Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 лютого 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Готри Т.Ю., Кеміня М.П.

при секретарі: Свіді Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ПАТ КБ
«ПриватБанк» на заочне рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
13 грудня 2013 року по справі за позовом
ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором ,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
(надалі Банк) звернувся в суд із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 26.09.2005 року Банк та відповідач
ОСОБА_2 уклали договір № MKH0SE00000406,
відповідно до якого Банк надав
відповідачу споживчий кредит на суму
5000 грн., із сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24 % на
рік на суму залишку заборгованості з
кінцевим терміном повернення 25.09.2008
року. Однак відповідач не виконав
належним чином свої зобовязання за
кредитним договором, в результаті чого
станом на 01.10.2013 року виникла
заборгованість по кредиту згідно
розрахунку на загальну суму 50066,57 грн.,
яку позивач просить стягнути з
відповідача.

Заочним рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 13 грудня 2013
року в задоволенні заявленого позову
відмовлено.

На дане рішення Банк подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати
зазначене рішення та ухвалити нове,
яким позов задовольнити в повному
обсязі, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновку суду фактичним обставинам
справи. Зокрема, зазначає, що суд
неправильно застосував позовну
давність, оскільки відповідач під час
розгляду справи не заявляв про
застосування позовної давності.

В судовому засіданні представник Банку
подану апеляцію підтримав, просить її
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася повторно, про розгляд
справи належним чином повідомлена.
Справа на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України
розглянута у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
представника Банку, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Закарпатської
області вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем пропущено строк
позовної давності.

Однак такого висновку суд дійшов з
порушенням норм матеріального й
процесуального права.

Відповідно до ст.526 ЦПК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог закону.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені законом
або договором (ч.1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти

Матеріалами справи встановлено, що
26.09.2005 року між Банком та
відповідачем ОСОБА_2 укладено договір
кредиту № MKH0SE00000406, відповідно до якого
Банк надав відповідачу споживчий
кредит на суму 5000 грн., із сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24 % на рік на суму залишку
заборгованості з кінцевим терміном
повернення 25.09.2008 року.

Відповідач ОСОБА_2 умови кредитного
договору належним чином не виконує і
станом на 01.10.2013 року має перед Банком
заборгованість.

Згідно розрахунку заборгованості за
кредитним договором заборгованість
ОСОБА_2 становить 50066,57грн, яка
складається з: 4135,21грн. заборгованості
за кредитом, 15056,70грн. заборгованості
по процентам за користування кредитом,
2056,63 заборгованості з комісії, 28818,03
грн. пені (а.с. 4-7).

З врахуванням наведеного заявлений
Банком позов є обґрунтований.

В той же час колегія суддів констатує,
що розмір пені - 28818,03 грн. значно
перевищує розмір отриманого кредиту та
відсотків за користування кредитом і
не відповідає загальним засадам
цивільного законодавства:
справедливості та розумності, а тому
дійшла висновку про можливість її
зменшення до 5000 грн.(розміру отриманого
кредиту) на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК
України.

Висновки суду першої інстанції про
пропущення Банком строку позовної
даності колегією суддів не можуть бути
взяті до уваги виходячи з наступного.

Згідно ст. ст. 256, 257 ЦК України, позовна
давність - це строк в межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу; загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність, відповідно до ч.3 ст.
267 ЦК України, застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Матеріалами справи стверджено, що
відповідач участі в справі в суді
першої інстанції не приймав, заяву про
застосування строку позовної давності
до винесення судом першої інстанції не
робив, а тому у суду першої інстанції
не було правових підстав для відмови у
позові у зв'язку з спливом строку
позовної давності.

Посилання суду першої інстанції на п.7
ч.11 ст. 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» яким кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув є помилковим, оскільки ця
вимога стосується позасудового
повернення споживчого кредиту і
спрямована на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

Така правова позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20 листопада 2013 року в справі №6-126 цс
13. Зазначена Постанова прийнята з
підстав передбачених п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК
України, а тому висновки викладені в
ній є обов'язковими для всіх судів
України (ч.2 ст. 214, ч.1 ст. 360-7 ЦПК України).

З врахуванням наведеного рішення суду
першої інстанції, у відповідності до
ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову з вище наведених
підстав.

Відповідно до вимог статті 88 ЦПК
України з відповідача ОСОБА_2 на
користь Банку підлягає до стягнення
751,07 грн. понесених судових витрат.

Виходячи з вищезазначеного та
керуючись вимогами ст. 307, 309, 313, 316, 317,
319 ЦПК України -,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» -
задовольнити частково.

Заочне рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 13 грудня 2013
року - скасувати, ухваливши нове
рішення.

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором MKH0SE00000406 від
26.09.2005року: 4135,21грн. заборгованості за
кредитом, 15056,70грн. заборгованості по
процентам за користування кредитом,
2056,63 заборгованості з комісії, 5000 грн.
пені та 751,07 грн. понесених судових
витрат, в решті вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий :
Судді :