Справа № 2/489/2966/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2014 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач вказував на те, що 01.12.2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач взяті на себе зобов'язання по поверненню кредитних коштів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 14464 грн. 68 коп.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану суму на користь банку.

В листопаді 2014 року позивач уточнив свої вимоги та просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість по кредитному договору всього у розмірі 8872 грн. 50 коп., яка складається з 448 грн. 74 коп. - заборгованість по кредиту, 7763 грн. 16 коп. - заборгованість по відсоткам, а також штрафи: 250 грн. - штраф фіксована частина, 410 грн. 60 коп. - штраф процентна складова.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов банку, просила про його задоволення.

Відповідач та його представник проти позову заперечували. Подали до суду письмову заяву про застосування строку позовної давності.

В судове засідання 12.12.2014 року сторони не з'явилися. Від позивача до суду надійшла заява, в якій банк свій позов підтримав.

Беручи до уваги пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 01.12.2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно наданого позивачем до суду розрахунку за період з 30.04.2009 року по 31.03.2014 року відповідачу нараховано заборгованість по кредитному договору всього у розмірі 8872 грн. 50 коп., яка складається з 448 грн. 74 коп. - заборгованість по кредиту, 7763 грн. 16 коп. - заборгованість по відсоткам, а також штрафи: 250 грн. - штраф фіксована частина, 410 грн. 60 коп. - штраф процентна складова.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, та у постанові Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року № 6-167 цс 14, які відповідно до положень частини першої статті 3607 ЦПК України, є обов'язковими для всіх судів України.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці.

З матеріалів справи вбачається, що останній платіж відповідачем здійснено 29.08.2006 року, дія картки закінчилась у листопаді 2007 року, а з позовом до суду банк звернувся вперше лише у травні 2014 року.

За таких, обставин, враховуючи, що позивачем пропущено встановлений п.5.12 Правил користування платіжною картою п'ятирічний строк позовної давності, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.А. Спінчевська