Справа № 180/3965/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 р.

Марганецький міський суд
Дніпропетровської області в складі :
головуючої Тананайської Ю.А., при
секретарі Котовій Н.С.

з участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Марганці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів

в с т а н
о в и в:

Позивачка звернулася до суду із
позовом в якому вказувала на те, що
відповідач по справі є її єдиним сином.
Вона не працює та отримує пенсію, якої
не вистачає для проживання, оскільки
вона витрачає гроші на ліки. Відповідач
та його дружина працюють, онука отримує
стипендію, тому просить стягувати з
відповідача на її утримання аліменти у
розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку.

В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали в повному
обсязі, суду пояснили, що позивач
витрачає кошти на придбання ліків,
ремонт будинку, придбання одягу,
проживає одна, отримує пенсію в
розмірі 1100 гривень, має вклад 13000
гривень та щомісячно отримує відсотки
близько 120 гривень, отримує субсидію.
До доньки позивач претензій не має,
оскільки вона від першого шлюбу та
тривалий час проживає в Російській
федерації.

Відповідач позов не визнав повністю,
суду пояснив, що у матері, ще є донька,
яка проживає в Російській федерації, з
якою матір не спілкується, матір
зловживає спиртними напоями, в зв'язку
з чим він вимушений був її лікувати у
лікаря нарколога, зараз матір проживає
з співмешканцем. Доказів необхідності
лікування не надано. У нього донька
навчається в інституті, потребує
допомоги - оплата за проживання, проїзд,
харчування. Він фізично допомагав
матері, ремонтував будинок, приносив
харчі, гроші матір не просила, вважає,
що вона не потребує грошової допомоги,
оскільки отримує пенсію, відсотки за
вкладом, отримує субсидію на
комунальні послуги.

Суд дослідив докази надані сторонами,
допитав свідки, приходить до
наступного:

Позивач ОСОБА_1 є матір'ю відповідач
ОСОБА_3.

Згідно ч.1 ст. 202 СК України, повнолітні
дочка, син зобов'язані утримувати
батьків, які є непрацездатними і
потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність встановлено з
1 січня - 949 гривень.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в
м.Марганець та отримує пенсію в розмірі
1120 грн. 80 коп., що підтверджується
довідкою № 1812 від 13 грудня 2013 року
(ар.с.8) Отримуваний позивачкою розмір
пенсії є вищим за прожитковий мінімум.

Позивач ОСОБА_1 має грошовий вклад в
комерційному банку «Новий» в розмірі
13000 гривень та отримує щомісячно
проценти в розмірі 207 грн.35 коп., що
підтверджується листом ПАТ «АКБ
«Новий» від 18 лютого 2014 року ( ар.с.54-58)

Згідно відомостей, наданих КЗ
«Марганецький центр первинної
медико-санітарної допомоги» від 3.03.2014
року , ОСОБА_1 до дільничного лікаря з
питань, пов'язаних із станом здоров'я, в
період часу з 2007 року по 2013 рік не
зверталася, на диспансерному обліку не
перебуває.

ОСОБА_1 отримує субсидію в сумі 122 грн.52
коп., що підтверджується повідомленням
про надання субсидій № 025411 від 14 жовтня
2013 року.

Суд вважає, що в судовому засіданні не
знайшло підтвердження того, що
позивачка потребує матеріальної
допомоги.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета.

Позивач не скористалася наданими їй
правами, не обґрунтувала свої позовні
вимоги та не надала суду доказів на їх
підтвердження, а згідно із ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів, наданих
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, а відповідно до ч.3 ст.10,
ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана надати суду докази на
підтвердження своїх вимог або
заперечень.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що позивачка отримує
пенсію, розмір якої не є мінімальним та
перевищує розмір прожиткового
мінімуму, не потребує додаткової
допомоги в зв'язку з лікуванням,
отримує додатковий дохід - проценти за
банківським вкладом, отримує субсидію
для сплати комунальних послуг, суд
вважає не доведеним той факт, що
позивач потребує матеріальної
допомоги. Тому в задоволенні позову
необхідно відмовити.

До пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 суд
відноситься критично, оскільки вони
стосуються поведінки та способу життя
позивачки в минулому.

Керуючись ст. ст. 57, 58, 59, 60, 209,212, 214 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про стягнення аліментів відмовити.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Марганецький міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Суддя:
Ю. А.
Тананайська