Номер провадження 2/754/484/14
РІШЕННЯ

Іменем України

03.12.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва у складі:

головуючого судді
Зотько Т.А.

при секретарях
Самойловій М.М., Малинці А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

- за зустрічною позовною заявою
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк",
Публічного акціонерного товариства
"СВЕДБАНК", 3-особа: Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про захист прав
споживача, визнання недійсними
договорів про внесення змін та
доповнень до кредитного договору,
договорів поруки, договорів про
внесення змін та доповнень до
договорів поруки, припинення поруки,
визнання недійсним договору іпотеки,
скасування заборони на відчуження
нерухомого майна, скасування запису
про реєстрацію обтяження, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, посилаючись на той факт, що
25.05.2012 року між ними та ПАТ "Сведбанк"
було укладено Договір купівлі-продажу
прав вимоги, згідно якого до ПАТ "Дельта
Банк" перейшло право вимоги за
кредитним договором укладеним 14.08.2008
року між ПАТ "Сведбанк" та ОСОБА_1, за
яким крім того, з метою виконання
зобов'язань було укладено договори
поруки від 14.08.2008 року з поручителями
ОСОБА_2, ОСОБА_3 Оскільки умови
вищевказаних договорів належним чином
не виконуються, розмір заборгованості
станом на 04.07.2013 року становить 1.074.065
грн. 61 коп., а тому вони вимушені
звертатись до суду з вказаним позовом.

В ході розгляду справи представник
позивача - Павлюк А.А. подала суду заяву
про збільшення розміру позовних вимог,
в якій просила суд стягнути солідарно з
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь позивача заборгованість за
кредитним договором в загальній сумі
1.591.797,88 грн., що становить суму
непогашеного кредиту у розмірі 1.322.154,82
грн. та несплачені відсотки за
користування коштами в сумі 269.583,06 грн.
за невиконання умов кредитного
договору, а також просила суд стягнути
з відповідачів понесені судові
витрати.

ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до
суду з зустрічними позовними вимогами
до ПАТ "Дельта Банк", ПАТ "Сведбанк",
третя особа: Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу - ОСОБА_4 про захист прав
споживача, визнання недійсними змін до
кредитного договору, договорів поруки,
договору іпотеки та припинення поруки,
мотивуючи свої зустрічні вимоги тим, що
підписи, від імені відповідачів ОСОБА_3
та ОСОБА_2 у Договорі поруки
№2706/0808/71-516-Р-2 від 14 серпня 2008 року, у
Договорі про внесення змін та
доповнень №2 до кредитного договору
№2706/0808/71-516 від 14 серпня 2008 року, у
Договорі про внесення змін та
доповнень №1 до Договору поруки
№2706/0808/71-516-Р-2 від 14 серпня 2008 року та у
Договорі про внесення змін та
доповнень №1 до Договору поруки №
№2706/0808/71-516-Р-1 від 14 серпня 2008 року,
виконані сторонніми особами.

В ході розгляду справи судом,
представниками відповідачів - ОСОБА_6
та ОСОБА_7 було подано заяву про
збільшення розміру зустрічних
позовних вимог, відповідно до яких,
окрім визнання недійсними змін до
кредитного договору, договорів поруки,
договору іпотеки та припинення поруки,
також просили суд скасувати заборону
на відчуження об'єкту нерухомого майна
та скасувати запис про реєстрацію
обтяження у Державному реєстрі іпотек,
згідно іпотечного договору, який також
просять визнати недійсним.

Представник позивача - Павлюк А.А. у
судовому засіданні збільшені позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
пославшись на обставини, що викладені у
позовній заяві. Проти зустрічного
позову заперечувала, зазначивши, що
вимоги позивачів за зустрічним позовом
про визнання договору іпотеки та
поруки припиненою є незаконними та
необґрунтованими, оскільки зазначені
договори укладені з дотриманням норм
діючого законодавства.

