Справа № 2-2312/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2014 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ДОК», треті особи: Київський національний університет будівництва та архітектури, Обслуговуючий кооператив «Севастопольський», Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про усуненні перешкод у користуванні майном,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 звернулись з позовом до ПП «ДОК», в якому просили зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні ними, належним їх на праві власності нерухомим майном (нежилими приміщеннями першого поверху підземного паркінгу автостоянки), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а саме зобов'язати за власний рахунок та власними силами здійснити демонтаж незаконно встановленої споруди (металевого паркану), а також стягнути з відповідача на користь кожного із позивачів по 48,72 грн. судового збору.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 17.02.2014 року вимоги позивачів роз'єднані в самостійні провадження.

На підставі зазначеного встановлено подання позивачем ОСОБА_1 позову до ПП «ДОК» про усунення перешкод у користуванні належним йому на праві власності нежилим приміщенням №5- гаражного боксу НОМЕР_1, першого поверху підземного паркінгу автостоянки, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання відповідача за власний рахунок та власними силами здійснити демонтаж незаконно встановленої споруди (металевого паркану).

Свої вимоги мотивує тим, що він є власником нежилого приміщення №5 - гаражного боксу НОМЕР_1 на першому поверсі підземної автостоянки відповідно до Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.01.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савенком В.С., зареєстрованого в реєстрі за №3802.

У липні 2013 року відповідач самовільно звів на земельній ділянці, що розташована на під'їзді до зазначеної підземної автостоянки, на частині земельної ділянки, що знаходиться у законному користуванні ОК «Севастопольський», металевий паркан, який перешкоджає в'їзду та виїзду на перший поверх автостоянки. В'їзд та виїзд на перший поверх автостоянки проходить через ту частину земельної ділянки, яка перегороджена цим парканом.

Вивченням матеріалів позовної заяви було встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, у зв'язку з чим ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.02.2014 року позивачу був наданий строк для виправлення недоліків, т. я. суд при прийнятті позову зобов'язаний встановити відсутність підстав для повернення позову і наявність передумов для відкриття провадження у справі - наявність правовідносин сторін, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства, пред'явлення вимоги, яка не є байдужою до права, наявність у заявника права на пред'явлення позову і дотримання ним порядку реалізації цього права.

Зазначена ухвала згідно з вимогами закону була направлена на адресу позивача та отримана ним 03.04.2014 року, а також отримана представником позивача за вказаною ним адресою 17.03.2014 року.

Однак вказані в ухвалі суду недоліки позивач та його представник до цього часу не усунули, з заявою про продовження строку на усунення недоліків не зверталися, провадженням у справі не цікавилися.

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Отже, викладене свідчить про не усунення позивачем недоліків через втрату ним заінтересованості у вирішенні даного спору.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України у разі, коли недоліки позовної заяви позивачем відповідно до ухвали суду вчасно виправлені не будуть або будуть виправлені лише частково, така позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві, про що постановляється ухвала.

Оскільки вказані недоліки позовної заяви, які встановлені ухвалою суду від 26.02.2014 року та стали підставою для залишення позовної заяви без руху, позивач не усунув, тому за таких обставин вважаю за необхідне повернути позивачу в силу ч.2 ст. 121 ЦПК України позовну заяву та згідно з п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» повернути сплачений судовий збір.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства «ДОК», треті особи: Київський національний університет будівництва та архітектури, Обслуговуючий кооператив «Севастопольський», Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про усуненні перешкод у користуванні майном вважати неподаною і повернути позивачу.

Повернути ОСОБА_1 48,72 грн. судового збору, сплаченого згідно з квитанцією №QS20917781 від 11.02.2014 року на р/р №0010.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: