№4-с/756/197/14
УХВАЛА

15 грудня 2014 року суддя Оболонського
районного суду м. Києва Шевчук А.В.,
перевіривши заяву ОСОБА_1 про захист
права власності,

встановив:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду в порядку ст. 384 ЦПК України із
заявою у якій просив зняти заборону на
відчуження його власності, що була
накладена постановою 48/12 від 1999 року
державної виконавчої служби
Оболонського району на виконання
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 12.10.1998 року у справі №2-718.

Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль
за виконанням судових рішень» визначає
порядок оскарження дій, бездіяльності,
державного виконавця.

Відповідно до ст.ст. 383, 384, 385 ЦПК
України, скаргу на дії державного
виконавця може бути подано стороною
виконавчого провадження до суду, який
видав виконавчий документ, при цьому,
скарга подається до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод; у
триденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод в разі
оскарження постанови про відкладення
провадження виконавчих дій. Пропущений
з поважних причин строк для подання
скарги може бути поновлено судом (в
порядку ст. 73 ЦПК України за
клопотанням заявника).

Розділ ІII ЦПК України «Позовне
провадження», крім іншого, визначає
порядок пред»явлення позову, вимоги до
форми та змісту позовної заяви.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у
прохальній частині якої фактично
просить про звільнення майна з-під
арешту, яка мала б розглядатися в
порядку позовного провадження.

Таким чином, ОСОБА_1 має визначитись із
вимогами, способом та порядком захисту
порушеного права.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна
заява повинна містити ім»я
(найменування) відповідача його місце
проживання (перебування) або
місцезнаходження, чіткий зміст
позовних вимог, виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги з
зазначенням доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Згідно ст. 30 ЦПК України, сторонами в
цивільному процесі є позивач і
відповідач.

У відповідності до ст. 26 ЦПК України, у
справах позовного провадження особами,
які беруть участь у справі, є сторони,
треті особи, представники сторін та
третіх осіб.

У відповідності до абзацу 2 п. 16
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» вимоги інших
осіб щодо належності їм, а не боржнику
майна, на яке накладено арешт,
вирішуються шляхом пред'явлення ними
відповідно до правил підвідомчості (ст.
24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та
особи, в інтересах якої накладено
арешт, про визнання права власності на
майно і звільнення його з-під арешту. В
такому ж порядку розглядаються вимоги
осіб, які не є власниками майна, але
володіють ним на законних підставах.

У відповідності до п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27
серпня 1976 року №6 «Про судову практику
в справах про виключення майна з опису»
відповідачами в справі суд притягує
боржника, особу, в інтересах якої
накладено арешт на майно, і в
необхідних випадках - особу, якій
передано майно, якщо воно було
реалізоване.

В порушення ст. 119 ЦПК України до суду
подано не позовну заяву, а заяву у якій
не зазначено імені (найменування)
позивача та відповідача, особи в
інтересах якої здійснювався арешт
майна за постановою ВДВС Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
1999 року, не зазначено доказів та
обґрунтувань на підтвердження вимог.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК
України до позовної заяви додаються
документи, що підтверджують сплату
судового збору.

У відповідності до Закону України «Про
судовий збір» від 04.08.2011 року визначено
правові засади справляння судового
збору, платників, об»єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору.

Згідно ч.2 ст. 4 цього Закону ставка
судового збору за подання до суду
позовної заяви майнового характеру
складає 1% ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати. Ставка ж судового
збору за подання до суду позовної заяви
немайнового характеру складає 0,2%
розміру мінімальної заробітної плати.

У відповідності до ст. 120 ЦПК України
позивач повинен додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів і
третіх осіб.

Таким чином, у разі подачі позову,
позивачу необхідно визначитись із
складом осіб які мають брати участь у
справі, їх процесуальним статусом,
вказати осіб в інтересах яких
здійснювався арешт майна та оплатити
судовий збір у належному розмірі.

За таких обставин заяву слід залишити
без руху та надати заявнику строк для
усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали заявник
повинен надати до суду позовну заяву, з
дотриманням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК
України, або ж скаргу в порядку ст.ст. 383,
384, 385 ЦПК України та з врахуванням вимог
про усунення недоліків, викладених в
зазначеній ухвалі.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про захист права
власності залишити без руху та надати
строк для усунення вказаних недоліків
до 25 грудня 2014 року.

У разі невиконання вимог ухвали в
зазначений строк заява (скарга)
вважатиметься неподаною і буде
повернута скаржникові.

Суддя
Шевчук А.В.