Представник відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - ОСОБА_6 у судовому
засіданні позовні вимоги не визнала у
повному обсязі та просила суд
відмовити у їх задоволенні, зазначивши,
що після огляду копій документів, що
були надані позивачем до позовної
заяви було виявлено, що ряд оглянутих
документів загалом сфальсифікований,
так як відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2
загалом не підписували ряд угод, у
зв'язку й з чим звернулись до суду зі
зустрічною позовною заявою. В
обґрунтування поданої зустрічної
позовної заяви ОСОБА_6 пояснила, що
укладений між позичальником та
відповідачкою ОСОБА_2 договір поруки
від 14.08.2008 року повинен бути припиненим,
оскільки, було збільшено розмір
відповідальності позичальника за
основним зобов'язанням, про що з
поручителем не було письмово
погоджено, крім того, договір про
внесення змін та доповнень до
укладеного договору поруки від 29.12.2009
року поручителем ОСОБА_2 не
підписувався.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні
вимоги не визнав у повному обсязі.
Зустрічні позовні вимоги підтримав та
зазначив, що ОСОБА_3 загалом не
підписував договір поруки від 14.08.2008
року та договір про внесення змін та
доповнень до нього від 29.12.2009 року, у
зв'язку й з чим ним заявлялось
клопотання про призначення судової
почеркознавчої експертизи.

Згідно вимог ч.8 ст.74 ЦПК України, судова
повістка юридичній особі
направляється за її місцезнаходженням
або за місцезнаходженням її
представництва, філії, якщо позов виник
у зв'язку з їх діяльністю.

Представник відповідача за зустрічним
позовом ПАТ "Сведбанк" у судове
засідання не з'явився, про розгляд
справи товариство повідомлялось судом
належним чином за адресою
місцезнаходження, про що свідчать
копії листів, повідомлення про
вручення поштового відправлення
уповноваженій особі відповідача та
повернута на адресу суду поштова
кореспонденція за закінченням терміну
зберігання (а.с.132, 133, 210, 214, 220, 222 т.1; 24, 28,
31, 32, 76, 86, 87, 95 т.2).

Третя особа за зустрічним позовом -
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
до суду повторно не з'явилась, про
розгляд справи повідомлена належним
чином, про що свідчать повідомлення
про вручення поштового відправлення
(а.с.134 т.1; 89 т.2).

За таких обставин суд вважав за можливе
проводити розгляд справи у відсутності
представника відповідача ПАТ
"Сведбанк" та третьої особи: Приватного
нотаріуса КМНО ОСОБА_4

Заслухавши пояснення представника
позивача - Павлюк А.А., представників
відповідачів - ОСОБА_6, ОСОБА_7,
дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ПАТ "Дельта Банк" є частково
обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню,
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 є частково
обґрунтованими та підлягають
частковому задоволенню судом, виходячи
з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
25.05.2012 року між ПАТ "Сведбанк", що є
правонаступником ВАТ "Сведбанк", та ПАТ
"Дельта Банк" був укладений договір
купівлі-продажу прав вимоги,
відповідно до вимог якого ПАТ
"Сведбанк" були продані (відступлені)
ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за
кредитним та забезпечувальними
договорами, внаслідок чого ПАТ "Дельта
Банк" замінив ПАТ "Сведбанк" як
кредитора у зазначених зобов'язаннях і
внаслідок передачі прав вимоги, до ПАТ
«Дельта Банк» перейшло право вимоги
від боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами (а.с.54, 55-63 т.1; 50, 51 т.2)

Судом встановлено, що згідно
кредитного договору №2706/0808/71-516 від
14.08.2008 року, укладеного між ВАТ
"Сведбанк", правонаступником якого є
ПАТ "Сведбанк", та відповідачем ОСОБА_1,
останній було надано кредит в розмірі
116.900,00 дол.США, терміном до 14.08.2031 року,
зі сплатою 12,5% річних (а.с.7-14, 15-19 т.1).

Відповідно до копії Договору про
внесення змін та доповнень №1 до
вищевказаного кредитного договору,
29.12.2009 року ПАТ "Сведбанк" та ОСОБА_1
домовились, що на дату укладання даного
договору розмір строкової
заборгованості за кредитом складає
110.116,00 дол.США, а розмір простроченої
заборгованості за кредитом 5450,03
дол.США, також сторони угоди погодили
та виклали зазначений кредитний
договір у новій редакції (а.с.20-29 т.1).

Крім того, 29.12.2009 року між ПАТ "Сведбанк"
та ОСОБА_1 було укладено Договір про
внесення змін та доповнень №2 до
кредитного договору №2706/0808/71-516 від 14
серпня 2008 року, відповідно до якого
сторони домовились та визначили строк
користування кредитом до 14.08.2038 року
включно. Також сторони погодили та
внесли зміни до п.1.3 кредитного
договору, згідно якого позичальник
повинна сплачувати банку проценти за
користування кредиту в розмірі 7%
річних у період з 30.12.2009 року по 09.12.2010
року; 10% річних - з 10.12.2010 року по 09.12.2011
року; та 13,94% річних за період
користування кредитом з 10.12.2011 року по
14.08.2038 року (а.с.30-32 т.1.).

Для забезпечення повернення кредиту за
кредитним договором були укладені
договори поруки №2706/0808/71-516-Р-1 від 14.08.2008
р. з поручителем ОСОБА_2, яка несе
солідарну відповідальність за
невиконання умов кредитного договору
згідно договору поруки, та
№2706/0808/71-516-Р-2 від 14.08.2008 року з
поручителем ОСОБА_3, який також несе
солідарну відповідальність за
невиконання умов кредитного договору
згідно договору поруки (а.с.33-34, 35-36 т.1).

Як встановлено в судовому засіданні,
29.12.2009 року між ПАТ "Сведбанк" та
відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3, було
укладено Договір про внесення змін та
доповнень №1 до Договору поруки
№2706/0808/71-516-Р-2 від 14.08.2008 року,
відповідно до умов якого сторони
погодили змінити п.1 укладеного
договору поруки та виклали його у новій
редакції (а.с.37 т.1).

З матеріалів справи також вбачається,
що 29.12.2009 року між ПАТ "Сведбанк" та
відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2, було
укладено Договір про внесення змін та
доповнень №1 до Договору поруки
№2706/0808/71-516-Р-1 від 14.08.2008 року,
відповідно до умов якого сторони
погодили змінити п.1 укладеного
договору поруки та виклали його у новій
редакції (а.с.38 т.1).

Як було встановлено в судовому
засіданні, 14.08.2008 року між ВАТ
"Сведбанк", правонаступником якого є
ПАТ "Сведбанк" та ОСОБА_1 було укладено
іпотечний договір №2706/0808/71-516-Z-1,
відповідно до умов якого остання на
забезпечення виконання основного
зобов'язання передала в іпотеку
належне їй на праві власності нерухоме
майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 (а.с.114-117
т.1).

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60
ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх
позовних вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Сторонам роз'яснювалось, що відповідно
до вимог ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач,
відповідач, третя особа для
підтвердження своїх вимог та
заперечень, зобов'язані надати суду всі
наявні докази, або повідомити про них
суд до початку розгляду справи судом по
суті.

Тобто сторони мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Згідно з вимогами ст.59 ЦПК України, суд
не бере до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом. Обставини справи, які за
законом мають бути підтвердженні
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Як визначено ч.ч.1, 3 ст.203 ЦК України,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 236 ЦК України визначає, що
нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" роз'яснено, що відповідно
до частини першої статті 215 ЦК
підставою недійсності правочину є
недодержання стороною (сторонами)
вимог, які встановлені статтею 203 ЦК,
саме на момент вчинення правочину. Не
може бути визнаний недійсним правочин,
який не вчинено.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_8 у судовому засіданні наполягала
на тому, що її довірителька Договір про
внесення змін та доповнень №1 до
Договору поруки №2706/0808/71-516-Р-1 від 14.08.2008
року не підписувала.

Окрім цього, представники ОСОБА_3 -
ОСОБА_8 та ОСОБА_7, також зазначили, що їх
довіритель не підписував загалом
договору поруки №2706/0808/71-516-Р-2 від 14.08.2008
року, та відповідно договору про
внесення змін та доповнень №1 до
вищевказаного договору поруки,
укладеного 29.12.2009 року від його імені. А
тому, оскільки, представники
відповідачів наполягали на тому, що
останні загалом не підписували ряд
документів, за їх клопотанням було
призначено судово-почеркознавчу
експертизу.

Як вбачається з висновку експерта
№14768/14769/13-32 від 06.03.2014 року підписи від
імені ОСОБА_3 в стовбці «Поручитель» в
графі «____ ОСОБА_3» у Договорі поруки
№2706/0808/71-516-Р-2 від 14.08.2008 року та у
Договорі про внесення змін та
доповнень №1 від 29.12.2009 до Договору
поруки №2706/0808/71-516-Р-2 від 14.08.2008 року, в
стовбці «Згода подружжя» графі
«____(Дата) (Підпис) ____ (П.І.Б.)» у договорі
про внесення змін та доповнень №2 від
29.12.2008 до кредитного договору
№2706/0808/71-516 від 14 серпня 2008 року, під
рукописним записом «Копія вірна» на
електрофотокопії сторінок паспорту
серії РК №360131 від 01.07.1997 на першій,
третій та одинадцятій сторінках та у
верхній частині на електрофотокопії
довідки про присвоєння
ідентифікаційного коду ОСОБА_3 від
17.06.1998, виконані не ОСОБА_3, а іншою
особою з наслідуванням підпису ОСОБА_3
Підпис від імені ОСОБА_2 в стовбці
«Поручитель» в графі «Підпис ___» у
Договорі про внесення змін та
доповнень №1 від 29.12.2009 до Договору
поруки №2706/0808/71-516-Р-1 від 14 серпня 2008
року, виконаний не ОСОБА_2, а іншою
особою з наслідуванням підпису ОСОБА_2
(а.с.177-183, 184-207 т.1).

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що при укладанні оспорюваних
договору про внесення змін та
доповнень №2 до кредитного договору
№2706/0808/71-516 від 14 серпня 2008 року, що
підписаний 29 грудня 2009 року, а саме в
частині підписів ОСОБА_3, договору
поруки №2706/0808/71-516-Р-2 від 14.08.2008 року,
договору про внесення змін та
доповнень №1 від 29.12.2009 до Договору
поруки №2706/0808/71-516-Р-2 від 14.08.2008 року та
договору про внесення змін та
доповнень №1 від 29.12.2009 до Договору
поруки №2706/0808/71-516-Р-1 від 14 серпня 2008
року, було відсутнє вільне
волевиявлення поручителів - позивачів
за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
на його укладення, оскільки дані угоди
вони не підписували, що дає підстави
для визнання вказаних договорів
недійсним, у зв'язку з чим дані вимоги
зустрічного позову підлягають
задоволенню, а договору про внесення
змін та доповнень №2 до кредитного
договору №2706/0808/71-516 від 14 серпня 2008
року, що підписаний 29 грудня 2009 року,
частково недійсним саме в частині
підписів ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин", а саме в п. 22
зазначено, що відповідно до частини
першої статті 559 ЦК припинення договору
поруки пов'язується зі зміною
забезпеченого зобов'язання за
відсутності згоди поручителя на таку
зміну та за умови збільшення обсягу
відповідальності поручителя. При цьому
обсяг зобов'язання поручителя
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
договору, яким визначено обсяг
зобов'язань боржника, забезпечення
виконання яких здійснює поручитель.
Проте якщо в договорі поруки
передбачено, зокрема, можливість зміни
розміру процентів за основним
зобов'язанням і строків їх виплати тощо
без додаткового повідомлення
поручителя та укладення окремої угоди,
то ця умова договору стала результатом
домовленості сторін (банку і
поручителя), а отже, поручитель дав
згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

Відповідно до п.п. 1,2 договору поруки
поручитель зобов'язуються перед банком
відповідати за виконання зобов'язань
щодо повернення коштів, наданих банком
позичальнику у вигляді кредиту згідно
укладеного кредитного договору.
Поручитель несе солідарну
відповідальність з позичальником
перед банком за виконання
позичальником умов основного
зобов'язання усім належним йому майном
та грошовими коштами.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно Договору про внесення змін та
доповнень №2, укладеного 29.12.2009 року
між відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ
"Сведбанк", сторони дійшли згоди про
зміну розміру відсоткової ставки за
користування кредитом: з 30.12.2009 року по
09.12.2010 року - 7% річних, з 10.12.2010 року по
09.12.2011 року - 10% річних та з 10.12.2011 року по
14.08.2038 року - 13,94 % річних. Також,
відповідно до даної угоди сторонами
було збільшено строк дії кредитного
договору до 14.08.2038 року.

При цьому з позивачем за зустрічним
позовом - ОСОБА_2 не було належним чином
узгоджено та повідомлено про зміну
розміру відсоткової ставки за
користування кредитом та строку дії
кредитного договору.

Крім того, судом встановлено, що
Договір про внесення змін та доповнень
№1 від 29.12.2009 до Договору поруки
№2706/0808/71-516-Р-1 від 14 серпня 2008 року,
укладений від імені ОСОБА_2, в якому
погоджено збільшення розміру
відсоткової ставки за користування
кредитом остання не підписувала.

У зв'язку із зазначеним суд приходить
до висновку, що основне зобов'язання за
кредитним договором №2706/0808/71-516 від
14.08.2008 року, укладене між ВАТ "Сведбанк",
правонаступником якого є ПАТ
"Сведбанк", та відповідачем ОСОБА_1 було
збільшено без згоди позивача за
зустрічним позовом ОСОБА_2, як
поручителя, а тому порука за Договором
поруки №2706/0808/71-516-Р-1 від 14 серпня 2008
року в силу приписів ч.1 ст. 559 ЦК України
є припиненою, а відтак зустрічні
позовні ОСОБА_2 в даній частині вимог
підлягають задоволенню судом.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення в якому одна сторона
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони певну дію, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК
України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Боржник, який
порушив зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За вимогами ч.2 ст.1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати належних йому процентів.

Як вбачається з розрахунку,
заборгованість позичальника ОСОБА_1
перед банком станом на 10.07.2014 року
становить 1.591.737,88 грн., що складається з:
заборгованості за кредитом у розмірі
113.410,54 дол. США, що згідно курсу НБУ
складає 1.322.154,82 грн. грн., та
заборгованості за відсотками в сумі
23.124,04 дол.США, що згідно курсу НБУ
складає 269.583,06 грн. (а.с.55 т.2).

Оскільки відповідач ОСОБА_1 свої
зобов'язання належним чином не
виконала, вказана заборгованість
відповідно до розрахунку підлягає
стягненню з даного відповідача на
користь позивача.

Враховуючи той факт, що суд припиняє
договір поруки від 14.08.2008 р., укладений
між ВАТ "Сведбанк", що змінило назву на
ПАТ "Сведбанк" та правонаступником
якого є ПАТ "Дельта Банк" з поручителем
ОСОБА_2, та той факт, що суд визнає
недійсним договір поруки №2706/0808/71-516-Р-2
від 14.08.2008 року, укладений з
позичальником від імені поручителя
ОСОБА_3, то за таких обставин не
підлягають задоволенню вимоги
позивача до відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 щодо солідарного стягнення
заборгованості за вказаним кредитним
договором та відшкодування понесених
судових витрат.

Відповідно до вимог ст.93 СК
України, шлюбним договором
регулюються майнові відносини між
подружжям, визначаються їхні майнові
права та обов'язки. Шлюбним договором
можуть бути визначені майнові права та
обов'язки подружжя як батьків. Шлюбний
договір не може регулювати особисті
відносини подружжя, а також особисті
відносини між ними та дітьми. Шлюбний
договір не може зменшувати обсягу прав
дитини, які встановлені цим Кодексом, а
також ставити одного з подружжя у
надзвичайно невигідне матеріальне
становище. За шлюбним договором не може
передаватися у власність одному з
подружжя нерухоме майно та інше майно,
право на яке підлягає державній
реєстрації.

Згідно з вимогами ст.95 СК України,
якщо шлюбний договір укладено до
реєстрації шлюбу, він набирає чинності
у день реєстрації шлюбу. Якщо шлюбний
договір укладено подружжям, він
набирає чинності у день його
нотаріального посвідчення.

Відповідно до вимог ст.96 СК
України, у шлюбному договорі може бути
встановлено загальний строк його дії, а
також строки тривалості окремих прав
та обов'язків. У шлюбному договорі може
бути встановлена чинність договору або
окремих його умов і після припинення
шлюбу.

Згідно з вимогами ст.97 СК України,
у шлюбному договорі може бути
визначене майно, яке дружина, чоловік
передає для використання на спільні
потреби сім'ї, а також правовий режим
майна, подарованого подружжю у зв'язку
з реєстрацією шлюбу. Сторони можуть
домовитися про непоширення на майно,
набуте ними за час шлюбу, положень
статті 60 цього Кодексу і вважати його
спільною частковою власністю або
особистою приватною власністю кожного
з них.

Згідно зі шлюбним договором, укладеним
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від 05.08.2008 року,
подружжя домовились, що майно (рухоме
та нерухоме), що придбане подружжям під
час шлюбу, є особистою приватною
власністю того з подружжя, на чиє ім'я
воно зареєстроване або визначене, як
спільна часткова власність. У випадку
розірвання шлюбу, придбане під час
шлюбу майно залишається тому з
подружжя, на чиє ім'я воно
зареєстроване, а те що придбане, як
спільна часткова власність -
розподіляється відповідно до часток,
визначених у відповідних договорах.
При укладенні договорів купівлі майна
(як рухомого та і нерухомого), кожен із
подружжя має право діяти самостійно.
Додаткова згода іншого подружжя на
укладання договору купівлі-продажу не
потрібна (а.с.118 т.1).

Як вбачається з копії заяви ОСОБА_1 від
14.08.2008 року, придбання квартири АДРЕСА_2
здійснюється нею за кошти, що не є
спільною сумісною власністю подружжя
відповідно до шлюбного договору,
посвідченого від 05.08.2008 року приватним
нотаріусом КМНО ОСОБА_4 за реєстровим
№2476 (а.с.150 т.2).

