АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5248/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Омелюх В. М. Доповідач - Болтунова
Л.М. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Тамакулової В.О.,
Макарова М.О.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» на рішення
Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 21
березня 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 21
березня 2014 року позов було задоволено
частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ПАТ КБ " Приватбанк" за кредитним
договором б/н від 17 листопада 2009 року
заборгованість за кредитом в сумі 6764,99
грн., за процентами 4243,55 грн., штраф
(фіксована частина) в сумі 250 грн. та
штраф (процентна складова) - 550,45 грн., а
всього - 11808,99 грн. В іншій частині
позову відмовлено. Вирішено питання
стосовно розподілу судових витрат.

З таким рішенням не погодився позивач,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неналежну судом оцінку
доказів та порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить його змінити в частині
зменшення позовних вимог про стягнення
штрафу та відмови у стягненні комісії і
в цих частинах ухвалити нове рішення
про задоволення позову в повному
обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга, не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Оскільки рішення суду оскаржується
лише в частині зменшення розміру
штрафу та відмови у стягненні комісії,
законність і обґрунтованість його в
іншій його частині колегією суддів не
перевіряється.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України
передбачено, що кожна особа має право
в порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Ухвалене рішення відповідає
вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що 17
листопада 2009 року між ЗАТ КБ
«Приватбанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ " Приватбанк " та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір без номеру
про надання останньому строкового
кредиту у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
(кредитка «Універсальна») в суму 500 грн.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом без
сплати щомісячної комісії з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Зазначений кредитний договір
складається з підписаної відповідачем
заяви про видачу та обслуговування
кредитної карти, умов надання
банківських послуг, правил
користування платіжною карткою та
тарифів, що було погоджено з
позичальником.

Згідно умов договору банк надав ОСОБА_2
грошові кошти, а останній зобов'язався
погашати заборгованість за кредитом,
процентам за його користування, по
перевитратам платіжного ліміту, а у
випадку невиконання або неналежного
виконання ним взятих на себе грошових
зобов'язань більше ніж 120 днів, сплати
банку штраф в розмірі 250 гривень + 5% від
суми позову.( а.с.6 звор.)

Оскільки позичальник свої зобов'язання
не виконував належним чином, станом
на 31 жовтня 2013 року утворилась
заборгованість в сумі 13 596,95 грн., яка
складається із заборгованості за
кредитом - 6 764,99 грн., заборгованості по
процентам за користування кредитом - 4
243,55 грн., заборгованості по комісії за
користування кредитом - 1 464,75 грн.,
штрафу (фіксована частина)- 500 грн.,
штрафу (процентна складова) - 623,66 грн.,
яку позивач і просив стягнути з
відповідача.( а.с.2-3)

Задовольняючи позовні вимоги частково
та стягуючи з відповідача
заборгованість за кредитом в сумі 6 764,99
грн. та проценти за користування
кредитом - 4 243,55 грн., суд першої
інстанції виходив із того, що боржник
не своєчасно виконує умови кредитного
договору.

Стосовно відмови позивачу у стягненні
заборгованості по комісії в розмірі
1464,75 грн., районний суд зазначив, що за
умовами укладеного між сторонами
договору сплата комісії не
передбачена. ( а.с. 6 звор.)

Зменшуючи розмір штрафу, як фіксованої
частини, так і процентної складової,
судом було взято до уваги умови
укладеного між сторонами договору від
17 листопада 2009 року б/н, в якому вказано,
що у разі порушення позичальником
термінів платежів, за будь-яким із
грошових зобов*язань, передбачених цим
договором, більш ніж на 120 днів, у
зв*язку з чим банк змушений буде
звернутися до суду, позичальник
зобов*язаний сплатити банку штраф у
розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.( а.с.6
звор.)

Колегія суддів погоджується з
зазначеними висновками суду першої
інстанції, які підтверджені належними
та дослідженими в судовому засіданні
доказами, яким суд дав правильну
оцінку, відповідно до норм ЦПК України
та є такими, що відповідають нормам
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, при цьому не
порушивши процесуальний закон.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що
суд неналежно дослідив положення
кредитного договору, не побачив, що
згідно розрахунку відповідачу було
нараховано не комісію, а пеню, а тому
підстави для відмови, на думку
апелянта, в цій частині у суду були
відсутні, колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки вимоги про
стягнення пені з ОСОБА_2 позивачем не
заявлялися.

Так, з позовної заяви видно, що разом з
іншою заборгованістю за кредитним
договором, з відповідача, банк просив
стягнути заборгованість по комісії за
користування кредитом в сумі 1464,75 грн.(
а.с.2 звор.) Згідно розрахунку зазначено:
комісія, в т.ч. нарахована комісія-50
грн., прострочена комісія - 1414,75 грн. (
а.с.5 звор.)

Доводи апелянта про те, що у заяві, яку
підписав відповідач, про видачу та
обслуговування кредитної карти, умов
надання банківських послуг, правил
користування платіжною карткою та
тарифів, помилково зазначено штрафи у
розмірі 250 грн. + 5% від суми позову, які
не відповідають вимогам п.8.6 Умов та
правил надання банківських послуг, де
визначено штраф ( фіксована частина) - 500
грн. + 5 відсотків від суми позову, на
думку банку, не може бути підставою для
зменшення штрафу за їх позовом,
колегія суддів вважає безпідставними,
та такими, що не відповідають
обставинам справи на умовам самого
кредитного договору.

Посилання апелянта на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права не знайшли свого
підтвердження в ході апеляційного
розгляду.

Враховуючи наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскаржуване судове рішення відповідає
вимогам закону, оскільки ґрунтується
на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності і
підстави для його скасування відсутні,
а тому апеляційна скарга не
задовольняється.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 21
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: