Справа № 522/2391/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді
Загороднюка В.І.

при секретарі
Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Одеської міської
ради про визнання права власності в
порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до Одеської міської ради та просить
поновити їй строк для звернення до суду
з даним позовом, визнав його пропущеним
з поважних причин; встановити, що
ОСОБА_2 належало 13/100 частин квартири
спільного заселення АДРЕСА_1, визнати
за нею в порядку спадкування за законом
після смерті сина - ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на
13/100 частин квартири АДРЕСА_1.

При цьому посилаються на те, що 16.03.1993 р.
вона та її син - ОСОБА_2, приватизували
13/50 частини квартири спільного
заселення, що становить 32,1 кв.м. в
рівних долях кожному за адресою:
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її син -
ОСОБА_2 Після його смерті залишилась
спадщина у вигляді частки
приватизованої квартири за
вищезазначеною адресою. Кімната, яку
вони приватизували сумісно з сином, має
площу 19,7 кв.м., та на неї був відкритий
особовий рахунок на сім'ю з двох осіб:
на неї та сина - ОСОБА_2 Вона фактично
прийняла спадщину, вступила в
управління і володіння майном,
оскільки проживала з померлим за
однією адресою, також вона звернулася с
заявою до Першої нотаріальної контори
про прийняття спадщини, тобто виконала
всі дії, які свідчать про те, що вона
прийняла спадщину.

Коли вона звернулась до нотаріальної
контори відносно видачі свідоцтва про
право на спадщину після смерті сина,
Першою нотаріальною конторою було
зроблено запит в Одеський Державний
нотаріальний архів та відповідно до
отриманої відповіді спадкова справа до
майна ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.,
відсутня.

Нею отриманий витяг з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності на
розмір частки 13/100. Дане свідоцтво про
право власності на 13/50 частини квартири
і належність її їм підтверджується
розпорядженням органу приватизації
від 16.03.1993 р., яке ніким не скасовувалось
і не оскаржувалось. У зв'язку з тим, що
відсутня спадкова справа, оформити
свої спадкові права позасудовим шляхом
вона не має можливості. В приватизації
приймали участь особи і частки кожного
із співвласників є рівними. Перешкоди
полягають у відсутності у неї копії
заяви про прийняття спадщини та
відсутність спадкової справи до майна
її померлого сина. Тільки 03.12.2013 р. вона
подала заяву про видачу їй витягу, з
якого їй стало відомо, що за нею
значиться 13/100 частин, без урахування
частини, яка належала її померлому
сину, і яка була нею прийнята. Тому вона
звернулася до суду з вказаним позовом
та просить його задовольнити.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про те, що
позов підтримує у повному обсязі та
просить розглянути справу за її
відсутністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився надав суду заяву
про те, що позов не визнає та просить
розглянути справу за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право власності на житло № 10-223 від
16.03.1993 року 13/50 частин квартири АДРЕСА_1
належить на праві спільної часткової
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних
долях кожному. 13/50 частин квартири
спільного заселення становить 32,1 кв.м.

Згідно свідоцтва про народження,
позивачка є матір'ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

Як вбачається з довідки-витягу з
домової книги №678 від 30.01.2014 р. ОСОБА_1
проживала разом зі своїм сином ОСОБА_2
за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно листа Одеського державного
нотаріального архіву від 24.01.2014 р.
спадкова справа до майна ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р. відсутня.

Як вбачається з витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від
18.12.2013 р. ОСОБА_1 на праві спільної
часткової власності належить 13/100
частки квартири АДРЕСА_1.

Оскільки спірні правовідносини
виникли до набрання чинності Цивільним
Кодексом України в редакції 2003 р., то до
них слід застосувати норми Цивільного
Кодексу України в редакції 1963 р.

У відповідності зі ст. 529 ЦК України (в
ред. 1963р.), позивачка є спадкоємцем
першої черги після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р. та має право
на успадкування майна померлого.

Таким чином, позивачці слід поновити
строк звернення до суду та встановити,
що ОСОБА_2 належало 13/100 частин квартири
спільного заселення АДРЕСА_1, а також
визнати за позивачкою в порядку
спадкування за законом після смерті
сина - ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року, право власності на 13/100 частин
квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 529, 549, 560, 561 ЦК України
(в ред. 1963р.), ст.ст. 213-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до
суду.

Встановити, що ОСОБА_2 належала 13/100
частини квартири спільного заселення
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
13/100 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом, після смерті
сина - ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
року.

Рішення може бути оскаржено, про що
протягом десяти днів з дня
проголошення подається апеляційна
скарга на рішення суду першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу потягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

19.03.2014