Відповідно до копії свідоцтва про
розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 було розірвано 02.09.2008 року (а.с.119
т.1).

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що з урахуванням умов,
викладених у шлюбному договорі,
укладеному між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від
05.08.2008 року, не потребувало згоди
ОСОБА_3, як подружжя, на укладення
ОСОБА_1 іпотечного договору
№2706/0808/71-516-Z-1 від 14.08.2008 року та Договору
про внесення змін та доповнень №2 до
кредитного договору №2706/0808/71-516 від 14
серпня 2008 року, а відтак відсутні
підстави для визнання недійсним
іпотечного договору №2706/0808/71-516-Z-1 від 14
серпня 2008 року, укладеного між
відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ "Сведбанк",
посвідченого приватним нотаріусом
КМНО ОСОБА_4 за реєстровим №2591,
скасування заборони на відчуження
об'єкту нерухомого майна, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3,
зареєстрованому в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна на підставі іпотечного договору
від 14 серпня 2008 року за реєстровим
номером 7745394 та скасування запису про
реєстрацію обтяження у Державному
реєстрі іпотек згідно іпотечного
договору, предметом якого є об'єкт
нерухомого майна, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_3 за реєстровим номером
7745358 від 11 листопада 2012 року.

Згідно вимог ст.88 ЦПК України, підлягає
стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача
судовий збір у розмірі 3.441 грн.,
пропорційно до частки задоволених
позовних вимог , та з ПАТ "Сведбанк" на
користь держави судовий збір у розмірі
243 грн. 60 коп..

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10, 27, 31, 59, 60, 61, 88, 169 ч.4, 212, 213 - 215 ЦПК
України, ст.ст.202, 203, 215, 236, 509, 524, 525, 526, 530,
559, 629, 1050 ЦК України, ст.с.93, 95, 96, 97 СК
України, п.8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.2009 року
№ 9 "Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними", суд

ВИ Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м.Гребінка Полтавської
області, РНОКПП НОМЕР_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Дельта Банк" заборгованість за
кредитним договором у загальному
розмірі 1.591.737 грн. 88 коп., судовий збір у
розмірі 3.441 грн., а всього стягнути 1.595.178
грн. 88 коп..

В задоволенні інших вимог позову
Публічному акціонерному товариству
"Дельта Банк" - відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк",
Публічного акціонерного товариства
"СВЕДБАНК", 3-особа: Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про захист прав
споживача, визнання недійсними
договорів про внесення змін та
доповнень до кредитного договору,
договорів поруки, договорів про
внесення змін та доповнень до
договорів поруки, припинення поруки,
визнання недійсним договору іпотеки,
скасування заборони на відчуження
нерухомого майна, скасування запису
про реєстрацію обтяження -
задовольнити частково.

Визнати частково недійсним
Договір про внесення змін та доповнень
№2 до кредитного договору №2706/0808/71-516
від 14 серпня 2008 року, що підписаний 29
грудня 2009 року, а саме в частині
підписів ОСОБА_3.

Визнати недійсним Договір поруки
№2706/0808/71-516-Р-2 від 14 серпня 2008 року,
укладений між Відкритим акціонерним
товариством "Сведбанк", ОСОБА_1 та від
імені ОСОБА_3 з моменту укладення.

Визнати недійсним Договір про внесення
змін та доповнень №1 від 29 грудня 2009
року до Договору поруки №2706/0808/71-516-Р-2
від 14 серпня 2008 року, укладений між
Публічним акціонерним товариством
"Сведбанк", ОСОБА_1 та від імені ОСОБА_3 з
моменту укладення.

Визнати недійсним Договір про
внесення змін та доповнень №1 від 29
грудня 2009 року до Договору поруки
№2706/0808/71-516-Р-1 від 14 серпня 2008 року,
укладений між Публічним акціонерним
товариством "Сведбанк", ОСОБА_1 та від
імені ОСОБА_2 з моменту укладення.

Визнати таким, що припинився 29 грудня
2009 року Договір поруки №2706/0808/71-516-Р-1
від 14 серпня 2008 року, укладений між
Публічним акціонерним товариством
"Сведбанк", ОСОБА_1 та від імені ОСОБА_2.

В задоволенні інших вимог зустрічного
позову ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 -
відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Сведбанк" на користь
держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60
коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Деснянський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва
Т.А.Зотько