Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1513/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кочеткової І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.,

При секретарі: Свинаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до концерну «Міські теплові
мережі» м. Запоріжжя про позбавлення
права на прийняття рішення про відмову
у видачі технічних умов на відключення
квартир від мереж центрального
опалення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 10 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вищевказаним позовом, в
обґрунтування якого зазначав, що
відповідач є монополістом у сфері
теплопостачання та зацікавлений у
відмові у видачі технічних умов на
відключення квартир від мереж
централізованого опалення.
Посилаючись на незаконність дій
відповідача, просив про задоволення
позову.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування
судового рішення і ухвалення нового
про задоволення позову ОСОБА_3
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.3 ЦПК України
заінтересована особа вправі в порядку
встановленому законом, звернутися до
суду за захистом порушеного або
оспорюваного права чи охоронюваного
законом інтересу будь-яким способом, що
є адекватним змісту порушеного права,
який враховує характер порушення та
дає можливість захистити порушене
право.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Тому суд не може
захистити порушене право у спосіб, який
не передбачено законом.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів відповідно до вимог ст. 16 ЦК
України можуть бути: визнання права;
визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Обрання неналежного способу захисту
може бути підставою для відмови у
задоволенні позову.

Звертаючись до суду з відповідним
позовом до суду, ОСОБА_3 не зазначив, які
саме його права або інтереси порушені
або не визнаються відповідачем і в який
спосіб вони підлягають відновленню або
захисту. Ненадання відповідачем у 2011
році дозволу на відключення квартири
позивача від централізованої мережі
теплопостачання не являється
достатнім поводом для позбавлення
теплопостачальника повноважень,
наданих йому законом.

Питання відключення від мереж
централізованого опалення та гарячого
водопостачання регулюється Правилами
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення (далі -
Правилами), затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 21 липня
2005 року № 630, які з метою захисту прав
усіх мешканців багатоквартирних
будинків передбачають відключення від
мереж централізованого опалення та
постачання гарячої води не окремих
квартир багатоквартирного будинку з
ініціативи їх власників або наймачів, а
відключення цілих багатоквартирних
будинків з ініціативи споживачів.

Відповідно до п. 26 Правил відключення
споживачів від мережі
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
разі, коли технічна можливість такого
відключення передбачена затвердженою
органом місцевого самоврядування
відповідно до Закону України "Про
теплопостачання" схемою
теплопостачання, за умови забезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та вжиття заходів
щодо дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки; державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

Згідно з п. 25 Правил відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється у порядку, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

Порядком відключення окремих житлових
будинків від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
при відмові споживачів від
централізованого теплопостачання,
затвердженим наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України від 22 листопада 2005 року № 4 та
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758,
установлено, що таке відключення
відбувається на підставі рішення
постійно діючої міжвідомчої комісії,
створеної органом місцевого
самоврядування або місцевим органом
виконавчої влади.

Внесення змін до встановленого законом
порядку відключення від мереж
централізованого опалення та гарячого
водопостачання окремих споживачів не
відноситься до компетенції судових
органів, а тому суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
безпідставність позовних вимог ОСОБА_3
і відмовив йому у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
норм матеріального або процесуального
права являються безпідставними і
такими, що висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Рішення суду відповідає вимогам закону
і матеріалам справи, підстав для його
скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2014 року
по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: