Провадження №2/359/448/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого Борця
Є.О.,

при секретарі судового засідання
Петровій Я.А.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

за участю представника позивача
ОСОБА_2,

за участю відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні суду у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування квартирою,

встановив:

В грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з вказаним позовом та обґрунто-вує
його тим, що вона є наймачем квартири
АДРЕСА_1. В цій квартирі зареєстровані
та мають право користуватись нею дочки
позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5; її
онуки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Відповідач без
поважних причин більше 10 років не
про-живає в квартирі. Тому позивач
просить суд на підставі ст.72 ЖК України
визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_2 підтримують позов
та просять суд задовольнити.

ОСОБА_3 не визнає позов та заперечує
проти його задоволення. В
обґрунту-вання своїх заперечень вона
посилається на те, що ОСОБА_4
перешкоджає їй вселитись в квартиру.
Тому відповідач просить суд відмовити
у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників
цивільного процесу, допитавши свідків,
дослідив-ши письмові докази, суд дійшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких під-став.

Встановлено, що ОСОБА_1 є наймачем
квартири АДРЕСА_1. В цій квартирі
зареєстровані та мають право
користу-ватись нею дочки позивача:
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5; її ону-ки:
ОСОБА_9 та ОСОБА_7

Ці обставини підтверджуються копією
ордеру на вселення в квартиру №28 від 2
лю-того 1982 року (а.с.7), копіями свідоцтв
про укладення шлюбу (а.с.13, 15) та копіями
актів обстеження
матеріально-побутових умов проживання
(а.с.10, 11).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
чле-нів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо най-мач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Згідно з ч.2 ст.72 цього ж Кодексу
визнання особи такою, що втратила право
корис-тування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлений строк, провадиться в
судовому порядку.

З копій актів обстеження
матеріально-побутових умов проживання
(а.с.10-11) вбача-ється, що ОСОБА_3 понад 10
років не проживає в АДРЕСА_1.

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали що вони є
рідними сестрами відповідача. В 1997 році
вона вийшла заміж та разом з чоло-віком
переїхала жити в АДРЕСА_2. Влітку 2003
року ОСОБА_3 повернулась та продовжила
проживати в АДРЕСА_1. В жовтні того ж
року вона добровільно виселилась з неї
та проживала в іншому місті. З того часу
відповідач жодного разу не з'являлась в
квартирі та не проживала в ній. Свідки
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не перешкоджали їй
вселитись в квартиру.

Допитана у судовому засіданні свідок
ОСОБА_10 показала, що вона проживає по
су-сідству в квартирі АДРЕСА_1. По-над 10
років вона не бачила, щоб ОСОБА_3
з'являлась та проживала в
квартиріАДРЕСА_1 цього ж будинку.

Цими доказами підтверджується те, що
ОСОБА_3 без поважних причин понад шість
місяців була відсутньою в квартирі
АДРЕСА_1.

Тому суд вважає допустимим визнати
відповідача такою, що втратила право
корис-тування цією квартирою.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обстави-ни, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Встановлено, що ОСОБА_3 не подала
жодного докази, який доводить
поваж-ність причини відсутності в
квартирі понад шість місяців та
спростовує викладені вище докази. Тому
суд критично оцінює посилання
відповідача на те, що ОСОБА_4 чинила їй
перешкоди у вселенні в квартиру.

В матеріалах цивільної справи відсутні
докази на підтвердження того, що ОСОБА_3
має інше постійне місце проживання. З
огляду на це відсутні підстави для
застосуван-ня ст.107 ЖК України до
спірних правовідносин.

На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 нале-жить стягнути
витрати на оплату судового збору у
розмірі 229 гривень 40 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209,
ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
користування квартирою, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право
користування квар-тирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
ви-трати на оплату судового збору у
розмірі 229 гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
шляхом подачі апеляційної скарги через
Бориспільський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду
Є.О. Борець