У х в а л а

17 березня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.

суддів: Євграфової
Є.П., Іваненко Ю.Г.,

Журавель В.І.,
Ситнік О.М.

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 жовтня 2013 року
в справі за позовом ОСОБА_3 про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає
виконанню,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із заявою про визнання
виконавчого листа №2-з1761 про стягнення
з ОСОБА_3 956 058 грн 08 коп. на
користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» таким, що
не підлягає виконанню, посилаючись на
те, що порука ОСОБА_3 перед банком за
кредитними зобов'язаннями ТОВ
«Захід-агро» припинилася внаслідок
ліквідації цього боржника та погашення
боргових зобов'язань цього товариства
перед банком за рішенням
господарського суду.

Ухвалою Личаківського районного суду
м. Львова від 12 листопада 2012
року в задоволенні заяви ОСОБА_3
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 04 червня 2013 року ухвалу
Личаківського районного суду м. Львова
від 12 листопада 2012 року скасовано.
Заяву ОСОБА_3 задоволено та визнано
виконавчий лист №2-з1761 про
стягнення з ОСОБА_3 956 058 грн 08 коп. на
користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» (виданий 04
лютого 2010 року Личаківським районним
судом м. Львова у цивільній справі
№2-з1761) таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України від 30
жовтня 2013 року скасовано ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 04 червня 2013 року та залишено в силі
ухвалу Личаківського районного суду м.
Львова від 12
листопада 2012 року.

У січні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від ОСОБА_3 надійшла заява про
перегляд ухвали суду касаційної
інстанції від 30 жовтня 2013 року з
підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
зокрема, ч.1 ст. 559, ч.1 ст. 609 ЦК України,
що потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

В обґрунтування заяви посилається на:

- рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 22 лютого 2012 року
в справі за позовом про стягнення суми
за кредитним договором;

- рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 05 грудня 2012 року
в справі за позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором;

- постанову Верховного Суду України від
11 вересня 2013 року в справі за позовом
про звернення стягнення на предмет
іпотеки та за позовом про визнання
договору іпотеки недійсним;

- постанову Верховного Суду України від
07 листопада 2012 року в справі за позовом
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Розглянувши заяву, колегія суддів
вважає, що підстави для її допуску до
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Крім того, у відповідності до п. 6
згаданої вище постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року, заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах із підстави, передбаченої
пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК
України, може бути подана за сукупністю
таких умов: судом касаційної інстанції
при розгляді двох або більше справ
неоднаково застосовано одні і ті самі
норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Аналіз наведених судових рішень від
22 лютого 2012 року та від
05 грудня 2012 року не дає підстав для
висновку про наявність, передбачених
ст. 355 ЦПК України, обставин для
перегляду судових рішень у порядку,
встановленому главою 3 розділу V ЦПК
України, оскільки предмет спору,
підстави позову та фактичні обставини
у цих справах не є тотожними.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 9
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» судовими рішеннями,
на які заявник посилається на
підтвердження підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355
ЦПК, можуть бути рішення: Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних кримінальних справ;
Вищого адміністративного суду
України; Вищого господарського суду
України; Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалені як судом касаційної
інстанції; апеляційних судів загальної
юрисдикції, як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №
697-У.

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов'язковою є
умова, щоб цими рішеннями, які набрали
законної сили, вирішено спір по суті та
в них судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
й ті самі норми матеріального права.

Постанови Верховного Суду України від
11 вересня 2013 року та від 07
листопада 2012 року, копії яких долучено
до заяви про перегляд та на які
здійснюється посилання, до зазначеного
вище переліку судових рішень не
відносяться, а отже, на них і не може
здійснюватися посилання, як на
підтвердження неоднакового
застосування касаційним судом норм
матеріального права.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
про визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню, за заявою
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 жовтня 2013 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко

О.М. Ситнік