АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212886613ц
Головуючий в 1 інстанції
№ 22-ц/774/617/К/14
Доповідач - Соколан Н.О.
У Х ВА Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого судді: Соколан
Н.О.,

суддів: - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

при секретарі: - Бевзі М.О.

за участю: позивача - ОСОБА_5

відповідача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_5 на рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 28 січня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Пафос» про
виселення та зняття з реєстрації,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року позивач ОСОБА_5
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6
про виселення та зняття з реєстрації. В
обґрунтування позову зазначив, що він є
власником квартири АДРЕСА_1 згідно
договору дарування, посвідченого
01.04.2013 року, однак користуватися
квартирою не має змоги, так як
відповідач, який зареєстрований та
мешкає в спірній квартирі, забруднив
квартиру вторинною сировиною,та в ній
стоїть сморід. Комунальні послуги
відповідач не сплачує, тому просив суд
визнати відповідача ОСОБА_6 таким, що
втратив право на користування спірною
квартирою, виселити його та зняти його
з реєстрації.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 28 січня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про визнання таким, що втратив
право на користування спірною
квартирою, виселення та зняття з
реєстрації відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_5
ставить питання про скасування рішення
суду та ухваленні нового рішення про
задоволення позовних вимог, оскільки
рішення суду є необґрунтованим та
незаконним; судом не встановлені
обставини, які мають значення для
вирішення справи та суд не встановив
правовідносини, які склались між
сторонами по справі.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 є
власником квартири АДРЕСА_1 підставі
договору дарування, посвідченого
01.04.2013 року приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального
округу Дніпропетровської області.

Таким чином право власності колишнього
власника на спірну частину квартири
було припинено, у зв'язку з чим
припинилося і право користування
спірною квартирою у нього та його
членів сім'ї.

Положення ст. 391 ЦК України дають
право власнику майна вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Статтею 55 Конституції України
кожна особа має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права та свободи від
порушень і протиправних посягань.

Однак позивачем не були заявлені
позовні вимоги передбачені ст. 391 ЦК
України, тому доводи апеляційної
скарги щодо не встановлення
правовідносин, які виникли між
сторонами по справі є безпідставні.

На думку колегії суддів,
вирішуючи спір по суті, суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку та дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
задоволення позовних вимог про
визнання відповідача ОСОБА_6 таким, що
втратив право на користування спірною
квартирою, оскільки відповідач
постійно мешкає в квартирі, а несплата
ним комунальних послуг не є підставою
для задоволення цих позовних вимог.

Позивачем не надано доказів про
застосування до відповідача заходів
запобігання і громадського впливу у
зв'язку з використанням ним квартири не
за призначенням чи систематичного
порушення правил соціалістичного
співжиття, що робить неможливим для
інших проживання з ним в одній
квартирі, тому відмовляючи у
задоволенні позовних вимог про
виселення відповідача, зняття його з
реєстрації, суд правильно керувався
положеннями ст.116 ЖК України, якими
передбачено, що до відповідача мали
бути застосовані заходи запобігання і
громадського впливу, і якщо такі міри
виявляться безрезультатними, то тільки
тоді можливо ставити питання про
виселення відповідача.

У зв'язку з чим доводи апеляційної
скарги щодо не встановлення обставин,
які мають значення для вирішення
справи є безпідставними та не можуть
бути прийняті до уваги колегією суддів,
оскільки зводяться до переоцінки
наявних у справі доказів, в той час як
відповідно до ст.. 212 ЦПК України право
оцінки доказів надано суду, який оцінює
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному,
повному,об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд ухвалив рішення, яке
відповідає вимогам матеріального і
процесуального законодавства, і не
знаходить підстав до задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 28 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:

Судді: