У х в а л а

іменем україни

19 лютого 2014 рокум. Київ Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Кузнєцова В.О.,

Наумчука М.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом прокурора
Балаклавського району м. Севастополя в
інтересах держави в особі
Севастопольської міської ради до
ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
Обслуговуючий кооператив
«Дачно-будівельний кооператив
«Горний-2», про визнання недійсним
державного акта на право власності на
земельну ділянку та витребування з
незаконного володіння земельної
ділянки, за касаційною скаргою
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Балаклавського районного суду м.
Севастополя від 01 серпня 2013 року та
рішення апеляційного суду м.
Севастополя від 21 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року прокурор
Балаклавського району м. Севастополя,
діючи в інтересах держави в особі
Севастопольської міської ради,
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в
якому просив визнати недійсним виданий
останньому державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,1000 га, що розташована у АДРЕСА_1, серія
ЯИ № 267223, виданий Головним управлінням
Держкомзему у м. Севастополі 27 квітня
2010 року та зареєстрований у Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договір оренди землі за № 60,
витребувати на користь держави в особі
Севастопольської міської ради з
незаконного володіння ОСОБА_2 земельну
ділянку площею 0,1000 га, що розташована у
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:58:002:0700.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилався на те, що спірна
земельна ділянка та державний акт на
право власності видані за відсутністю
рішення уповноваженого органу, з
порушенням вимог земельного
законодавства.

Заочним рішенням Балаклавського
районного суду м. Севастополя від 01
серпня 2013 року позов прокурора
задоволено у повному обсязі.

Визнано недійсним виданий на ім'я
ОСОБА_2 державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,1000 га, розташовану у м. Севастополі,
Севастопольська зона ПБК 44/127, серії ЯИ
№ 067223, виданий Головним управлінням
Держкомзему у м. Севастополі 27 квітня
2010 року та зареєстрований у Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 60.

Витребувано на користь держави в особі
Севастопольської міської ради з
незаконного володіння ОСОБА_2 земельну
ділянку, площею 0,1000 га, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер
:58:002:0700. Вирішено питання про
стягнення судового збору.

Рішенням апеляційного суду м.
Севастополя Автономної Республіки
Крим від 21 листопада 2013 року заочне
рішення районного суду м. Севастополя
від 01 серпня 2013 року в частині
витребування з незаконного володіння
ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1000 га,
розташованої у АДРЕСА_1, кадастровий
номер :58:002:0700 на користь держави в
особі Севастопольської міської ради та
судових витрат скасовано.

Ухвалено в цій частині нове рішення,
яким відмовлено у задоволенні позову
прокурора Балаклавського району м.
Севастополя про витребування у ОСОБА_2
на користь держави в особі
Севастопольської міської ради
земельної ділянки площею 0,1000 га,
розташованої у АДРЕСА_1, кадастровий
номер :58:002:0700. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір у розмірі
229 грн 40 коп. В решті рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3 порушує питання про скасування
оскаржуваних рішень, із ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановленні в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення суду апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його зміни або скасування
не встановлено.

Відповідно до ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК України
право власності на земельну ділянку
виникає з моменту державної реєстрації
цього права. Право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом.

Згідно ст. 152 ЗК України власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

За змістом ст. 118 ЗК України громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. Рішення органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов в частині визнання
недійсним державного акта, суди
виходили з того, що ОСОБА_2 до
Севастопольської міської ради із
заявами про передачу земельної ділянки
у власність, у тому числі, про надання
згоди на розробку проекту відведення
на земельну ділянку не зверталася,
проектно-технічної документації не
розробляла та на розгляд Ради не
надавала, та, відповідно, рішень,
пов'язаних з передачею їй земельних
ділянок Севастопольською міською
Радою не приймалося.

З огляду на викладене, суди дійшли
обґрунтованого висновку про
відсутність правової підстави для
набуття відповідачем права власності
на спірну земельну ділянку, а оскільки
державний акт про право власності на
землю виданий усупереч вимогам ст. ст.
116, 118 ЗК України, то такий підлягає
визнанню недійсним.

При цьому, суд апеляційної інстанції,
встановивши, що спірна земельна
ділянка відноситься до земель
лісогосподарського призначення та
перебуває у користуванні ДП
«Севастопольске досвідне
лісомисливське господарство», дійшов
правильного висновку про відсутність
підстав для витребування вказаної
земельної ділянки на користь
Севастопольської міської ради.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд
касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду м.
Севастополя від 21 листопада 2013 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Г.І. Мостова

Судді:
В.О.
Кузнєцов

М.І. Наумчук