Справа № 2-6991/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання поширеної інформації недостовірною та її спростування, визнання факту заподіяння моральних страждань,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка 24.10.2014 року звернулася з позовною заявою, в якій просила визнати поширене відповідачкою твердження, зафіксоване у поясненнях, наданих ДІМ Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві від 28.01.2013 року у кримінальному провадженні №000410 від 11.01.2013 року, про те, що «ОСОБА_1 є психічно хворою» - недостовірним та таким, що порушує особисте майнове право позивачки на повагу до честі та гідності, та зобов'язати відповідачку у семиденний строк з моменту набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію шляхом надсилання рекомендованим листом тексту рішення суду на адресу Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві (прт. Повітрофлотський, 49).

Визнати поширені відповідачкою твердження: «психічно хвора», «одинока», «падшая», «ніщая», «щоб ти здохла», які містяться в поясненнях, наданих ДІМ Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві від 28.01.2013 року, а також звернення з аналогічними заявами до правоохоронних органів та три удари в скроню, заподіяних відповідачкою біля квартири АДРЕСА_1, такими, що заподіяли позивачці моральних страждань.

Крім того, позивачка просила стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги про визнання поширеної інформації недостовірною із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких вона звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування

Так, в змісті позовної заяви є не викладеними обставини щодо порушення прав позивачки, які вона просить захистити та яким чином, в чому саме полягає дане порушення, яке, як вказує позивачка триває десятки років, і всупереч яким нормативним актам, внаслідок чиїх та яких саме дій, та з якими правовими наслідками.

Зокрема, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачкою не викладені обставини щодо обґрунтування її вимог про визнання трьох ударів в скроню такими, що спричинили моральних страждань, оскільки відповідно позивачкою не викладено обставин як правових підстав пред'явлення такої вимог та не надано належного підтвердження в обґрунтування правових підстав виникнення у неї права вимоги.

Так, відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1 при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Проте, враховуючи вищезазначені складові правопорушення, які підлягають обов'язковому дослідженню при розгляді відповідної категорії спору, позивачкою не викладено обставин та не зазначено доказів на підтвердження доведення поширеної інформації хоча б одній особі, недостовірність інформації, а тим більше порушує немайнові права юридичної особи або завдає їй шкоди.

До того ж, як вбачається з матеріалів позову, відомості, відносно яких позивачка заявляє вимоги про спростування, містяться в поясненнях, що обґрунтовують звернення відповідачки до правоохоронних органів.

Між тим, як вбачається з позовної заяви, їх підставою стало проведення досудового розслідування у кримінальному провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, в ході якого досудових розслідування проводяться та встановлюються певні обставини для встановлення істини у кримінальному провадженні.

За таких обставин вбачається, що поширення відомостей відповідачкою у поясненнях відбулося при виконанні функціональних обов'язків службових осіб органу досудового розслідування.

Однак, враховуючи вищезазначене, позивачкою не зазначено, за яких обставин відповідна інформація порушує немайнові права позивачки, та за яких обставин як правових підставі суд має право в порядку цивільного судочинства встановити її недостовірність, враховуючи, що дана інформація є предметом дослідження та доказування досудового розслідування в порядку кримінального судочинства.

Отже, зміст позовної заяви свідчить, що позивачкою не викладені обставини щодо обґрунтування підстав та предмету позову, тобто, які права позивачки порушені, якими саме діями відповідачки, а також за яких обставин як правових підстав та чим саме передбачений такий спосіб захисту прав та інтересів позивача.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачці необхідно викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, які її права, свободи чи інтереси були порушені та ким, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який вона просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

За таких обставин в силу ч.1 ст. 121 ЦПК України вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання поширеної інформації недостовірною та її спростування, визнання факту заподіяння моральних страждань залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: