У х в а л а

17 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О.,
Нагорняка В.А.,

Маляренка А.В.,
Писаної Т.О.,-

розглянувши у судовому засіданні заяву
ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4,
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 листопада 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
стягнення суми інфляційних втрат та 3%
річних за несвоєчасне виконання
рішення суду,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_3 суми інфляційних
втрат та 3% річних за несвоєчасне
виконання останнім вироку
Хмельницького міськрайонного суду від
22 червня 2009 року в частині
задоволення її цивільного позову про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 23 січня
2013 року позовні вимоги ОСОБА_5
задоволено частково, стягнуто на її
користь з ОСОБА_3 3% річних у розмірі
68 404 грн. 93 коп. та суму інфляційних
втрат у розмірі 135 300 грн. 74 коп. Вирішено
питання про судові витрати. У
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Хмельницької області від 4 квітня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано й ухвалено нове рішення у
справі про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_5

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 6 листопада 2013
року рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 4 квітня 2013
року скасовано, рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 23 січня 2013 року залишено
без змін.

У лютому 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 листопада 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме ст. 625
ЦК України, що потягло, на його думку,
ухвалення різних за змістом рішень у
подібних правовідносинах.

На підтвердження доводів неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права,
заявником додано до заяви копії ухвал
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 січня 2013 року, 19 червня 2013
року та 18 вересня 2013 року,
постановлених за результатом розгляду
справ у подібних правовідносинах.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня 2011 року
«Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України» постановлення
касаційною інстанцією ухвали про
скасування рішення судів нижчих
інстанцій із передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення спору у справі й
застосування норм матеріального права
для вирішення спору по суті, тому
відповідні ухвали не можуть бути
предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК
України, і на них не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України.

З урахуванням викладеного не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті
355 ЦПК України, на ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 січня 2013 року та 19 червня 2013
року про скасування рішень судів
нижчих інстанцій з передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції,
оскільки вони не свідчать про
остаточне вирішення спору у даних
справах.

Однак зі змісту заяви та долученої до
неї копії ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 вересня 2013 року вбачається
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме ст. 625
ЦК України, тому справу слід допустити
до провадження Верховного Суду
України.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_3 про стягнення суми
інфляційних втрат та 3% річних за
несвоєчасне виконання рішення суду, за
заявою ОСОБА_3, подану представником
ОСОБА_4, про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 6 листопада 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. Макарчук

Судді: А.О. Леванчук

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана