Єдиний унікальний номер 448/292/14-ц
Провадження № 2/448/118/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14.03.2014 року Мостиський районний суд
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Стецика Я.Є.

при секретарі -
Тхір О.Т.

з участю представника позивача -
Онохової О.В.

прокурора -
Шаповал О.В.

відповідачки -
ОСОБА_2

представника третьої особи -
Лис М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Мостиська
цивільну справу за позовом Мостиської
районної державної адміністрації як
органу опіки та піклування в інтересах
дитини ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа -
Судововишнянська міська рада
Мостиського району, про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів,

В С Т А Н О В И В:

18.02.2014р. Мостиська районна державна
адміністрація як орган опіки та
піклування звернулася до суду із
зазначеним позовом, покликаючись на те,
що на підставі рішення Мостиського
районного суду Львівської області від
25.09.2012р. малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4
відібрано у матері - відповідачки
ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських
прав щодо цієї дитини. Згідно
розпоряджень голови Мостиської РДА від
16.10.2012р. за №550 та від 29.10.2012р. за №566
малолітня ОСОБА_4 перебуває у службі у
справах дітей Мостиської РДА на
первинному обліку дітей, які
залишилися без батьківського
піклування, та на даний час проживає у
дитячому будинку сімейного типу в
с.Пнікут Мостиського району Львівської
області спільно з
батьками-вихователями ОСОБА_5 і ОСОБА_6
Згідно акту обстеження
житлово-побутових умов від 20.01.2014р.,
складеного працівниками служби у
справах дітей Мостиської РДА та
Мостиського районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді, за місцем проживання
малолітньої ОСОБА_4 у
батьків-вихователів ОСОБА_6 за адресою:
АДРЕСА_1 для дівчинки створено всі
належні умови для проживання та
виховання.

Зазначає, що відповідачка ОСОБА_2 є
багатодітною матір'ю-одиночкою та за
час проживання в м.Судова Вишня
Мостиського району зарекомендувала
себе з негативної сторони, часто
зловживає спиртними напоями, веде
аморальний спосіб життя, не реагує на
зауваження з боку людей та
Судововишнянського міськвиконкому, не
працює, а утримує себе і дітей лише за
рахунок соціальної допомоги на дітей.
Остання байдужа до долі своєї дочки
ОСОБА_4, самоусунулась від виконання
материнських обов'язків, зокрема від
виховання, утримання та забезпечення
дочки та не виявляє будь-якої
активності для повернення відібраної у
неї дитини у свою сім'ю. ОСОБА_2 взагалі
не цікавиться малолітньою ОСОБА_4, з
моменту її відібрання така жодного
разу не відвідала дочки та не
цікавилась станом її здоров'я.
Відповідачка не підтримує дитини,
матеріально не допомагає та не сплачує
в її користь присуджених аліментів, а
її заборгованість по сплаті таких
станом на вересень 2013р. становила 3932,5
грн.

Вказує на те, що повернення малолітньої
ОСОБА_4 у сім'ю відповідачки є
недоцільним, оскільки остання не
вчинила жодних дій з метою покращення
свого матеріального та житлового
стану, не усунула причин, які призвели
до відібрання у неї дочки, в тому числі
не співпрацювала з соціальними
працівниками з метою виходу сім'ї з
кризової ситуації.

Вважає, що відповідачка свідомо
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, а її поведінка
свідчить про небажання повернути дочку
у біологічну сім'ю, а тому просить суд
ухвалити рішення, яким позбавити
відповідачку її батьківських прав щодо
малолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 та стягувати з неї
аліменти на утримання дочки.

Вимоги підтримано представниками
позивача та прокурором в судовому
засіданні.

Відповідачка в судовому засіданні
підтвердила обставини, викладені в
позовній заяві, однак заперечила проти
задоволення позовних вимог в частині
позбавлення її батьківських прав з тих
підстав, що бажає виховувати малолітню
дочку ОСОБА_4. Вирішення позовних вимог
в частині стягнення з неї аліментів на
утримання дочки ОСОБА_4 поклала на
розсуд суду.

Представник третьої особи -
Судововишнянської міської ради
Мостиського району в судовому
засіданні пояснила, що вважає за
доцільне позбавити відповідачкуОСОБА_2
її батьківських прав щодо малолітньої
дитини - ОСОБА_4, а тому підтримала
позовні вимоги в цій частині.
Підтвердила ті обставини, що
відповідачка дійсно нехтує виконанням
своїх батьківських обов'язків щодо
малолітньої дочки ОСОБА_4,
зарекомендувала себе з негативної
сторони, зловживає спиртними напоями
та веде аморальний спосіб життя. Щодо
позовних вимог про стягнення з
відповідачки аліментів на утримання
дочки, то вирішення таких поклала на
розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін і
представника третьої особи, думку
прокурора, та показання свідків, суд
вважає, що позов підставний та підлягає
до задоволення частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_2,
відповідачка по справі, є матір'ю
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4
Відомості про батька дитини записані в
свідоцтві про народження зі слів
матері у відповідності до вимог ч.1 ст.135
СК України.

Рішенням Мостиського районного суду
Львівської області від 25.09.2012р.
ухвалено відібрати малолітню ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 у матері - відповідачки
ОСОБА_2, без позбавлення її
батьківських прав щодо цієї дитини, а
малолітню дитину передати на
опікування Мостиській районній
державній адміністрації Львівської
області як органу опіки та піклування.

На підставі розпорядження голови
Мостиської райдержадміністрації від
29.10.2012р. за №566 малолітню ОСОБА_4,
позбавлену батьківського піклування,
влаштовано на спільне проживання та
виховання в дитячий будинок сімейного
типу до батьків-вихователів ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно акту обстеження
житлово-побутових умов від 20.01.2014р.,
складеного працівниками служби у
справах дітей Мостиської РДА та
Мостиського районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді, за місцем проживання
малолітньої ОСОБА_4 у
батьків-вихователів ОСОБА_6 для
дівчинки створено всі належні умови
для проживання та виховання.

Відповідачка ОСОБА_2 разом з іншими
дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_2.
При цьому така продовжує ухилятися від
виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню дитини - дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 яка перебуває у
дитячому будинку сімейного типу,
зокрема: не відвідує її (з часу
відібрання дитини та поміщення такої у
дитячий будинок сімейного типу
відповідачка ні разу її не провідала),
взагалі не цікавиться її життям та
здоров'ям, не проявляє щодо неї
батьківської турботи, не допомагає
матеріально.

Таким чином, відповідачка не виявляє
будь-якої активності для повернення
відібраної у неї дочки ОСОБА_4 у свою
сім'ю, а, навпаки, така самоусунулась
від виконання своїх материнських
обов'язків, зокрема від виховання,
утримання та забезпечення малолітньої
дитини.

Поважної причини, яка б перешкоджала
відповідачці виконувати свої
батьківські обов'язки по вихованню
дочки ОСОБА_4, судом не встановлено.

Відповідачка продовжує зловживати
спиртними напоями, веде аморальний
спосіб життя, негативно
характеризується за місцем проживання.

Згідно акту відвідування та обстеження
умов проживання сім'ї відповідачки
умови проживання родини ОСОБА_2
незадовільні. Відповідачка не вживає
жодних заходів щодо покращення своєї
життєдіяльності, зокрема ні щодо
матеріального, ні щодо свого житлового
стану.

Вказані обставини підтверджуються
поясненнями сторін та третьої особи;
показаннями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_8;
копією свідоцтва про народження
ОСОБА_4; копією рішення Мостиського
районного суду Львівської області від
25.09.2012р.; копією розпорядження голови
Мостиської РДА від 29.10.2013р. за №566 «Про
влаштування на спільне проживання та
виховання в дитячий будинок сімейного
типу до батьків-вихователів ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 дитини, позбавленої
батьківського піклування, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4»; висновком органу опіки
та піклування за №02-29/187 від 04.02.2014р. про
доцільність позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав відносно
малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4;
витягом з протоколу №1 засідання
комісії з питань захисту прав дитини
Мостиської РДА від 30.01.2014р.; копією
звернення начальника служби у справах
дітей від 21.01.2014р. за №01-12/45,
адресованого голові комісії з питань
захисту прав дитини, щодо доцільності
позбавлення відповідачки ОСОБА_2
батьківських прав відносно дочки
ОСОБА_4; копією витягу з протоколу
засідання опікунської ради
Судововишнянської міської ради
Мостиського району №10 від 08.10.2013р. та
копією рішення виконавчого комітету
Судововишнянської міської ради за №143
від 16.10.2013р. «Про затвердження
протоколу засідання опікунської ради
№10 від 08.10.2013р.»; копіями характеристик
на відповідачку ОСОБА_2; копією довідки
про склад сім'ї відповідачки ОСОБА_2;
довідкою з Відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
Мостиського районного управління
юстиції у Львівській області від
20.04.2012р.; довідками з Мостиського
управління праці та соціального
захисту населення від 09.08.2013р.; копією
акту обстеження умов проживання сім'ї
ОСОБА_2 від 16.09.2013р.; копією акту
обстеження житлово-побутових умов від
20.01.2014р., складеного працівниками
служби у справах дітей Мостиської РДА
та Мостиського районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді, за місцем проживання
малолітньої ОСОБА_4 у
батьків-вихователів ОСОБА_6 за адресою:
АДРЕСА_1; копією листа з управління
освіти, сім'ї, молоді та спорту
Мостиської РДА від 15.10.2013р.; копією
листа з Мостиського районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді від 15.10.2013р.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції
про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України
при вирішенні будь-яких питань щодо
дітей суд повинен керуватися
максимальним забезпеченням інтересів
дітей.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України
«Про охорону дитинства» батьки або
особи, що їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини відповідно до законів України.

Статтею 11 цього ж Закону передбачено,
що сім'я є природним середовищем для
фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного,
соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на піклування батьків.
Предметом основної турботи та основним
обов'язком батьків є забезпечення
інтересів своєї дитини.

Згідно з ч.1 ст.12 та ч.2 ст.15 вказаного
Закону виховання в сім'ї є першоосновою
розвитку дитини. На кожного з батьків
покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України
батьки можуть бути позбавлені
батьківських прав у тому разі, коли
вони ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного суду України в п.16
постанови від 30.03.2007року №3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
цінностей; не сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так
і в сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини за умови
винної поведінки батьків, свідомого
нехтування ними своїми батьківськими
обов'язками.

Згідно висновку органу опіки та
піклування Мостиської
райдержадміністрації за №02-29/187 від
04.02.2014р. органи опіки та піклування
вважають за доцільне позбавити
відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав
відносно її малолітньої дитини - дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 через ухилення її
від виконання батьківських обов'язків.

Необхідно зазначити, що ухилення від
батьківських обов'язків по вихованню
дитини - це завжди акт свідомої
поведінки, оскільки особа має реальну
можливість виконати його, але не вчиняє
відповідних дій, що в судовому
засіданні і було встановлено, виходячи
з поведінки відповідачки.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що відповідачка ОСОБА_2
свідомо ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків по вихованню
дитини - малолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 хоча має таку можливість, а
тому вважає можливим задоволити позов
в частині позбавлення відповідачки
батьківських прав щодо цієї дитини, що,
як вважає суд, відповідатиме її (дитини)
інтересам.

Суд також роз'яснює відповідачці, що
відповідно до ст.169 СК України «Мати,
батько, позбавлені батьківських прав,
мають право на звернення до суду з
позовом про поновлення батьківських
прав».

Щодо позовних вимог в частині
стягнення з відповідачки аліментів на
утримання дочки ОСОБА_4, то з цього
приводу 25.09.2012р. Мостиським районним
судом Львівської області вже
постановлено рішення, зокрема ухвалено
стягувати з відповідачки ОСОБА_2 в
користь Мостиської РДА Львівської
області як органу опіки та піклування
аліменти на утримання малолітньої
дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі
по 275 (двісті сімдесят п'ять) гривень
щомісячно, починаючи з 22.06.2012р. і до
досягнення дитиною повноліття.

Наявність у відповідачки
заборгованості по сплаті аліментів не
може бути підставою для повторного
звернення позивача до суду з
аналогічними вимогами. Також суд
роз'яснює позивачу, що підстави
притягнення платника аліментів до
відповідальності за прострочення
сплати аліментів передбачені ст.196 СК
України.

У відповідності до п.14 ч.2 ст.3 Закону
України «Про судовий збір» судовий
збір не справляється за подання заяви
про захист малолітніх осіб у разі, якщо
представництво їх інтересів у суді
відповідно до закону здійснюють органи
опіки та піклування або служби у
справах дітей.

Враховуючи вищенаведене, керуючись
ст.150, п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу
України, Законом України «Про охорону
дитинства», постановою Пленуму
Верховного суду України від 30.03.2007року
№3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав», ст.ст.10,
11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Мостиської районної державної
адміністрації як органу опіки та
піклування в інтересах дитини ОСОБА_4
до ОСОБА_2, третя особа -
Судововишнянська міська рада
Мостиського району, про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів - задоволити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.,
уродженку с.Вовчищовичі Мостиського
району Львівської області, жительку та
зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2,
батьківських прав відносно її дитини -
малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Львівської області шляхом подання
апеляційної скарги через Мостиський
районний суд в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СуддяЯ.Є.Стецик

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик

Рішення набрало законної сили:

«___» ______________ 20___ р.

Суддя Я.Є. Стецик