Справа № 579/1613/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2014 року
Кролевецький районний суд Сумської
області

в складі: судді -
Сірої Г.І.,

за участі секретаря -
Печенової Л.В.,

з участю: представника відповідача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кролевець
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и в:

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося
до суду 08.10.2013 року з зазначеним
позовом, в якому просить стягнути з
ОСОБА_2 заборгованість за кредитним
договором №0 від 12.08.2008 року в сумі
143205 грн. 35 коп.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12
серпня 2008 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«ПростоФінанс» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір №0, згідно
якого ТОВ «ПростоФінанс» надав
відповідачці кредит в сумі 114500,00 грн.

Відповідно до умов кредитного
договору, відповідач зобов'язується в
порядку та на умовах, що визначені
кредитним договором повертати кредит,
виплачувати проценти за користування
кредитом, сплачувати неустойки та інші
передбачені платежі в сумі, строки та
на умовах, що передбачені кредитним
договором та додатком № 1 до нього -
графіком платежів.

18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та
ТОВ «Кредитні ініціативи» було
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфелю (договір
відступлення) відповідно до якого ТОВ
«Кредитні ініціативи» зобов'язувалось
передати грошові кошти в розпорядження
ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ
«ПростоФінанс» зобов'язувалось
відступити ТОВ «Кредитні Ініціативи»
свої права грошових вимог до боржників
за кредитними договорами, перелік яких
міститься в додатку №1 до договору
відступлення. Таким чином, ТОВ
«ПростоФінанс» було відступлено право
грошової вимоги за кредитним договором
№0 від 12.08.2008 року ТОВ «Кредитні
Ініціативи». Відповідно до зазначеного
договору, сторони свої зобов'язання
повністю виконали - ТОВ «Кредитні
Ініціативи» передало грошові кошти, а
ТОВ «ПростоФінанс» відступило свої
права грошової вимоги до боржників за
кредитними договорами, перелік яких
міститься в додатку №1 до договору
відступлення. Відповідно до умов
кредитного договору та договору
відступлення, позивач вправі вимагати
дострокового погашення кредиту у разі
невиконання чи неналежного виконання
відповідачем умов кредитного договору.
В порушення умов кредитного договору,
відповідач свої зобов'язання належним
чином не виконав, в результаті чого
станом на 10.07.2013 року має прострочену
заборгованість за кредитом в сумі -
89325,85 грн., по відсотках - 32068,65 грн.,
заборгованість за комісією - 6961,60 грн.
та неустойку (штраф) - 14849,25 грн.

Тому, враховуючи викладене, позивач
просить стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 143205,35 грн. у
примусовому порядку та судові витрати,
пов'язані зі сплатою судового збору у
розмірі 1432 грн. 05 коп.

Позивач в судове засідання не з'явився,
в матеріалах справи є заява ТОВ
«Кредитні Ініціативи» (а.с.103), в якій
позивач просить розглядати справу без
участі його представника. В заяві також
зазначено, що позовні вимоги ТОВ
«Кредитні Ініціативи» підтримує в
повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_1 позов визнала частково,
пояснила, що відповідач тривалий час,
на протязі майже двох років, не мала
можливості сплачувати заборгованість
по кредиту, оскільки рахунки ТОВ
«ПростоФінанс» були закриті, про зміну
кредитора у зобов'язанні вона
дізналася лише у 2013 році, тоді як сума
заборгованості по кредиту значно
зросла. Сам факт наявності
заборгованості визнається, однак з
врахуванням того, що ОСОБА_2 належним
чином не була повідомлена про зміну
кредитора, не мала фактично можливості
сплачувати поточні платежі по
кредитному договору, то позов
визнається на суму заборгованості, яка
мала місце на час укладення договору
відступлення, тобто на 18.05.2012 року, в
сумі 112008,74 грн. Крім того, річний строк
спеціальної позовної давності до
частини вимог про стягнення неустойки
(штрафу) минув.

Заслухавши представника відповідача,
дослідивши зібрані по справі докази,
суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.ч.1, 2 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Встановлено, що 12 серпня 2008 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ПростоФінанс» та
ОСОБА_2 було укладено кредитний договір
№0, відповідно до якого ТОВ
«ПростоФінанс» надав відповідачці
кредит в сумі 114500,00 грн. для оплати
позичальником автотранспортного
засобу, придбаного у ТОВ «Кий авто»
згідно договору купівлі-продажу
№КДЧ-164 від 05.08.2008 року (а.с.5-7).
Відповідно до п.5.1.2. умов кредитного
договору, відповідач зобов'язується в
порядку та на умовах, що визначені
кредитним договором, повертати кредит,
виплачувати проценти за користування
кредитом, сплачувати комісію за
надання кредиту, комісію за управління
кредитом та виконати інші грошові
зобов'язання у строки та у порядку, що
передбачені кредитним договором та
додатком № 1 до нього - графіком
платежів (а.с.8, 9).

