Справа № 367/4308/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року Ірпінський
міський суд Київської області в складі:

головуючого
судді Линника В.Я.,

при секретарі
Адаменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» до ОСОБА_1, третя особа -
Ірпінський міський відділ управління
державної міграційної служби України в
Київській області, про виселення з
житлового приміщення, зняття з
реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду надійшов
зазначений вище позов, який позивач
мотивує тим, що на підставі свідоцтва
про придбання майна з прилюдних торгів,
які не відбулися, від 17.04.2013 р. Публічне
акціонерне товариство «Державний
ощадний банк України» набуло право
власності на житловий будинок
загальною площею 240,60 кв.м та земельну
ділянку площею 0,0370 га кадастровий
номер :01:026:0070, що знаходяться в
АДРЕСА_1.

На виконання вимог ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР та
ст. 40 Закону України «Про іпотеку»
банком 07.05.2014 р. було направлено
відповідачу вимогу про звільнення
протягом одного місяця житлового
приміщення та земельної ділянки по
АДРЕСА_1, яку він отримав 10.05.02014 р., але у
наданий час ОСОБА_1 вимоги не виконав,
хоч має у власності інший будинок -
АДРЕСА_2.

Просить суд виселити відповідача із
житлового будинку АДРЕСА_1 із зняттям з
реєстраційного обліку в Ірпінському
міському відділі Управління Державної
міграційної служби України в Київській
області.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позов, підтвердили
обставини, наведені в позовній заяві,
просили задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, його представник в
судовому засіданні заперечував проти
позову. Вказував, що позивач дійсно
проживає та зареєстрований у АДРЕСА_1,
однак не виселяється з цього будинку,
оскільки є рішення Апеляційного суду
Київської області від 06.05.2014 р., яким
позивачу відмовлено у його виселенні.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, до суду надійшла
заява з проханням слухати справу за
його відсутності.

Суд, заслухавши доводи та заперечення
сторін, дослідивши письмові докази по
справі, дійшов висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що рішенням
Апеляційного суду Київської області
від 06.05.2014 р. (а.с. 40-44) встановлено, що
24.03.2008 р. між ПАТ «Державний ощадний
банк України» та ОСОБА_2 було укладено
Договір про іпотечний кредит №231.6, за
яким Банк надав ОСОБА_2 кредит в сумі 158
415,00 дол. США на придбання, житла на
вторинному ринку нерухомості.

В якості забезпечення виконання
зобов'язання по Кредитному договору,
було укладено Іпотечний договір від
24.03.08 № 3496, на підставі якого позивачу
було надано в іпотеку житловий будинок
загальною площею - 240,60 кв. м., житлового
площею - 76,70 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку
площею 0,0370 га, що знаходиться за цією ж
адресою.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 09.02.2011 р. стягнуто з ОСОБА_2
на користь ПАТ «Державний ощадний банк
України» заборгованість за кредитним
договором в розмірі 1 274 211 грн.

Після набрання рішенням суду законної
сили при здійсненні виконавчого
провадження з примусового виконання
рішення суду 17.04.2013 р. приватним
нотаріусом Ірпінського міського
нотаріального округу видано свідоцтво
про придбання майна з прилюдних торгів,
які не відбулись, згідно якого
публічному акціонерному товариству
«Державний ощадний банк України»
належить на праві власності майно, що
складається з житлового будинку
загальною площею 240,60 кв.м, житловою
площею 76,70кв.м з надвірними будівлями
та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1.

Як визнав в судовому засіданні
представник відповідача, ОСОБА_1 на
даний час проживає та зареєстрований в
АДРЕСА_1. Крім того, зазначені обставини
підтверджуються листами Державної
міграційної служби України від 22.05.14 №
1846 (а.с. 12) та Ірпінського міського
відділу Управління Державної
міграційної служби України в Київській
області від 21.06.14 № 2085 (а.с. 13).

Судом також встановлено, що позивачем
було направлено вимоги від 07.05.14 №№1688,
1689 (а.с. 9, 10), якими запропоновано
відповідачу у місячний строк з моменту
отримання вимоги звільнити будинок
АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією
адресою.

Зазначені вимоги відповідач отримав
10.05.2014 р., про що свідчать рекомендовані
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 11), але у наданий йому
строк будинок не звільнив. Не звільнив
він його і на час розгляду справи, що в
судовому засіданні підтвердив
представник відповідача, а також
підтверджується актами огляду
домоволодіння від 20.05.2014 р. і від 11.06.2014
р. (а.с. 15, 16).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України
«Про іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення є підставою для виселення
всіх громадян, що мешкають у ньому, за
винятками, встановленими законом.
Після прийняття кредитором рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги, якщо сторонами не
погоджено більший строк. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Отже, враховуючи встановлені судом
обставини і наведене вище нормативне
обґрунтування, суд вважає, що, оскільки
ПАТ «Державний ощадний банк», як
іпотекодержатель, набув права
власності на будинок АДРЕСА_1, що був
предметом іпотеки, а мешканець цього
будинку ОСОБА_1 не звільняє його
всупереч законної вимоги позивача, є
підстави для задоволення позову в
частині примусового виселення ОСОБА_1
за рішенням суду.

Суд не приймає до уваги посилання
представника відповідача на рішення
Апеляційного суду Київської області
від 06.05.2014 р., так як позов ПАТ
«Державний ощадний банк», який є
предметом даного розгляду, подано з
інших підстав - після з'ясування місця
проживання відповідача та його
належного повідомлення про
необхідність виселення.

Суд відмовляє в решті частині позову,
оскільки до повноважень суду не
відноситься питання щодо зняття осіб з
реєстраційного обліку в Ірпінському
міському відділі Управління Державної
міграційної служби України в Київській
області.

В зв'язку із частковим задоволенням
позову суд стягує з відповідача на
користь позивача судові витрати по
справі пропорційно задоволеним
вимогам.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 109 ЖК УРСР, ст.ст. 39-40 Закону України
«Про іпотеку», ст.ст. 30, 60, 61, 209, 215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1 з будинку АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»
судові витрати в розмірі 121,80 грн. (Сто
двадцять одну гривню 80 коп.).

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Ірпінський міський суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які були відсутні під час
проголошення рішення, - з дня отримання
його копії.

Суддя: В. Я. Линник