Справа № 465/4933/13
Головуючий у 1 інстанції: Дзенюдзюра
Провадження № 22-ц/783/6152/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.В.,
Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій
І.І.

з участю
представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,
відповідача ОСОБА_4, представника
відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 01 серпня 2014 року в справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, з участю
третьої особи приватного нотаріуса
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_9, про визнання права
власності в порядку спадкування,-

встановила:

Позивач ОСОБА_7 в травні 2013 року
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_8, з
участю третьої особи приватного
нотаріуса Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_9, з
врахуванням заяви про збільшення
позовних вимог, просив визнати за ним
право на спадкування 1/4 усього
спадкового майна, яке належало
померлій ОСОБА_10 а саме: житловий
будинок АДРЕСА_2 Пустомитівського
району Львівської області, квартири
АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,1112
га, що розташована за адресою Львівська
область, Пустомитівський район,
АДРЕСА_2, земельну ділянку площею 0,2925
га, що розташована на території с.
Дідилів, Дідилівської сільської ради,
Кам»янка-Бузького району Львівської
області, грошових вкладів з
відповідними процентами та
компенсаційними нарахуваннями, що
знаходиться на рахунках ПАТ "Ощадний
банк України" філії Львівського
обласного управління територіально
відокремленого безбалансового
відділення № 10013/0289, грошових вкладів з
відповідними процентами та
компенсаційними нарахуваннями, що
знаходиться на рахунках ПАТ
«ПриватБанк».

В обгрунтування вимог покликається на
те, що ОСОБА_10 10 жовтня 2002 року склала
заповіт, яким заповіла усе належне їй
майно своїй дочці ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 р.
ОСОБА_10 померла. До спадкоємців першої
черги майна померлої належать її дочка
ОСОБА_8 та її непрацездатна мати
ОСОБА_12. ІНФОРМАЦІЯ_1

Інших осіб, які б претендували на майно
немає.

Після смерті ОСОБА_10 мати і дочка
померлої прийняли спадщину як
спадкоємці, які постійно проживали та
були зареєстровані разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, однак за видачею свідоцтва
ОСОБА_12 про право на спадщину до
нотаріуса не звернулася, про відмову
від спадщини не заявляла.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_12 померла. Ще за
життя, 28 лютого 2012 року ОСОБА_12 склала
заповіт та заповіла усе належне їй
майно позивачу, до якого належить 1/4
частини усього майна, успадкованого
після смерті дочки ОСОБА_10, на яке не
видано свідоцтво про право на спадщину
та не оформлено право власності. Просив
суд позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Франківського
районного суду м. Львова від 01 серпня 2014
року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_7 право на спадкування
1/4 усього спадкового майна, яке
належало померлій ОСОБА_10, а саме:
житловий будинок АДРЕСА_2
Пустомитівського району Львівської
області; квартира АДРЕСА_1, земельна
ділянка площею 0,1112 га, що розташована
за адресою АДРЕСА_2; земельна ділянка
площею 0,2925 га, що розташована на
території села Дідилів, Дідилівської
сільської ради, Кам»янка-Бузького
району Львівської області; грошових
вкладів з відповідними процентами та
компенсаційними нарахуваннями, що
знаходяться на рахунках ПАТ "Ощадний
банк України" філії Львівського
обласного управління територіально
відокремленого без балансового
відділення № 10013/0289; грошових вкладів з
відповідними процентами та
компенсаційними нарахуваннями, що
знаходяться на рахунках ПАТ
«ПриватБанк».

Рішення суду оскаржила відповідач
ОСОБА_6, не погоджується з оскаржуваним
рішенням в цілому та вважає, що таке
ухвалено з грубим порушенням норм
матеріального та процесуального права,
на думку апелянта суд не з»ясував всі
фактичні обставини справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що вона
неодноразово заявляла клопотання про
наявність підстав для закриття
провадження у справі через відсутність
у позивача права на спадкування, яке б
підлягало судовому захисту, оскільки
останній не входить до кола осіб, якому
б належала обов»язкова частка у
спадщині за заповітом ОСОБА_10

Оскільки спадкодавець ОСОБА_7 - його
мама ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року,
а саме до спливу шести місяців з часу
відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_10, а обов'язкова частка в спадщині
є особистим майновим правом, такою, що
за правилами ч. 1 ст. 1276 ЦК України не
передбачає правонаступництва, а тому
не може бути предметом спору взагалі.

Також, суд першої інстанції у рішенні
навів взаємовиключну оцінку, оскільки
в мотивувальній частині рішення зробив
висновок про те, що визнає
безпідставним покликання відповідача
на ч. 1 ст. 1276 ЦК України, а в
резолютивній частині рішення таке
правонаступництво узаконив,
допустивши спадкову трансмісію щодо
обов"язкової частки у спадщині.

Просить скасувати рішення
Франківського районного суду м. Львова
від 01 серпня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача ОСОБА_4 та її представника
ОСОБА_5 на підтримання доводів
апеляційної скарги, а також пояснення
представників позивача ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на заперечення таких,
перевіривши матеріали справи, межі та
доводи скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, зазначений законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку, або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Згідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Крім цього, важливим є визначення
правовідносин сторін, які випливають
із встановлених обставин. Саме
визначення цих правовідносин дає
можливість суду остаточно визначитись,
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді,
коли суд виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а також правильно
витлумачив ці норми.

Колегія суддів приходить переконання,
що оскаржуване рішення суду не
відповідає зазначеним вимогам закону,
тому залишатись в законній силі не
може.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки сторонами не подано доказів
того, що після смерті своєї дочки
ОСОБА_10, ОСОБА_12. заявила про відмову
від спадщини, то в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК
України вона вважається такою що
прийняла спадщину в розмірі 1/4 усього
спадкового майна померлої, при цьому
відхилив покликання відповідача на ч. 1
ст. 1276 ЦК України, за якою, право на
прийняття обов'язкової частки у
спадщині не переходить до спадкоємців
в порядку спадкової трансмісії, а
відтак визнав за позивачем право на
спадкування 1/4 частини усього
спадкового майна, яке належало
померлій ОСОБА_10

Судом встановлено наступні юридично
значимі факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть, серія
НОМЕР_1 виданого міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
ЛМУЮ, 28 січня 2012 року померла ОСОБА_10.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено,
що до складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, відповідно до ст. 1220 ЦК
України, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. відкрилась
спадщина після смерті ОСОБА_10, до
складу якої входять усі права і
обов'язки які належали спадкодавцеві і
не припинились в наслідок її смерті.

З матеріалів справи встановлено, що до
складу спадкового майна після смерті
спадкодавця ОСОБА_10 входить: житловий
АДРЕСА_2 Пустомитівського району
Львівської області; квартира АДРЕСА_1;
земельна ділянка площею 0,1112 га, що
розташована за адресою Львівська
область, Пустомитівський район,
АДРЕСА_2; земельна ділянка площею 0,2925
га, що розташована на території с.
Дідилів, Дідилівської сільської ради,
Кам»янка-Бузького району Львівської
області; грошових вкладів з
відповідними процентами та
компенсаційними нарахуваннями, що
знаходиться на рахунках ПАТ "Ощадний
банк України", філія Львівського
обласного управління територіально
відокремленого безбалансового
відділення № 10013/0289; грошових вкладів з
відповідними процентами та
компенсаційними нарахуваннями, що
знаходиться на рахунках ПАТ
«ПриватБанк».

Відповідно до ст. 1221 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

10.10.2002 року ОСОБА_10 склала заповіт, яким
все своє майно заповіла дочці ОСОБА_8,
при цьому поклала на неї обов"язок
надати її матері ОСОБА_12 право
довічного користування цим майном.

Згідно із ст. 1233 ЦК України, заповітом є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своєї смерті.

Відтак, після смерті ОСОБА_10, в силу
приписів ст. 1223 ЦК України, право на
спадкування отримала відповідач
ОСОБА_6, яка визначена у заповіті
померлої.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК
України, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов"язкова частка).

Судом встановлено, що на час смерті
ОСОБА_10 з нею разом проживали в АДРЕСА_3
її непрацездатна мама ОСОБА_12 та дочка
ОСОБА_8 (а.с. 9).

З дослідженої копії спадкової справи №
1/2012, заведеної до майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_10 встановлено,
що 03.02.2012 року відповідач ОСОБА_8 подала
заяву приватному нотаріусу ОСОБА_9 про
прийняття спадщини за заповітом.

Що стосується спадкоємця ОСОБА_12,
відповідно до приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК
України, вона прийняла спадщину
оскільки на час відкриття такої
проживала разом із спадкодавцем та не
заявила про відмову від неї.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_12.
померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року у віці 76
років, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.
8).

За життя, 28 лютого 2012 року ОСОБА_12.
склала заповіт, за яким на випадок
своєї смерті все своє майно, де б воно
не знаходилося і з чого б не складалось
заповіла сину ОСОБА_7 (а.с. 6).

Згідно із ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо
спадкоємець за заповітом або за
законом помер після відкриття спадщини
і не встиг її прийняти, право на
прийняття належної йому частки
спадщини, крім права на прийняття
обов'язкової частки у спадщині,
переходить до його спадкоємців
(спадкова трансмісія).

Спадкова трансмісія має місце, коли
спадкоємець, закликаний до спадкування
за законом або за заповітом, помре
після відкриття спадщини, не
встигнувши її прийняти в установлений
строк.

Оскільки ОСОБА_12, як спадкоємець з
обов"язковою часткою, прийняла
спадщину після смерті спадкодавця
ОСОБА_10, тому у спірних правовідносинах
не повинні застосовуватися правила
щодо переходу до спадкоємця ОСОБА_12 -
ОСОБА_7 права на спадкування в порядку
спадкової трансмісії майна
спадкодавця ОСОБА_10

Разом з тим, суд першої інстанції, за
наслідками розгляду справи, визнав за
спадкоємцем ОСОБА_12 - ОСОБА_7 право на
спадкування 1/4 всього спадкового майна
не ОСОБА_12, а іншого спадкодавця -
ОСОБА_10, таким чином застосував перехід
права на спадкування в порядку
спадкової трансмісії, що не відповідає
наведеним вище вимогам цивільного
законодавства.

Враховуючи наведене колегія суддів
приходить висновку, що оскаржуване
рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального права та з
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, яке знаходитись в
законній силі не може та підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
апеляційним судом про відмову у
задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
підлягає стягненню з позивача в
користь відповідача судовий збір за
подання апеляційної скарги в сум 121 грн.
80 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п.
3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_14 -
задовольнити.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 01 серпня 2014 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8, з
участю третьої особи приватного
нотаріуса Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_9, про
визнання права на спадкування 1/4 усього
спадкового майна, яке належало
померлій ОСОБА_10 а саме: житловий
будинок АДРЕСА_2 Пустомитівського
району Львівської області; квартири
АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,1112
га, що розташована за адресою Львівська
область, Пустомитівський район,
АДРЕСА_2; земельну ділянку площею 0,2925
га, що розташована на території с.
Дідилів, Дідилівської сільської ради,
Кам»янка-Бузького району Львівської
області; грошових вкладів з
відповідними процентами та
компенсаційними нарахуваннями, що
знаходиться на рахунках ПАТ "Ощадний
банк України" філії Львівського
обласного управління територіально
відокремленого безбалансового
відділення № 10013/0289; грошових вкладів з
відповідними процентами та
компенсаційними нарахуваннями, що
знаходиться на рахунках ПАТ
«ПриватБанк» - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:
А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин