АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7554/14
Головуючий 1 інстанції: Цвіра
Справа № 638/8360/14-ц
Доповідач : Пшенічна Л.В.
Категорія: право власності
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Хорошевського О.М.,
Івах А.П.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Дзержинського районного
суду м. Харкова від 29 вересня 2014 року

за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя
особа - ОСОБА_6 про визнання права
власності, -

в с т а н о в
и л а :

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, в
якому просила визнати право власності
на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 29 вересня 2014 року позов
ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/3
частку квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
судовий збір у розмірі 1 400 грн.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилається на те, що
судом порушено норми матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити ОСОБА_5 у
задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що ОСОБА_5 не тільки не
надано жодного доказу недійсності або
неправомірності правочинів укладених
як 22.06.1996 року так і 27.06.1996 року, але й не
оспорює їх, що підтверджує їх
законність та правомірність.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, що з'явились в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що вона підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач на час продажу квартири
АДРЕСА_2 була неповнолітньою, договір
купівлі продажу укладався і від її
імені, але при купівлі квартири АДРЕСА_1
власником квартири зазначено лише
відповідача.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
права власності позивача на спірну
квартиру, але не погоджується з
розміром частини, яку визначив суд, а
тому на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України змінює судове рішення,
оскільки висновки суду не відповідають
обставинам справи.

З договору купівлі-продажу НЗ-420 від
22.06.1996 року вбачається, що квартира
АДРЕСА_2 була продана від імені 3-х осіб,
в тому числі неповнолітньої ОСОБА_5 та
відповідача. Продаж здійснено за 350
мільйонів карбованців (а.с. 11).

Спірна квартира була придбана згідно з
договором купівлі-продажу рег. №НЗ-719
від 27.06.1996 року на ім'я відповідача за
700 мільйонів карбованців (а.с. 12),

Вартість придбаної квартира в двічі
перевищує суму, за яку була продана
попередня квартира, на 1/3 частину якої
мала право позивач.

За таких умов судова колегія вважає, що
позивач має право власності у спірній
квартирі на 1/6 її частини.

Щодо доводу апеляційної скарги
стосовно того, що судом першої
інстанції не застосовано до спірних
правовідносин строк позовної давності,
то це свідчить про те, що позивач має
право власності на частку в спірній
квартирі, оскільки позовна давність
застосовується у разі порушеного
права.

Згідно зі ст.. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Матеріали справи не містять заяви
відповідача про застосування до
спірних правовідносин строку позовної
давності.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд
розглядає цивільні справи на підставі
доказів поданих сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла
висновку, що позивач частково довів
свій позов.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, п. 3 ч. 1
ст. 309, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова
колегія судової палати,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити частково

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 29 вересня 2014 року
змінити.

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/6
частку квартири АДРЕСА_1

Рішення Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальний
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії