Справа № 355/330/14-ц
Провадження № 2/355/173/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Баришівський
районний суд Київської області у
складі

головуючого судді Єременка В.М.

при секретарі Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому
судовому засiданнi в смт. Баришівка
Київської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Селищанської
сільської ради Баришівського району
Київської області, третя особа: ОСОБА_3
про визнання права власності на
спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися
до суду з позовною заявою до
Селищанської сільської ради
Баришівського району Київської
області, третя особа: ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно. Свою заяву обґрунтовують тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер їх батько ОСОБА_4.
Після його смерті відповідно до ст.ст.
1261, 1268 ЦК України спадщина була
прийнята позивачами. ІНФОРМАЦІЯ_5
померла їх баба ОСОБА_5. При житті
ОСОБА_5 склала заповіт, що
зареєстрований за №12 від 27.02.1998 року у
Селищанській сільській раді, згідно
якого житловий будинок і взагалі все
те, що належатиме їй на день смерті і на
що матиме право за законом, заповіла
своїм дітям: сину - ОСОБА_4, та дочці
-ОСОБА_3. Після смерті баби, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулися із заявами про
прийняття спадщини до Баришівської
районної державної нотаріальної
контори, де зареєстровано спадкову
справу. ОСОБА_3 відмовилися від
прийняття спадщини після смерті своєї
матері на користь позивачів. У складі
спадкового майна залишився житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, та приватизована земельна
ділянка, на якій знаходиться
вищезазначений житловий будинок. Але
нотаріусом було роз'яснено, що оформити
право власності на зазначене спадкове
майно, згідно чинного законодавства,
вони не мають змоги, в зв'язку з тим, що
відсутній оригінал свідоцтва про право
на спадщину на 1/2 частину житлового
будинку ОСОБА_5. Просять суд визнати за
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності
кожного по 1/2 частині житлового будинку
з відповідною частиною господарських
будівель та споруд, розташованих за
адресою: АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Представник позивачів ОСОБА_6 в судове
засідання на розгляд справи не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений
своєчасно та належним чином. До суду
від ОСОБА_6 надійшла заява з проханням
справу розглядати за його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі. Просить суд позов ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 задовольнити.

Представник відповідача -
Селищанської сільської ради
Баришівського району Київської
області у судове засідання на розгляд
справи не з'явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлені
своєчасно та належним чином. До суду
від сільського голови надійшов лист
про визнання позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_2, та про розгляд справи у
відсутність їх представника.

Третя особа ОСОБА_3 на розгляд
справи не з'явилася, про день, час та
місце розгляду справи повідомлена
своєчасно та належним чином. До суду
від ОСОБА_3 надійшла заява в якій
зазначено, що позовні вимоги визнає в
повному обсязі, на спадкове майно не
претендує та проти задоволення позову
ОСОБА_1, ОСОБА_2 не заперечує. Просить
суд розглядати справу за її
відсутності.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
докази, суд вважає, що заявлений позов є
обґрунтованим та підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
міркувань.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у
віці 61 рік помер ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, видане 05 березня 2013 року.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Після смерті батька, ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
відповідно до ст.ст. 1261, 1268 ЦК України
прийняли його спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 82 роки померла
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_2, видане
виконавчим комітетом Селищанської
сільської ради Баришівського району
Київської області 25 липня 2013 року. При
житті ОСОБА_5 склала заповіт, що
зареєстрований за №12 від 27.02.1998 року у
Селищанській сільській раді, згідно
якого житловий будинок і взагалі все
те, що належатиме їй на день смерті і на
що матиме право за законом, заповіла
своїм дітям: сину - ОСОБА_4, та дочці -
ОСОБА_3. Після смерті спадкодавця
відкрилася спадщина на спадкове майно,
зокрема на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований по АДРЕСА_1, та
приватизована земельна ділянка на якій
знаходиться вищезазначений житловий
будинок.

Як вбачається із позовної заяви, третя
особа по справі ОСОБА_3 відмовилася від
свого права на спадок після смерті
своєї матері ОСОБА_5 на користь
позивачів по справі, тому вони єдині
спадкоємці за правом представлення,
згідно ст. 1266 ЦК України.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

На підставі ч. 1 ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Досліджена судом спадкова справа
вказує, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
вчасно звернулися до нотаріуса з
заявою про прийняття спадщини, однак їм
було відмовлено у оформленні прийняття
спадщини, оскільки відсутній оригінал
свідоцтва про право на спадщину на 1/2
частину житлового будинку ОСОБА_5. У
зв'язку з наведеним, позивачі не мають
змоги реалізувати свої спадкові права
та прийняти спадщину і вимушені
звернутися до суду.

Про те, що ОСОБА_5 була власником та
володіла будинком по АДРЕСА_1, свідчать
такі докази:

- ксерокопія Державного акту на право
приватної власності на землю, серії
ІV-КВ №068148, виданого 25 серпня 1998 року;

- ксерокопія технічного паспорта на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1;

- ксерокопія рішення №40 виконавчого
комітету Селищанської сільської ради
Баришівського району Київської
області від 28 липня 2006 року;

- ксерокопія свідоцтва про право на
спадщину по закону від 21 грудня 1993 року,
де зазначено, що спадкове майно, на яке
видано це свідоцтво, складається з 1/2
частини житлового будинку, що
знаходиться в с. Селище, Баришівського
району, Київської області, що належав
померлому ОСОБА_5;

- іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215,
218, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220,
1222, 1223, 1258, 1261, 1266, 1268, 1269, 1270, 1274, 1297 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про спадкування» №7 від 30.05.2008
року, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого: АДРЕСА_2, та за ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого: АДРЕСА_3,
право власності кожного по 1/2 частині
житлового будинку з відповідною
частиною господарських будівель та
споруд, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного
суду Київської області через
Баришівський районний суд Київської
області.

Суддя Баришівського районного суду
В. М. Єременко