Справа № 6-590/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магда Світлани Григорівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магда С.Г. звернулася з поданням, в якому просила тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України з без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов'язань.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що на виконання у відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-547/11, виданого 13.07.2012 року Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію в розмірі 7 810690,00 грн.

Відповідно до ст. 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Так, в поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду викладені обставини, які, нібито, свідчать про ухилення боржника ОСОБА_2 від покладення на нього судовим рішенням зобов'язань.

Однак державний виконавець звернувся з даним поданням, яке хоча засвідчене підписом начальника відділу державної виконавчої служби, проте не може свідчити про відповідне погодження без відбитку печатки відповідної державної установи.

До того ж, окрім самого подання, жодний доказів, які б свідчили про викладені в ньому обставини щодо наявності відповідного виконавчого провадження і здійснення виконавчих дій та свідомого ухилення ОСОБА_2 від покладених на нього зобов'язань, суду не надано.

Крім того, заявляючи вимогу про тимчасове обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України, державним виконавцем чітко не викладено своєї вимоги, оскільки у ній одночасно містяться протилежні значенні та юридичні наслідки, а саме зазначено: «з без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов'язань», що підлягає уточненню.

Також матеріали подання не містять необхідних відомостей про ОСОБА_2, зокрема, які б свідчили про точне останнє місце реєстрації, громадянство, дані документа, який дає право на виїзд з України та посвідчують особу, що могло б дозволити провести однозначну ідентифікацію його особи для забезпечення чіткого виконання ухвали суду.

Крім того, оскільки сторони чи інші особи, які беруть участь у виконанні рішення суду чи мають іншу юридичну заінтересованість у справі, про час і місце судового засідання не повідомляються і на нього не викликаються, суд вбачає, що для вирішення питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є обов'язковим дослідження копії виконавчого провадження, за яким державний виконавиць подає до суду відповідне подання, т. я. саме сукупність встановлений у ньому обставин слугує підтвердженням думки державного виконавця про ухилення боржником від виконання покладених на нього обов'язків, необхідність та/або доцільність вчинення саме відповідної виконавчої дії для примусового виконання виконавчого провадження, а також достатність відомостей про особу, з метою виконання дії, яка полягає у тимчасовому обмеженні особи у праві виїзду країни у відповідності норм чинного законодавства та дозволить здійснити її виконання відповідному органу.

Оскільки ЦПК України чітко не визначено процесуальної форми подання про примусове входження, суд вбачає за доцільне застосувати норму ч. 1 ст. 121 ЦПК України, згідно з якою суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, встановлених у ст. 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 3771 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магда Світлани Григорівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання копії ухвали, шляхом подачі необхідних документів урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, подання буде вважатися неподаним та повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: