25 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М.,
при секретарі: Мікітчак
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
позивача ОСОБА_1 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 15 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Автотранспортне
підприємство-2240» про визнання рішення
У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Автотранспортне
підприємство-2240» про визнання рішення
Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 15 вересня 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1
просить суд скасувати рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 15 вересня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на те, що судом першої
інстанції не враховано те, що при
розгляді заяви ОСОБА_1 комісією з
трудових спорів АТП № 13055 порушено ст.
ст. 225, 226, 227 КЗпП України, а також те, що
ОСОБА_1 виїздив у відрядження старшим
групи із 4 чоловік, не запрошені на
засідання свідки.

Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з
24.10.1983 по 29.01.1987 ОСОБА_1 працював на
посаді начальника технічного відділу
Автопідприємства 11163, про що свідчить
копія трудової книжки.

Справа 760/10723/14-ц № апеляційного
провадження: 22-ц/796/13721/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Українець
В.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Качан В.Я.11.10.1986 наказом №
80-ОК від 08.10.1986 ОСОБА_1 направлено у
відрядження для виконання службових
обов'язків з ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, а саме в с. Ільїнці, про
що свідчить маршрутний лист та довідка
від 03.12.1994.

05.07.1994 ОСОБА_1 звернувся до комісії по
трудових спорах АТП № 13055 із заявою про
оплату відрядження за час перебування
в зоні відчуження в період 11.10.1986.

02.11.1994 комісія по трудових спорах АТП
13055 протоколом № 4 прийняла рішення про
відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про
оплату відрядження.

Згідно протоколу № 4 від 02.11.1994 із
змісту заяви ОСОБА_1 про оплату
відрядження за час перебування в зоні
відчуження вбачається, що 11.10.1986 ОСОБА_1
був відряджений у с. Ільїнці
Чорнобильського району для виконання
робіт по перевірці радіаційної
забрудненості рухомого складу і
можливості відправлення його в м.
Київ.На контрольний пункт в с. Дитятки
прибув о 10 год., із с. Ільїнці виїхав
близько 20 год., в м. Київ прибув близько
22 год. На контрольно-пропускному пункті
він отримав спеціальний пропуск для
перебування в зоні відчуження.
Посвідчення про відрядження було
відмічено у представника
Київгрузавтотранса і 12.10.1986 було здано.
Адміністрація за відрядження в с.
Ільїнці оплату в 1986 році не здійснила. В
довідці про підвищену оплату на
отримання нового посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
оплата була проведена за 2 год. Просив
комісію вирішити питання та здійснити
оплату часу перебування в зоні
відчуження за повний день.

Разом з тим, зі змісту зазначеного
протоколу вбачається, що начальник ОТЗ
Вайнола Л.С. зазначила, що ОСОБА_1
перебував у відрядженні строком 1 день -
11.10.1986 з оплатою згідно Положення про
оплату праці робітникам, залученим до
роботи по усуненню наслідків аварії на
ЧАЕС. ОСОБА_1 було видано посвідчення на
відрядження № 04009, яке після повернення
з відрядження не було надано для
виплати з невідомих причин. Для
підвищеної оплати за час перебування в
зоні відчуження ОСОБА_1 не надано
довідки, визначеної форми про час
находження в зонах особливого контролю
- І зона, ІІ зона, ІІІ зона. У зв'язку із
цим оплата за відрядження і підвищена
оплата не була проведена у 1986 році.

Згідно Наказу № 265 від 23.10.1992 для обміну
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС нового зразку
було проведено підвищену оплату і
видано довідку.

Із довідки від 02.12.1994 вбачається, що
ОСОБА_1 нараховано заробітну плату за
11.10.1986 в розмірі 13 рублів 03 копійок, з
них за часи роботи в зоні особливого
контролю 6 рублів 16 копійок.

Із листа Міністерства праці та
соціальної політики України від 16.06.1998
№ 20-К-1198/26 вбачається, що час
перебування в зоні відчуження
визначається на підставі даних
командировочного посвідчення, табеля
обліку робочого часу, нарядів, шляхових
листів.

Враховуючи викладене та обставини
справи, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови в задоволення позовних вимог,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази передачі на підприємство
посвідчення на відрядження № 04009 та
довідки, визначеної форми про час
находження в зонах особливого контролю
- І зона, ІІ зона, ІІІ зона для
підвищеної оплати, тому підстави для
визнання рішення комісії по трудових
спорах АТП № 13055 від 02.11.1994 відсутні.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції постановлено з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, відповідає обставинам справи та
доказам у справі, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 15 вересня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до ПАТ
«Автотранспортне підприємство-2240» про
визнання рішення незаконним залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:

Судді: