Справа №150/934/14-ц
Провадження по справі №2-о/150/34/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року Чернівецький районний
суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П.,

за участю секретаря Бровко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
зсіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту, що має
юридичне значення, заінтересована
особа: відділ ДРАЦС Чернівецького РУЮ
Вінницької області,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про
встановлення факту, що має юридичне
значення, а саме встановлення факту що
її дідусь ОСОБА_2 за національністю
«поляк». Дана заява обґрунтована тим,
що заявниця звернулась до відділу
ДРАЦС з заявою про внесення змін до
свого актового запису та батька, щодо
їх належності до національності
«поляк», до якої в свою чергу належав
його ОСОБА_2 Проте, отримала відмову у
внесенні даних змін в актові записи,
адже, як зазначає відділ ДРАЦС
Чернівецького РУЮ, внесення таких змін
не належить до їх компетенції.
Встановлення даного факту необхідне
заявниці для отримання «Карти Поляка».

В судове засідання заявник не
з'явилась, проте подала заяву, в якій
просила суд слухати справу за її
відсутності, заявлені вимоги підтримує
та просить задоволити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи -
начальник Відділу ДРАЦС Гендзьора М.М.
подала до суду заяву, в якій просила суд
слухати справу у відсутність їх
представника, проти задоволення
заявлених ОСОБА_1 вимог не заперечує.

Суд, дослідивши зміст заяви, дослідивши
та оцінивши додані до заяви матеріали в
їх сукупності та співставленні дійшов
до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України,
суд розглядає справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Змістом ст. 257 ЦПК України встановлено,
що заява фізичної особи про
встановлення факту, що має юридичне
значення, подається до суду за місцем
її проживання, перебування.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про національні
меншини в Україні», до національних
меншин належать групи громадян
України, які не є українцями за
національністю, виявляють почуття
національного самоусвідомлення та
спільності між собою.

Відповідно до ст. 11 вказаного Закону,
громадяни України мають право вільно
обирати та відновлювати
національність. Примушення громадян у
будь-якій формі до відмови від своєї
національності не допускається.

У відповідності до ст. 300 ЦК України
фізична особа має право на збереження
своєї національної, культурної,
релігійної, мовної самобутності, а
також право на вільний вибір форм та
способів прояву своєї
індивідуальності, якщо вони не
заборонені законом та не суперечать
моральним засадам суспільства.

Викладена позиція відповідає змісту
ст. 1 Указу Президента України від 31.12.1991
року «Про порядок зміни громадянами
України національності» відповідно до
якої Національність може бути змінена
особами, які при досягненні 16-річного
віку та одержанні паспорта прийняли
національність одного з батьків та
бажають змінити її відповідно до
національності другого з батьків.

З матеріалів цивільної справи
вбачається, що заявниця - ОСОБА_1 є
донькою ОСОБА_4 /а.с.9/, який в свою чергу
є сином ОСОБА_2 /а.с. 11/.

Відповідно до записів у по
господарській книзі за 1947-1949 роки по
домоволодінню прадіда заявниці №9 -
ОСОБА_5 зазначено, що до складу його
сім'ї належить, зокрема й дідусь
заявниці - ОСОБА_2 та в графі 4 зазначено
національність усіх членів його родини
як «поляк» /а.с. 15/.

Більше того, в сім'ї заявниці рідна мова
- польська, сповідується
римо-католицьке віросповідання,
дотримується культура польського
народу і виконуються всі звичаї та
обряди цього народу, підтримуються
стосунки з польськими родинами.

Практика аналогічної категорії справ
зазначена у Постанові Пленуму
Верховного Суду України №12 від 07.07.1995р.
«Про практику розгляду судами справ
про встановлення неправильності
запису в актах громадянського стану»,
відповідно до пункту 7 якої, зазначено,
що питання про встановлення
неправильності в актовому записі про
народження суд вирішує на підставі
письмових (архівних матеріалів,
відомостей, які містяться в паспорті;
довідок з місця роботи, навчання
проживання; військових, профспілкових,
інших посвідчень тощо) та інших
доказів, що достовірністю
підтверджують заявлену вимогу.

Встановлення юридичного факту, а саме,
що національність її дідуся «поляк»
потрібно заявниці для впорядкування
документів та оформлення документів
для отримання «Карти Поляка» для
громадян польського походження.

З наведеного, суд приходить до висновку
про необхідність встановлення
національності ОСОБА_2 - «поляк».

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що вимоги
заявниці знайшли своє підтвердження, а
тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного ст.ст. 3, 4, 118, 119,
256, 257 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що
має юридичне значення, заінтересована
особа: відділ ДРАЦС Чернівецького РУЮ
Вінницької області - задоволити.

Встановити факт, що дідусь ОСОБА_1 -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за національністю
був «поляк».

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Вінницької області через Чернівецький
районний суд Вінницької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

СУДДЯ
СУПЕРСОН С.П.