Справа № 216/5183/14-ц
Номер провадження 2/216/2352/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28.07.2014 Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
головуючого судді Філатов К. Б.
при секретарі Малиця С. О.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням;-
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 17 червня 2014 року він на підставі договору купівлі-продажу придбав двокімнатну квартиру під №33, що знаходиться на четвертому поверсі 4 поверхового житлового будинку за №7, розташованому на вулиці Янова у місті Кривому Розі Дніпропетровської області. Договір посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6І
Відповідно до п.5.1 вищезазначеного договору представник продавця квартири ОСОБА_7 зобовязався, у строк до 21.06.2014 року зняти з реєстраційного обліку у відчужуваній квартирі усіх зареєстрованих осіб, звільнити квартиру від речей домашнього вжитку та передати ключі позивачу.
Вказаний обовязок виконаний частково, оскільки, до сьогоднішнього часу у належній позивачу квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані сторонні позивачу особи, а саме:
- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1;
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2;
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3;
- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Звернувшись до представника продавця з даного питання, позивачу було повідомлено, що особи є колишніми співмешканцями продавця квартири, які з 2000 року у квартирі не проживають, мають інші родини і їх місце перебування йому не відоме.
Реєстрація сторонніх для позивача осіб у вказаній квартирі порушує права позивача як її власника, оскільки при нарахуванні комунальних платежів за користування комунальними послугами розрахунок здійснюється з кількості осіб які зареєстровані в квартирі, що обтяжує позивача матеріально, тому що потребує додаткових витрат по сплаті комунальних платежів ще й за осіб відповідачів. Крім того, на імя відповідачів може надходити поштова кореспонденція, тощо. Все це створює для позивача відповідні незручності, які обмежують його права вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Позивач вважає, що відповідачі втратили право користування вказаною квартирою, а їх знаходження на реєстраційному обліку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Янова, 7/33, порушує його права як власника.
Просить суд винести рішення, яким визнати усіх відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
В судове засідання позивач та його представник не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають, не проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідачи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового розгляду справи повідомлені через оголошення в друкованому засобі масової інформації "Вісті Прідніпровя", тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та зі згоди сторони позивача у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся, про що в матеріалах справи є поштове повідомлення, а також заява про розгляд справи без участі їх представника.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.5.1 вищезазначеного договору представник продавця квартири ОСОБА_7 зобовязався, у строк до 21.06.2014 року зняти з реєстраційного обліку у відчужуваній квартирі усіх зареєстрованих осіб, звільнити її від речей домашнього вжитку та передати ключі позивачу.
Вказаний обовязок виконаний частково, оскільки, на сьогоднішній день згідно довідки №2632 виданої 16.06.2014 року Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація №20» та довідки №23 виданої 23.06.2014 року ДІС НОВАКОМ у квартирі у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані сторонні позивачу особи, а саме:
- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1;
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2;
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3;
- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.14, 15).
Звернувшись до представника продавця з даного питання позивачу було повідомлено, що особи є колишніми співмешканцями продавця квартири, які з 2000 року у квартирі не проживають, мають інші родини й місце їх перебування йому не відоме.
Реєстрація сторонніх для позивача осіб у вказаній квартирі порушує права позивача як її власника, оскільки при нарахуванні комунальних платежів за користування комунальними послугами розрахунок здійснюється з кількості осіб які зареєстровані в квартирі, що обтяжує позивача матеріально, тому що потребує додаткових витрат по сплаті комунальних платежів ще й за осіб відповідачів. Крім того, на імя відповідачів може надходити поштова кореспонденція, тощо. Все це створює для позивача відповідні незручності, які обмежують його права вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого проколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.
У ч. 1 ст. 316 та ч. 1 ст. 317 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, при цьому, власникові належать права володіння, користування, розпоряджання своїм майном.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).
Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише у разі наявності у власника права приватної власності на це майно.
Право користування житлом як у його власника так й в членів його сімї припиняється у разі припинення права власності у власника на це житло. Право користування житлом у членів сімї власника припиняється також у разі не проживання останніх понад строк встановлений законом (ч. 2 ст. 405 ЦК України).
Із зазначеного вбачається, що право користування житлом у його власника виникає лише після державної реєстрації права власності на житло, а у членів його сім'ї право на користування цим житлом та обсяг їх прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на неї, тобто є похідними, а відтак - припинення права власності особи на квартиру припиняє як її право користування нею так й право членів її сім'ї на користування цією квартирою.
Таким чином, позивач вважає, що відповідачі втратили право користування вказаною квартирою, а їх знаходження на реєстраційному обліку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Янова, 7/33, порушує його права як власника.
За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі, визнавши відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Янова, 7/33.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 64, ч.9 ст.74, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 15,16, 316, 317, 319, 321, 325, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.116, 150, 155, 156 ЖК України, Закону України «Про власність»; Закону України «Про державну міграційну службу України», Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. N 1382-IV;
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати відповідачів: ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням (квартирою) № 33 у будинку № 7 по вулиці Янова у місті Кривому Розі.
Заочне рішення може бути оскаржено відповідачами протягом десяти днів з дня отримання його копії шляхом надання заяви про скасування заочного рішення в Центрально-Міській районний суд.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста ОСОБА_8 протягом десяти днів.

Суддя : К.Б. Філатов