АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/881/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі :

головуючого
Романюк М. М.

суддів
Котушенко С.П., Петренко І. О.

при секретарі
Солод О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 25
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: відділ
державної виконавчої служби
Павлоградського міськрайонного
управління юстиції Дніпропетровської
області, ОСОБА_4 про зменшення розміру
заборгованості за аліментами, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом 16 вересня 2013
року. В обґрунтування заявлених вимог
посилався на те, що на підставі рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 07
листопада 2000 року він сплачує на
користь відповідача аліменти на
утримання доньки ОСОБА_6. На підставі
рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 14 червня 2013 року він
сплачує аліменти на користь ОСОБА_4 на
утримання сина ОСОБА_5 та особисто на її
утримання у зв'язку з опікою
дитини-інваліда. Заборгованість по
сплаті аліментів станом на 01 серпня 2013
року перед відповідачем складає 32 170
грн. 60 коп., яка розрахована державним
виконавцем на підставі заяви
відповідача згідно наданого нею
дублікату виконавчого листа №
АЕ-333-2000р., виданого Павлоградським
міськрайонним судом Дніпропетровської
області 28 квітня 2011року, а саме за три
роки до пред'явлення нею дублікату
виконавчого листа до виконання, тобто з
травня 2008 року по серпень 2011 року.
Фактично, в період з травня 2008 року по
серпень 2011 року позивач не мав
постійного місця роботи, мав випадкові
заробітки, з яких постійно сплачував на
користь відповідачки аліменти на
утримання доньки ОСОБА_6 у
добровільному порядку. З урахуванням
того, що відповідачем без поважних
причин не пред'являвся до виконання
виконавчий лист про стягнення
аліментів на користь доньки ОСОБА_6 у
примусовому порядку в період з травня
2008 р. по серпень 2011 р., просить
нараховану відділом ДВС
заборгованість по сплаті аліментів за
цей період зменшити до 5 000 грн.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 25 листопада 2013 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з їх
безпідставності.

З даним висновком судова колегія
погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі
постанови Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 07 листопада 2000 року позивач
сплачує на користь відповідача
аліменти на утримання доньки ОСОБА_6.

Виконавчий лист було передано на
виконання у державну виконавчу службу.

Ухвалою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08 квітня 2011 року заяву
ОСОБА_3 про видачу дублікату
виконавчого листа задоволено, у зв'язку
зі втратою оригінала при пересилці.

Постановою державного виконавця
Кошеваровою О.А. ОДВС Павлоградського
управління юстиції від 19 травня 2011 року
відкрито виконавче провадження на
підставі виконавчого листа № АЕ-333,
виданого Павлоградським міськрайонним
судом Дніпропетровської області 28
квітня 2011 року, про стягнення з ОСОБА_2
аліментів на користь ОСОБА_3 на
утримання дочки ОСОБА_6.

Згідно з розрахунком державного
виконавця заборгованість за
аліментами за період з 19 травня 2008 року
по 15 серпня 2011 року становить 18 188 грн.

Згідно з ч.1 ст.194 СК України аліменти
можуть бути стягнуті за виконавчим
листом за минулий час, але не більш як
за три роки, що передували пред'явленню
виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за
позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.

Згідно ч.3 ст.197 СК України суд може
звільнити платника аліментів від
сплати заборгованості, якщо буде
встановлено, що вона виникла внаслідок
непред'явлення без поважної причини
виконавчого листа до виконання особою,
на користь якої присуджено аліменти.

При розгляді справи в суді
апеляційного суду позивач пояснив, що
він просить зменшити розмір
заборгованості по аліментах, оскільки
він добровільно надавав матеріальну
допомогу відповідачу на утримання
дочки.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

З урахуванням того, що позивачем не
надано суду доказів того, що він
надавав добровільно матеріальну
допомогу на утримання дочки, а також
того, що існують інші обставини, що
мають істотне значення, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Посилання апелянта на те, що відповідач
без поважних причин не пред'являла
виконавчий лист до виконання не може
бути прийняте до уваги, оскільки в
судовому засіданні було встановлено,
що лише у 2011 році відповідачу стало
відомо про втрату виконавчого листа,
після чого вона звернулася для
отримання дублікату.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
правильно застосував правові норми та
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 25 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді: