Справа № 443/2262/13-ц
Провадження № 2/443/39/14
06 березня 2014 року.
Жидачівський районний суд Львівської
в складі: головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Жидачеві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання недійсним свідотва про право
на спадщину за законом
Позивач у підтвердження заявлених
вимог посилається на те, що нещодавно
їй стало відомо, що відповідачка її
сестра ОСОБА_2 успадкувала майно батька
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ,
згідно Свідоцтва про право на спадщину
За твердженням позивача відповідач,
не повідомивши інших членів сім»ї про
те, що має намір переписати будинок, без
їх відома та не порадившись ні з ким,
успадкувала жилий будинок. Вона
вважала, що після смерті батька все
майно буде належати їх матері ОСОБА_4, а
у разі її смерті майно перейде дітям в
рівних частках. У зв'язку із чим вважає,
що були порушені її права, оскільки
своєї відмови від спадщини на користь
інших осіб не писала, тому є підстави
для визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом, отриманого ОСОБА_2
в Ходорівській державній нотаріальній
конторі 16.04.2004 р., зареєстрованого в
реєстрі № 562, недійсним, окрім того
просить накласти арешт на вказаний
Позивач та її представник в судове
засідння не з"явилися, в надісланій
заяві просять справу розлядати за їх
відсутності, позов підтримують.
Відповідач та її представник в
судове засідання не з"явилися,
надіслали заяву про розгляд справи за
їх відсутності, позов не визнають із
підстав наведених в запереченні на
Залучені до розгляду справи треті
особи, що не заявляють самостійних
вимог на предмет спору : приватний
нотаріус Жидачівського районного
нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_4-
мати сторін та ОСОБА_6- брат, в судове
засідання не з"явилися, надіслали зяви
про розгляд справи за їх відсутності.
Оскільки сторони в судове засідання
не з"явилися, тому фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК
України, не проводилося.
Судом встановлено що ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер ОСОБА_3, після смерті якого
залишилось спадкове майно- жилий
будинок з надвірними спорудами в
АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право на
спадщину від 1995 р., зареєстрованого в
реєстрі № 807 .
Спадкоємцями за законом після його
смерті є доньки (сторони у справі),
дружина ОСОБА_4 і син ОСОБА_6
Відповідачка ОСОБА_2 16.04.2004 р.
звернувся до Ходорівської
держнотконтори з заявою про прийняття
спадщини після смерті батька, на
підставі якої було заведено спадкову
справу № 89.
З матеріалів спадкової справи № 89
вбачається, що 16.04.2004 року державним
нотаріусом Ходорівської державної
нотаріальної контори видано Свідоцтво
про право на спадщину за законом, за
яким ОСОБА_2 отримала майно спадкодавця
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., яке
складалося з житлового будинку з
надвірними спорудами на земельній
ділянці площею 592 кв м, розташованих в
Підтвердженням того, що ОСОБА_2
прийняла спадщину після смерті батька
є і те, що вона постійно проживала у
ОСОБА_4- мати сторін, на підставі
своєї заяви від 16.04.2004 року, відмовилась
від прийняття спадщини після смерті
Оскільки на момент виникнення
спірних правовідносин діяв Цивільний
кодекс Української РСР від 18 липня 1963
року (надалі -ЦК України 1963р.), тому до
спірних правовідносин слід
застосовувати норми вказаного Закону.
Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК України
1963р., спадкоємство здійснюється за
законом і за заповітом.
Згідно з ч.1 ст. 529 ЦК України 1963р., при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого.
Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 р.,
для придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями.
Прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцеві з моменту
Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України
1963 р. визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном або якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
Зазначені в цій статті дії повинні
бути вчинені протягом шести місяців з
дня відкриття спадщини.
Особи, для яких право спадкоємства
виникає лише у випадку неприйняття
спадщини іншими спадкоємцями, можуть
заявити про свою згоду прийняти
спадщину протягом строку, що залишився
для прийняття спадщини. Якщо строк, що
залишився, менше трьох місяців, він
продовжується до трьох місяців.
Відповідно до п.113 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерством юстиції України
від 14 червня 1994 року №18/5, що діяла на
час виникнення спірних правовідносин,
свідоцтво про право на спадщину
видається спадкоємцям, що прийняли
спадщину, тобто таким, які фактично
вступили в управління або володіння
спадковим майном чи подали заяву в
державну нотаріальну контору про
прийняття спадщини (ст.549 Цивільного
кодексу). Доказом вступу в управління
чи володіння спадковим майном можуть
бути: довідка житлово-експлуатаційної
організації, правління
житлово-будівельного кооперативу,
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів чи відповідної
місцевої державної адміністрації про
те, що спадкоємець безпосередньо перед
смертю спадкодавця проживав разом з
ним, або про те, що спадкоємцем було
взято майно спадкодавця; довідка
державної податкової служби,
страховика чи іншого органу про те, що
спадкоємцем після відкриття спадщини
сплачувались податки або страхові
платежі по обов'язковому страхуванню,
квитанція про сплату податку,
страхового платежу; копія рішення суду,
що, набрало законної сили, про
встановлення факту своєчасного
прийняття спадщини; запис у паспорті
спадкоємця або в будинковій книзі, який
свідчить про те, що спадкоємець був
постійно прописаний в спадковому
будинку (квартирі) в період шести
місяців після смерті спадкодавця, та
інші документи, що підтверджують факт
вступу спадкоємця в управління чи
володіння спадковим майном.
Доказом вступу в управління чи
володіння спадковим майном може бути
наявність у спадкоємців ощадної
книжки, іменних цінних паперів,
квитанцій про здані в ломбард речі,
свідоцтва про реєстрацію (технічного
паспорта, реєстраційного талону) на
автотранспортний засіб чи іншу
самохідну машину або механізм,
державного акта на право приватної
власності на землю та інших документів,
виданих відповідними органами на ім'я
спадкодавця на майно, користування
яким можливе лише після належного
оформлення прав на нього. Ці документи
приймаються державним нотаріусом з
урахуванням у кожному випадку всіх
конкретних обставин і при відсутності
заперечень з боку інших спадкоємців.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного
процесуального кодексу України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
У ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Однак всупереч вищезазначеному,
позивач не надала суду належних і
допустимих доказів про вчинення нею в
шестимісячний термін встановлених
законом дій, які б свідчили про
прийняття нею спадщини після смерті
Враховуючи те, що позивач не вчинила в
передбачений законом строк жодних дій
по прийняттю спадщини, відповідно до
вимог ст. 549 ЦК України 1963р, і що видачею
ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину
за законом не було порушено права та
законні інтересів позивача, тому в суду
відсутні підстави для визнання
недійсними вказаного свідоцтва про
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213 -215 ЦПК
України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України 1963 р,
суд -
У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом відмовити
На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області через Жидачівський
районний в 10-денний строк з дня
Головуюча- суддя