Справа № 530/357/14-ц
Номер провадження 4-с/530/1/14
УХВАЛА

06 березня 2014 року
м. Зіньків

Зіньківський районний суд
Полтавської області у складі
головуючого судді Дем'янченко С.М.,
при секретарі Тараненко Т.І.
розглянувши скаргу публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Полтавагаз" в особі Зіньківського
управління по експлуатації газового
господарства в порядку ст.383 ЦПК
України на дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Зіньківського районного управління
юстиції Полтавської області Сухомлин
Т.В. про визнання незаконними дій
державного виконавця, визнання
недійсною та скасування постанови про
відмови у відкритті виконавчого
провадження ,-

В С Т А Н О В И В:

17.02.2014 року ПАТ "Полтавагаз" в особі
Зіньківського управління по
експлуатації газового господарства
звернулося до суду зі скаргою на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Зіньківського районного управління
юстиції Полтавської області Сухомлин
Т.В. про визнання незаконними дій
державного виконавця, визнання
недійсною та скасування постанови про
відмови у відкритті виконавчого
провадження посилаючись на те, що 11
лютого 2014 року скаржником отримана
постанова державного виконавця від
07.02.2014 року виконавче провадження №
41954520 про відмову у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання судового наказу № 2-н/530/2/14,
виданого 09 січня 2014 року Зіньківським
районним судом Полтавської області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
"Полтавагаз" в особі Зіньківського
управління по експлуатації газового
господарства 1000 ( одну тисячу) грн. 97
коп - заборгованості за спожитий
природний газ та 114 (сто чотирнадцять)
грн.70 коп. судового збору. Державний
виконавець відмовив у відкритті
виконавчого провадження посилаючись
на порушення вимог п.3 ст.18 Закону
України "Про виконавче провадження", а
саме відсутній ідентифікаційний код
боржника, що унеможливлює його
реєстрацію та виконання. Дана
постанова є незаконною оскільки ЦПК
України не вимагає зазначення вказаних
даних у судовому наказі,тоді як
державний виконавець відповідно до
положень ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження"наділений
повноваженнями отримати вказану
інформацію в органах державної
податкової служби. Зважаючи на
викладене скаржник просив суд визнати
незаконними дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Зіньківського управління юстиції в
Полтавській області Сухомлин Т.В.,
визнати недійсною та скасувати
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 07.02.2014
року.

В судовому засіданні представник
скаржника публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Полтавагаз" в особі
Зіньківського управління по
експлуатації газового господарства
Ревягіна С.І., скаргу підтримала в
повному обсязі, державний виконавець
ВДВС Зіньківського районного
управління юстиції Полтавської
області Сухомлин Т.В., просила
відмовити в задоволенні скарги.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, вивчивши та
проаналізувавши матеріали справи,
приходить до висновку, що скарга
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

У січня місяці 2014 року ПАТ
"Полтавагаз" в особі Зіньківського
управління по експлуатації газового
господарства звернулося до відділу
державної виконавчої служби
Зіньківського районного управління
юстиції Полтавської області із заявою
про примусове виконання судового
наказу № 2-н/530/2/14, виданого 09 січня 2014
року Зіньківським районним судом
Полтавської області, про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ПАТ "Полтавагаз" в
особі Зіньківського управління по
експлуатації газового господарства 1000
( одну тисячу) грн. 97 коп -
заборгованості за спожитий природний
газ та 114 (сто чотирнадцять) грн. 70 коп.
судового збору( а.с.11).

Постановою державного
виконавця ВДВС Зіньківського РУЮ
Полтавської області Сухомлин Т.В. від
07.02.2014 року відмовлено у прийнятті до
провадження вказаного виконавчого
документу та у відкритті виконавчого
провадження з його примусового
виконання.

Зазначену постанову ПАТ
"Полтавагаз" в особі Зіньківського
управління по експлуатації газового
господарства отримало 11.02.2014 року та
відповідно до визначеного у ч. 1 ст. 385
ЦПК строку, звернулося до суду з
даною скаргою.

У постанові від 11.02.2014 року
державний виконавець Сухомлин Т.В.
вказує, що підставою для відмови у
прийнятті до провадження виконавчого
документу та у відкритті виконавчого
провадження по виконанню судового
наказу є порушення вимог п. 3 ст. 18
Закону України "Про виконавче
провадження", а саме відсутність
ідентифікаційного коду боржника, що
унеможливлює його реєстрацію та
виконання.( а.с.12)

Згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Статтею 369 ЦПК України
виконавчий лист має відповідати
вимогам виконавчого документа,
встановленим Законом України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до ст. 25 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Підстави для відмови у
відкритті виконавчого провадження
визначені ст. 26 Закону України "Про
виконавче провадження".

Враховуючи викладене суд
приходить до висновку, що посилання
державного виконавця в постанові як на
підставу відмови у відкритті
виконавчого провадження на п. 6 ч. 1 ст.
26 Закону України "Про виконавче
провадження" є безпідставними і
необґрунтованими.

Вимоги до змісту заяви про видачу
судового наказу та змісту судового
наказу встановлені Цивільним
процесуальним кодексом України.

Так, відповідно до ст. 98 ЦПК України
у заяві про видачу судового наказу
повинно бути зазначено: найменування
суду, в який подається заява; ім'я
(найменування) заявника та боржника, а
також ім'я (найменування) представника
заявника, якщо заява подається
представником, їхнє місце проживання
або місцезнаходження; вимоги заявника
і обставини, на яких вони ґрунтуються;
перелік документів, що додаються до
заяви.

У судовому наказі за змістом ст. 103
ЦПК України зазначаються: дата видачі
наказу; найменування суду, прізвище та
ініціали судді, який видав судовий
наказ; ім'я (найменування) стягувача і
боржника, їх місце проживання або
місцезнаходження; посилання на закон,
на підставі якого підлягають
задоволенню заявлені вимоги; сума
грошових коштів, які підлягають
стягненню, а також розрахунковий
рахунок боржника (юридичної особи) в
установі банку, з якого повинні бути
стягнуті грошові кошти, якщо такий
повідомлений заявником; сума судових
витрат, що сплачена заявником і
підлягає стягненню на його користь з
боржника; відомості про порядок та
строки подання заяви про скасування
судового наказу.

Отже, чинне законодавство не
покладає обов'язок на особу, яка
звертається до суду із заявою про
видачу судового наказу, вказувати
ідентифікаційний код боржника. Не
містить Цивільний процесуальний
кодекс України також вимог про
зазначення ідентифікаційного номеру
боржника в тексті судового наказу.

Суд та особи, які звертаються
до суду із заявою про видачу судового
наказу, не наділені повноваженнями та
не мають будь-яких законних підстав в
рамках розгляду заяви про видачу
судового наказу збирати конфіденційну
інформацію щодо конкретної фізичної
особи - боржника.

Судовий наказ № 2-н/530/2/14,
виданий 09 січня 2014 року Зіньківським
районним судом Полтавської про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
"Полтавагаз"в особі Зіньківського
управління по експлуатації газового
господарства 1000( одну тисячу) грн. 97 коп
- заборгованості за спожитий природний
газ та 114 ( сто чотирнадцять) грн. 70 коп.
судового збору., оформлений у
відповідності з вимогами ст. 103 ЦПК
України, містить наступні відомості
про боржника, а саме: прізвище, ім'я, по
батькові,місце реєстрації та
фактичного проживання.

Крім того, в ст. 18 Закону України
"Про виконавче провадження" визначені
вимоги до виконавчого документу, а
саме, в п. 3 ч. 1 цієї статті встановлено,
що у виконавчому документі
зазначаються: повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Зі змісту вищенаведеної
норми вбачається, що ідентифікаційний
номер стягувача та ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
боржника зазначаються, якщо вони
відомі суду, відповідно, у разі не
зазначення їх у судовому рішенні не є
безумовною підставою для відмови у
відкритті виконавчого провадження.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів щодо
виконання рішення, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

У ст. 5 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Державному виконавцю повинні бути
безоплатно надані у встановлений ним
строк інформація, документи або їх
копії, необхідні для здійснення його
повноважень.

Відсутність же в судовому наказі
відомостей про ідентифікаційний код
боржника, не є перешкодою для вирішення
питання про відкриття виконавчого
провадження, й не може в подальшому
унеможливити чи то утруднити
здійснення примусового виконання,
зважаючи на повноваження державного
виконавця отримати в органах державної
податкової служби зазначені дані.

Також, вирішуючи скаргу ПАТ
"Полтавагаз" в особі Зіньківського
управління по експлуатації газового
господарства, суд враховує позицію
Європейського Суду з прав людини,
висловлену в рішенні від 12 травня 2011
року в справі "Л. проти України" (п. 18, 23),
згідно з якою судове та виконавче
провадження є першою та другою
стадіями у загальному провадженні, у
зв'язку з чим виконання рішення не
відокремлюється від судового розгляду
і провадження повинно розглядатися
загалом, а його тривалість має досягати
цілей, визначених в п. 1 ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод щодо права
кожної особи на розгляд його справи
упродовж розумного строку. Коли
виконавча служба здійснює виконання
остаточного рішення, провадження має
бути закінчено без зволікань.

За таких обставин суд
приходить до висновку, що державний
виконавець безпідставно відмовив у
відкритті виконавчого провадження та у
прийнятті до провадження виконавчого
документа, тому вимоги скарги в частині
визнання дій державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Зіньківського районного управління
юстиції Полтавської області Сухомлин
Т.В., щодо винесення постанови від 07.02.2014
року про відмову у відкритті
виконавчого провадження незаконними
та скасування даної постанови
державного виконавця ВДВС
Зіньківського РУЮ Полтавської
області Сухомлин Т.В. про відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
судового наказу підлягають
задоволенню.

На підставі наведенного та
керуючись ст. ст. 383 - 387 ЦПК України,
суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Полтавагаз" в порядку ст.383
ЦПК України на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Зіньківського
районного управління юстиції
Полтавської області Сухомлин Т.В. про
визнання незаконними дій державного
виконавця, визнання недійсною та
скасування постанови про відмови у
відкритті виконавчого провадження -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Зіньківського районного управління
юстиції Полтавської області Сухомлин
Т.В. щодо винесення постанови від 07.02.2014
року про відмову у відкритті
виконавчого провадження з примусового
судового наказу № 2-н/530/2/14, виданого 09
січня 2014 року Зіньківським районним
судом Полтавської області про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
'Полтавагаз' в особі Зіньківського
управління по експлуатації газового
господарства 1000( одну тисячу) грн. 97
коп - заборгованості за спожитий
природний газ та 114( сто чотирнадцять)
грн. 70 коп. судового збору.

Скасувати постанову
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Зіньківського районного управління
юстиції Полтавської області Сухомлин
Т.В. виконавче провадження № 41954520 від
07.02.2014 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання судового наказу № 2-н/530/2/14,
виданого 09 січня 2014 року Зіньківським
районним судом Порлтавської області
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
"Полтавагаз" в особі Зіньківського
управління по експлуатації газового
господарства 1000( одну тисячу) грн. 97 коп
- заборгованості за спожитий природний
газ та 114( сто чотирнадцять) грн. 70 коп.
судового збору.

Апеляційну скаргу на ухвали суду
може бути подано протягом п'яти днів.

Суддя -