Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Рівненської області в складі:

головуючого судді - Максимчук З.М.,

суддів - Ковальчук Н.М., Рожина Ю.М.,

при секретарі судового засідання -
Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Приватбанк" на
рішення Острозького районного суду
від 09 січня 2014 року в справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Приватбанк" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Острозького районного суду
Рівненської області від 09.01.2014 року у
позові ПАТ КБ „Приватбанк" до ОСОБА_1
про стягнення 21043 грн. 22 коп.
заборгованості за кредитним договором
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
„Приватбанк" доводить про
незаконність та необгрунтованість
рішення через неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, а також про
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Зазначає, що суд
помилково застосував встановлену
Законом позовну давність до
правовідносин, що склалися між
сторонами та на підставі п.1 ч.2 ст.258 ЦК
України та ч.4 ст.267 ЦК України,
відмовивши в задоволенні позову.

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України:
за зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Вважає, що позивач звернувся до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права у межах позовної
давності.

Доводить, що до Банку відповідач не
надав письмової заяви про закриття
картрахунку, у зв"язку із чим на
підставі умов, передбачених Умовами та
правилами надання банківських послуг,
строк дії карти відповідача було
продовжено на такий же строк.

________________________________________________________________________
_

Справа № 567/1657/13-ц
Головуючий суддя у 1
інстанції - Назарук В.А.

Провадження № 22-ц/787/454/2014

Суддя-доповідач - Максимчук З.М.

На підставі продовження строку дії
карти, строк дії кредитного договору
також було продовжено на строк дії
карти.

На даний час, термін дії Кредитного
договору продовжено, адже заяви від
відповідача про закриття картрахунку
до банку не надходила.

Судом першої інстанції не додержано
правил ст.5, ч.3 ст.10, ч.1 ст.11, ст.60 ЦПК
України щодо принципу рівності сторін
перед законом і судом, змагальності
сторін, диспозитивності цивільного
судочинства, обов"язку сторони довести
ті обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
законності та обґрунтованості рішення.
Вважає, що рішення суду цим вимогам не
відповідає.

З цих підстав просить скасувати
рішення Острозького районного суду від
09 січня 2014 року, ухваливши нове-про
задоволення позову повністю.

У поданих запереченнях ОСОБА_1,
вважаючи оскаржуване рішення законним
і обґрунтованим, просив його залишити
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі і
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
сторін, колегія суддів дійшла висновку
про задоволення апеляційної скарги,
виходячи з такого.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з"ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів (ст.
57 ЦПК України).

Колегія суддів приходить до
переконання, що дане рішення суду не
відповідає зазначеним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 12
листопада 2007 року між сторонами
укладено договір, за умовами якого
ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1000,00
гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач своїм підписом у заяві
підтвердив свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір.

Станом на 30.11.2013 року відповідач має
заборгованість за кредитним договором
-21043,22 грн, яка складається з 6131,42 грн.
заборгованості за кредитом, 10736,44 грн
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2935,21 грн.
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 250 грн. штраф
(фіксована частина), 990,15 штраф
(процентна складова).

Згідно зі ст.ст. 1054 і 526 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частини 1 і 4 ст. 631 цього Кодексу
передбачають, що строком дії договору є
час, протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.
Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Відповідно до підпункту 3.1.1. строк дії
картки вказаний на лицевій стороні
картки (місяць і рік). Картка дійсна до
останнього календарного дня вказаного
місяця.

Із інформації про картку НОМЕР_1 ОСОБА_1
вбачається, що термін дії картки
встановлений до листопада місяця 2011
року.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Пунктом 6.4 Умов передбачено, що у
випадку незгоди зі змінами правил
та/або тарифів банку, позичальник
зобов'язаний надати банку письмову
заяву про розірвання цього договору і
здійснити погашення заборгованості
перед банком, в тому числі
заборгованість, яка виникла протягом 30
днів з моменту повернення карт, виданих
держателю і його довіреним особам. При
незгоді зі списанням коштів по
картрахунку письмово проінформувати
банк про це протягом 35 днів з моменту
списання.

Таким чином, сторони, укладаючи
зазначений договір, досягли згоди, що
по закінченню строку його дії
відповідна картка продовжується
банком на новий строк, якщо раніше ( до
початку місяця закінчення строку дії)
не поступило письмової заяви держателя
про закриття картрахунку, а відтак
продовжується строк дії кредитного
договору, тобто, момент досягнення
домовленості вважається таким, що
настав.

Отже, строк дії картки, у тому числі і
строк дії кредитного договору,
пролонгувався з кожним наступним
роком.

Пунктом 8.6 Умов та правил надання
банківських послуг встановлено, що при
порушенні клієнтом строків платежів за
будь-яким з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 120
днів, клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 грн.та 5 % від
суми позову.

Враховуючи викладене та те, що з
моменту укладення кредитного договору
(12 листопада 2007 року) ніхто зі сторін до
цього часу не заявив про намір його
припинити, відповідач не надав банку
письмової заяви про закриття
картрахунку, а пролонгація договору
відбулась на той же строк та на тих же
умовах, висновки суду першої інстанції
про те, що так, як останній платіж за
договором відповідачем було вчинено
29.07.2009 року, а ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду з позовом у грудні 2013
року, тому позовну давність ним
пропущено понад один рік не
заслуговують на увагу.

Приймаючи до уваги, що позивачем
доведено факт неналежного виконання
відповідачем зобов'язання за кредитним
договором та надано відповідний
розрахунок суми заборгованості, який є
належним чином завірений, а відповідач
не надав будь-яких обґрунтованих
заперечень щодо правильності
здійснення позивачем обрахування
заборгованості за кредитним договором,
тому позовні вимоги ПАТ КБ
„Приватбанк" підлягають задоволенню у
повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Острозького районного суду від
09.01.2014 року скасувати та ухвалити нове
рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість у розмірі 21043 (двадцять
одну тисячу сорок три) гривні 22 копійки,
з них:

6131, 42 грн. - заборгованість за кредитом;

10736,44 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

2935, 21 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом;

штрафи:

250,00 грн. - (фіксована частина);

990,15 грн. - штраф (процентна складова)

Стягнути із ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Приватбанк" сто
двадцять одну гривню 80 копійок
судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

З.М.Максимчук

Судді:

Н.М.Ковальчук

Ю.М.Рожин