справа № 208/1114/14-ц
№ провадження 2-о/208/29/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

18 лютого 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд міста
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Ричка С.О.

при секретарі Щербацевич Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Заводського районного
суду у м. Дніпродзержинську справу в
порядку окремого провадження за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа:
заводський районний відділ Державної
міграційної служби України в м.
Дніпродзержинську: - про встановлення
юридичного факту.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року заявник, ОСОБА_1
звернувся до суду із заявою, в якій
просить суд встановити факт проживання
однією сім'єю та право користування
житловим приміщенням, а саме квартирою
АДРЕСА_1; а також зобов'язати Заводський
районний відділ Державної міграційної
служби України в м. Дніпродзержинськ
зареєструвати за місцем постійного
проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
податковий номер НОМЕР_1 у квартирі
АДРЕСА_1.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1
посилається на те, що 21 червня 1980 року
між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, було укладено шлюб. Від
цього шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_4 року,
народився ОСОБА_1. У жовтні 1983 року
батько заявника - ОСОБА_2 отримав у
користування квартиру АДРЕСА_2. Заявник
з матір'ю, як члени сім'ї
квартиронаймача, також вселилися у цю
квартиру. Приблизно у 1998 році між
батьком та матір'ю різко погіршились
стосунки і вони почали мешкати окремо.
Заявник, на той час будучи
неповнолітнім, виїхав з батьківської
квартири, та почав мешкати з матір'ю у
її батьків за іншою адресою. У 2004 році
перебуваючи у фактичних шлюбних
відносинах з жінкою, ОСОБА_1
зареєструвався за її адресою. Однак,
починаючи з 2008 року стосунки між ними
погіршились і він змушений був виїхати
з квартири, яка належала його
співмешканці. Так як на той час
власного житла у Заявника не було, а
вселитися до квартири матері він не міг
через неприязні стосунки з вітчимом, то
ОСОБА_1 звернувся до свого батька з
проханням пожити деякий час у нього. На
його прохання батько погодився і
починаючи з 2008 року по теперішній час
Заявник мешкав у квартирі батька за
адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується
актом про проживання від 23.01.2014.
Реєструвати місце проживання у
батьківській квартирі він не став, щоб
батьку було менше сплачувати за
комунальні послуги. ІНФОРМАЦІЯ_5 року
помер батько заявника, ОСОБА_2. У зв'язку
з тим, що за життя батька, який був
квартиронаймачем, заявник не встиг
зареєструвати своє місце проживання у
цій квартирі, наразі у нього відсутні
правові підстави для користування
житловим приміщенням. Заявник вважає,
що за життя батька та нарівні з ним, на
його думку він фактично набув право
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1 а тому просить його
вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заявник в судове засідання з'явився,
але надав до суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, не
заперечує проти розгляду справи у
випадку неявки інших учасників
процесу.

Представник заінтересованої особи в
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, згідно з вимогами ст. 76
ЦПК України, про причини неявки суду не
повідомила, судова повістка - виклик
направлено за місцем знаходження
міграційної служби і в силу ст. 77 ЦПК
України вважається доставленою, на
підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає
причини неявки заінтересованої особи
неповажними; є достатньо матеріалів
про права та відносини сторін,
потрібність дачі особистих пояснень
відсутня, що дозволило суду ухвалити
рішення.

В зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється на
підставі ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та
оглянувши докази по справі, суд вважає
вимоги заявника такими, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені обставини справи та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, 21
червня 1980 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, було
укладено шлюб, про що в книзі
реєстрації актів про укладення шлюбу
було зроблено запис №447. Від цього
шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, народився
Заявник про що в книзі реєстрації актів
про народження було зроблено запис за
№77.

Судом встановлено, що у жовтні 1983 року
батько Заявника: ОСОБА_2 отримав у
користування квартиру АДРЕСА_4, де
Заявник з матір'ю, як члени сім'ї
квартиронаймача, також вселилися у цю
квартиру, що підтверджується копією
паспорта матері з відміткою про
реєстрацію у квартирі.

Як встановлено в судовому засіданні,
після того, як у 1998 році між батьком та
матір'ю Заявника погіршились стосунки,
останній почали мешкати окремо у
батьків матері. Після досягнення
Заявником повноліття він почав мешкати
окремо від батьків за іншою адресою, що
підтверджується відміткою про
реєстрацію у його паспорті.

В судовому засіданні встановлено, що
починаючи з 2008 року по теперішній час
Заявник постійно мешкав у квартирі
батька за адресою: АДРЕСА_3, що
підтверджується актом про проживання
за цією адресою та актом не проживання
за місцем реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_5 року батько Заявника,
ОСОБА_2 - помер, що підтверджується
свідоцтвом про смерть.

Статтею 29 ЦК України визначено, що
місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому, у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до статті 64 ЖК України члени
сім'ї наймача, які проживають з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого
приміщення. До членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки.

Згідно частини 2 статті 824 ЦК України у
разі смерті наймача або вибуття його з
житла наймачами можуть стати усі інші
повнолітні особи, які постійно
проживали з колишнім наймачем.

Згідно 234 ЦПК України окреме
провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 256 ЦПК України визначено
перелік юридичних фактів, які
встановлюються судом. При цьому цей
перелік відповідно до частини 2 цієї
статті не є вичерпним. Так пунктом 1
Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року
«про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» визначено, що суд може
встановлювати й інші факти, що мають
юридичне значення.

На підставі викладеного, вивчивши
матеріали справи та дослідивши
письмові докази у справі, Суд вважає,
встановленим юридичний факт
проживання ОСОБА_1 разом з його батьком:
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, а вимоги
заявника, щодо реєстрації у цій
квартирі обґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 29, 824, 1264 Цивільного кодексу
України, , ст.824 ЖК України, ст.ст. 10, 60, 209,
212, 214, 215, 256 п. 2 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа:
Заводський районний відділ Державної
міграційної служби України в м.
Дніпродзержинську про встановлення
юридичного факту що має юридичне
значення: факту проживання однією
сім'єю - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне
значення, а саме: факт проживання
ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 однією сім'єю та
право користування за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1,
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

Зобов'язати Заводський районний відділ
Державної міграційної служби України в
м. Дніпродзержинськ зареєструвати за
місцем постійного проживання, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, податковий номер НОМЕР_1 у
квартирі АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення (отримання), через суд
першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя
Ричка С. О.