Справа № 2/359/1578/2013 Головуючий у І
інстанції Саган В.М.Провадження №
22-ц/780/1370/14 Доповідач у 2 інстанції
СухановаКатегорія 18
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого: Суханової Є.М.,

Суддів: Мережко М.В., Данілова О.М.,

при секретарі : Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 27 грудня 2013 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Купуй
Поліс» до ОСОБА_1 про стягнення суми
боргу ,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з
позовом, в якому просив стягнути з
відповідача ОСОБА_1 41456,80 грн.
посилаючись на те, що між ТОВ «Купуй
поліс» та відповідачем 05.01.2011 року було
укладено договір про надання агенських
послуг, відповідно до якого відповідач
прийняв на себе обов»язки по наданню
фізичним і юридичним особам страхових
послуг шляхом укладення договорів
страхування від імені та за дорученням
позивача.

У зв»язку з тим, що відповідачем
не виконувались умови укладеного
договору позивач в односторонньому
порядку розірвав з відповідачем
договір про що надіслав йому листа з
вимогою провести розрахунок на який
відповідач не відреагував

Рішенням Бориспільського
районного суду Київської області від
27 грудня 2013 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь ТОВ «Купуй Поліс» ( код ЄДРПОУ
3690455) 41456,80 грн. та судові витрати в сумі
414,57 грн., а всього 41871,37 грн.

Не погодившись з висновками
наведеними в рішенні суду, апелянт
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити по справі нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
позивача.

Колегія суддів вислухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення
сторін, вислухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги вважає, що вона
частково обгрунтована та підлягає
частковому задоволенню.

Як встановлено в судовому
засіданні, 05.01.2011 року між ТОВ « Купуй
Поліс» та ОСОБА_1 було укладено Договір
доручення № 8911» Про надання агентських
послуг» , відповідно до якого ТОВ
« Купуй Поліс» передоручив, а
відповідач ОСОБА_1 прийняв на себе
обов'язки по наданню фізичним і
юридичним особам страхових послуг
шляхом укладення договорів
страхування від імені та за дорученням
ТОВ « Купуй Поліс».

Згідно договору на ОСОБА_1 було
покладено обов'язки, а саме: надавати
відомості про укладені договори
страхування щоденно повноваженому
представнику ТОВ « Купуй Поліс» шляхом
направлення інформації про укладені
договори або шляхом направлення копій
полісів на електронну адресу; подавати
звітні примірники договорів
страхування (страхових полісів);
квитанції; копії платіжних доручень;
звіти за встановленою формою щоденно;
за першою вимогою, надавати звіт про
свою діяльність при виконанні
договору та нереалізовані договори
страхування (страхові поліси); за
першою вимогою, протягом п'яти робочих
днів, повернути нереалізовані договори
страхування (страхові поліси) ; на першу
усну чи письмову вимогу негайно
надавати йому для перевірки всю
документацію, пов'язану з виконанням
обов'язків за договором, звіт про рух та
залишки бланків суворої звітності,
одержані страхові платежі.

Як встановлено, ТОВ « Купуй
Поліс» свої зобов'язання за договором
доручення виконало, надавши
відповідачу ОСОБА_1 бланки договорів
страхування (бланки суворої звітності):

05.01.2011 р. він отримав бланки
поліси в кількості 30 штук за номерами з
ИА 1175601 по АА/115630 та стікери до полісів,
що підтверджується актом про видачу
бланків від 05.01.2011р.; 21.03.2011 р. отримав
бланки полісів в кількості 2 шт.(Аска)
за номерами АА0345353,АА/0345355 та стікери до
полісів в кількості 2 шт., поліс за
номером АА/0297679 та стікер до полісу, що
підтверджується актом про видачу
бланків № 2 від р.21.03.2011р.

