РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4640/14-ц

провадження у справі № 2/0285/1530/14

17 грудня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний
суд Житомирської області у складі
судді Романюк Юлії Геннадіївни, за
участі секретаря судового засідання
Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у
справі:

позивач: не прибула,

відповідач: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовною до
відповідача про розірвання шлюбу, в
якій просить розірвати шлюб між нею та
ОСОБА_2, зареєстрований 13 вересня 2006
року Тетерівською сільською радою
Житомирського району, актовий запис №
13.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що перебувають з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають двох неповнолітніх
дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне
життя не склалось, однією сім'єю не
проживають, перебування в шлюбі та
примирення є неможливим і суперечить
їх інтересам, оскільки давно втратили
один до одного почуття любові та
поваги. Відповідач відбуває покарання
в установі № 71 м. Коростеня.

Позивач у судове засідання не прибула.
Подала письмову заяву в якій,
зазначивши, що заявлені вимоги
підтримує в повному обсязі, оскільки
примирення неможливе, просила їх
задовольнити та розглядати справу у її
відсутність.

Від відповідача надійшла заява, в якій
останній не заперечує проти розірвання
шлюбу. Щодо утримання та виховання
дітей покладається на думку суду.
Розгляд справи просить проводити без
його участі.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні
матеріали справи та подані докази,
з'ясувавши всі обставини справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
13.09.2006 року (а.с.4). Дошлюбне прізвище
позивача ОСОБА_1.

Від даного шлюбу мають неповнолітніх
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7,8), які проживають з
позивачем.

Різниця в поглядах на права та
обов'язки подружжя, відсутність
взаєморозуміння призвели до
поступового погіршення взаємовідносин
і до фактичного припинення шлюбних
стосунків між позивачем та
відповідачем.

Перебуваючи у шлюбі, сторони не
змогли створити міцної сім'ї, про що
свідчить той факт, що вони не
підтримують шлюбних відносин та
поновлювати наміру їх не мають, не
проживають разом протягом тривалого
часу.

Відповідач ОСОБА_2 засуджений 02.03.2012
року Житомирським райсудом
Житомирської області строком до 4 років
6 місяців позбавлення волі та відбуває
покарання в Коростенській виправній
колонії № 71 з 26.05.2012 року, кінець строку
за вироком 02.09.2016 року.

Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу
України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їхні особисті та
майнові права, а також права їхніх
дітей.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу
України, шлюб може бути розірвано, якщо
буде встановлено, що подальше сумісне
проживання сторін і збереження сім'ї
неможливе.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених фізичними або юридичними
особами вимог і на підставі наданих
ними доказів. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

При розгляді даної справи суд виходив з
того, що шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка.
Добровільність шлюбу - одна з основних
його засад. В своїх письмових заявах,
поданих до суду, позивач та відповідач
зазначивши, що примирення між ними
неможливе, наполягали на розірванні
шлюбу. А тому, враховуючи
вищевикладене, у суду є підстави
вважати, що сім'я розпалася остаточно,
шлюб існує лише формально і його
збереження суперечило б інтересам
сторін, що має суттєве значення для них
та їхньої дитини, а відтак, існують
підстави для розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позов обґрунтований та підлягає до
задоволення.

Питання щодо визначення місця
проживання неповнолітніх дітей
сторони вирішили відповідно до ч. 1 ст.
160 СК України, про що заявили суду.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 174, 208, 209,
212-215 Цивільного процесуального кодексу
України, статтями 104, 105, 109, 110, 112, 113, 160
Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6,
громадянами України, зареєстрований 13
вересня 2006 року виконавчим комітетом
Тетерівської сільської ради
Житомирського району, Житомирської
області, актовий запис № 13.

Місце проживання неповнолітніх дітей -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4,
визначити з матір'ю.

Прізвище позивача після розірвання
шлюбу залишити ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Житомирської області через
Новоград-Волинський міськрайонний суд
протягом 10 (десяти) днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 (десяти)
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ю.Г. Романюк