Справа № 462/9796/13
Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/2383/14
Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло
М.В.,

у відсутності сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного
районного суду м.Львова від 20 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3, в
особі представника ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
третя особа: приватний нотаріус
Львівського міського нотаріального
округу, про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину та
визнання права на спадщину та права
власності в порядку спадкування, -

в с т а н
о в и л а:

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова від 20 грудня 2013 року заяву
представника позивача ОСОБА_4
задоволено. Накладено арешт на ?
частини квартири АДРЕСА_1

Дану ухвалу суду оскаржила відповідач
ОСОБА_2 Апелянт не погоджується з
ухвалою суду, оскільки вважає, що вона є
незаконною та підлягає скасуванню, з
підстав невідповідності висновків
суду обставинам справи та порушення
судом норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
справи. Апелянт зазначає, що позивач не
надав жодних доказів щодо права
власності на ? частини оспорюваної
квартири, а тому суд передчасно
постановив ухвалу. В ухвалі не
зазначено мотивів, із яких суд дійшов
висновку про обґрунтованість
припущення про те, що невжиття заходів
забезпечення може в майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання судового рішення. Просить
оскаржувану ухвалу скасувати (а.с. 26-27).

Сторони у справі в судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, тому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК
України фіксація судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваної ухвали в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів не
знаходить достатніх підстав для її
задоволення.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень ч.3 ст.151 ЦПК
України, забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити, чи
зробити неможливим виконання
рішення суду.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.152
ЦПК позов майнового характеру
дозволяється забезпечувати шляхом
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. При встановленні
зазначеної відповідності слід
враховувати, що вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що при
подачі позовної заяви представником
позивача подано до суду заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на ? частини квартири АДРЕСА_1 до
набрання рішенням законної сили.

Відповідач ОСОБА_2 не спростувала того,
що фактично проживає в спірній
квартирі та володіє нею.

Враховуючи характер позовних вимог,
можливість ускладнення вирішення
спірних майнових правовідносин в
майбутньому та виконання рішення суду
без забезпечення позову в заявлений
спосіб, суд, при вирішенні даного
питання та постановленні оскаржуваної
ухвали про забезпечення позову,
дотримався вимог ст.ст.151 - 152 ЦПК
України, в тому числі і щодо процедури
розгляду заяви позивача про
забезпечення позову відповідно до ст.
153 ЦПК України.

Обраний спосіб забезпечення позову є
спів мірним із заявленими позовними
вимогами, відповідає можливому виду
забезпечення позову, передбаченому
ст.152 ЦПК України.

До того ж, сторона не позбавлена
можливості ставити питання відповідно
до ст.154 ЦПК України про зміну виду
забезпечення позову або скасування
заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень ч.1 п.1 ст.312 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Таким чином, перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не впливають на
правильність оскаржуваної ухвали, яка
постановлена з дотриманням вимог
матеріального і процесуального права
та не знаходить підстав для її
скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч1
ст. 312, ч.1 п.4 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м.
Львова від 20 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, касаційному оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
Штефаніца Ю.Г.

Судді:
Береза В.І.

Бойко С.М.