Провадження № 2/161/662/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

27 лютого 2014 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області

у складі:

головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 10.09.2013 року звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадкове майно,
мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
чоловік ОСОБА_4. Після його смерті
відкрилась спадщина, яка складається
зі спадкового майна, зокрема, житлового
будинку з господарськими спорудами та
будівлями, який розташований по
АДРЕСА_1. Вказаний житловий будинок був
збудований її чоловіком ОСОБА_4, після
будівництва якого, комунальним
підприємством «Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації» було
виготовлено технічний паспорт на
вказаний об'єкт нерухомого майна.
Проте, після виготовлення технічного
паспорту, спадкодавець не зареєстрував
вказаний будинок з надвірними
будівлями та спорудами в комунальному
підприємстві «Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації». Земельна
ділянка, на якій розташований житловий
будинок, належала ОСОБА_4 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯК №075722. 30.03.2012р.
рішенням виконавчого комітету Луцької
міської ради №82 «Про оформлення права
власності на об'єкт нерухомого майна»
вирішено оформити право власності
ОСОБА_4 на житловий будинок з
господарськими спорудами та будівлями
за адресою: АДРЕСА_1. Однак, за життя
ОСОБА_4 на основі вказаного рішення не
оформив право власності на житловий
будинок з господарськими спорудами та
будівлями та не зареєстрував право
власності на нього у комунальному
підприємстві «Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації». З метою
отримання свідоцтва про право на
спадщину, вона звернулась в Луцьку
державну нотаріальну контору,
державним нотаріусом їй було видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом, а саме: на земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, площею 0,1007 га,
розташована в с. Зміїнець, Луцького
району, та належала спадкодавцю на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯК
№075722.

На підставі вказаного свідоцтва було
зареєстровано за нею право власності
на вказану земельну ділянку, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 23.05.2013р.

Однак, у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на вищевказаний
житловий будинок їй було відмовлено у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів. На
даний час, вона позбавлена можливості
оформити право власності на вказаний
житловий будинок .

Відповідно до вказано довідки,
спадкодавець до дня смерті проживав
разом з нею у вказаному житловому
будинку, де на даний час вона проживає,
а тому згідно ст. 1268 ЦК України, вона
вважається такою, що прийняла спадщину.

У першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі, зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки
(відповідно до ст. 1261 ЦК України).

Вона є дружиною спадкодавця, тобто у
відповідності до вищенаведеної
правової норми є спадкоємцем першої
черги. Діти спадкодавця ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 відмовились від спадщини,
шляхом подання відповідної заяви до
нотаріальної контори.

Інших спадкоємців першої черги та осіб,
які звертались з заявою про прийняття
спадщини немає.

Враховуючи те, що за життя спадкодавцем
було прийнято рішення про оформлення
права власності на житловий будинок,
земельна ділянка під будинком належала
спадкодавцю на праві власності, та на
даний час належить їй, а також те, що
вона є єдиним спадкоємцем майнових
прав, вважає єдиним способом захисту її
прав та визнання за нею права власності
на спадкове майно: житловий будинок з
господарськими спорудами та будівлями
за адресою: АДРЕСА_1.

Посилаючись на вищенаведене, позивач
визнав за нею ОСОБА_7 право власності на
спадкове майно, що залишилось після
смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
а саме: на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, подала в суд заяву про
розгляд справи за її відсутності,
згідно з якою просила задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_5
не з'явився, подав суду заяву, в якій
просив розглядати справу за його
відсутності та зазначив, що проти
задоволення позову не заперечує.

Представник виконавчого комітету
Маяківської сільської ради в судове
засідання не з'явився, подав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2 від 21 червня 2012 року, виданого
виконкомом Маяківської сільської ради
Луцького району Волинської області
вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_4. (а.с.4).

Судом встановлено, що після його смерті
відкрилась спадщина на спадкове майно,
яке складається, в тому числі, з
житлового будинку з надвірними
будівлями і спорудами, який
розташований по АДРЕСА_1. Луцького
району Волинської області.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на
випадок своєї смерті, за життя,
спадкодавцем ОСОБА_4, заповіт складений
та посвідчений не був, про що свідчить
довідка Маяківської сільської ради від
25.03.2013р. № 861, згідно якої заповіт ОСОБА_4
в сільській раді не посвідчувався, а
тому спадкування здійснюється за
законом.

Відповідно до зазначеної довідки,
спадкодавець до дня смерті проживав
разом з позивачем у вказаному
житловому будинку, де на даний час
остання проживає, а тому згідно ст. 1268
ЦК України, вона вважається такою, що
прийняла спадщину.

Вказаний житловий будинок був
збудований її чоловіком ОСОБА_4, після
будівництва якого, комунальним
підприємством «Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації» було
виготовлено технічний паспорт на
вказаний об'єкт нерухомого майна.
Однак, після виготовлення технічного
паспорту, спадкодавець не зареєстрував
вказаний будинок з надвірними
будівлями та спорудами в комунальному
підприємстві «Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації». Земельна
ділянка, на якій розташований житловий
будинок, належала ОСОБА_4 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯК №075722. 30.03.2012р.
рішенням виконавчого комітету Луцької
міської ради №82 «Про оформлення права
власності на об'єкт нерухомого майна»
вирішено оформити право власності
ОСОБА_4 на житловий будинок з
господарськими спорудами та будівлями
за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4
на основі вказаного рішення не оформив
право власності на житловий будинок з
господарськими спорудами та будівлями
та не зареєстрував його в комунальному
підприємстві «Волинське обласне бюро
технічної інвентаризації».

З метою отримання свідоцтва про право
на спадщину, позивач звернулась в
Луцьку державну нотаріальну контору,
де їй 23 травня 2013 року державним
нотаріусом було видано свідоцтво про
право на спадщину за законом, а саме: на
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд,
площею 0,1007 га, розташована в с.
Зміїнець, Луцького району, та належала
спадкодавцю на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯК №075722.

На підставі вказаного свідоцтва було
зареєстровано за позивачем право
власності на вказану земельну ділянку,
що підтверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 23.05.2013р.

Як встановлено судом, позивачу в
частині видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на житловий
будинок з надвірними будівлями і
спорудами по АДРЕСА_1, було відмовлено у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів та
реєстрації права власності на
спадкодавця, що підтверджується листом
від 23.05.2013р. № 342/02-17 Луцької районної
державної нотаріальної контори.

Крім того, 22.12.2011р. позивачем було
подано заяву про прийняття на спадщину
до Луцької районної державної
нотаріальної контори.

Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

У першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі, зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки
(відповідно до ст. 1261 ЦК України).

Як вбачається зі свідоцтва про
одруження від 19.08.2003р., позивач є
дружиною спадкодавця, тобто у
відповідності до вищенаведеної
правової норми є спадкоємцем першої
черги.

Діти спадкодавця ОСОБА_5, ОСОБА_6 в
строки, передбачені ст. 1270 ЦК України,
відмовились від спадщини, шляхом
подання відповідної заяви до
нотаріальної контори.

Судом встановлено, що інших
спадкоємців першої черги та осіб, які
звертались з заявою про прийняття
спадщини немає.

Згідно ч.4, 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Отже, за таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позов слід задовольнити та
визнати за позивачем право власності
на спадкове майно, що залишилось після
смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
а саме: на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України,
ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1269, 1274 ЦК України,
суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на
спадкове майно після смерті ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Л.В. Івасюта