АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4852/14
Головуючий 1 інст. - Колодяжна І.М.
Справа №641/3028/14-ц
Категорія : договірні
Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О.,
Бобровського В.В.

при секретарі - Чемерис Л.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк»

на рішення Комінтернівського
районного суду м.Харкова від 22 травня
2014 року

по цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агенство «Верус» в особі
філії Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агенство «Верус» у
Комінтернівському районі м.Харкова та
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
(далі Банк) звернувся до суду з позовом
до ТОВ «Українське Фінансове Агенство
«Верус» в особі філії ТОВ «Українське
Фінансове Агенство «Верус» у
Комінтернівському районі м.Харкова та
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог Банк
вказував, що 24 жовтня 2007 року ОСОБА_1
отримала у нього кредит у розмірі 2 527,65
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом. На
забезпечення виконання кредитного
зобов'язання між Банком та ТОВ
«Українське Фінансове Агенство
«Верус» в особі філії ТОВ «Українське
Фінансове Агенство «Верус» у
Комінтернівському районі м.Харкова
укладено договір поруки. Станом на 31
жовтня 2013 року заборгованість ОСОБА_1
за кредитним договором склала 12 983,88
грн.

Тому, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд
стягнути з ОСОБА_1 на користь Банку
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 12 783,88 грн. Стягнути з ТОВ
«Українське Фінансове Агенство
«Верус» в особі філії ТОВ «Українське
Фінансове Агенство «Верус» у
Комінтернівському районі м.Харкова та
ОСОБА_1 солідарно на користь Банку 200
грн., а також стягнути з ОСОБА_1 на
користь Банку судовий збір у розмірі
229,40 грн.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 22 травня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» ставить питання про
скасування рішення суду першої
інстанції з ухваленням нового рішення,
яким позовні вимоги Банку задовольнити
у повному обсязі, стягнути з
відповідача судові витрати за подання
апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги заявник посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
приймали участь у справі, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу не підлягаючою
задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
пропуску Банком строку позовної
давності, що є підставою відмови у
позові.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору у
встановлені строки і боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти) у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем у строк та в порядку, що
встановлені договором, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
кодексу.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що 24 жовтня 2007 року між
ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником
якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1
укладено кредитний договір, за яким
остання отримала кредит у розмірі 2 527,65
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 36% річних за користування
кредитом на суму залишку
заборгованості за кредитом, з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. (а.с. 8).

На забезпечення виконання умов
кредитного зобов'язання 22 березня 2011
року між Банком та ТОВ «Українське
Фінансове Агенство «Верус» в особі
філії ТОВ «Українське Фінансове
Агенство «Верус» у Комінтернівському
районі м.Харкова укладено договір
поруки (а.с.14).

Станом на 31 жовтня 2013 року
заборгованість за кредитним договором
складає 12 983,88 грн. (а.с. 5), яка
складається з:

- 2 523,50 грн. - заборгованість за кредитом;

- 9 604,00 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

а також штрафи:

-250 грн. штраф-фіксована частина;

- 606,38 грн. штраф-процентна складова.

Так, згідно частини 1 статті 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно підпункту 3.1.1. пункту 3 розділу
ІІ Умов і правил надання банківських
послуг Карта дійсна до останнього
календарного дня вказаного місяця.

Підпунктом 3.1.3. передбачено, що по
закінченню строку дії відповідна Карта
продовжується Банком на новий строк
(шляхом надання клієнту Карти з новим
строком дії), якщо раніше (до початку
місяця закінчення строку дії) не
надійшла письмова заява Держателя про
закриття картрахунку, а також при умові
наявності грошових коштів на
Картрахунку для оплати послуг по
виконанню розрахункових операцій по
картрахунку (в останній день місяця
закінчення строку дії і при дотриманні
інших умов продовження, передбачених
договором).

Відповідно до підпункту 5.4. пункту 5
розділу ІІ Умов і правил надання
банківських послуг строк погашення по
кредиту (кредитний ліміт, кредитна
лінія) по кредитних картках без
встановленого мінімального
обов'язкового платежу, здійснюється в
наступному порядку: строк погашення
процентів по кредиту - щомісячно за
попередній місяць; строк погашення
кредиту - в повному обсязі, не пізніше
останнього дня місяця, вказаного на
кредитній картці (в полі MONTH).

Згідно підпункту 5.5. банк нараховує
проценти в розмірі, встановленому
тарифами банку, з розрахунку 360
календарних днів у рік.

Відповідно до підпункту 9.12. пункту 9
розділу І Умов і правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна із сторін не проінформує
сторону про припинення дії договору,
він автоматично лонгується на такий же
термін.

Матеріали справи свідчать, що в межах
строку дії картки і в подальшому
жодного платежу відповідачем не
вносилося. Доказів надання відповідачу
картки з новим строком дії позивачем
суду не надано.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Частиною 4 статті 267 ЦК України
передбачено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови від позову.

Оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся
до суду з позовом 27 березня 2014 року, то
суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про відмову з цих
підстав у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідно до п.9.3. Умов надання
банківських послуг передбачено, що
картрахунки відкриваються на
невизначений термін та те, що сторони
таким чином домовилися про збільшення
строку позовної давності
спростовуються змістом заяви щодо
укладення кредитного договору та
змістом Умов і правил надання
банківських послуг, де відсутня умова
про збільшення строку позовної
давності та ч.1 ст.252 ЦК України, де
передбачено, що строк визначається
роками, місяцями, тижнями, днями або
годинами.

Доводи заявника про те, що строк дії
картки та кредитного договору
продовжено спростовується пунктом 3
розділу ІІ умов і правил надання
банківських послуг, яким передбачено
правила користування карткою та
зазначено, що карта дійсна до
останнього календарного дня вказаного
місяця та карта продовжується банком
на новий строк шляхом надання клієнту
карти з новим строком дії.

Судом встановлено, що доказів надання
відповідачці картки з новим строком
дії позивачем суду не надано.

Крім того, колегія суддів враховує
правову позицію, висловлену Верховним
судом України в постанові від 19
березня 2014 року (в справі № 6-14 цс 14), а
саме: відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України
передбачено, що цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності,
згідно з яким кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, а суд розглядає справу
в межах заявлених вимог і вирішує
справу на підставі наданих доказів.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
вимогами чинного законодавства.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим, постановлено
з дотриманням вимог матеріального і
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307,
ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 22 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: