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства « 38 відділ
інженерно-технічних частин» про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку , відшкодування
моральної шкоди ,

В С Т А Н О В И В

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовною заявою до ДП « 38
відділ інженерно-технічних частин» , у
якій просив стягнути з відповідача
середній заробіток за час затримки
розрахунку по день постановлення
рішення у сумі 64134 гривні 00 копійок ,
відшкодування моральної шкоди у сумі
2000 гривень 00 копійок , оскільки 5 серпня
2013 року був звільнений з підприємства
за власним бажанням . У день звільнення
підприємство не провело з ним
розрахунок . Рішенням Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 6
березня 2014 року , яким частково
скасоване рішення Байглійського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 14 січня
2014 року , стягнуто з відповідача
середній заробіток за період часу з 11
червня 2013 року по 1 серпня 2013 року в
розмірі 8480 гривень . Рішення суду
відповідачем не виконано . В результаті
порушення його трудових прав завдано
моральних страждань , вимушений брати у
борг гроші , погіршився його життєвий
рівень і нормальні життєві зв'язки .
Змушений докладати додаткових зусиль
для організації свого життя .

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 заявлений позов підтримав
повністю та пояснив , що після
поновлення на роботі звільнився за
власним бажанням 5 серпня 2013 року у
зв'язку з конфліктною ситуацією на
підприємстві . В день звільнення
підприємство не провело з ним
розрахунок . Пізніше виплати
здійснювались частково через банк , але
повністю сума по теперішній час так і
не виплачена . В зв'язку зі скрутним
матеріальним становищем та через те ,
що підприємство вчасно не
розрахувалось з ним , йому нанесено
моральну шкоду .

Представник відповідача Катичева
Ю.В. заявлений позов не визнала та
пояснив , що згідно з рішенням
Апеляційного суду Дніпропетровської
області позивача було поновлено на
роботі , потім позивач звільнився за
власним бажанням . В день його
звільнення з ним провели розрахунок .
На теперішній час з позивачем
підприємство розрахувалось у повному
обсязі . Позивача не влаштувала сума
виплат через те , що з урахуванням
податків вона виявилась меншою .

Суд , вислухавши пояснення осіб , які
беруть участь у справі , вивчивши
матеріали справи , вважає , що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що
позивач ОСОБА_1 5 серпня 2013 року був
звільнений з ДП « 38 відділ
інженерно-технічних частин» за власним
бажанням . У день звільнення
підприємство не провело з ним
розрахунок . Рішенням Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 6
березня 2014 року , яким частково
скасоване рішення Байглійського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 14 січня
2014 року , стягнуто з відповідача
середній заробіток за період часу з 11
червня 2013 року по 1 серпня 2013 року в
розмірі 8480 гривень .

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника належних
звільненому працівникові сум у строки ,
передбачені в ст. 116 КЗпП України ,
підприємство повинно виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку .

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 20 постанови № 13 від 24
грудня 1999 року «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» , установивши при
розгляді справи про стягнення
заробітної плати у зв'язку із затримкою
розрахунку при звільненні , що
працівникові не були виплачені належні
йому від підприємства , установи ,
організації суми в день звільнення ,
коли ж він у цей день не був на роботі , -
наступного дня після пред'явлення ним
роботодавцеві вимог про розрахунок ,
суд на підставі ст. 117 КЗпП України
стягує на користь працівника середній
заробіток за весь період затримки
розрахунку , а при не проведенні його до
розгляду справи - до дня постановлення
рішення , якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини . Сама по
собі відсутність коштів у роботодавця
не виключає його відповідальності .

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 лютого 2012 року у справі №1-5/2012
вирішено , що в аспекті конституційного
звернення положення ч. 1 ст. 233 КЗпП
України у взаємозв'язку з положеннями
ст. ст. 116, 117, 237-1 цього кодексу слід
розуміти так , що для звернення
працівника до суду з заявою про
вирішення трудового спору щодо
стягнення середнього заробітку за весь
час затримки по день фактичного
розрахунку при звільненні та про
відшкодування завданої при цьому
моральної шкоди встановлено
тримісячний строк , перебіг якого
розпочинається з дня , коли звільнений
працівник дізнався або повинен був
дізнатися про те , що власник або
уповноважений ним орган , з вини якого
сталася затримка виплати всіх належних
при звільненні сум , фактично з ним
розрахувався .

Відповідачем надані докази повного
розрахунку з ОСОБА_1 30 травня 2014 року ,
тобто після пред'явлення позову , про що
свідчать надані суду копії платіжних
доручень № 2083 від 13 травня 2014 року та №
2314 від 30 травня 2014 року .

Доводи позивача , що ДП « 38 відділ
інженерно-технічних частин» не
розрахувалося з ним у повному обсязі до
теперішнього часу , суд оцінює критично
, оскільки суми стягнуті судом без
утримання податку та обов'язкових
платежів , підприємство зобов'язане
нарахувати , утримати та сплатити
податок на доходи фізичних осіб , що
відповідачем фактично зроблено .
Виходячи з середньої денної заробітної
плати 229,19 гривень , яка встановлена
рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 6
березня 2014 року , кількості днів
затримки розрахунку з 7 березня 2014 року
по 30 травня 2014 року - 58 робочих днів , ця
сума складає 13293 гривні 02 копійки .

В результаті порушення трудових прав
позивача йому завдано моральних
страждань , тому що він вимушений брати
у борг гроші , погіршився його життєвий
рівень і нормальні життєві зв'язки .
Позивач змушений докладати додаткових
зусиль для організації свого життя .
Суд вважає необхідним з урахуванням
характеру та ступеню душевних
страждань позивача , їх тривалості ,
стягнути з відповідача в рахунок
відшкодування моральної шкоди 500
гривень .

При розподілу судових витрат суд
враховує , що позов задоволено частково
, позивача звільнено від сплати
судового збору , тому необхідно
стягнути з відповідача судовий збір на
користь держави . З відповідача
підлягають стягненню витрати на
правову допомогу в сумі 500 гривень .

Керуючись ст. 116 , 117 , 237-1 КЗпП
України , ст. 8 , 15 , 60 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Заявлений позов задовольнити частково
.

Стягнути з Державного підприємства « 38
відділ інженерно-технічних частин» на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за
час затримки розрахунку в сумі 13293
гривні 02 копійки , відшкодування
моральної шкоди 500 гривень , судові
витрати 500 гривень .

Стягнути з Державного підприємства « 38
відділ інженерно-технічних частин»
судовий збір на користь держави в сумі
487 гривень 20 копійок .

У задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 до Державного
підприємства « 38 відділ
інженерно-технічних частин» відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення .

Суддя С.А. Скиба