Відповідач ОСОБА_1 повернув
копії укладених із страхувальниками
полісів: АА1175601 вартістю 599 грн., АА/1175602
вартістю 544 грн., АА/1175603 вартістю 656 грн.,
АА1175605 вартістю 82, 62 грн., АА/1175607
вартістю 180 грн., АА/1175608 вартістю 243 грн.,
АА/1175610 вартістю 794, 55 грн., АА/1175611
вартістю 863,12 грн., АА1175615 вартістю
1048 грн., АА 1175616 вартістю 544 грн., АА 1175617
вартістю 507 грн., АА/1175618 вартістю грн..,
АА/1175619 вартістю 887 грн., АА/115620 вартістю
697 грн., АА /1175622 вартістю ,60 грн., АА/1175624
вартістю 633, 60 грн., АА/1175625 вартістю 1132,18
грн., АА1175626 вартістю 240 грн., АА 1175627
вартістю 61 грн., АА/1175628 вартістю 538 грн.,
АА/1175629 вартістю 644 грн., АА1175630 вартістю
679, 68 грн., АА/0342355 вартістю 243 грн.,
АА0342353 вартістю 833, 93 грн., однак
страхові платежі за зазначеними
полісами повернуто не було.

Крім того, відповідачем ОСОБА_1
не було повернуто страхові поліси АА
1175606, АА175609, АА/0297679. Згідно п.6.1.1.
договору доручення, у випадку
неповернення страхових полісів, вони
визнаються втраченими, а за їх втрату
агент, тобто ОСОБА_1, несе
відповідальність в розмірі річного
максимального страхового платежу, який
можна було б отримати за втраченим
полісом в разі його реалізації у
відповідності до встановлених
нормативними актами порядків
розрахунку.

Однак відповідач ОСОБА_1
порушив взяті на себе зобов»язання за
договором доручення, не виконував
покладені на нього обов»язки, що стало
підставою для звернення позивача до
суду з даним позовом.

Колегія суддів вважає, що дане
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 27 грудня 2013 року за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Купуй поліс» до
ОСОБА_1 про стягнення суми в розмірі 41 456
грн. 80 коп. (сорок одна тисяча чотириста
п'ятдесят шість гривень вісімдесят
копійок) на підставі ст. 292 та п.1,3 ст. 309
ЦПК України, бо судом не повно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, а також висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Суд першої інстанції не повно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, та залишив поза увагою ті
обставини, що ЗАТ «Українська

акціонерна страхова компанія «Аска» не
надавала ТОВ «Купуй поліс»

дозволу на залучення ОСОБА_1 до
здійснення

агентської діяльності по укладенню від
імені ПрАТ «УАСК АСКА»

договорів обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів.

ЗАТ «Українська акціонерна
страхова компанія «Аска» 19.12.2013 року в
своєму листі № 2569/17 повідомляє про те,
що письмової згоди і залучення ОСОБА_1
до здійснення агентської діяльності і
укладенню від імені ПрАТ «УАСК АСКА»
договорів обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів не надавала.

Відповідач по справі не є
суб»єктом підприємницької діяльності,
таким чином не сплачує податки від
своєї діяльності, а тому не може бути
особою, яка виконує агентські послуги
по укладанню договорів обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Лист ПрАТ «УАСК
АСКА» № 2569/17 від 19.12.2013 року знаходься в
матеріалах справи.

Не маючи такого дозволу ТОВ
«Купуй поліс» 05.01.2011 року залучає до
здійснення агентської діяльності по
укладенню від імені ПрАТ «УАСК АСКА»
договорів обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів ОСОБА_1 та укладає агентський
договір з ОСОБА_1 05.01.2011 року.

Таким чином, в порушення вимог
діючого законодавства, ТОВ «Купуй
поліс» мало умисел залучити до
агентської діяльності третіх осіб, в
тому числі і відповідача , щоб в такий
спосіб заробляти кошти не сплачуючи
податки та без укладання належних
трудових договорів або договорів про
матеріальну відповідальність.

При цьому, ТОВ «Купуй поліс» не
повідомило відповідача про те, що у
позивача відсутня ліцензія на
здійснення страхової діяльності та про
те, що відсутній дозвіл від страхових
компаній на укладання договорів з
іншими особами, в тому числі і з
відповідачем.

У відповідності до ст. 227
Цивільного Кодексу України, правочин
юридичної особи, вчинений нею без
відповідного дозволу (ліцензії), може
бути визнаний судом недійсним.

Якщо юридична особа ввела другу
сторону в оману щодо свого права на
вчинення такого правочину, вона
зобов'язана відшкодувати їй моральну
шкоду, завдану таким правочином.

Відповідно до ст. 230 ЦПК України,
якщо одна із сторін правочину навмисно
ввела другу сторону в оману щодо
обставин, які мають істотне значення,
такий правочин визнається судом
недійсним.

Обман має місце, якщо сторона
заперечує наявність обстав можуть
перешкодити вчиненню правочину, або
якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до ст. 20 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
06.11.2009 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», правочин
визнається вчиненим під впливом обману
у випадку навмисного введення іншої
сторони в оману обставин, які впливають
на вчинення правочину. На відміну від
помилки, ознакою обману є умисел у діях
однієї зі сторін правочину.

Але суд не звернув уваги на
вищевказаний факт, що стало підставою
невірного висновку.

Також суд залишив поза увагою і ті
обставини справи, що договір надання
агентських послуг між ТОВ «Купуй
поліс» і ОСОБА_1 від 05.01.2011 року
закінчився 05.01.2012 року, та те, що всі
повідомлення, передбачені цим
договором здійснюються письмово. ТОВ
«Купуй поліс» ніяким чином не
повідомило відповідача про те, що
договір надання агентських послуг
пролонговується.

Також відповідача не було
повідомлено ні письмово, ні в будь-якій
іншій формі про те, що він має нести
відповідальність за невиконані
зобов»язання за вказаним договором.

В рішенні Бориспільського
міськрайонного суду Київської обл.
зазначено «...як встановлено, позивач
22.02.2013 р. повідомляв відповідача про
одностороннє розірвання договору та
про негайне проведення кінцевих
розрахунків, здачу всіх бланків
суворої звітності, оригіналів
договорів страхування, посвідчення та
іншу наявну документацію, що була
надана йому для здійснення страхової
діяльності за договором доручення
протягом трьох робочих днів...».

Суд належним чином не дослідив
надані позивачем докази та залишив
поза увагою той факт, що позивач надав
лист до суду, в якому нібито повідомляє
відповідача про розірвання в
односторонньому порядку договору
надання агентських послуг та вимогою
провести розрахунок.

Але в цьому листі не зазначена
дата формування листа та дата
відправлення.

Також відсутні дата та підпис про
його отримання. Тому даний лист не може
являтись доказом того, що відповідач
був повідомлений про існування якогось
боргу перед ТОВ «Купуй поліс».
Відповідач стверджує, що особисто
такого листа не отримував і дізнався
про його існування в суді.

Позивач не зміг довести
протилежне у встановленому
законодавством, порядку.

Що ж стосується боргу, про який
заявляє позивач, то відповідач
стверджує, що по кожному страховому
договору здійснював платежі та на
виконання п. 2.4.9 договору подавав ТОВ
«Купуй поліс» звітні примірники
договорів страхування оригінали
квитанцій про сплату.

ТОВ «Купуй поліс» не
виплачувало відповідачу грошової
винагороди і 27 квітня 2011 року,
перебуваючи в офісі ТОВ «Купуй поліс»
повідомив ТОВ «Купуй поліс» про
розірвання договору про надання
агентських послуг № 8911 від 05.01.2011 року
та повернув всі поліси, які залишились
на той час.

На протязі дії договору до
відповідача не було пред'явлено ніяких
претензій від ТОВ «Купуй поліс».

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК
України , кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Колегія суддів прийшла до
висновку, що позивач жодним чином не
довів, що відповідач порушив його права
чи охоронювальні законом інтереси,
таким чином, позов не обґрунтований та
не підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права; неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими.

Рішення суду не обґрунтоване та
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись
ст.227 ЦК України ,ст.ст.303, 307, 309, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів;-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 27 грудня 2013 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Купуй Поліс» до
ОСОБА_1 про стягнення суми боргу -
відмовити.

Рішення набирає законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
касаційної інстанції.

Головуючий

Судді