Справа № 192/123/14
Провадження № 2/192/203/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 року Солонянський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючої - судді Омелюх В.М.

при секретарі - Короті Л.С.,

за участю прокурора - Нечипоренко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у смт. Солоне
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про позбавлення батьківських
прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до відповідача про позбавлення
батьківських прав.

На обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що з 30 вересня 2009
року по 04 лютого 2012 року вона
перебувала з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, в період якого у
них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком якого є відповідач. Дитина
проживає з нею і знаходиться на її
утриманні, а відповідач з кінця 2011 року
не бере жодної участі у вихованні свого
сина, не спілкується з ним, не надає
дитині доступу до культурних та інших
духовних цінностей, не проявляє
заінтересованості в його подальшій
долі, не цікавиться його успіхами, не
піклується про фізичний та духовний
розвиток дитини, не сприяє засвоєнню
нею загальновизнаних норм моралі, не
виявляє інтересу до його внутрішнього
світу. Відповідач фактично не приймає
участі і в утриманні дитини, оскільки
навіть після стягнення аліментів за
рішенням суду ухиляється від їх сплати,
про що свідчить значний розмір
заборгованості по виконавчому листу по
сплаті аліментів на утримання дитини,
який станом на 29 серпня 2013 року складав
8933 гривні 54 копійки, в зв'язку з чим
відносно нього було порушено
кримінальне провадження за ч.1 ст.164 КК
України, провадження за якою було
закрито судом в зв'язку з її відмовою
від обвинувачення. Відповідач жодним
чином не бере участі у вихованні
дитини, у зв'язку з чим всі питання
виховання та розвитку дитини
вирішуються нею, хоча права та
обов'язки батьків по вихованню та
утриманню дитини є рівними. У зв'язку з
ухиленням відповідача від
батьківських обов'язків зверталася до
Солонянської районної державної
адміністрації як органа опіки та
піклування із заявою про надання
висновку про доцільність позбавлення
його батьківських прав відносно їх
спільного сина, де отримала позитивний
висновок щодо доцільності позбавлення
його батьківських прав. Оскільки
відповідач ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків по
вихованню і утриманню дитини, змушена з
даним позовом звернутися до суду та
прохати позбавити відповідача
батьківських прав.

Позивачка ОСОБА_1, прокурор
Солонянського району
Дніпропетровської області, який
вступив у справу в інтересах
неповнолітньої дитини та позивачки,
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі та прохали позбавити
відповідача батьківських прав,
оскільки останній з 2011 року не приймає
участі як у вихованні, так і утриманні
неповнолітньої дитини, ніяким чином не
проявляє заінтересованості в його
подальшій долі, не піклується про
фізичних та духовний розвиток дитини,
не цікавиться його успіхами та станом
здоров'я. З сином відповідач взагалі не
спілкується, не вітає його з днем
народження та іншими святами, не
приймає належним чином участі і у його
утриманні, оскільки мав
заборгованість по сплаті стягнутих за
рішенням суду аліментів, в зв'язку з чим
відносно нього порушувалось
кримінальне провадження, у зв'язку чим
прохали постановити рішення про
позбавлення відповідача батьківських
прав.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав та
проти позбавлення його батьківських
прав не заперечував. Пояснив, що має з
позивачкою спільну дитину. Шлюб було
зареєстровано в зв'язку з вагітністю
позивачки, але з моменту реєстрації
шлюбу і до його розірвання він з
позивачкою та дитиною взагалі не
проживали однією сім'ю. Він має сумніви
щодо свого батьківства відносно
народжено позивачкою дитини, з якою він
не спілкується і не бажає цього робити,
участі у вихованні сина не приймає. За
рішенням суду з нього стягнуто
аліменти на утримання сина, по сплаті
яких він мав заборгованість, від
стягнення якої позивачка відмовилась в
обмін на його згоду змінити прізвище
дитини. На даний час він має іншу сім'ю,
в якій також є дитина.

Представник третьої особи -
Солонянської районної державної
адміністрації як органу опіки та
піклування в судовому засіданні проти
позову не заперечував та пояснив, що
відповідач на засіданні комісії з
питань захисту прав дитини не
заперечував, що на протязі тривалого
часу не бачився з сином та не приймав
участі у його вихованні та утриманні.
Комісією з питань захисту прав дитини
було розглянуто заяву позивачки щодо
надання висновку органу опіки та
піклування про доцільність
позбавлення батьківських прав
відповідача по відношенню сина ОСОБА_3
та надано висновок органу опіки та
піклування про доцільність
позбавлення його батьківських прав. В
процесі розгляду заяви позивачки стало
відомо, що відповідач жодним чином не
приймає участі у житті дитини, не
займається її вихованням, з сином не
спілкується і не бажає цього робити, в
зв'язку з чим є визначені законом
підстави для позбавлення його
батьківських прав.

Суд, заслухавши позивача, прокурора,
відповідача, представника третьої
особи, дослідивши надані докази,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, при
цьому доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях, а кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень, крім випадків
встановлених цим законом.

