АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача
СтрижеусаА.М.,

суддів:
Антоненко Н.О, Чобіток А.О.

при
секретарі: Луцькій Л.С.

за участю: представника позивача
ОСОБА_3

представника відповідача
СметанюкаІ.М.

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_3, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_5 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 травня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства
з обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» про розірвання угоди та
повернення отриманих коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №761/12371/2013 № апеляційного
провадження:22-ц-796/9223/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Волокітіна
Н.Б.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. Позивач
ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про
розірвання угоди та повернення
отриманих коштів.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що13 серпня 2010 року між
ним та ТОВ «Авто Просто» була укладена
угода №0323502 від 10 серпня 2010 року з
додатками №1, №2, №4, предметом якої є
надання йому як учаснику програми
послуг, спрямованих на придбання
товару, а саме автомобіля «Chevrolet Cruze»,
вартістю 148000 гривень через програму
«Авто Так», організовану ТОВ «Авто
Просто».

Через порушення відповідачем п.15.1, 15.2,
ст.15 Угоди №0323502 від 10 серпня 2010 року та
неможливість ТОВ «Авто Просто» в
подальшому виконувати взяті на себе
зобов'язання за даною Угодою на
півострові АР Крим в м. Сімферополь,
відповідачем повинно бути повернуто
все отримане за Угодою аУгоду
розірвати.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 травня 2014 року
позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати Угоду №0323502 від 13 серпня 2010
року, яка укладена між ОСОБА_5 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто».

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» на
користь держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

Решту позовних вимог залишити без
задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду
представником позивача ОСОБА_3, який
діє на підставі довіреності в
інтересах ОСОБА_5, подано апеляційну
скаргу, в якій він просить скасувати
рішення суду в частині відмови в
стягненні з відповідача отриманих
коштів та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимог та стягнути
з відповідача на користь позивача 118582
гривні 50 копійок, посилаючись на те, що
рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Суд неповно з'ясував фактичні
обставини справи та не дослідив і не
надав належної оцінки наявним в
матеріалах справи доказам, не сприяв
повному, об'єктивному та
неупередженому її розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_5
підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача Сметанюк І.М.,
який діє на підставі довіреності в
інтересах ТОВ «Авто Просто», проти
доводів апеляційної скарги
заперечував, посилаючись на законність
та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 13 серпня 2010 року між
ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_5 було
укладено угоду № 0323502, предметом якої є
надання учаснику послуг системи
АвтоТак, спрямованих на придбання
автомобіля.

Відповідно до ст. 15 додатку 2 до угоди №
0323502 у разі виникнення будь-яких
неналежним чином підтверджених
обставин непереборної сили (пожежа,
землетрус, повінь або інші стихійні
лиха, військові дії, страйки, дії
державних органів чи інші обставини, що
знаходяться поза контролем Авто
Просто), які перешкоджають останньому
виконати свої зобов'язання за даною
угодою, Авто Просто розпочинає
процедуру ліквідації групи, про що
учасника буде повідомлено в письмовій
формі.

Як наслідок ліквідації групи Авто
Просто припиняє проведення
асигнаційних актів, і в міру того, як
Авто Просто буде отримувати повні
внески від учасників, які вже отримали
автомобіль, учасникам, які ще не
отримали автомобіль та не розірвали
угоду, будуть повертатися сплачені
чисті внески без будь-яких відрахувань.
Після повернення чистих внесків таким
учасникам, будуть повертатися кошти
особам, що розірвали угоду та/або тим
особам з якими угоду було розірвано
АвтоПросто.

Позивач, який є мешканцем АР Крим,
просить розірвати угоду, яка була
укладена з відповідачем на підставі
ст.. 15 додатку № 2 до угоду в зв'язку із
ситуацією, пов'язаною з веденням
Російською Федерацією військових
військ на півострові АР Крим.

Судом встановлено, що ТОВ «Авто Просто»
працює в штатному режимі та виконує усі
взяті на себе зобов'язання за
укладеними учасниками угодами без
жодних перешкод.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на ту обставину, що доказом
неможливості виконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань є те, що
відвідавши місце, де було підписано
угоду, ним не було виявлено
представника ТОВ «Авто Просто» в м.
Сімферополь або відділення ТОВ «Авто
Просто».

З огляду на документи, які надав
представник відповідача (свідоцтво про
реєстрацію фінансової установи,
довідка з ЄДРПОУ), ТОВ «Авто Просто» не
має жодних філій чи представництв на
території України в розумінні ст. 95 ЦК
України.

Також судом встановлено, що у м.
Сімферополь знаходилось робоче місце
продавця-консультанта ТОВ «Авто
Просто» без реєстрації відокремленої
особи, який діяв на підставі доручення
з правом укладати угоди з клієнтами від
імені ТОВ «Авто Просто», яке
зареєстроване та знаходиться за
адресою м. Київ, вул. Воровського, 24,
корп. 1, З поверх.

Отже, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що
місцезнаходженням ТОВ «Авто Просто» є
м. Київ та на даний час жодних перешкод
для виконання взятих на себе
зобов'язань з боку відповідача не
існує, обставини на які посилається
позивач не можуть вважатися
форс-мажорними, а отже і не може бути
розірвана угода на підставі ст. 15
додатку № 2 до угоди.

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 додатку № 2 до
угоди учасник, який ще не отримав
автомобіль, має право розірвати угоду
за власним бажанням, про що повідомити
Авто Просто у письмовій формі.

Статтею 907 ЦК України передбачено, що
договір про надання послуг може бути
розірваний, у тому числі шляхом
односторонньої відмови від договору, в
порядку та на підставах, встановлених
цим Кодексом, іншим законом або за
домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору
про надання послуг визначаються
домовленістю сторін або законом.

Пункт 13.1 ст. 13 додатку №2 до угоди дає
право учаснику розірвати угоду за
власним бажанням.

Як убачається із матеріалів справи,
позивач неодноразово направляв на
адресу відповідача заяву про
розірвання угоди, про що в
матеріалах справи містяться
відповідні докази про їх відправлення,
при цьому, представник відповідача
повідомив, що до ТОВ «Авто Просто»
жодних заяв про розірвання угоди від
позивача не надходило.

Оскільки позивач виявив бажання
розірвати угоду з відповідачем, право
на розірвання якої йому надано ст. 13
додатку № 2 до угоди, суд дійшов вірного
висновку про розірвання угоди № 0323502
від 13.08.2010 року, яка укладена між ОСОБА_5
та ТОВ «Авто Просто».

Згідно п. 13.8 ст. 13 додатку № 2 до угоди,
якщо учасник виявить бажання розірвати
угоду та відмовитись від подальшої
участі в системі АвтоТак протягом семи
календарних днів від дати підписання
угоди, такому учаснику повертається
вся сума коштів, внесена ним в рахунок
Авто Просто.

Відповідно до п. 13.9 ст. 13, якщо учасник
виявить бажання розірвати угоду після
терміну, встановленого в п. 13.8, але до
того, як його угода буде включена до
певної групи, він повинен повідомити
про це Авто Просто. У такому випадку
угода буде розірвана, але йому не
повертається сплачений ним вступний
внесок. Проте, якщо такий учасник
сплатив внески за угодою, ці внески
підлягають поверненню протягом 15
банківських днів після отримання
письмової заяви та банківських
реквізитів від учасника.

Сплачені до завершення формування
групи повні внески будуть повернуті
учаснику в тому ж розмірі, в якому вони
були сплачені.

Відповідно до п. 13.4.2 додатку №2 до угоди
повернення сплачених чистих внесків
відбувається в порядку черговості за
якими пріоритет надається тому
учаснику системи, який перший
звернувся до Авто Просто з заявою про
розірвання угоди, у розмірі,
визначеному в п. 13.4.3.

Отже, порядок і строк повернення
внесків, сплачених учасниками системи,
які розірвали угоду, визначений в
угоді, тобто повернення коштів
позивачу відбудеться після повернення
коштів іншим учасникам, які розірвали
угоди раніше позивача, а тому суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог про стягнення коштів в
розмірі 118582 гривні 50 копійок.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими
при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав
для часткового задоволення позовних
вимог ОСОБА_5 відповідають обставинам
справи та положенням матеріального
закону.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не
впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин, застосовані
правильно.

Порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом
факти і відповідні їм правовідносини,
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість постановленого по
даній справі рішення та відсутність
підстав для його скасування та
задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_3, який діє на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_5 -
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 29 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: