АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8380/2014 Головуючий
у 1-й інстанції: Колдіна О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
Київського національного
лінгвістичного університету на
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 19 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до Київського
національного лінгвістичного
університету про стягнення суми
грошової допомоги, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 рокупозивач звернулася в
суд із зазначеним позовом, в якому, з
урахуванням уточнених вимог, просила
стягнути з відповідача на її користь
невиплачену суму грошової допомоги у
розмірі 19 606,50 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
відповідно до положень ст.24 Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» вона має
право на отримання грошової допомоги в
розмірі 6 місячних посадових окладів,
однак при зверненні в бухгалтерії їй
було повідомлено, що дана допомога
університетом не виплачується.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 19 березня 2014 року -
позов задоволено.

Стягнуто з Київського національного
лінгвістичного університету на
користь ОСОБА_1 суму грошової допомоги
в розмірі 19606,50 грн. та вирішено питання
судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник відповідача подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове про
відмову у задоволенні позову,
посилаючись на те, що суд ухвалив його з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки не
відповідають обставинам справи та
наявним в матеріалах справи доказам.

Вказує на те, що суд не звернув належної
уваги на головний критерій (підставу)
для отримання працівником грошової
допомоги - це призначення працівнику
пенсії відповідно до Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність». Тобто, спочатку
працівнику призначається відповідна
пенсія і лише потім виплачується
грошова допомога.

Крім того, для отримання грошової
допомоги позивач повинна була надати у
2011 році до Університету отриману
довідку Управління в Голосіївському
районі м. Києва Пенсійного фонду
України.

В судовому засіданні апелянт скаргу
підтримав.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що позивачу після звільнення в
порядку визначеному законодавством,
без достатніх на те підстав не була
виплачена грошова допомога в розмірі
шести місячних посадових окладів.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та грунтується на вимогах
закону.

Згідно положень ст.24 Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність» пенсія науковим
(науково-педагогічним) працівникам
відповідно до цього Закону
призначається з дня звернення за
призначенням пенсії та за умов
звільнення з посади наукового
(науково-педагогічного) працівника, за
винятком осіб, які працюють за
строковим трудовим договором
(контрактом), що укладений після
досягнення пенсійного віку.

Пенсія науковому
(науково-педагогічному) працівнику
призначається при досягненні
пенсійного віку: чоловікам - за
наявності стажу роботи не менше 25
років, у тому числі стажу наукової
роботи не менше 20 років; жінкам - за
наявності стажу роботи не менше 20
років, утому числі стажу наукової
роботи не менше 15 poків.

При виході на пенсію з посади наукового
(науково-педагогічного) працівника
відповідно до цього Закону науковому
(науково-педагогічному) працівнику
видається грошова допомога в розмірі
шести місячних посадових окладів
(ставок) з урахуванням надбавок і
доплат за наявності стажу роботи на
посадах, зазначених у Переліку посад
наукових (науково-педагогічних)
працівників підприємств, установ,
організацій, вищих навчальних закладів
III-IV рівнів акредитацій, перебування на
яких дає право на призначення пенсії та
виплату грошової допомоги у разі
виходу на пенсію відповідно до цієї
статті, затвердженому Кабінетом
Міністрів України, не менше: для
чоловіків - 12,5 року; для жінок - 10 років.

За змістом зазначених норм грошова
допомога у розмірі шести місячних
посадових окладів науковому
працівнику виплачується тільки при
виході на пенсію з посади наукового
працівника.

Судом встановлено, що позивач
працювала на посаді старшого викладача
кафедри фонетики та граматики
слов'янських мов Київського державного
лінгвістичного університету з 01.10.1999
року з подальшим укладення трудового
договору з 29.12.2005 p. по 29.12.2010 p., який було
продовжено до 31.08.2011 року.

31.08.2011 p. позивач була звільнена із
займаної посади в зв'язку із
закінченням строку трудового договору
на підставі п.2 ст.36 КЗпП України.

Згідно з довідкою Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва № 5568 від
19.09.2013 р. позивачу була призначена
наукова пенсія з 14.09.2011р.

Тобто, позивач, виходячи на пенсію, мала
стаж науково-педагогічної роботи 10
років та отримувала наукову пенсію з
14.09.2011 року.

Разом з тим, у відповідності до вимог
статті 24 Закону ст.24 Закону України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність»позивачу при виході на
наукову пенсію грошова допомога в
розмірі 6 місячних посадових окладів
виплачена не була.

Колегія суддів погоджується з
аргументованим висновком суду першої
інстанції про стягнення з відповідача
грошової допомоги, оскільки ОСОБА_1,
звільняючись із займаної посади та
виходячи на наукову пенсію з
відповідним стажем, повинна була
отримати передбачені Законом грошові
кошти у вигляді допомоги в розмірі 6
місячних посадових окладів.

Тобто, в даній ситуації має місце
наявність всіх достатніх підстав для
виплати позивачу грошової допомоги,
незважаючи на те, що вона звернулася до
відповідача у 2013 році, оскільки Законом
не передбачено, що грошова допомога
виплачується лише на підставі
письмової заяви і лише в рік звільнення
для оформлення пенсії відповідно до
Закону.

Крім того, позивачу не потрібно
оформляти пенсію, а лише виплатити
встановлену грошову допомогу, тобто
апелянт здійснив підміну понять
грошової допомоги в розмірі 6 місячних
посадових окладів та оформлення
пенсії, що є недопустимим, оскільки
вимога ОСОБА_1 є не виплата пенсії, а
належною виплатою при звільненні.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і
об'єктивно дослідив всі обставини
справи, зібраним доказам дав вірну
правову оцінку й постановив рішення, що
відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і на
суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
Київського національного
лінгвістичного університету -
відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 19 березня 2014 року в справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий
Судді