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа зобов'язується надати грошові
кошти позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У відповідності до п.6.2.3 кредитного
договору №0 позичальник має право
вимагати дострокового погашення
кредиту у разі невиконання чи
неналежного виконання відповідачем
умов кредитного договору.

Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в яких
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші, тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 ЦК
України.

18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та
ТОВ «Кредитні ініціативи» було
укладено договір купівлі-продажу
кредитного портфелю (договір
відступлення) відповідно до якого ТОВ
«Кредитні ініціативи» зобов'язувалось
передати грошові кошти в розпорядження
ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ
«ПростоФінанс» зобов'язувалось
відступити ТОВ «Кредитні Ініціативи»
свої права грошових вимог до боржників
за кредитними договорами (а.с.14-18).
Згідно акту приймання-передачі
кредитного портфелю по договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 18.05.2012 року ТОВ «ПростоФінанс»
передав, а ТОВ «Кредитні Ініціативи»
прийняв кредитний портфель на загальну
суму заборгованості (а.с.133-135). ТОВ
"Кредитні ініціативи" здійснило
розрахунок з ТОВ "ПростоФінанс" у
повному обсязі відповідно до Договору
від 18.05.2012 року (а. с. 111). Таким чином,
згідно витягу з додатку №1 до договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 18.05.2012 року ТОВ «ПростоФінанс» було
відступлено ТОВ «Кредитні Ініціативи»
право грошової вимоги до позичальника
ОСОБА_2 за кредитним договором №0
від 12.08.2008 року (а.с.19). Відповідно до
акту приймання-передачі кредитного
портфелю від 25.06.2012 року сума
заборгованості ОСОБА_2 по кредитному
договору від 20.08.2008 року перед
кредитором складає 112 008,74 грн, а також
сума нарахованих штрафних санкцій
складає 9101,13 грн. (а. с. 134).

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України
заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України,
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, передання ним своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення
права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Відповідно до підпункту 2 пункту 1
Розпорядження Державної комісії з
регулювання ринків фінансових послуг
України «Про віднесення операцій з
фінансовими активами до фінансових
послуг» № 231 від 03.04.2009 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 23.04.2009 року за № 373/16389,
віднесено до фінансової послуги
факторингу сукупність таких операцій з
фінансовими активами (крім цінних
паперів та похідних цінних паперів), як
зокрема, набуття відступленого права
грошової вимоги, у тому числі права
вимоги, яке виникне в майбутньому, до
боржників - суб'єктів господарювання за
договором, на якому базується таке
відступлення.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 4 Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг», фінансовими
вважаються такі послуги, як зокрема,
факторинг.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»,
фінансові послуги надаються
фінансовими установами, а також, якщо
це прямо передбачено законом,
фізичними особами-підприємцями.
Фінансові установи мають право
надавати послуги з факторингу з
урахуванням вимог Цивільного кодексу
України та цього Закону. Фінансова
установа, що надає послуги з
факторингу, може надавати послуги з
пов'язаного з цим ведення обліку
грошових вимог, надання поруки за
виконання боржником свого обов'язку за
грошовими вимогами постачальників
товарів (послуг) та пред'явлення до
сплати грошових вимог від імені
постачальників товарів (послуг) або від
свого імені, а також інші послуги,
спрямовані на одержання коштів від
боржника.

Як вбачається з свідоцтва про
реєстрацію фінансової установи та
додатку до свідоцтва ТОВ «Кредитні
Ініціативи» має право здійснювати без
отримання ліцензій та/або дозволів
відповідно до законодавства, зокрема
такі види фінансових послуг, як
фінансовий лізинг, надання фінансових
кредитів за рахунок власних коштів,
надання поручительства, надання
гарантій, факторинг (а.с.110, 111).

Відповідно до ст.1078 Цивільного Кодексу
України предметом договору факторингу
може бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога). Майбутня
вимога вважається переданою фактору з
дня виникнення права вимоги до
боржника.

Відповідно до ч.1 ст.1084 Цивільного
Кодексу України, якщо відповідно до
умов договору факторингу фінансування
клієнта здійснюється шляхом купівлі у
нього фактором права грошової вимоги,
фактор набуває права на всі суми, які
він одержить від боржника на виконання
вимоги.

Як вбачається з довідки ПАТ
«Альфа-Банк» про грошові надходження
за кредитним договором №0 від
12.08.2008 року (а.с.13) ОСОБА_2 в порядку та у
розмірі, визначеному графіком платежів
(згідно з додатком №1 до кредитного
договору) сплачувала щомісячні
обов'язкові платежі по вказаному
договору, 16.08.2010 року був проведений
останній платіж і надалі грошові
надходження припинилися. Відповідачка
пояснювала це тим, що рахунок, по якому
вона сплачувала кредитні кошти був
закритим, однак достовірність
тверджень відповідачки в цій частині
нічим не підтверджені, вона не надала
ніяких доказів щодо того, що в неї не
приймали платежів в рахунок погашення
заборгованості по кредитному договору
з ТОВ "ПростоФінанс".

Таким чином, виходячи з положень ст. ст.
516, 517 ЦК України, заміна кредитора у
зобов'язанні, боржником у якому є
ОСОБА_2, проведена відповідно до
чинного законодавства з точки зору
переходу прав первісного кредитора по
кредитному договору між ТОВ
"ПростоФінанс" та відповідачкою.
Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України
боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні. Ч.
2 ст. 516 ЦК України передбачено, в разі,
якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. Ст. 518 ЦК України передбачає,
що боржник має право висувати проти
вимоги нового кредитора у зобов'язанні
заперечення. які він мав проти
первісного кредитора на момент
одержання письмового повідомлення про
заміну кредитора. Якщо боржник не був
письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, він має право
висунути проти вимоги нового кредитора
заперечення, які він мав проти
первісного кредитора на момент
пред'явлення йому вимоги новим
кредитором або, якщо боржник виконав
свій обов'язок до пред'явлення йому
вимоги новим кредитором, - на момент
його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України,
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Позивач, стверджуючи про те, що
відповідачка належним чином
повідомлена про зміну первісного
кредитора, посилається на повідомлення
вих.№9518-16564 від 05.07.2012 року ТОВ
«ПростоФінанс» про відступлення права
вимоги за кредитним договором на
користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» з
розрахунком заборгованості та
інформація про нові реквізити для
сплати заборгованості за кредитом
(а.с.59-61, 105-107), яке було надіслано ОСОБА_2
рекомендованою кореспонденцією, що
вбачається зі списку згрупованих
поштових відправлень (а.с.108), зі штампом
«Укрпошти» м.Київ від від 04.08.2012 року,
наполягаючи при цьому на те, що ЦК
України не передбачено необхідності
надання підтверджуючих даних про
вручення такого повідомлення, а
достатньо для цього лише факту
відправлення. Суд не може погодитися з
даним твердженням позивача, враховуючи
той факт, що відповідачка заперечує
факт отримання цих повідомлень,
пояснивши в суді, що нею отримано лише
повідомлення про притягнення до
кримінальної відповідальності від 11
вересня 2013 року (а. с.53). До того ж слід
зазначити, що документи про
відправлення поштової кореспонденції,
на які посилається позивач, містять
дані про відправника ПП "Катран-ОС", а не
про ТОВ "Кредитні ініціативи" (а. с. 108), а
також про відправлення з м. Чернігів (а.
с. 27). За таких обставин, на думку суду,
позивач не надав належних підтверджень
вручення відповідачу відповідних
повідомлень. Разом з тим, беручи до
уваги зазначені обставини щодо
невиконання відповідачем договірних
зобов'язань, у яких право вимоги
перейшло до позивача, а також беручи до
уваги той факт, що відповідачка
підтвердила факт отримання
повідомлення від 11.09.2013 року і вона сама
не заперечує того, що з вересня 2010 року
не виконує зобов'язань і перед
первісним кредитором, не надавши
документальних підтверджень
поважності причин цьому, звернення
позивача до суду є обгрунтованим з
точки зору вимоги щодо належного
виконання зобов'язання відповідачем
перед ним як кредитором і стороною по
договору, що випливає з положень
ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054
Цивільного кодексу України наслідками
порушення боржником зобов'язання щодо
повернення чергової частини суми
кредиту є право кредитора достроково
вимагати повернення всієї суми
кредиту.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
відповідач станом на 10.07.2013 року має
заборгованість у розмірі 143205,35 грн., яка
складається з наступного:

- заборгованість за кредитом - 89325,85 грн.,

- заборгованість по відсотках за
користування кредитом - 32068,65 грн.,

- заборгованість по комісії - 6961,60 грн.,

- штраф - 14849,25 грн.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив строк
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

З урахуванням того, що позов до суду ТОВ
«Кредитні Ініціативи» був пред'явлений
08.10.2014 року, суд вважає, що сума штрафу
за прострочку платежів в розмірі 10059,15
грн. задоволенню не підлягає, оскільки
зазначена сума була нарахована
позивачем станом 10.09.2012 року, і позивачу
ТОВ «Кредитні Ініціативи» в
задоволенні даних вимог необхідно
відмовити за спливом строку позовної
давності, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК
України.

Пунктом 27 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 «Про
практику застосування законодавства
при вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» судам
роз'яснено, що положення частини
третьої статті 551 ЦК України про
зменшення розміру неустойки може бути
застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка, і не може
бути застосовано до сум, які
нараховуються згідно з частиною другою
статті 625 ЦК, які мають іншу правову
природу. При цьому проценти, які
підлягають сплаті згідно з положеннями
статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не
підлягають зменшенню через
неспівмірність із розміром основного
боргу, оскільки вони є платою за
користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу. Оскільки
відповідачем не надано жодних доказів
з приводу того, що у неї не приймали
платежі в рахунок погашення кредиту
перед первісним позивачем, в тому числі
до укладення договору купівлі-продажу
кредитного портфелю, і про те, що вона
приймала будь-які міри у зв'язку з цим,
вона не може бути звільнена від сплати
відсотків за користування кредитом як
на користь первісного кредитора так і
на користь нового кредитора.

Істотними обставинами в розумінні
частини третьої статті 551 ЦК можна
вважати, зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання). Положення статті 616 ЦК
передбачають право суду за певних умов
зменшити розмір збитків та неустойки,
які стягуються з боржника. Зазначене
стосується цивільно-правової
відповідальності боржника, а не сплати
ним основного грошового боргу за
кредитним договором, що суд на підставі
вказаної норми закону змінити не може.

З урахуванням роз'яснень вищевказаної
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України, суд
також вважає, що відповідач ОСОБА_2 може
бути звільнена від сплати суми штрафу
за прострочку платежів в розмірі 4790,10
грн. за період з 10.10.2012 року по 10.07.2013
року, беручи до уваги той факт, що
відповідачка не була належним чином
повідомлена про зміну кредитора.

Таким чином, позивачу ТОВ «Кредитні
ініціативи» в задоволенні позовних
вимог про стягнення з відповідача
ОСОБА_2 штрафу в розмірі 14849,25 грн. слід
відмовити.

Суд не може погодитись з твердженням
представника відповідача про те, що з
ОСОБА_2 не повинна бути стягнута
заборгованість по відсотках за час
після укладення договору купівлі -
продажу кредитного портфеля, беручи до
уваги той факт, що сплата відсотків за
користування кредитом відноситься до
основного грошового боргу за кредитним
договором і сама відповідачка не
заперечувала того факту, що
заборгованість має місце, не надавши
жодного доказу в підтвердження того, що
вона не мала можливості вносити
платежу згідно графіка погашення
кредиту у зв'язку з відмовою
банківських установ у прийняття таких
платежів від неї.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 на
користь ТОВ «Кредитні ініціативи» за
кредитним договором №0 від 12.08.2008
року підлягає стягненню
заборгованість в сумі 128356,10 грн., яка
станом на 10.07.2013 року складається з:

- заборгованість за кредитом - 89325,85 грн.,

- заборгованість по відсотках за
користування кредитом - 32068,65 грн.,

- заборгованість по комісії - 6961,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України суд
стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь
ТОВ «Кредитні ініціативи» судові
витрати по справі, пов'язані зі сплатою
судового збору в сумі 1283 грн. 56 коп.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512, ст.ст.509, 514, 516,
518, 525, 526, 527, 530, 550, 551,616, 617, п.1 ч.2 ст.258,
ст.267, 629, 1048, 1049, 1054, 1077, 1078, 1084 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 88 ЦПК
України,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» 128356 (сто двадцять вісім
тисяч триста п'ятдесят шість) грн. 10 коп.
та судові витрати в розмірі 1283 грн. 56
коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Сумської області
через Кролевецький районний суд в
десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні при проголошенні судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу в десятиденний строк з дня
отримання копії судового рішення.

Суддя Г. І. Сіра