Згідно ст.141 Сімейного кодексу України
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебувають вони у шлюбі між
собою, а розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їх прав та не звільняє
від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ст.150 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язанні
виховувати дитину, піклуватися про її
здоров'я, фізичний , духовний та
моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною повної загальної
середньої освіти, готувати до
самостійного життя, а згідно положень
ч.2 ст.157, ст.180-182 цього Кодексу той з
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні та утриманні.

Судом встановлено, що з 30 вересня 2009
року позивачка ОСОБА_1 та відповідач
ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому
шлюбі відповідно до актового запису
№135 по відділу реєстрації актів
цивільного стану Солонянського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області (а.с. 7), який
було розірвано згідно рішення
Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 25 січня
2012 року, яке набрало законної сили 04
лютого 2012 року (а.с.7,9).

В період шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1
народився спільний неповнолітній син
ОСОБА_3, батьком якого є відповідач
(а.с.8) та який згідно довідки
Новопокровської селищної ради
Солонянського району
Дніпропетровської області проживає з
позивачкою (а.с.11,15).

У судовому засіданні встановлено, що з
фактично з дня народження дитини
відповідач проживає окремо від сина і,
як убачається із довідки дошкільного
освітнього закладу №308, за період
відвідування сина дошкільного закладу,
відповідач, як батько дитини, до
закладу жодного разу не приходив,
батьківські збори не відвідував, а
вихованням дитини займається
позивачка ОСОБА_1, його бабуся та
дідусь. (а.с.12).

Відповідно до акту обстеження
житлово-побутових умов встановлено, що
сім'я ОСОБА_1, місце проживання якої
зареєстровано в АДРЕСА_1, за місцем
фактичного проживання у житловому
будинку своїх батьків в АДРЕСА_2
складається з чотирьох осіб, в будинку
маються всі необхідні умови для
проживання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, при цьому батько дитини ОСОБА_2
більше трьох років не з'являється до
сина, не приймає участі у його
вихованні та не надає матеріальної
допомоги (а.с.15).

Згідно ухвали Солонянського районного
суду Дніпропетровської області від 25
листопада 2013 року (а.с.14), яка набрала
законної сили 03.12.2013 року, по
кримінальному провадженню відносно
ОСОБА_2 про скоєння злочину,
передбаченого ч.1 ст.164 КК України,
встановлено, що відповідно до рішення
Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 21 січня
2012 року про стягнення з відповідача
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1) аліментів на
утримання дитини - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та виданого відповідного
до даного рішення суду виконавчого
листа №2-770/11 від 06 лютого 2012 року у
відповідача станом на 29 вересня 2013 року
малась заборгованість по сплаті
аліментів на утримання сина в розмірі
8933 гривні 54 копійки, що свідчить про
неналежне виконання відповідачем
батьківських обов'язків і по утриманню
дитини.

За місцем реєстрації в селі
Безбородьково Солонянського району
Дніпропетровської області відповідач
ОСОБА_2 характеризується позитивно
(а.с.16), в той же час фактично з дня
народження дитини усунувся від участі
у вихованні свого сина і жодним чином
не приймає участі в його житті, не
спілкується з ним, що підтвердили
судовому засіданні як позивачка, так і
відповідач, а вирішення питання щодо
можливості позбавлення його
батьківських прав щодо
неповнолітнього сина не змінило його
ставленні до нього, про що свідчать
його пояснення у судовому засіданні, за
якими він визнав те, що він ніяким чином
не приймає участь у вихованні дитини,
не цікавиться життям сина і не бажає
цього робити в майбутньому, при цьому
жодних доказів перешкод зі сторони
позивачки щодо його участі у виховання
дитини суду відповідач не надав.

У зв'язку з тим, що відповідач тривалий
час ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню та утриманню
дитини, не бере жодної участі у
вихованні свого сина, не спілкується з
ним, не проявляє заінтересованості в
його подальшій долі, не цікавиться його
життям та успіхами, не виявляє інтересу
до його внутрішнього світу, не створює
умов для доступу до культурних та інших
духовних цінностей, не дбає про її
моральний та фізичний розвиток, суд
приходить до висновку, що його
необхідно позбавити відповідно до
вимог ст. 164 СК України батьківських
прав, оскільки невиконання або
ухилення від виконання обов'язку по
вихованню дітей може бути відповідно
до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України
підставою до застосування наслідків,
передбачених Сімейним кодексом
України, в тому числі і позбавлення
батьківських прав, що вбачаться із
висновку Солонянської районної
державної адміністрації як органу
опіки та піклування від 16 січня 2014 року
щодо доцільності позбавлення
відповідача батьківських прав
відносно його неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18-19).

Також в зв'язку з задоволенням позову,
суд вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивачки
витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1, 7, 15, 141,150-155, 157-159, 180-182, п.2 ч.1 ст.164,
ст.165 - 169 Сімейного кодексу України,
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
позбавлення батьківських прав
задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.Безбородьково
Солонянського району
Дніпропетровської області,
громадянина України, відносно
неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Дніпропетровськ, батьком якого він є.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: суддя