Справа № 755/2187/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення боргу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що
відповідачі є наймачами квартири
АДРЕСА_1. До 31.12.2013 року КП по УЖГ
Дніпровського району м. Києва
виконувало функції з утримання будинку
і прибудинкової території, надало
житлово-комунальні послуги та
проводило розрахунки з
квартиронаймачами житлових приміщень
будинку за надані комунальні послуги.
Розпорядженням Дніпровської районної
в м. Києві державної адміністрації від
17.06.2013 року № 335 увесь житловий та
нежитловий фонд переданий на баланс КП
«Керуюча дирекція Дніпровського
району м. Києва». Відповідно до п. 5
Розпорядження Дніпровської районної в
м. Києві державної адміністрації від
05.12.2013 року № 713 боргові зобов'язання за
гадані житлово-комунальні послуги
залишилися на балансі КП по УЖГ
Дніпровського району. Внаслідок
несплати відповідачами коштів за
фактично отримані житлово-комунальні
послуги за ними утворилась
заборгованість по житлово-комунальним
послугам. Так в період з 01.01.2002 року по
01.08.2013 року сума боргу становить 10 097,54
грн., яку і просили стягнути з
відповідачів.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у його відсутність та
задоволення позовних вимог.

В судове засідання відповідачі не
з'явилися, надали заяву про розгляд
справи за їх відсутності, позов визнали
частково, а саме з жовтня 2010 року, та
просили застосувати строк позовної
давності.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню.

В суді встановлено, що відповідачі є
наймачами квартири АДРЕСА_1.

Представник позивача просить стягнути
з відповідачів заборгованість в
розмірі 10 097,54 грн. за період з 01.01.2002
року по 01.08.2013 року.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України
наймач повинен своєчасно - щомісячно, в
установлені строки, вносити квартплату
та плату за комунальні послуги, в
установлених сумах. Повнолітні члени
сім'ї наймача несуть солідарну майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із договору найму.

Відповідно до ст.ст. 256, 257, 264 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дій, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленої до
винесення ним рішення.

По даній справі позивач просить
стягнути з відповідачів
заборгованість за період з 01.01.2002 року
по 01.08.2013 року, тоді як до суду
звернулися в січні 2014 року. Оскільки
строк позовної давності встановлений у
три роки, то позовні вимоги за період з
01.01.2002 року по 01.01.2011 року не підлягають
задоволенню через пропуск строку
позовної давності, про що просить
сторона відповідача. Доказів
поважності його пропуску стороною
позивача не надано. Як і відсутні
докази того, що відповідачі за вказаний
строк періодично сплачували борг, що
було б визнанням ними суми
заборгованості, і внаслідок чого строк
переривався.

Визнання відповідачами суми боргу з
жовтня 2010 року судом до уваги не
приймається, оскільки до матеріалів
справи надано розрахунок
заборгованості (де вказано суми
нарахування та оплати) за період з
01.01.2002 року по 01.06.2004 року, та з 01.10.2012
року по 01.07.2013 року. Оскільки, за період
з 01.01.2011 року по 01.10.2012 року відсутній
розрахунок заборгованості, з якого
можливо було перевірити нарахування та
сплату комунальних послуг, суд в цій
частині відмовляє.

Враховуючи суму, яка нарахована до
сплати за послуги (6 739,89 грн.) та суму,
яка була сплачена (5 399,17 грн.) за період з
01.10.2012 року по 01.07.2013 року, відповідачі,
згідно розрахунку, мають сплати борг в
розмірі 1 340,72 грн. Проте, до заяви
відповідачі приклали копії квитанції
за 26.02.2014 року та 11.03.2014 року, з яких
встановлено, що борг ними сплачено.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 67, 68 ЖК України, ст.ст. 256,
257, 264, 267 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 218, 223,
294 ЦПК України, суд,

вирішив:

В задоволенні позову Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпровського району
міста Києва до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційної скарги не
було подано.

Суддя: