Справа № 361/9553/13-ц Головуючий у І
інстанції Маценко Н.П.Провадження №
22-ц/780/1392/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

18 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Ромашини І.В.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 23 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя
особа - ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року позивачі
звернулися до суду з позовом та просили
усунути перешкоди ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у
користуванні будинком та надвірними
спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1,
шляхом виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з
будинку за вищезазначеною адресою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що рішенням суду від 26 вересня 2011 року
було визнано недійсним договір
купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1,
укладений 18 березня 2009 року між ОСОБА_6
та ОСОБА_4, а також договір дарування,
укладений 10 квітня 2009 року між ОСОБА_4
та ОСОБА_1. Вказаним рішенням за
позивачами визнано право власності в
порядку спадкування по 1/3 частині за
кожним на вказаний будинок з усіма
надвірними будівлями. На даний час
відповідачі продовжують проживати у
спірному будинку, чим чинять позивачам
перешкоди у користуванні ним. Крім
того, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 самовільно звели
додатковий поверх та огорожу навколо
будинку.

Рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 23 грудня 2013 року позов ОСОБА_2,
ОСОБА_3 задоволено. Усунено перешкоди у
користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будинком
АДРЕСА_1 Київської області шляхом
виселення з житлового будинку ОСОБА_1
та ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду
першої інстанції через порушення судом
норм процесуального права, неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову та
задовольнити зустрічний позов. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що ухвалою суду
необґрунтовано відмовлено у прийнятті
зустрічної позовної заяви. Суд не
звернув увагу на те, що матір'ю
відповідача ОСОБА_4 було придбано
старий будинок. Після цього його було
знесено і за рахунок коштів
відповідача ОСОБА_1 побудовано новий
будинок загальною площею 142,3 кв. м.,
житловою площею 68,6 кв. м. Від спірного
будинку залишився лише фундамент.
Рішенням суду за позивачами було
визнано право власності в порядку
спадкування на 1/3 частину будинку
загальною площею 73,5 кв. м., житловою
площею 48,1 кв. м.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що
рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 26 вересня 2011
року визнано недійсним договір
купівлі-продажу домоволодіння від
18.03.2009 року, укладений між ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 та договір дарування, укладений
10 квітня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1.
За ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 визнано в
порядку спадкування право власності по
1/3 частині за кожним на житловий
будинок загальною площею 73,5 кв. м.,
житловою площею 48,1 кв. м.

Ухвалюючи рішення про
задоволення позову суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачі проживають у будинку без
достатніх правових підстав та
керувався вимогами ст. ст. 386, 391 ЦК
України.

Колегія суддів не може погодитись
з висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до наданого суду
договору дарування житлового будинку
від 28 січня 2014 року ОСОБА_5 подарував
ОСОБА_1 1/3 частину будинку, що
розташований по АДРЕСА_1. Отже
відповідач ОСОБА_1 є співвласником
будинку, а ОСОБА_4 його матір'ю. Як
вбачається з матеріалів справи спірний
будинок в натурі не поділений.
Зазначена обставина сторонами не
заперечується.

Згідно з положеннями ст.ст. 317, 319
ЦК України - власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону. Відповідно до вимог ст. 383 ЦК
України - власник житлового будинку,
квартири має право використовувати
помешкання для власного проживання,
проживання членів своєї сім'ї, інших
осіб і не має права використовувати
його для промислового виробництва.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що задоволення
позовних вимог позивачів фактично
потягне за собою виселення з житлового
будинку співвласника та члена його
сім'ї, що взагалі чинним законодавством
не передбачено та прямо суперечить
вимогам ст.ст. 319, 383 ЦК України.

Вимоги апеляційної скарги щодо
задоволення зустрічного позову,
задоволенні бути не можуть, оскільки
зазначені вимоги не були предметом
розгляду суду першої інстанції.

Отже, висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи, що у відповідності до вимог ст.
309 ЦПК України є підставою до його
скасування та ухвалення нового рішення
по суті позовних вимог.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 23 грудня 2013
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя
особа - ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні власністю відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.