Справа № 396/529/14-ц
Провадження № 2/396/222/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в задоволенні заяви про
забезпечення позову

21.03.2014 року суддя Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області Музика Олена Василівна
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ТОВ "Молода Гвардія", про
визнання договору оренди земельної
ділянки недійсним.

ОСОБА_1 у поданій до суду належним чином
оформленій заяві просить в порядку
забезпечення позову заборонити ТОВ
"Молода Гвардія", вчиняти певні дії, а
саме обробку та виконання посівних
робіт на земельній ділянці площею 12,04
га., яка розташована на території
Кропивницької сільської ради
Новоукраїнського району
Кіровоградської області, на підставі
державного акту на право приватної
власності за землю серії ІІІ-КР №032606
виданий 20.12.2001 року. Кадастровий номер
земельної ділянки :02:000:0108.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі
може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України
позов може бути забезпечений забороною
вчиняти певні дії.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Згідно ст. 151 ч. 3 ЦПК України
передбачено, що забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Позивачем в обґрунтування заяви про
забезпечення позову вказано, що
оскільки в найближчий час починається
посівна компанія, в разі виконання
відповідачем будь-яких
сільськогосподарських робіт, земельна
ділянка, яка знаходиться в оренді у
відповідача, буде оброблена та можливо
засіяна с/г культурами, що унеможливить
її повернення позивачу в належному
стані, тому просить заяву задовольнити.

Пленум Верховного Суду України у
Постанові від 22.12.2006 року № 9 (із
змінами, внесеними згідно з Постановою
Пленуму Верховного Суду України №2 від
12.06.2009 року) «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» роз»яснив, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що
між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних
вимог, дані про особу
відповідача, а також відповідність
виду забезпечення позову, який
просить застосувати особа, котра
звернулася з такою заявою, позовним
вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні
перешкоджати господарській діяльності
юридичної особи або фізичної особи, яка
здійснює таку діяльність і
зареєстрована відповідно до закону як
підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв»язку із застосуванням відповідних
заходів. Наприклад, обмеження
можливості господарюючого суб'єкта
користуватися та розпоряджатися
власним майном іноді призводить до
незворотних наслідків.

Згідно ч. 3 ст.409 ЦК України власник
земельної ділянки зобов"язаний не
перешкоджати землекористувачеві у
здійсненні його права, а відповідно ч.2
ст.412 ЦК України право користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб може
бути припинено за рішенням суду в інших
випадках встановлених законом.

Зважаючи на характер позовних вимог,
слід виходити з того, що відповідно до
ч.1ст.216 ЦК України недійсний правочин
не створює юридичних наслідків, крім
тих, що пов»язані з його недійсністю.
У разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов»язана повернути другій
стороні у натурі все, що вона одержала
на виконання цього правочину. За таких
обставин заборона відповідачу вчиняти
будь-які дії щодо земельної ділянки за
відсутності доказів того, що ним
вчиняються дії, які призводять або
можуть призвести до погіршення стану
земельної ділянки або до інших
негативних наслідків, не є адекватним
позовним вимогам видом забезпечення
позову.

Крім того, заборона вчиняти будь-які
дії щодо земельних ділянок перешкоджає
господарській діяльності ТОВ «Молода
Гвардія».

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, п.4
Постанови ВСУ №9 від 22.12.2006 року, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали суду направити ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Новоукраїнський
районний суд. Апеляційна скарга на
ухвалу суду подається протягом п»яти
днів з дня отримання ухвали.

Ухвала суду набуває законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:
О. В. Музика