У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів: Завгородньої І.М., Горелкіної
Н.А., Іваненко Ю.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, Личанської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області, реєстраційної
служби Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
відділу Держземагенства у
Києво-Святошинському районі Київської
області про визнання незаконним
рішення, державного акту, скасування
реєстрації державного акту, визнання
недійсними договорів дарування за
касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 19
вересня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 16 грудня
2013 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року позивачі звернулись
до суду з даним позовом, зазначивши в
його обґрунтування, що на підставі
рішення виконавчого комітету
Шпитьківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області № 26 від 11 березня 1994 року
ОСОБА_6 передано земельну ділянку
площею 0,42 га.

Рішенням виконавчого комітету
Личанської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області № 26 від 11 березня 1996 року
ОСОБА_6 передано у власність присадибну
земельну ділянку площею 0,25 га
та земельну ділянку площею 0,17 га для
ведення особистого селянського
господарства, що знаходиться АДРЕСА_1.

20 травня 1997 року ОСОБА_6 отримала
державний акт серії КВ
№ 1161603 на право власності на земельну
ділянку площею 0,3996 га, що знаходиться
за вищевказаною адресою.

22 березня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7
укладено договори дарування земельних
ділянок площею 0,25 га з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд (кадастровий
номер :01:006:5002) та площею 0,1496 га з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства
(кадастровий номер :01:006:5003).

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
14 лютого 2011 року за ОСОБА_4 та
ОСОБА_8 визнано право власності по Ѕ
частині за кожним на житловий будинок
АДРЕСА_2 та визнано право користування
по Ѕ частині за кожним на земельну
ділянку площею 0,21 га за вказаною
адресою.

Рішенням Личанської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області від 31 березня 2011 року надано
дозвіл ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на розробку
технічної документації присадибної
земельної ділянки у спільну сумісну
власність для будівництва та
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд АДРЕСА_2.

Посилаючись на те, що сільською радою
не було перевірено площу земельної
ділянки, яка передавалася при
приватизації, у встановленому законом
порядку земельна не вилучалась,
вважають рішенням виконавчого
комітету сільської ради, відповідно до
якого ОСОБА_6 отримала державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,3996 га порушені їхні права, у
зв'язку з чим просили суд визнати
незаконним та скасувати рішення
виконавчого комітету Личанської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області № 26 від 11
березня 1996 року в частині передачі у
власність ОСОБА_6 присадибної
земельної ділянки площею 0,25 га та
земельну ділянку площею 0,17 га для
ведення особистого селянського
господарства, що знаходиться в АДРЕСА_1;
визнати недійсним та скасувати
державний акт серії КВ №
1161603, виданий 20 травня 1997 року
Личанською сільською радою на ім'я
ОСОБА_6 на право власності на земельну
ділянку площею 0,3996 га, скасувати
присвоєні кадастрові номери: на
земельну ділянку площею 0,25 га з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового
будинку,господарських споруд
:01:006:5002) та на земельну ділянку
площею 0,1496 га з цільовим призначенням
для ведення особистого селянського
господарства :01:006:5003); визнати
недійсним договір дарування земельної
ділянки площею 0,25 га з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських споруд :01:006:5002), що
знаходиться в АДРЕСА_1 від 22 березня 2013
року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7;
визнати недійсним договір дарування
земельної ділянки площею 0,1496 га з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства
:01:006:5003) від 22 березня 2013
року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
19 вересня 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Київської області від 16 грудня 2013 року
у задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5
просять скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
і направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими. При цьому суд касаційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість постановлених судових
рішень в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції, та
доводів касаційної скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5
відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
19 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 16 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня
Н.А. Горелкіна Ю.Г.
Іваненко