Справа № 2-1841/2001
У Х В А Л А

24 березня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М.
,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Білій Церкві подання
державного виконавця міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон ,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання державного
виконавця міського відділу ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції А.В. Шишкіної про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого АДРЕСА_1,
оскільки на примусовому виконанні у
міському відділі ДВС перебуває
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
01.06.2001 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, боржником
аліменти сплачуються частково, остання
сплата була в січні 2014 року на суму 520
грн., станом на 28.02.2014 року сума
заборгованості по аліментах становить
5823 грн., майна або грошових коштів, на
які можна звернути стягнення, у
боржника не виявлено.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився, про час
розгляду подання повідомлений
належним чином, в поданні державний
виконавець просить суд провести його
розгляд без участі державного
виконавця.

Оглянувши подання, додані до нього
документи, матеріали справи № 2-1841/2001,
суд приходить до висновку, що подання
не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Так, судом встановлено, що на підставі
рішення Білоцерківського міського
суду Київської області від 16.05.2001 року
по справі № 2-1841/2001 з ОСОБА_2 стягнуто
на користь ОСОБА_3 аліменти на
утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в
розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку /доходу/ починаючи з 04.05.2001
року до досягнення дитиною повноліття,
рішення суду набрало законної сили, а
28.05.2001 року стягувачу було видано
виконавчий лист по даній справі для
подання його до примусового виконання.

01.06.2001 року державним виконавцем
міського відділу ДВС Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання вказаного виконавчого
документу.

З довідки про нарахування аліментів
вбачається, що боржником сплачуються
аліменти щомісячно в розмірі по 500 грн.,
тоді як нараховано до сплати суму 624
грн., з травня 2013 року-644 грн., з липня 2013
року-671 грн., з листопада 2013 року -683 грн.,
з лютого 2014 року-690 грн., боржником
аліменти сплачено за січень 2014 року,
заборгованість по аліментах станом на
28.02.2014 року становить 5823 грн.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про
виконавче провадження" підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи: в т.ч.
виконавчі листи судів, судові накази,
накази господарських судів, рішення
інших органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 цього Закону,
державний виконавець має право у
процесі здійснення виконавчого
провадження у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України-до виконання зобов'язань за
рішенням.

Згідно зі ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України" від 21.01.1994
року громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов'язань.

Тимчасове затримання або вилучення
паспорта у таких випадках здійснюється
судом, органами прокуратури,
внутрішніх справ, служби безпеки,
Державної прикордонної служби,
військовими комісаріатами та
консульською службою України.

Як передбачено ст.12 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні", свобода
пересування може бути обмежена у
випадках, передбачених законом.

За ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника-фізичної
особи або керівника боржника-юридичної
особи у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів /посадових осіб/
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 цієї статті, суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без
виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Суд вважає, що ст.377-1 ЦПК України має
застосовуватися на стадії виконання
судових рішень, ухвалених незалежно
від виду судочинства, та рішень інших
органів /посадових осіб/.

В обгрунтування подання державний
виконавець посилається на те, що
боржник ухиляється від виконання
боргових зобов'язань.

В листі Верховного Суду України
«Судова практика щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України»
викладено правову позицію стосовно
того, що на момент звернення до суду з
таким поданням факт ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, повинен вже
відбутися і бути об'єктивно наявним та
вбачатися з матеріалів виконавчого
провадження; а поняття «ухилення від
виконання зобов'язань» варто розуміти
як будь-які свідомі діяння /дії чи
бездіяльність/ боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок повністю або частково у
нього є реальні можливості і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини.

У зв'язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених ч.6
ст.12 Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення, надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Як вбачається з доданих до подання
документів, нерухомого майна та
грошових коштів, на які можна звернути
стягнення, у боржника не виявлено, але
сам боржник з»являється на виклики
державного виконавця, з наданих ним
державному виконавцю письмових
пояснень вбачається, що він не працює,
знає про наявність заборгованості,
зобов»язується її погашати.

Отже, боржник, на думку суду, від
виконання боргових зобов»язань не
ухиляється, він постійно виконує свій
обов»язок по сплаті аліментів, але у
меншій сумі, ніж нараховано йому до
виплати, доказів того, що він має
реальну можливість виконувати свої
зобов»язання у повному обсязі, але
цього не робить, до подання не додано.

Оскільки задоволення подання можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання, а
таких доказів суду не надано, то суд
вважає подання необґрунтованим.

Враховуючи все наведене та керуючись
Законом України "Про виконавче
провадження", ст.377-1 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного
виконавця міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Київської області
суду через Білоцерківський
міськрайонний суд протягом п'яти днів
з дня постановлення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А. М. Дмитренко