АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/476/14 р.
Головуючий 1 інстанції Яценко Є.І.
Справа № 620/782/13-ц
Доповідач: Коваленко І.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 березня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Коровіна С.Г., Довгаль А.П.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комінтерн-М» на рішення
Зачепилівського районного суду
Харківської області від 14 листопада 2013
року по справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Комінтерн-М» про
визнання договорів оренди землі та
додаткових угод до них недійсними, -

В С Т А Н О В И Л А
:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 кожний окремо
звернулись до суду із позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Комінтерн-М» про
визнання договорів оренди землі та
додаткових угод до них недійсними.

Ухвалою Зачепилівського районного
суду Харківської області від 24 вересня
2013 року ці позови об'єднані в одне
проведення.

В обґрунтування своїх вимог позивачі
посилались на те ,що вони є власниками
земельних ділянок, розташованих на
території Новомажарівської сільської
ради Зачепилівського району
Харківської області, що
підтверджується Державними актами на
право власності на земельну ділянку.

Як посилались позивачі з кожним з них
ТОВ "Комінтерн-М" уклало договір оренди
землі, які 13.12.2012 р. було зареєстровано
відділом Держкомзему у
Зачепилівському районі Харківської
області.

Дані договори не відповідають вимогам
чинного законодавства щодо
обов'язкової наявності в таких
договорах усього переліку істотних
умов, визначених ст. 15 Закону України
«Про оренду землі».

Так в усіх договорах оренди (п. 17.1)
«умовою передачі права оренди
земельної ділянки у заставу та
внесення вказаного права оренди до
статутного фонду (капіталу)
господарського товариства або іншого
підприємства, є погодження цього
питання між сторонами договору
оренди.» Позивачі вважали, що даний
пункт є не чітким та не дає
однозначного тлумачення цієї умови.

Враховуючи вищенаведене просили
визнати недійсними договори оренди
землі, укладені між ними та ТОВ
«Комінтерн-М».

ОСОБА_5 в уточнених позовних вимогах
вказував, що після смерті ОСОБА_8 він є
власником земельної ділянки, що
підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ХР № 027714. 13.09.2012 р. відділом
Держкомзему у Зачепилівському районі
було зареєстровано договір оренди
вищевказаної земельної ділянки,
укладений між ОСОБА_8 та ТОВ
«Комінтерн-М». Дата укладання даного
договору не зазначена, однак якщо датою
укладення договору вважати дату його
реєстрації, то ОСОБА_8 у будь-якому
випадку не могла його укласти 13.09.2012 р. з
огляду на той факт, що померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто була відсутня
сторона договору, крім того, на думку
позивача, укладений договір слід
визнати недійсним ще і в зв'язку з
порушенням вимог ст.15 Закону України
„Про оренду землі".

Представник відповідача заперечувала
проти позовів.

Рішенням Зачепилівського районного
суду Харківської області від 14
листопада 2013 року позови задоволені.
Визнані недійсними договори оренди
землі: площею 4,6449 га, , який укладено між
ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комінтерн-М» та
зареєстрований Відділом Держкомзему у
Зачепилівському районі 13 вересня 2012
року; площею 4,8617 га, який укладено між
ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комінтерн-М» та
зареєстрований Відділом Держкомзему у
Зачепилівському районі 13 вересня 2012
року;, площею 4,4050 га, який укладено між
ОСОБА_3 таТовариством з обмеженою
відповідальністю «Комінтерн-М» та
зареєстрований Відділом Держкомзему у
Зачепилівському районі 13 вересня 2012
року; площею 5,2135 га, який укладено між
ОСОБА_6та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комінтерн-М» та
зареєстрований Відділом Держком
Зачепилівському районі 13 вересня 2012
року ; площею 4,4048 га, який укладено між
ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комінтерн-М» та
зареєстрований Відділом Держкомзему у
Зачепилівському районі 13 вересня 2012
року ; площею 4,4049 га, укладений між
ОСОБА_7 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комінтерн-М»
зареєстрований Відділом Держком
Зачепилівському районі 13 вересня 2012
року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5
відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Комінтерн-М» судовий
збір в сумі по 114,71 грн. на користь
ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7

В апеляційній скарзі директор ТОВ
«Комінтерн-М» просить рішення суду в
частині задоволення позовних вимог
скасувати і ухвалити нове рішення ,яким
в позові відмовити, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
з?явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. З ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів і осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси. Суд повинен установити, чи
були порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, і
залежно від установленого вирішити
питання про задоволення позовних вимог
або відмову в їх задоволенні.

