ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2014 року. Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зуй Т.С.,

при секретарі: Антощенко Г.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові справу за позовом ОСОБА_1 до Дідівщинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що в користуванні її чоловіка перебувала земельна ділянка по вул. Леніна, 3, в с. Дідівщина, на якій вони з чоловіком, отримавши відповідні дозволи, побудували будинок, будівництво якого було завершено в 1993 році. Після смерті чоловіка вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримала свідоцтва про право на спадщину за законом лише на земельні ділянки, а у видачі свідоцтва на житловий будинок їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на цей будинок. Відповідно до законодавства, яке діяло на час побудови будинку державна реєстрація права власності не була обовязковою, а будинок був внесений до погосподарської книги сільської ради. Тому просить визнати за нею право власності на жилий будинок № 3 по вул. Леніна в с. Дідівщина в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка.

Позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на вищевикладені обставини.

Відповідач в судове засідання не зявився, від них до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 30.11.2011 року помер чоловік позивачки ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть.

Згідно акту відведення в натурі присадибної земельної ділянки від 22.06.1987 року в користуванні ОСОБА_2 перебувала земельна ділянка площею 0,45 га в с. Дідівщина Фастівського району.

На відведеній земельній ділянці на підставі відповідних дозволів, зокрема паспорту на забудову садиби в сільському населеному пункті Української РСР (а.с.19) позивач разом з чоловіком збудували житловий будинок, будівництво якого було завершено в 1993 році. У вказаному будинку позивач проживала разом з чоловіком по день його смерті, та продовжує проживати і на даний час.

Після смерті чоловіка позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Їх спільні з чоловіком діти надали до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини. Нотаріусом позивачці видані свідоцтва про право на спадщину за законом на три земельні ділянки (а.с.13-15). А у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок нотаріус відмовив, мотивуючи тим, що спадкодавець за життя не зарестрував право власності на вказаний будинок.

Дійсно, згідно довідки Фастівського МБТІ від 06.02.2013 року житловий будинок № 3 по вул. Леніна в с. Дідівщина не зареєстровано по праву власності, первинна інвентаризація домоволодіння була проведена 10.08.1993 року на імя ОСОБА_2 (а.с. 17).

Також відповідно до довідки, наданої Дідівщинською сільською радою 12.03.2013 року, згідно записів у погосподарській книзі № 2 за адресою: с. Дідівщина, вул. Леніна, знаходиться житловий будинок № 3, який побудував у 1993 році ОСОБА_2, але до дня смерті не оформив право власності на вказаний будинок. Вказане підтверджується і наданими копіями з погосподарської книги, де вказано головою господарства ОСОБА_2, господарство розташоване за адресою: с. Дідівщина, вул. Леніна, 3, та на нього відкрито особовий рахунок № 100 (а.с.35,36).

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомунгоспу УРСР від 31 січня 1966 р. яка втратила чинність 13.12.1995 року, реєстрації підлягали лише індивідуальні будинки та домоволодіння у містах і селищах міського типу Української РСР. Отже, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося наступним чином: після закінчення будівництва у погосподарській книзі сільської ради робився відповідний запис та відкривався особистий рахунок на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало.

В п.4 ст.З Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом (до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, зокрема, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На момент виникнення права власності у спадкодавця чинне законодавство такої реєстрації будинку в сільській місцевості не передбачало.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що жиловий будинок № 3 по вул. Леніна, 3, в с. Дідівщина, належав померлому ОСОБА_2 на праві власності, не зважаючи на відсутність державної реєстрації.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Оскільки вищевказаний житловий будинок належав спадкодавцю на праві власності, а отже входить до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2, тому за позивачкою, як за дружиною померлого, слід визнати право власності на спадковий будинок.

Керуючись ст.ст. 1218, 1258, 1261 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 30 листопада 2011 року, право власності на жилий будинок № 3 по вул. Леніна в с. Дідівщина Фастівського району Київської області.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: