Справа № 168/301/14
Провадження № 2/168/103/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2014 р. Старовижівський районний суд
Волинської області в складі:

головуючого-судді Хаврони О.Й.,

при секретарі - Ковальчуку А.А.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі
суду у відкритому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності в порядку
спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач просить визнати за ним в
порядку спадкування за законом право
власності на майно його сестри ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: на
житловий будинок з господарськими
спорудами. Позов мотивує тим, що після
смерті сестри відкрилась спадщина на
належний останній житловий будинок. За
життя ОСОБА_3 заповіт не складала, він
та відповідач є спадкоємцями за
законом, останній не заявляє претензій
на спадщину. Однак позивач отримати
свідоцтво про право на спадщину у
нотаріуса не може у зв'язку із
відсутністю у спадкодавця
правовстановлюючого документа на
житловий будинок. Зазначає, що прийняв
спадщину шляхом фактичного вступу в
управління та володіння спадковим
майном, тому, вважає що, за ним слід
визнати право власності на це спадкове
майно.

Представник позивача ОСОБА_4 у судове
засідання подав заяву з проханням
розглядати справу за його відсутності,
позовні вимоги підтримує. Відповідач
ОСОБА_2, подав заяву з проханням
розглядати справу за його відсутності,
позов визнає, проти визнання за
позивачем права власності на спадкове
майно не заперечує.

Враховуючи, що особи, які беруть участь
у справі, в судове засідання не
з'явились, суд розглядає справу в
порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК
України без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов слід
задоволити з таких підстав.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що сестра позивача -
ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.16/.

Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і
перехідних положень Цивільного
кодексу України (далі -ЦК України),
який набрав чинності з 1 січня 2004 року,
цей Кодекс застосовується до цивільних
правовідносин, які виникли після
набрання ним чинності. Щодо цивільних
відносин, які виникли до набрання
чинності ЦК, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Правила книги шостої ЦК застосовуються
також до спадщини, яка відкрилася, але
не була прийнята ніким зі спадкоємців
до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, до спірних правовідносин щодо
питань про прийняття спадщини слід
застосовувати законодавство, що діяло
на час відкриття спадщини, тобто
Цивільний Кодекс 1963 року (далі -ЦК 1963
року).

Згідно зі статтями 524, 527, 529, 530 ЦК УРСР 1963
року, спадкоємство здійснюється за
законом і за заповітом, спадкоємцями
можуть бути особи, що були живими на
момент смерті спадкодавця, а також діти
померлого, зачаті при його житті і
народженні після його смерті, при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого. До
числа спадкоємців першої черги
належить також дитина померлого, яка
народилася після його смерті.

При відсутності спадкоємців першої
черги або при неприйнятті ними
спадщини, а також в разі, коли всі
спадкоємці першої черги не
закликаються до спадкування,
успадковують у рівних частках: брати і
сестри померлого, а також дід та бабка
померлого як з боку батька, так і з боку
матері (друга черга).

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину: 1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на належний їй житловий
будинок з господарськими будівлями,
збудований у 1965 році, що знаходиться по
АДРЕСА_1. Вказані будівлі збудовані у
сільській місцевості і зареєстровані у
погосподарській книзі сільської ради
/а.с. 5/, а тому є підстави вважати, що
вони прийняті в експлуатацію і не є
самовільним будівництвом.

Заповіт від імені ОСОБА_3 не
посвідчувався, спадкова справа не
заводилась /а.с.36-38/.

Спадкоємці після смерті ОСОБА_3 за
законом першої черги відсутні /а.с.5/.

Сторони по справі є спадкоємцями за
законом другої черги.

Відповідач від прийняття спадщини
відмовився, що підтверджується його
заявою /а.с. 28/, позивач ОСОБА_1 прийняв
спадщину шляхом фактичного вступу та
володіння спадковим майном, заяви про
відмову від прийняття спадщини не
подавав /а.с.5/.

Нотаріусом відмовлено йому у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно у зв'язку із неподанням
правовстановлюючих документів про
належність спадкодавцю нерухомого
майна - будинку. /а.с.26/

Згідно з п.п. 5 п. 1 ст. 19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" від
01.07.2004р. правовстановлювальним
документом, на підставі якого
провадиться реєстрація права
власності на об'єкти нерухомого майна
може бути рішення суду, що набрало
законної сили про визнання права
власності на об'єкти нерухомого майна.

Враховуючи, що за життя спадкодавець
правовстановлюючих документів на
житловий будинок не мав, в суді не
встановлено обставин, які б вказували,
що він за життя набув право власності
на житловий будинок неправомірно або,
що на спадкове майно, окрім позивача, в
порядку спадкування чи з інших підстав
претендують інші особи та з огляду на
те, що захистити свої права позивач
може лише в судовому порядку, позов
слід задовольнити та визнати за
позивачем право власності на вказане
спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 524, 527, 529, 530, 549 ЦК УРСР
1963 року, ст.ст.15, 60, 62,174, 197, 212-215 ЦПК, п.п.5
п.1 ст.19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», України суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності в порядку спадкування
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем с.Комарове
Старовижівського району Волинської
області право власності на житловий
будинок з господарськими спорудами, що
знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Старовижівський районний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Й. Хаврона