Справа № 0424/3047/2012
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 р.

Марганецький міський суд
Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: Янжули О.С.

при секретарі: Гащук І.І.

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Марганець цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ
сумісної власності та усунення
перешкод у користуванні власністю,
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про поділ сумісної
власності, визначення порядку
користування житловим приміщенням та
усунення перешкод у користуванні
власністю,-

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до
Марганецького міського суду з позовом
до ОСОБА_4 про поділ сумісної власності
та усунення перешкод у користуванні
власністю.

Просили суд поділити квартиру
АДРЕСА_1, що є спільною сумісною
власністю ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_6 шляхом зміни правового статусу
квартири на спільну часткову власність
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6.
Закріпити за ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_6 ідеальні частки у квартирі
АДРЕСА_1, у розмірі 1/4 частини квартири
за кожним.

Визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1:

- виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
користування ізольовані кімнати
площею 12,3 кв.м,та 8,0 кв. м.,

- виділити відповідачам ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 у користування ізольовану
кімнату площею 17,8 кв.м. та балкон площею
0,8 кв. м.

- інші приміщення: прихожу, туалет,
ванну, кухню, 2-і комори - залишити в
загальному користуванні.

Зобов'язати відповідачів ОСОБА_4
та ОСОБА_6 усунути перешкоди у
користуванні вищевказаною квартирою
шляхом повернення позивачам ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 ключів від цієї квартири,
забезпечити вільний доступ до квартири
АДРЕСА_1, не перешкоджати користуватися
як виділеними кімнатами так і іншими
приміщеннями, які залишені у
загальному користуванні.

14.01.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали
про збільшення позовних вимог, згідно
якої просили суд:

- Поділити квартиру АДРЕСА_1, що є
спільною сумісною власністю ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 шляхом зміни
правового статусу квартири на спільну
часткову власність ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_6. Закріпити за ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 ідеальні частки
у квартирі АДРЕСА_1, у розмірі 1/4 частини
квартири за кожним.

- Поділити майно, що є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, виділивши
ОСОБА_1 - автомашину ВАЗ-2106 державний
номер НОМЕР_2, вартістю 13263,4 гривень, та
виділивши відповідачу ОСОБА_4 гараж
АДРЕСА_2, (вартість будівельних
матеріалів на гараж) вартістю 23711
гривень, диван - кровать - 500 гривень, два
крісла - 600 гривень, килим 2x3 - 1000 гривень,
диван - кровать - 300 гривень, плитка
газова - 1500 гривень, стіл з 4 стільцями-
400 гривень, 4 багети - 280 гривень, люстра -
100 гривень, всього на суму 28391 гривень.

- Позбавити ОСОБА_4 права володіння та
користування квартирою АДРЕСА_1, та
визнати за ОСОБА_1 право власності на 14
частину квартири АДРЕСА_1, яка належить
на праві приватної власності ОСОБА_4, в
рахунок виділеної при розділі їй
автомашини ВАЗ-2106 державний номер
НОМЕР_2, вартістю 13263,4 гривень.

- Визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1:

-виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
користування ізольовані кімнати
площею 12,3 кв.м, та 17,8 кв.м..

-виділити відповідачу ОСОБА_6 у
користування ізольовану кімнату
площею 8,0 кв.м.

-інші приміщення: прихожу, туалет,
ванну, кухню, 2-і комори - залишити в
загальному користуванні.

- Зобов'язати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_2
кухонний гарнітур, дві люстри та торшер
а також встановити назад в вищевказану
квартиру котел опалення та батареї.

18.10.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали
про уточнення позовних вимог, згідно
якої просили суд:

- Виключити з відповідачів ОСОБА_6,
оскільки він на даний момент не є
співвласником спірної квартири тому,
що подарував свою частину ОСОБА_2

- Поділити 3/4 частини квартири АДРЕСА_1,
що є спільною сумісною власністю
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, шляхом зміни
правового статусу квартири на спільну
часткову власність ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, закріпивши за ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ідеальні частки у квартирі
АДРЕСА_1, у розмірі 1/4 частини квартири
за ОСОБА_4, ОСОБА_1, та ОСОБА_2.

- Поділити майно, що є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, виділивши
ОСОБА_1 - автомашину ВАЗ-2106 державний
номер НОМЕР_2, вартістю 13263,4 гривень, та
виділивши відповідачу ОСОБА_4 гараж
АДРЕСА_2, (вартість будівельних
матеріалів на гараж) вартістю 23711
гривень, диван - ліжко -500 гривень, два
крісла - 600 гривень, килим 2x3 - 1000 гривень,
диван - кровать - 300 гривень, плитка
газова - 1500 гривень, стіл з 4 стільцями-
400 гривень,4 багети - 280 гривень, люстра -
100 гривень, всього на суму 28391 гривень.

- Позбавити ОСОБА_4 права володіння та
користування квартирою АДРЕСА_1, та
визнати за ОСОБА_1 право власності на 14
частину квартири АДРЕСА_1, яка належить
на праві приватної власності ОСОБА_4, в
рахунок виділеної при розділі їй
автомашини ВАЗ-2106 державний номер
НОМЕР_2, вартістю 13263,4 гривень.

- Зобов'язати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_2
кухонний гарнітур, вартістю 2000 гривень,
дві люстри та торшер, вартістю 3200
гривень, а також встановити назад в
вищевказану квартиру котел опалення та
батареї, або повернути ОСОБА_1 їх
вартість - 8 475 гривень та затрати на
монтаж в сумі 3 000 гривень.

- Зобов'язати відповідача ОСОБА_4
усунути перешкоди у користуванні
вищевказаною квартирою шляхом
повернення позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2
ключів від цієї квартири, забезпечити
вільний доступ до квартири АДРЕСА_1, не
перешкоджати користуватися
вищевказаною квартирою.

ОСОБА_4 звернувся з зустрічним позовом
до ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про поділ
сумісної власності, визначення порядку
користування житловим приміщенням та
усунення перешкод у користуванні
власністю.

Просить суд поділити квартиру АДРЕСА_1,
що є спільною сумісною власністю
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 шляхом
зміни правового статусу квартири на
спільну часткову власність ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6. Закріпити за
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 ідеальні
частки у квартирі АДРЕСА_1 у розмірі 14
частини квартири за кожним.

- Визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 виділивши в
користування:

- ОСОБА_4 кімнату 2-а розміром 12.3 кв.м.;

- ОСОБА_1 кімнату 3-а розміром 8.0 кв.м.;

- ОСОБА_2 та ОСОБА_6 кімнату 1-а розміром
17.8 кв.м.

- інші приміщення: кухня площею 7.6 кв.м.,
ванна кімната площею 3.4 кв.м., вбиральня
1.3 кв.м, коридор 8,1 кв.м., вбудовані шафи
0.6 та 0.8 кв.м., балкон 0.8 кв.м. та лоджія 1.4
кв.м - залишити в загальному
користуванні.

- Зобовязати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6
надати ОСОБА_4 ключі від квартири
АДРЕСА_1 та не чинити йому ОСОБА_4
перешкод у користуванні квартирою
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та їх представник свої позовні
вимоги підтримали, просили суд
задовольнити їх у повному обсязі.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4
та його представник в судовому
засіданні свої позовні вимоги
підтримали, просили їх задовольнити,
при розгляді позовних вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, щодо поділу майна подружжя
просили суд застосувати строк позовної
давності.

Відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Вислухавши сторін, свідків, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позови,
як первісний так і зустрічний
підлягають частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Шлюб між сторонами розірвано 15
березня 2000 року, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія
НОМЕР_3 від 15 березня 2000 року (а.с.92).

Враховуючи вищенаведене, а також
те, що позивачами за первісним позовом
та їх представником не заявлено
клопотання про поновлення терміну
позовної давності та не надано доказів
поважності причин пропуску строку
позовної давності, відповідач та його
представник наполягають на
застосуванні позовної давності, суд
вважає, що в задоволенні первісного
позову в частині поділу майна, що є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя, щодо виділення ОСОБА_1 -
автомашини ВАЗ-2106 державний номер
НОМЕР_2, вартістю 13263,4 гривень, та
виділення ОСОБА_4 гаражу АДРЕСА_2,
(вартість будівельних матеріалів на
гараж) вартістю 23711 гривень, диван -
ліжко -500 гривень, два крісла - 600
гривень, килим 2x3 - 1000 гривень, диван -
кровать - 300 гривень, плитка газова - 1500
гривень, стіл з 4 стільцями- 400 гривень,4
багети - 280 гривень, люстра - 100 гривень,
всього на суму 28391 гривень, необхідно
відмовити в зв'язку з пропуском строку
позовної давності.

Позовні вимоги як за первісним позовом
так і за зустрічним в частині зміни
правового статусу квартири на спільну
часткову власність ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_6. Закріпити за ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 ідеальні частки
у квартирі АДРЕСА_1 у розмірі 14 частини
квартири за кожним також не підлягають
задоволенню, оскільки вони є
безпідставними так як правовий статус
квартири вже є спільною частковою
власністю ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_6 та за ними закріплено ідеальні
частки у квартирі АДРЕСА_1 у розмірі 14
частини квартири за кожним, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності (а.с.153),
інформаційною довідкою з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.154-155),
крім того даний факт підтверджується і
договором дарування ? частини квартири,
укладеного 19 липня 2013 року між ОСОБА_6
та ОСОБА_2 (а.с.152).

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 325 ЦК України суб'єктами
права приватної власності є фізичні та
юридичні особи. Фізичні та юридичні
особи можуть бути власниками
будь-якого майна, за винятком окремих
видів майна, які відповідно до закону
не можуть їм належати. Склад, кількість
та вартість майна, яке може бути у
власності фізичних та юридичних осіб,
не є обмеженими.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Отже позовні вимоги за первісним
позовом в частині позбавлення ОСОБА_4
права володіння та користування
квартирою АДРЕСА_1, та визнання за
ОСОБА_1 права власності на 14 частину
квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві
приватної власності ОСОБА_4, в рахунок
виділеної при розділі їй автомашини
ВАЗ-2106 державний номер НОМЕР_2, вартістю
13263,4 гривень, задоволенню не
підлягають.

Відповідно до вимог ст. 1166 майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
та юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу; за ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Позовні вимоги за первісним
позовом в частині зобов'язання ОСОБА_4
повернути ОСОБА_2 кухонний гарнітур,
вартістю 2000 гривень, дві люстри та
торшер, вартістю 3200 гривень, а також
встановити назад в вищевказану
квартиру котел опалення та батареї, або
повернути ОСОБА_1 їх вартість - 8 475
гривень та затрати на монтаж в сумі 3 000
гривень, задоволенню не підлягають,
оскільки в судовому засіданні не
доведений той факт, що ОСОБА_4
незаконним шляхом заволодів
вищевказаним майном, вина його не
доведена, до кримінальної чи
адміністративної відповідальності за
вказані дії він не притягувався.

Позовні вимоги за зустрічним
позовом в частині визначення порядку
користування квартирою АДРЕСА_1
виділивши в користування:

- ОСОБА_4 кімнату 2-а розміром 12.3 кв.м.;

- ОСОБА_1 кімнату 3-а розміром 8.0 кв.м.;

- ОСОБА_2 та ОСОБА_6 кімнату 1-а розміром
17.8 кв.м.

- інші приміщення: кухня площею 7.6 кв.м.,
ванна кімната площею 3.4 кв.м., вбиральня
1.3 кв.м, коридор 8,1 кв.м., вбудовані шафи
0.6 та 0.8 кв.м., балкон 0.8 кв.м. та лоджія 1.4
кв.м - залишити в загальному
користуванні.

Та позовні вимоги за первісним
позовом, (оскільки позивачами не подано
заяви про залишення їх без розгляду) в
частині визначення порядку
користування квартирою АДРЕСА_1:

-виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
користування ізольовані кімнати
площею 12,3 кв.м, та 17,8 кв.м..

-виділити відповідачу ОСОБА_6 у
користування ізольовану кімнату
площею 8,0 кв.м.

-інші приміщення: прихожу, туалет,
ванну, кухню, 2-і комори - залишити в
загальному користуванні.

задоволенню також не підлягають,
оскільки:

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України
для з'ясування обставин, що мають
значення для справи і потребують
спеціальних знань у галузі науки,
мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд
призначає експертизу за заявою осіб,
які беруть участь у справі.

Для з'ясування обставин, що мають
значення для справи, необхідні
спеціальні знання, суд роз'яснив
сторонам право на призначення у справі
будівельно-технічної експертизи.

Оскільки сторони відмовились від
реалізації свого права на призначення
експертизи, суд позбавлений можливості
об'єктивно розглянути позовні вимоги в
частині визначення порядку
користування квартирою, так як
вирішення даного питання потребує
спеціальних знань, суд вважає за
необхідне в задоволенні позовних вимог
також в цій частині відмовити.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Відповідно до ч.1ст.319 ЦК України -
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

На підставі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Оскільки сторони є власниками квартири
що розташована за адресою АДРЕСА_1, а
саме ОСОБА_4 є власником ? частини
спірної квартири, ОСОБА_1 є власником ?
частини спірної квартири, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності, ОСОБА_2
є власником 2/4 частин спірної квартири
що підтверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності, інформаційною довідкою з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого
майна, договором дарування ? частини
квартири, укладеного 19 липня 2013 року
між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, суд вважає за
необхідне задовольнити як первісний
позов в частині зобов'язання ОСОБА_4 не
чинити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкод у
користуванні квартирою, що розташована
за адресою АДРЕСА_1, та передати ключі
від квартири так і зустрічний позов в
частині зобов'язання ОСОБА_1, ОСОБА_6 та
ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_4 перешкод у
користуванні квартирою, що розташована
за адресою АДРЕСА_1, та передати ключі
від квартири.

Керуючись ст. ст. 256, 257, 267, 386, 391 ЦК
України, ст. ст. 10,11,60, 213, 215, 218 ЦПК
України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
поділ сумісної власності та усунення
перешкод у користуванні власністю -
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 перешкод у користуванні
квартирою, що розташована за адресою
АДРЕСА_1, та передати ключі від
квартири.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про поділ сумісної
власності, визначення порядку
користування житловим приміщенням та
усунення перешкод у користуванні
власністю - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 не
чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні
квартирою, що розташована за адресою
АДРЕСА_1, та передати ключі від
квартири.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
О. С.
Янжула