Чуднівський районний суд
Житомирської області
Справа № 294/1083/14-ц
Провадження № 2/294/1314/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13.08.2014 року
м. Чуднів

Чуднівський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого судді Мельничука О.О.,

при секретарі Івашкевич В.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 "про стягнення суми позики",-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення з останньої 19719
грн. заборгованості згідно укладеного
сторонами 24.06.2013 року договору позики
1250 євро, які позичальниця зобов"язалась
була повернути до 23.07.2013 року, але не
виконала свої зобов"язання.

У судове засідання сторони не
з"явилися, в зв"язку з чим фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Ст. 1046 ЦК України прямо визначає,
що договір позики є укладеним з моменту
передання позичальнику грошей, тобто
договір позики належить до групи
реальних договорів і, відповідно,
набуває чинності лише з моменту, коли
позикодавець передає предмет позики
позичальнику.

Відповідно до наявної у
матеріалах справи поданої самою
позивачкою копії письмової розписки
ОСОБА_2 від 24.06.2013 року остання вказує на
свою готовність відшкодувати
матеріальну шкоду, яку завдав її син
ОСОБА_3 позивачці якимись шахрайськими
діями.

Зміст даної розписки ніяким
чином не підтверджує факт виникнення
між сторонами даної справи договірних
відносин, що випливають із позики
грошей, а свідчать про проявлену
готовність відповідачки сплатити
відповідну суму коштів за свого сина
(при цьому у розписці невизначена чітко
юридична підстава виникнення перед
позивачкою зобов"язання сина позивачки
ОСОБА_3 відшкодувати шкоду, але чітко
простежується безвалютність відносин
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо передачі
позивачкою відповідачці вказаної нею
суми) .

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
саме на позивачку покладається
обов"язок довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог, але остання не надала суду ні
належних доказів, ні належного
обгрунтування вказаної вимоги, в
зв"язку з чим суд дану вимогу залишає
без задоволення.

З огляду на відмову у позові,
судові витрати по справі слід покласти
на позивачку.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 10,15,60,88,212-215 ЦПК
України, змістом ст.ст. 11, 509, 1047,1049 ЦК
України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 "про
стягнення суми позики" залишити без
задоволення за безпідставністю
заявленої вимоги.

Судові витрати покласти на
позивачку.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана в Апеляційний суд
Житомирської області через
Чуднівський райсуд протягом десяти
днів з дня проголошення даного рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на
подання апеляційної скарги, якщо така
не буде подана.

Суддя: О. О. Мельничук