Судом установлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 є
власниками земельних ділянок,
розташованих на території
Новомажарівської сільської ради
Зачепилівського району Харківської
області, що підтверджується Державними
актами на право власності на земельну
ділянку.

13 грудня 2012 року між позивачами, з
кожним окремо, укладено договори
оренди земельних ділянок із ТОВ
«Комінтерн - М».

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 203 ЦК України визначено,
що зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про недійсність договорів оренди
земельних ділянок, укладених між
позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ТОВ
«Комінтерн-М» в силу ст. 15 Закону
України «Про оренду землі» з підстав
недосить чіткого викладення і
неоднозначного тлумачення істотних
умов, а саме, щодо передачі права оренди
земельної ділянки у заставу та
внесення вказаного права оренди до
статутного фонду (капіталу)
господарського товариства або іншого
підприємства, що дає можливість
вважати, що такі умови взагалі не
включені до договору.

При цьому судом залишено поза увагою
вимоги ст. З ЦПК України та ст. 15 ЦК
України про те, що в порядку цивільного
судочинства підлягає захисту саме
порушене право.

Будь-яких доказів того, що дійсно
порушуються права позивачів у зв'язку з
відсутністю в договорах оренди
зазначених умов, їх істотності, а також
в чому саме полягають порушення
законних прав позивачів, ними,
відповідно до вимог ст..60 ЦПК України,
не надано.

Така правова позиція висловлена в
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2013 року № 6-94цс13, яка в силу ст.
360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивачів пояснила, що в
усіх договорах оренди (п. 17.1) є нечітким
та не дає однозначного тлумачення цієї
умови і це може бути в майбутньому
будь-яким чином порушити права
позивачів.

Такі пояснення представника позивачів
колегія суддів вважає лише
припущенням.

За таких обставин рішення суду в
частині позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
договорів оренди земельних ділянок
недійсними не відповідає вимогам ст. 213
ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, є підставою для його
скасування з ухваленням в цій частині
нового рішення.

В іншій частині рішення суду не
оскаржувалось і апеляційною
інстанцією не переглядалось.

На підставі наведеного та керуючись п.3
ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комінтерн-М» задовольнити.

Рішення Зачепилівського районного
суду Харківської області від 14
листопада 2013 року в частині визнання
недійсними договорів оренди землі:
площею 4,6449 га, , який укладено між
ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комінтерн-М» та
зареєстрований Відділом Держкомзему у
Зачепилівському районі 13 вересня 2012
року; площею 4,8617 га, який укладено між
ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комінтерн-М» та
зареєстрований Відділом Держкомзему у
Зачепилівському районі 13 вересня 2012
року;, площею 4,4050 га, який укладено між
ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комінтерн-М» та
зареєстрований Відділом Держкомзему у
Зачепилівському районі 13 вересня 2012
року; площею 5,2135 га, який укладено між
ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комінтерн-М» та
зареєстрований Відділом Держкомзему у
Зачепилівському районі 13 вересня 2012
року ; площею 4,4048 га, який укладено між
ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комінтерн-М» та
зареєстрований Відділом Держкомзему у
Зачепилівському районі 13 вересня 2012
року ; площею 4,4049 га, укладений між
ОСОБА_7 та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комінтерн-М»
зареєстрований Відділом Держкомзему у
Зачепилівському районі 13 вересня 2012
року - скасувати і в задоволені позовів
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити
без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -