Єдиний унікальний номер 2-2534/05
Номер провадження 22-ц/775/328/2014
інстанції: Хомінець І.В.
Доповідач: Космачевська Т.В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Апеляційний суд Донецької області у
головуючого судді: Курило В.П.,
суддів: Космачевської Т.В., Будулуци М.С.
при секретарі: Внуковій Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
рішення Харцизького міського суду
Донецької області від 16 травня 2005 року
по справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про виключення
з числа засновників, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Харцизького міського суду
Донецької області від 16 травня 2005 року
позов ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 про виключення з числа
засновників - задоволено.

Виключено з числа засновників
колективного підприємства «Валентина»
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12.

З вказаним рішенням суду не погодились
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та подали
апеляційну скаргу, якою просять
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5
та ОСОБА_6.

Доводами апеляційної скарги наведено,
що рішення суду ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Договором засновників
передбачено, що засновник має право
вийти з КП, попередивши про це
директора КП у письмовій формі. Згідно
договору засновників всі суттєві
рішення для КП, зміни до договору
засновників приймають рішення зборів
засновників, тобто виключення
засновників колективного підприємства
є виключною компетенцією загальних
зборів засновників, а не суду. Ніяких
компенсацій на частки відповідачами
отримано не було, та взагалі не було
відомо, що рішенням суду їх виключили
із числа засновників, та й про саме
слухання справи у суді першої
інстанції відповідачів не повідомляли.
Фактично апелянти останній час не
працювали в КП «Валентина», бо
нежитлові приміщення, які на праві
колективної власності належать КП
«Валентина», здавалися в оренду. ОСОБА_5
повідомляла їх про те, що ніякого
прибутку підприємство не має. Вони не
отримували ніяких доходів.

В судовому засіданні апеляційного суду
відповідач ОСОБА_1 та його представник
апеляційну скаргу підтримали, просили
рішення суду скасувати, ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_5 та її представник з
доводами апеляційної скарги не
погодилися та просили рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Позивач ОСОБА_6 в судове засідання не
зявилася, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
надала заяву про слухання справи за її
відсутністю.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судове
засідання не зявилися, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, надали заяви про слухання справи
за їх відсутністю.

Відповідач ОСОБА_10 відповідно до
свідоцтва про смерть від 5 травня 2004
року помер 3 травня 2004 року.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Тому апеляційний суд вважає за
можливим слухати справу за відсутністю
позивача та відповідачів.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Постанови
Пленуму Верховного Суду України, що
міститься в п. 2 «Про судове рішення у
цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009
року, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до ст. 8 ЦПК, а також
правильно витлумачив ці норми. Якщо
спірні правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставинах, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
та заперечень,підтверджених доказами,
які були досліджені у судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також, якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Судом першої інстанції і рішенні (л.д. 2)
встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6
звернулися до суду з позовом до
відповідачів про виключення їх з числа
засновників колективного підприємства
«Валентина», обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що у 1996 році вони створили
колективне підприємство і кожен із
засновників вніс свою частку грошових
коштів для формування статутного
фонду. Колективним підприємством
прийнято Статут, пунктом 2.6 якого
передбачено виключення із засновників,
якщо засновником систематично не
виконуються його обов'язки, та він
своїми діями перешкоджає досягнення
цілей КП «Валентина». При цьому,
засновник, якого виключають, у
голосуванні участі не приймає. Це саме
положення було закладено в
засновницькій договір, який вступає у
законну силу після його підписання
усіма засновниками. Однак, з матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 засновницький договір не
підписали.

Із наказу №4 від 01.09.1999 року вбачається,
що ОСОБА_8 була звільнена за власним
бажанням.

Із наказу №6«а» від 15.05.1998 року
вбачається, що ОСОБА_14 був звільнений
за власним бажанням, а з написаної ним
заяви вбачається, що причиною
звільнення став його вихід із складу
засновників.

Із наказу №14 від 30.06.1997 року вбачається,
що ОСОБА_2 звільнена за власним
бажанням, та наказом №2 від 16.04.2001 року
за власним бажанням також звільнена
ОСОБА_15

Вказаними наказами була передбачена
виплата усіх належних засновникам сум
на момент звільнення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги обґрунтовані, не
суперечать діючому законодавству.
Відповідачі не надали заперечень про
те, що вони тривалий час, тобто
систематично не приймали участь в
діяльності колективного підприємства
та не з'являлися на загальні збори.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції погодитися не можна тому, що
суд, приймаючи рішення, необґрунтовано
дійшов до висновку про те, що розгляд
цього позову віднесений до цивільного
судочинства.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, а також
п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12.06.2009 року №2 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у порядку цивільного
судочинства суди розглядають справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин та інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Як вбачається з рішення суду, з позовом
звернулися позивачі - засновники
колективного підприємства «Валентина»
до відповідачів - інших засновників
цього підприємства, вказуючи на те, що
відповідачі звільнилися с
підприємства, не приймають участі в
його діяльності та байдуже відносяться
до нього. Тому є підстави до
задоволення позову.

Проте, з п. 2.6 Статуту колективного
підприємства «Валентина», оглянутому в
судовому засіданні, вбачається, що
засновник, відносно якого незаперечно
документально доведено, що він
систематично не виконує або неналежним
чином виконує свої обов'язки, чи то
умисно перешкоджає своїми діями
досягненню цілій ВАЛЕНТИНОЮ,
розголошує конфіденційну інформацію,
може бути виключений з числа
засновників на підставі одноголосно
прийнятого рішення загальних зборів
засновників. При цьому, засновник, що
виключається, в голосуванні не приймає
участі.

Тому у суду першої інстанції не було
повноважень розглядати це питання.

Крім того, засновник ОСОБА_10 відповідно
до свідоцтва про смерть від 5 травня 2004
року помер 3 травня 2004 року, але суд
першої інстанції вирішуючи питання про
виключення його з числа засновників,
вказав на те, що він був повідомлений
про час та місце розгляду справи.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що судом першої інстанції при
ухваленні рішення порушено вимоги
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Відповідно до ст. 310 ЦПК України рішення
суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства…

Згідно ст.ст. 1, 2, п. 4 ст. 12, 13
Господарського процесуального кодексу
України спори між суб'єктами
підприємницької діяльності та справи,
які виникають з корпоративних відносин
у спорах між господарським товариством
та його участинками (засновником,
акціонером) підсудні місцевим
господарським судам.

Враховуючи, що рішення суду є
незаконним, а спір не підлягає
розглядові в порядку цивільного
судочинства, апеляційний суд
відповідно до ст. 310 ЦПК України
скасовує рішення суду першої інстанції
та закриває провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК
України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Харцизького міського суду
Донецької області від 16 травня 2005 року
скасувати.

Провадження по справі за позовом
ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 про виключення з числа
засновників закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: