Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4790/14р.
Головуючий у 1-й інстанції Іжевська
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова
О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 14 серпня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
третя особа ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на неповнолітню дитину та
коштів на утримання дружини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину та коштів на
утримання дружини.

В позові зазначала, що між нею та
ОСОБА_5 14.09.2013 року було зареєстровано
шлюб. Від шлюбу вони мають малолітню
дитину - ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1. У ОСОБА_5 це
другий шлюб. Раніше він перебував у
шлюбі з ОСОБА_3 і вони мають сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_5 за рішенням
суду сплачує аліменти на користь
ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_7. На теперішній час між нею
та ОСОБА_5 шлюбні відносини фактично
припинені. Вони не живуть однією сім'єю
та не ведуть спільне господарство.
Після припинення сімейних відносин
дитина мешкає разом з нею та
знаходиться на її утриманні. ОСОБА_5 не
надає допомоги на утримання та
виховання дитини. Посилаючись на
викладені обставини, просила суд
стягнути з ОСОБА_5 на її користь на
утримання сина ОСОБА_6 аліменти у
розмірі 1/6 частки з усіх доходів
щомісяця, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з дня подачі позову і до
досягнення сином повноліття. Стягнути
з ОСОБА_5 на її утримання щомісяця 1/4
частку з усіх його доходів, починаючи з
дня подачі позову і до досягнення
дитиною трирічного віку.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 14 серпня 2014 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 щомісячно 1/6 частину
його доходу на утримання сина ОСОБА_6,
починаючи з 03.07.2014 року до досягнення
дитиною повноліття, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Стягнуто з ОСОБА_5 на
утримання ОСОБА_4 щомісячно 1/4 частину
його доходу, починаючи з 03.07.2014 року до
досягнення дитиною трирічного віку (до
ІНФОРМАЦІЯ_3). Стягнуто з ОСОБА_5 в
прибуток держави судовий збір в
розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, третя особа ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на незаконність, неповне з'ясування
судом обставин справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення.

Позивачкою надані заперечення на
апеляційну скаргу, в яких вона вважає
доводи апеляційної скарги
безпідставними і просить залишити
рішення без змін.

В засіданні апеляційного суду
відхилені ухвалою на місці клопотання
апелянта ОСОБА_3 про допит свідків,
зокрема відповідача ОСОБА_5,
витребування з банків відомостей про
отримання ОСОБА_5 коштів від родичів за
кордоном, витребування іншої довідки з
місця роботи ОСОБА_5 про розмір його
зарплати, у зв'язку із невідповідністю
цих клопотань ч. 2 ст. 303 ЦПК України.

Вказані клопотання відхилені з підстав
їх невідповідності вимогам ч. 2 ст. 303, ч.
1 ст. 304 ЦПК України, якими апеляційний
суд певним чином обмежений в питанні
дослідження нових доказів при
апеляційному розгляді справи. А саме,
він діє за правилами, встановленими для
розгляду справи судом першої
інстанції, але з винятками і
доповненнями встановленими ЦПК. Так,
апеляційний суд досліджує ті докази,
які судом першої інстанції були
досліджені з порушенням встановленого
порядку або в дослідженні яких було
неправомірно відмовлено, а також нові
докази, неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Передбачених цими нормами
процесуального права обставин не
встановлено, а тому відсутні підстави
для задоволення клопотань.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення апелянта,
позивачки та її представника адвоката
ОСОБА_8, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін. Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини та відповідні
правовідносини.

Сторони перебували у шлюбі з 14.09.2013
року.

Сторони мають сина ОСОБА_6
,ІНФОРМАЦІЯ_1.

З ОСОБА_5 стягуються аліменти на
користь третьої особи ОСОБА_3 на
утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2

З матеріалів справи вбачається, що суд
з дотриманням вимог ст. ст. 213 - 215 ЦПК
України виконав вимоги цивільного
судочинства і вирішив справу згідно з
законом, вирішивши питання наявності
обставин, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, суті
правовідносин, що випливають із
встановлених обставин, правильно
застосував правові норми до цих
правовідносин і дійшов вірного
висновку про задоволення позову.

Рішення суду ухвалене у відповідності
до таких норм матеріального права як
ст.ст. 180, 181, 84 СК України.

Батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття (стаття 180
СК України).

Відповідно до статті 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

За відсутності домовленості між
батьками про сплату аліментів на
дитину той із них, з ким вона проживає,
вправі звернутися до суду з
відповідним позовом.

Згідно ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину
визначається судом.

Згідно з ст. 84 СК України дружина, з
якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною трьох років, яке
не припиняється і в разі розірвання
шлюбу.

Доводи апеляційної скарги про
порушення прав апелянта в тій частині,
що її не було залучено до участі у
справі у якості третьої особи
спростовуються матеріалами справи, з
яких видно, що зі стадії пред'явлення
позову ОСОБА_3 має процесуальний статус
третьої особи.

Доводи апеляційної скарги, що справа
розглядалася у відсутності сторін
незаконно не мають свого
підтвердження, оскільки розгляд справи
за відсутності сторін не є порушенням
ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про
безпідставність стягнення аліментів з
відповідача, який, на думку апелянта,
продовжує проживати з позивачкою
однією родиною, не спростовує висновки
суду, оскільки вказана обставина не
перешкоджає задоволенню позовних
вимог у відповідності до ст.ст. 180-183, 84
СК України.

Доводи апеляційної скарги, в яких
апелянт не згодна з довідкою з місця
роботи відповідача, не спростовують
висновки рішення суду, оскільки
довідка підтверджує факт постійного
місця роботи відповідача та
регулярного заробітку, що у
відповідності до ст. 183 СК України дає
підстави для стягнення аліментів у
частці від заробітку (доходу)
відповідача, що є достатнім для
вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом тієї обставини, що у
позивачки має місце отримання грошей у
зв'язку із народженням дитини за
Законом України «Про державну допомогу
сім'ям із дітьми» не можуть спростувати
висновки рішення суду, оскільки
вищевказані норми СК України на
підставі яких вирішено справу, не
передбачають зарахування коштів по
народженню дитини при вирішенні спору
про стягнення аліментів.

Доводи апеляційної скарги, що суд
першої інстанції, визначаючи розмір
аліментів на користь позивачки,
перевищив загальний розмір
відрахувань з заробітку (доходу)
відповідача не можуть братися до уваги,
оскільки відповідач з рішенням суду
погодився, у апеляційному порядку його
не оскаржив, а діяти на захист його
інтересів апелянт права не має.

Вимоги апелянта щодо розгляду справи
за нововиявленими обставинами не мають
підстав, оскільки вказана справа
переглядається в апеляційному порядку
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

Вимоги апелянта щодо покладення на
відповідача зобов'язання брати участь
у додаткових витратах на утримання
дітей, залучення до участі у справі
неповнолітнього сина апелянта,
дослідження обставини отримання
позивачкою соціальних виплат по
народженню дитини, перевірки
проживання сторін однією сім'єю,
збільшення відрахування з зарплати
відповідача є неприйнятними. Вказані
вимоги суперечать ст.ст. 11, 303 ЦПК
України, оскільки виходять за межі
розгляду справи апеляційним судом.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та для постановляння нового
рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 14 серпня 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: