Справа № 180/3330/14-ц
У Х В А Л А

05 грудня 2014 р.

Марганецький міський суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Янжули О.С.

при секретарі Гащук І.І.

з участю представника скаржника
Васейка М.Л.

державного виконавця Біловола В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Марганець скаргу
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця»,
заінтересована особа Спеціалізована
державна податкова інспекція з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
Головного управління Міндоходів на дії
старшого державного виконавця
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Біловола
В.О.,

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Придніпровська
залізниця» звернулося до суду зі
скаргою на дії старшого державного
виконавця Кіровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Біловола В.О.,
заінтересованою особою зазначивши
Спеціалізовану державну податкову
інспекцію з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів.

Скаргу мотивовано тим, що 20.12.2013 року
Марганецьким міським судом
Дніпропетровської області по справі №
180/1510/2013 винесено рішення про стягнення
солідарно, з ДП «Придніпровська
залізниця» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
в відшкодування моральної шкоди у
розмірі 100 000 гривень: стягнуто з
Приватного акціонерного товариства
«Страхова група «ТАС» на користь
ОСОБА_4 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 2 550. 00 грн та стягнуто
солідарно з Відповідачів на користь
держави судовий збір у розмірі 114,70 грн..

25.03.2014 року державним виконавцем
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Біловолом
В.О. на виконання рішення суду відкрито
виконавче провадження № 42630210 по
виконавчому листу № 2/180/837/2013 від 18.03.2014
року про стягнення з ДП
«Придніпровська залізниця» на користь
ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 100000.00
гривень в рахунок відшкодування
моральної шкоди та надано строк для
добровільного виконання до 31.03.2014 року.

28.03.2014 року на виконання рішення суду та
у встановлений державним виконавцем
строк ДП «Придніпровська залізниця»
здійснив сплату боргу у розмірі 100 000
грн. з урахуванням вимог ст. 167, ст. 168
Податкового кодексу України та
податкової консультації Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 20
березня 2014 року № 1630/10104-36. Сума
моральної шкоди була оподаткована на
загальних підставах за ставками,
визначеними п. 167.1 ст. 167 Податкового
кодексу України, тобто за ставками 15% та
17%.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168
Податкового кодексу України
податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримати податок із суми
такого доходу за його рахунок.

Таким чином, згідно з платіжними
дорученнями № 845,846 від 28.03.2014 року ДП
«Придніпровська залізниця»
перерахувало на розрахунковий рахунок
ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 83 243,60
грн. та на рахунок Головного управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області
податок у розмірі 16 756.40 грн..

31.03.2014 року державним виконавцем було
винесено постанову про зупинення
виконавчого провадження у зв'язку із
направленням до суду заяви про
роз'яснення рішення суду. В
резолютивній частині рішення не було
вказано про те, що вказана сума
моральної шкоди стягнута без утримання
податку та інших обов'язкових платежів
або з їх урахуванням.

30.04.2014 року ухвалою Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області на заяву залізниці надано
роз'яснення рішення Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області від 20.12.2013 року по справі №
180/1510/13-ц відносно вказівки про те, що
вказана сума моральної шкоди на
користь ОСОБА_4 стягнута без утримання
податку та інших обов'язкових платежів,
так як про це судом не було вказано в
резолютивній частині вказаного
рішення суду.

18.08.2014 року апеляційний суд
Дніпропетровської області у справі №
22-ц/774/5457/14 ухвалу Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області від 20.12.2013 про роз'яснення
рішення суду залишив без змін.
Відповідно до п.2 ч.І ст.324 ЦПК України
ухвали суду про роз'яснення
касаційному оскарженню не піддягають.

14.10.2014 року державним виконавцем
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Біловолом
В.О. було винесено постанову про
поновлення виконавчого провадження у
зв'язку з надходженням на адресу
відділу ухвали суду про роз'яснення
рішення суду та безпідставно розпочато
проведення виконавчих дій на примусове
виконання рішення у зв'язку з тим, що
залізниця не виконала у наданий для
добровільного виконання строк рішення
суду.

15.10.2014 року винесено постанову про
стягнення виконавчого збору у розмірі
1675,64 грн..

10.11.2014 року залізниці стало відомо з
Єдиного державного реєстру виконавчих
проваджень, що 06.11.2014 року державним
виконавцем винесено постанову про
арешт майна залізниці та оголошення
заборони на його відчуження у межах
суми звернення стягнення у розмірі
883401.33 грн. та винесено постанову про
стягнення витрат на проведення
виконавчих дій у розмірі 865.75 грн..

Дії виконавця з накладення арешту на
майно та оголошення заборони на його
відчуження та стягнення витрат на
проведення виконавчих вважають
незаконними та відповідні постанови
підлягають скасуванню, виходячи з
наступного.

Так, державний виконавець незважаючи
на те, що у виконавчому листі, виданому
на стягнення із залізниці на користь
ОСОБА_4 100 000,00 грн, виносить постанову
про накладення арешту на все майно, що
належить Позивачу « в межах суми
стягнення» 883401,33 грн. З яких причин
державний виконавець вказав зазначену
суму грошових коштів, яка у декілька
разів перевищує суму коштів вказаних у
виконавчому листі - невідомо.

Крім того, виконавцем було порушено
порядок звернення стягнення на майно
боржника згідно Закону України «Про
виконавче провадження». Відповідно до
ст.52 Закону України «Про виконавче
провадження» стягнення за виконавчими
документами звертається в першу чергу
на кошти боржника. У виконавчому листі
зазначені банківські рахунки
Залізниці, з яких у разі стягнення
виконавчого збору мало б відбутися
списання відповідної суми грошових
коштів, що державним виконавцем
зроблено не було.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
ненадання боржником у строки
встановлені ч. 2 ст.25 цього Закону для
самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

У разі отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Виконавчий збір та
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій. у такому
разі з боржника не стягуються.

31.03.2014 року за вих. № НЮв-4/308 ДП
«Придніпровська залізниця» особисто
надало до Кіровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції документальне
підтвердження фактичного виконання
рішення суду, а саме: платіжні
доручення № 845,846 від 28.03.2014 року. На
супровідному листі залізниці є
відмітка-штамп реєстрації вхідної
кореспонденції органу державної
виконавчої служби про прийняття його
31.03.2014 року.

Також 31.03.2014 за вих. № НЮв-4/317 залізниця
особисто направила на ім'я начальника
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції заяву з
проханням закінчити виконавче
провадження у зв'язку з виконанням
рішенням суду в повному обсязі з
посиланням на отриману податкову
консультацію Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області №1630/10/04-36 від 20.03.2014, яка була
надана до неї. Заява прийнята
виконавчою службою 31.03.2014 року згідно
штампу реєстрації вхідної
кореспонденції.

28.03.2014 року на виконання рішення суду та
у встановлений державним виконавцем
строк ДП «Придніпровська залізниця»,
тобто у строк до 31.03.2014 перерахувало на
рахунок ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі
83 243.60 грн. та на рахунок Головного
управління Державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області податок у розмірі 16 756.40 грн.

При виконанні рішення Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області від 20.12.2013 по справі №180/1510/2013 ДП
«Придніпровська залізниця» керувалась
відповідно до вимог чинного
законодавства України, суть яких
полягає у наступному.

Задовольняючи заяву ДП
«Придніпровська залізниця» про
роз'яснення рішення, суд першої
інстанції вказав, що роз'яснення
рішення можливе лише відносно вказівки
про те, що вказана сума моральної шкоди
стягнута на користь ОСОБА_4 без
утримання податку та інших
обов'язкових платежів, але
вирішення питання про утримання
чи неутримання прибуткового
податку ДП «Придніпровська залізниця»
повинна вирішити на підставі
вимог закону, діючого на момент спірних
правовідносин, не перекладаючи цей
обов'язок на суд.

Крім того, суд зазначив, що питання про
порядок застосування норм Закону про
справляння і сплату податку не входить
до компетенції суду.

Таку ж позицію висловив суд
апеляційної інстанції та залишив
ухвалу Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 20.12.2013
про роз'яснення рішення суду без змін.

З метою уникнення порушень податкового
законодавства України та виконання у
повному обсязі рішень Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області про задоволення цивільних
позовів фізичних осіб до ДП
«Придніпровська залізниця» про
стягнення моральної шкоди, спричиненої
в результаті аварії, що сталася 12.10.2010
року на залізничному переїзді в с.
Городище, в районі м. Марганця.
Залізниця звернулась до Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області за наданням
письмової податкової консультації
відповідно до ст..52 Податкового кодексу
України стосовно необхідності
утримання (неутримання) податку на
доходи фізичних осіб у зазначеній
ситуації.

Відповідно до отриманої письмової
податкової консультації Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 20.03.2014 №
1630/10/04-36-17-01-16, яка є обов'язковою для
виконання, суми відшкодування
матеріальної або немайнової
(моральної) шкоди, які відшкодовуються
громадянину внаслідок заподіяння
шкоди здоров'ю громадянина чи його
майну, є доходом громадянина і
підлягають оподаткуванню на загальних
підставах за ставками, визначеними п.
167.1 Податкового кодексу України.
Податок сплачується (перераховуються)
до бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до
бюджету.

Відтак, суми відшкодування моральної
шкоди на користь ОСОБА_4 на підставі
рішення Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 20.12.2013, є
доходом фізичної особи та підлягають
оподаткуванню на загальних підставах
за ставками, визначеними п, 167.1 ст. 167
Податкового кодексу України.

За приписами пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168
Податкового кодексу України
податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримати податок із суми
такого доходу за його рахунок.

Відповідно положень пп. 14.1.180 п.14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий агент щодо податку на
доходи фізичних осіб - юридична особа
(її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ), самозайнята
особа, представництво нерезидента -
юридичної особи, інвестор (оператор) за
угодою про розподіл продукції, які
незалежно від організаційно-правового
статусу та способу оподаткування
іншими податками та/або форми
нарахування (виплати, надання) доходу (у
грошовій або негрошовій формі)
зобов'язані нараховувати, утримувати
та сплачувати податок, передбачений
розділом IV цього Кодексу, до бюджету
від імені та за рахунок фізичної особи
з доходів, що виплачуються такій особі,
вести податковий облік, подавати
податкову звітність контролюючим
органам та нести відповідальність за
порушення його норм в порядку,
передбаченому статтею 18 та розділом IV
цього Кодексу.

Відтак, ДП «Придніпровська залізниця»
є податковим агентом, на якого
відповідно до вищевказаних положень
податкового законодавства покладено
обов'язок перерахування сум податку на
доходи фізичних осіб, від імені та за
рахунок ОСОБА_4Г, з доходу отриманого
нею у вигляді моральної шкоди на
підставі вищезазначеного рішення суду.

Вказана правова позиція ДП
«Придніпровська залізниця», а також
правомірність дій останньої щодо
необхідності перерахування від імені
ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 16 756. 40
грн.. як податку на доходи фізичних
осіб, підтверджусться не тільки
письмовою податковою консультацією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 20.03.2014 №
1630/10/04-36-17-01-16. але й письмовою
консультацією від 03.10.2014 року №
26134/10/28-01-48-30 Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників податків у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів.

Також зазначає, що відповідно до
положень п. 52.2 ст. 52 Податкового кодексу
України податкова консультація має
індивідуальний характер і може
використовуватись виключно платником
податків, якому надано таку
консультацію. Не може бути притягнуто
до відповідальності платника податків,
який діяв відповідно до податкової
консультації, наданої у письмовій
формі, зокрема на підставі того, що у
майбутньому така податкова
консультація була змінена або
скасована (п. 53.1 ст. 53 Податкового
кодексу України).

У зв'язку з погашенням суми
заборгованості, з урахуванням вимог
податкового законодавства України,
якими керувалося ДП «Придніпровська
залізниця». Виконавець на підставі ст.
49 Закону України «Про виконавче
провадження» мав закінчити виконавче
провадження у зв'язку з фактичним
виконанням в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом, чого з
невідомих причин не здійснив.

Просить суд визнати дії старшого
державного виконавця Кіровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Біловола В.О. з
винесення постанови про накладення
арешту на майно та оголошення заборони
на його відчуження у межах суми
звернення стягнення у розмірі 883401,33
грн. від 06.11.2014 року по виконавчому
листу № 2 180/837/2013 від 18.03.2014 року та
постанови про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій у розмірі
865,75 грн. від 06.11.2014 року по виконавчому
листу № 2/180/837/2013 від 18.03.2014року -
неправомірними.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця Кіровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Біловола В.О. про
накладення арешту на майно та
оголошення заборони на його відчуження
у межах суми звернення стягнення у
розмірі 883401,33 грн. від 06.11.2014 року по
виконавчому листу № 2 180/837/2013 від 18.03.2014
року.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця Кіровського
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Біловола В.О. про
стягнення витрат на проведення
виконавчих дій у розмірі 865,75 грн. від
06.11.2014 року по виконавчому листу №
2/180/837/2013 від 18.03.2014 року.

Визнати неправомірною бездіяльність
старшого державного виконавця
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Біловола
В.О. щодо не вчинення належних дій по
закінченню виконавчого провадження на
підставі фактичного виконання 31.03.2014
року, за виконавчим листом № 2/180/837/2013
від 18.03.2014 року.

Зобов'язати старшого державного
виконавця Кіровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Біловола В.О.
вчинити дії щодо закінчення
виконавчого провадження за виконавчим
листом № 2/180/837/2013 від 18.03.2014 року.

Представник заявника у судовому
засіданні підтримав скаргу та просив
її задовольнити у повному обсязі.

Старший державний виконавець у
судовому засіданні проти задоволення
скарги заперечував, просив у
задоволенні скарги відмовити,
пославшись на те, що його дії
правомірні, оскільки рішення суду у
добровільному порядку не виконано і
він діяв у межах повноважень
передбачених ЗУ «Про виконавче
провадження». Крім того пояснив, що
арешт накладено саме на суму 883401,33 грн.,
оскільки на момент винесення постанов
дане провадження було об'єднане з
іншими, аналогічними виконавчими
провадженнями, де ДП «Придніпровська
залізниця» являється одним боржником.

Представник заінтересованої
особи у судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд скарги за його
відсутності, вимоги заявлені у скарзі
підтримав, просив суд їх задовольнити у
повному обсязі.

Суд, вислухавши сторін, вивчивши
матеріали справи, вважає, що скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що у Кіровському
відділі державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції знаходився
виконавчий лист №2/180/837/2013, виданий 18
березня 2014 року Марганецьким міським
судом Дніпропетровської області.

25.03.2014 року державним виконавцем
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Біловолом
В.О. на виконання рішення суду відкрито
виконавче провадження № 42630210 по
виконавчому листу № 2/180/837/2013 від 18.03.2014
року про стягнення з ДП
«Придніпровська залізниця» на користь
ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 100 000
гривень в рахунок відшкодування
моральної шкоди та надано строк для
добровільного виконання до 31.03.2014 року.

31.03.2014 року державним виконавцем було
винесено постанову про зупинення
виконавчого провадження у зв'язку із
направленням боржником до суду заяви
про роз'яснення рішення суду.

30.04.2014 року ухвалою Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області роз'яснено рішення
Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 20.12.2013
року по справі № 180/1510/13-ц в частині
того, що вказана сума моральної шкоди
стягнута на користь ОСОБА_4 без
утримання податку та інших
обов'язкових платежів, дана ухвала
набрала законної сили 18.08.2014 року після
розгляду справи апеляційним судом.

14.10.2014 року державним виконавцем
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції Біловолом
В.О. було винесено постанову про
поновлення виконавчого провадження у
зв'язку з надходженням на адресу
відділу ухвали суду про роз'яснення
рішення суду та розпочато проведення
виконавчих дій на примусове виконання
рішення у зв'язку з тим, що боржником не
виконано у наданий для добровільного
виконання строк рішення суду.

15.10.2014 року винесено постанову про
стягнення виконавчого збору у розмірі
1675,64 грн..

06.11.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна ДП
«Придніпровська залізниця» та
оголошення заборони на його відчуження
у межах суми звернення стягнення у
розмірі 883401.33 грн. та винесено
постанову про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій у розмірі
865.75 грн..

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
ненадання боржником у строки
встановлені ч. 2 ст.25 цього Закону для
самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

На думку суду виконавець діяв у межах
повноважень передбачених ЗУ «Про
виконавче провадження», оскільки
рішення суду в повному обсязі не
виконано, що підтверджується платіжним
дорученням № 845 від 28.03.2014 року,
відповідно до якого ДП «Придніпровська
залізниця» перерахувало на
розрахунковий рахунок ОСОБА_4 грошові
кошти лише в розмірі 83 243,60 грн. замість
100 000 гривень, незважаючи на те, що
ухвалою суду роз'яснено, що дана сума
стягнута без утримання податків та
обов'язкових платежів, а відповідно до
п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом.

Не може бути підставою для задоволення
скарги посилання заявника на те, що
відповідно до платіжного доручення №
845 від 28.03.2014 року, відповідно до якого
ДП «Придніпровська залізниця»
перерахувало на рахунок Головного
управління Державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області податок у розмірі 16 756.40 грн.,
таким чином повністю виконала рішення
суду, оскільки ДП «Придніпровська
залізниця» є податковим агентом, на
якого відповідно до положень
податкового законодавства, письмової
податкової консультації Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області від 20.03.2014 №
1630/10/04-36-17-01-16. та письмової консультації
від 03.10.2014 року № 26134/10/28-01-48-30
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів
покладено обов'язок перерахування сум
податку на доходи фізичних осіб, від
імені та за рахунок ОСОБА_4Г, з доходу
отриманого нею у вигляді моральної
шкоди на підставі рішення суду, -
оскільки ухвалою суду роз'яснено, що
моральна шкода стягнута на користь
ОСОБА_4 без утримання податків та
обов'язкових платежів,

На думку суду ДП «Придніпровська
залізниця» помилково перерахувало на
рахунок Головного управління
Державної казначейської служби
України у Дніпропетровській області
податок у розмірі 16 756.40 грн. не взявши
до уваги ухвалу суду про роз'яснення
рішення та знехтувавши вимогами ст. 164.1
Податкового кодексу України яка
визначає поняття загального
оподатковуваного доходу - «будь-який
дохід, який підлягає оподаткуванню,
нарахований (виплачений, наданий) на
користь платника податку протягом
звітного податкового періоду» та п.а
ст. 164.2.14 Податкового кодексу України,
відповідно до якого - дохід у вигляді
неустойки (штрафів, пені),
відшкодування матеріальної або
немайнової (моральної) шкоди, крім сум,
що за рішенням суду спрямовуються на
відшкодування збитків, завданих
платнику податку внаслідок заподіяння
йому матеріальної шкоди, а також шкоди
життю та здоров'ю.

Оскільки моральна шкода на користь
ОСОБА_4 відшкодовується саме за
рішенням суду, внаслідок заподіяння
шкоди життю її матері на підставі п.а
ст. 164.2.14 Податкового кодексу України
вказана сума моральної шкоди, а саме
100000 гривень оподаткуванню не підлягає.

Посилання представника заявника на те,
що у виконавчому листі, виданому на
стягнення із залізниці на користь
ОСОБА_4 100 000 грн., виконавець виносить
постанову про накладення арешту на все
майно, що належить Позивачу «в межах
суми стягнення» 883401,33 грн. З невідомо
яких причин державний виконавець
вказав зазначену суму грошових коштів,
яка у декілька разів перевищує суму
коштів вказаних у виконавчому листі -
не можуть бути підставою для
задоволення скарги, оскільки дане
виконавче провадження об'єднане з
іншими аналогічними провадженнями де
одним боржником являється ДП
«Придніпровська залізниця», що
підтверджується відповідною
постановою державного виконавця від 06
листопада 2014 року, наявною в матеріалах
справи.

Відповідно до ч.2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЗУ «Про
виконавче провадження» у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 41 ЗУ «Про
виконавче провадження» витрати
органів державної виконавчої служби,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження.

Відповідно до ч.5 ст. 41 ЗУ «Про
виконавче провадження» про стягнення з
боржника витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, державний виконавець
виносить постанову, яка затверджується
начальником відповідного відділу
державної виконавчої служби. Зазначена
постанова надсилається сторонам не
пізніше наступного робочого дня після
її винесення і може бути оскаржена ними
до суду у десятиденний строк.

Посилання представника заявника на те,
що 06.11.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про стягнення
витрат на проведення виконавчих дій у
розмірі 865.75 грн., дана сума є не
зрозумілою і нічим не підтверджується,
не можуть бути взяті судом до уваги,
оскільки на підтвердження саме даної
суми виконавцем надано оригінал акту,
який був оглянутий та оголошений у
судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче
провадження» арешт майна боржника
застосовується для забезпечення
реального виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 57 ЗУ «Про виконавче
провадження» арешт на майно боржника
може накладатися державним виконавцем
шляхом:

-винесення постанови про арешт коштів
та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах;

-винесення постанови про арешт коштів,
що перебувають у касі боржника або
надходять до неї;

-винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження;

-проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Відповідно до ч.3 ст. 57 ЗУ «Про виконавче
провадження» постановами,
передбаченими частиною другою цієї
статті, може бути накладений арешт у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.

Оскільки рішення суду, у
встановлені строки для добровільного
виконання, боржником у повному обсязі
виконано не було, державний виконавець
діяв в межах повноважень передбачених
ЗУ «Про виконавче провадження», що
підтверджується вищевикладеними
обставинами, суд вважає за необхідне в
задоволенні скарги відмовити у повному
обсязі.

На підставі викладеного та керуючись
ст.386, 387,388 ЦПК України, - суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця», заінтересована особа
Спеціалізована державна податкова
інспекція з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального Головного управління
Міндоходів на дії старшого державного
виконавця Кіровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції Біловола В.О. -
відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку на її
оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Марганецький міський суд протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу буде постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів, з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: О. С. Янжула