АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________
Справа №635/4291/13.
Головуючий 1 інст.: - Полєхін А.Ю.
Провадження №22 - ц/790/1586/14.
Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: поновлення порушеного
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року. Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді: -
Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського
В.В., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі: -
Гелашвілі Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
ухвалу Харківського районного суду
Харківської області від 10 грудня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 - про поновлення порушеного
права.

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_6 звернулася в
суд із вказаним позовом, який уточнила
у листопаді 2013 року.

В обґрунтування своїх вимог
зазначала, що вона є власником 2/3 частин
житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 7 лютого
2000 року, посвідченого Першою державною
нотаріальною конторою Харківського
району Харківської області за р. № 1-553.

Співвласником іншої 1/ 3 частини
вказаного житлового будинку є ОСОБА_7

Протягом тривалого часу ОСОБА_7
незаконно користувалася належною їй
житловою кімнатою 2-7 (колишня кімната
1-5) площею 10,50 кв. м., однак не сплачувала
їй за користування кімнатою квартирну
плату, чим їй завдала матеріальної та
моральної шкоди.

Крім того, у грудні 1997 року ОСОБА_7
приватизувала земельну ділянку площею
0,0910 га. по АДРЕСА_1 для обслуговування
належної їй частини житлового будинку
та господарських будівель.

Приватизація вказаної земельної
ділянки проведена ОСОБА_7 з суттєвими
порушеннями діючого земельного
законодавства України та порушує її
права.

Посилаючись на вказані обставини,
ОСОБА_6 просила суду встановити факт
незаконного користування ОСОБА_7
житловою кімнатою 2-7 (колишня кімната
1-5) площею 10, 50 кв. м. будинку АДРЕСА_1 в
строк до 10 квітня 2013 року; стягнути з
ОСОБА_7 на її користь плату за
користування житловою кімнатою в
розмірі 5 000 грн., моральну шкоду в
розмірі 5 000 грн.; встановити факт
порушення чинного законодавства
України при проведенні приватизації
земельної ділянки ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 та
визнати приватизацію земельної
ділянки недійсною.

10 грудня 2013 року ОСОБА_6 звернулася
до суду з заявою про залишення її
позовної заяви без розгляду.

Ухвалою Харківського районного суду
Харківської області від 10 грудня 2013
року позовна заява ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
поновлення порушеного права залишена
без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
витрати на правову допомогу в розмірі 6
100 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати ухвалу суду в
частині стягнення з неї на користь
ОСОБА_7 витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України
підставами для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції, є порушення судом норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Стягуючи з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
витрати на правову допомогу в розмірі 6
100 грн., суд виходив з її доведеності.

Проте погодитися з таким висновком
суду не можна, оскільки він дійшов його
з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК
України судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи. До витрат, пов'язаних
з розглядом справи, належить зокрема:
витрати на правову допомогу; витрати
сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду; витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням
огляду доказів за місцем їх
знаходження та вчиненням інших дій,
необхідних для розгляду справи;
витрати, пов'язані з публікацією в
пресі оголошення про виклик
відповідача.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України в
інших випадках закриття провадження у
справі, а також у разі залишення заяви
без розгляду відповідач має право
заявити вимоги про компенсацію
здійснених ним витрат, пов'язаних з
розглядом справи, внаслідок
необґрунтованих дій позивача.

Статтею 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах», в редакції
від 20 грудня 2011 року передбачено, що
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати
у місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу,
у судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза
судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

З матеріалів справи вбачається, що 10
липня 2013 року ОСОБА_8 та ОСОБА_7 уклали
договір про надання правової допомоги
№2013.07.10/01, згідно з яким адвокат ОСОБА_8
зобов'язався надати ОСОБА_7 правову
допомогу в судовому процесі за позовом
ОСОБА_6 про поновлення порушеного права
по справі №635/4291/12 -ц, яка розглядалася
в Харківському районному суді
Харківської області.

Пунктом 3 вказаного договору сторони
передбачили, що правова допомога
надається адвокатом клієнту шляхом:
надання усних та письмових
консультацій, складання процесуальних
документів, виконання інших обов'язків,
передбачених чинним законодавством (а.
с.75-76).

Доказів того, що ОСОБА_8 має право на
зайняття адвокатською діяльністю,
матеріали справи не містять.

Матеріали справи свідчать, що
ОСОБА_8 участі в судових засіданнях
Харківського районного суду
Харківської області не брав.

Будь-яких процесуальних документів,
складених від імені ОСОБА_8 та
власноруч ним підписаних, до
матеріалів справи не залучено (а. с. 34-36,
68, 72-73, 84, 85-87, 97, 98-99, 105).

Стягуючи з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
витрати на правову допомогу в розмірі 6
100 грн., суд першої інстанції не
зазначив у мотивувальній частині
ухвали в чому полягала правова
допомога ОСОБА_8 відповідачці ОСОБА_7;
яку кількість часу витрачено ОСОБА_8 на
надання правової допомоги
відповідачці ОСОБА_7 поза судовим
засіданням; чи є співмірною надана
ОСОБА_8 правова допомога ОСОБА_7
розміру її оплати.

Із актів про надання та оплату
правової допомоги від 19 липня 2013 року, 3
вересня 2013 року, 19 жовтня 2013 року, 23
жовтня 2013 року, 28 листопада 2013 року,
складених ОСОБА_8, ОСОБА_7 та залучених
до справи вбачається, що в період з 10
липня 2013 року по 28 листопада 2013 року
ОСОБА_8 надавав ОСОБА_7, її представнику
правову допомогу протягом 423 годин (а.
с. 77, 78, 79, 88, 89, 90, 100).

В порушення вимог ст. 1 Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», якою передбачено, що витрати
на правову допомогу у цивільних
справах не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу,
суд першої інстанції не навів у
мотивувальній частині ухвали
розрахунку, який свідчить, що розмір
правової допомоги наданий ОСОБА_8
відповідачці ОСОБА_7 становить 6 100
грн.

За таких обставин, колегія суддів не
може визнати законною та
обґрунтованою ухвалу суду в частині
стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
витрат на правову допомогу в розмірі 6
100 грн.

Зважаючи на те, що судом порушено
порядок вирішення питання про
компенсацію здійснених позивачем
витрат, пов'язаних з розглядом справи,
колегія суддів вважає за необхідне
скасувати ухвалу суду в частині
стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
витрат на правову допомогу та
направити справу в цій частині для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 4 ч. 2 ст. 307,
ст. 311, п. 2 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія,

у х
в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду
Харківської області від 10 грудня 2013
року в частині стягнення з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_7 витрат на правову
допомогу в розмірі 6 100 грн. - скасувати.

Направити справу для продовження
розгляду в цій частині до суду першої
інстанції.

В іншій частині ухвала суду сторонами
не оскаржена та колегією суддів не
переглядається.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає,
як така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: