Справа 487/6675/14-ц
Номер провадження 6/487/723/14
Ухвала

Іменем
України

04.07.2014 року
м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого судді - Бобрової І.В.,

секретаря - Табунщик К.С.,

за участю державного виконавця -
Куліченко Д.О.,

розглянувши матеріали подання
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
громадянина ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ :

04.07.2014 р. державний виконавець ВПВР ДВС
ГУЮ у Миколаївській області звернувся
до суду з поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України громадянина України ОСОБА_1,
мотивуючи свої вимоги тим, що останній
не виконує зобов'язання, покладені на
нього судовим рішенням.

В судовому засіданні державний
виконавець викладені вимоги підтримав
у повному обсязі.

Вислухавши пояснення державного
виконавця, оглянувши матеріали
виконавчого провадження, дослідивши
матеріали подання, суд вважає, що
подання не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

На виконанні у ВПВР ДВС ГУЮ у
Миколаївській області знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2-24/2010,
виданого 15.03.2012 р. Устинівським
районним судом Кіровоградської
області, про стягнення з ОСОБА_1, ФГ
"Мамонт" солідарно на користь ОСОБА_2 за
договором позики від 26.11.2007 р. 125474,80
грн.,за договором позики від 10.12.2007 р.
170000 грн. Стягнути з ОСОБА_1, ФГ "Мамонт"
солідарно на користь ОСОБА_2 1000000 грн.
пені. Стягнути з ОСОБА_1, ФГ "Мамонт" на
користь ОСОБА_2 (з кожного) по 850 грн.
судового збору, та по 60 грн. витрат на
ІТЗ.

Загальна сума за рішенням суду складає
2466384,80 грн.

Державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження 11.11.2013 р., направлено
сторонам виконавчого провадження
11.11.2013 р. за вих №4158/3. Відповідно до
копії зворотнього повідомлення
боржник отримав зазначену постанову
14.11.2013 р.

Постановою державного виконавця від
11.11.2013 р. накладено арешт на все майно
боржника.

14.03.2014 р. постановою державного
виконавця оголошено у розшук майно
ОСОБА_1 - автомобіля ВАЗ-2105, д/н 28840НІ.

Згідно актів державного виконавця від
01.04.2014 р.про вихід за місцем проживання
боржника за адресою: АДРЕСА_2, та від
15.04.2014 р. за адресою: АДРЕСА_1,
встановлено відсутність ОСОБА_1 за
місцем проживання.

14.04.2014 р. постановою державного
виконавця було накладено арешт на
кошти боржника, що містяться на
рахунках, відкритих у банківських
установах: ФМИКОЛАЇВСЬКЕ ОБЛАС АТОЩАД
М.МИКОЛАЇВ, номер рахунку НОМЕР_1, АТ
«УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_2, АТ
«УкрСиббанк», номер рахунку НОМЕР_3,
ФКАЗАНКІВСЬКЕ ВІДДІ ВАТОЩАД
СМТ.КАЗАНК, номер рахунку НОМЕР_4.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру
прав власності на нерухоме майно в
порядку доступу державних виконавців
від 31.03.2014 р. за ОСОБА_1 зареєстровано
право власності на: житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами за
адресою: АДРЕСА_1, нежитлову будівлю за
адресою АДРЕСА_3; нежитлову будівлю за
адресою: АДРЕСА_4.

Згідно відповіді користувача ІДТН за
боржником не зареєстровано право
власності на техніку.

Відповідно до листа УДМС України в
Миколаївській області від 15.04.2014 р. №4483
ОСОБА_1 паспортом України для виїзду за
кордон на території Миколаївської
області не документувався.

15.04.2014 за вих. №02.1-24/2396 державним
виконавцем боржнику направлено вимогу
про надання доступу до житлового
будинку, отримане ОСОБА_1 18.04.2014 р., про
що було складено відповідний акт.

18.04.2014 р. ПВПВРУ ДВС ГУЮ у Миколаївській
області зверталось до Заводського
районного суду м.Миколаєва. Ухвалою від
18.04.2014 р. у задоволенні подання про
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1 Було відмовлено.

Згідно з актом державного виконавця
від 24.04.2014 р. за результатами виходу за
місцем проживання боржника за адресою:
АДРЕСА_1, ОСОБА_1 відсутній.

13.05.2014 р. за вих.№ 02.1-24/2805 державним
виконавцем боржнику направлено вимогу
про надання доступу до житлового
будинку, отриману ОСОБА_1 21.05.2014 р.

Згідно з актом державного виконавця
від 22.05.2014 р. за результатами виходу за
місцем проживання боржника за адресою:
АДРЕСА_1, встановлено, що рухоме майно,
яке належить боржнику відсутнє.

В обґрунтування вимог цього подання
державний виконавець посилається на
те, що на сьогоднішній день
заборгованість, яка станом на 16.04.2014 р.
ОСОБА_1 не сплачена.

Зі змісту ч.1 ст.377-1 ЦПК України
бачається, що питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та інших
органів (посадових осіб) вирішується
судом за місцем знаходження органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця.

Порядок здійснення права громадянами
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну регулюється Законом України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» (далі -
Закон).

Відповідно до ст.33 Конституції України
право кожного вільно залишати
територію України може бути обмежене
лише законом.

Стаття 6 Закону передбачає декілька
видів обмеження у виїзді громадян
України за кордон, зокрема:
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорту
та тимчасового відмовлено у виїзді за
кордон у певних випадках, що визначені
в цій статті.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст.6 Закону
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

Таким чином, необхідною підставою для
задоволення даного подання є наявність
обставин та підтверджуючих їх
відповідних доказів про те, що боржник
має паспорт для виїзду за кордон, його
дії свідчать про намір виїхати за
кордон або безпосередньо перебуває за
кордоном.

Жодних доказів в обґрунтування
існування у боржника наміру виїхати за
кордон державним виконавцем надано не
було.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

В даному випадку державний виконавець
таких обставин не навів і належними
доказами їх не підтвердив, а послався
лише на наявність у ОСОБА_1, боргових
зобов'язань як на підставу звернення до
суду з даним поданням.

Крім того при направленні матеріалів
подання до суду державним виконавцем
було порушено п. 11.1.5 розділу ХІ
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції від 02.04.2012 р. №512/5,
а саме: не було надано доказів на
підтвердження повідомлення боржника
про направлення подання до суду.

Враховуючи вище викладене, суд вважає,
що підстави для задоволення даного
подання відсутні.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України, ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України», суд
-

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Миколаївській
області про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
громадянина ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Заводський районний суд м.
Миколаєва протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а у разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

СУДДЯ
І.В.Боброва