АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/341/2014
Головуючий в І інстанції: Яценко О.М.
Доповідач: Вейтас І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року січня місяця 20 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Вейтас
І.В.Суддів:Цуканової І.В. Склярської
І.В.при секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Надра" на рішення Цюрупинського
районного суду Херсонської області від
19 серпня 2013 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Надра" до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про дострокове
стягнення кредитної заборгованості, за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Надра", треті особи
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмету спору: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, інспекція у справах захисту
прав споживачів у Херсонській області,
про визнання кредитного договору
недійсним та за зустрічним позовом
ОСОБА_8, ОСОБА_7 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Надра", треті особи які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про
визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2012 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк «Надра»,
яке є правонаступником Відкритого
акціонерного товариства комерційного
банку «Надра», звернулось до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
згідно з кредитним договором
№804/6/09/2007/840к/2576 від 17 вересня 2007 року
ОСОБА_5 надано кредит у сумі 77300,00 дол.
США строком до 17.09.2022 року зі сплатою 14,49
відсотків річних. В якості
забезпечення виконання Боржником
своїх зобов'язань щодо погашення
кредиту та інших платежів,
передбачених Кредитним договором, було
укладено договір іпотеки
№804/6/09/2007/840к/2576 від 17 вересня 2007 року, де
предметом виступало нерухоме майно -
житловий будинок АДРЕСА_1, вартістю в
570554,35 грн.. Також між ПАТ КБ «Надра» і
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було укладено
окремі договори поруки від 17 вересня 2007
року. Зобов'язання щодо своєчасної
сплати суми мінімального щомісячного
платежу, відповідач ОСОБА_5 не виконує
належним чином, через що станом на
10.04.2012 року перед Банком виникла
заборгованість, яка становить 123490,61
дол. США., що складається з: пені за
порушення строків платежів по кредиту
та відсотків, яка нарахована
відповідно пункту 5.1. Кредитного
договору в сумі 1085,80 дол. США, що за
курсом НБУ еквівалентно 8670,14 грн.;
щомісячної комісії за користування
кредитом, яка нарахована відповідно до
пункту 1.3 Кредитного договору в сумі
3087,11 дол. США, що за курсом НБУ
еквівалентно 24650,56 грн.; відсотків за
користування кредитом в сумі 37842,87 дол.
США, що за курсом НБУ еквівалентно 302175,30
грн.; штрафу за порушення строків
сплати мінімального платежу по
погашенню кредиту в сумі 7730,00 дол. США,
що за курсом НБУ еквівалентно 61724,05 грн.,
який нараховано відповідно до п. 5.2
Кредитного договору; заборгованості по
кредиту в сумі 73744,83 дол. США, що за
курсом НБУ еквівалентно 588852,47 грн..

На підставі викладеного ПАТ КБ «Надра»
просить суд стягнути солідарно з
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
заборгованість станом на 10 квітня 2012
року у розмірі 123490,61 дол. США за
кредитним договором №804/6/09/2007/840к/2576 від
17 вересня 2007 року; стягнути з
відповідачів на користь позивача
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 3219,00 грн.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 звернулись з
зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ
«Надра», треті особи : ОСОБА_6, ОСОБА_5
про визнання договорів поруки
припиненими, посилаючись на те, що
договори поруки укладені ними 17
вересня 2007 року з ВАТ «Надра» є
припиненими, оскільки протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання банк
не пред'явив вимоги до поручителів.
Просили суд визнати припиненими
договір поруки № 804/6/09/2007/840к/2576/3
укладений між ВАТ КБ «Надра і ОСОБА_8 17
вересня 2007 року та договір поруки №
804/6/09/2007/840к/2576/2 укладений між ВАТ КБ
«Надра і ОСОБА_7 17 вересня 2007 року.

ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічною
позовною заявою до ПАТ КБ «Надра»,
треті особи : ОСОБА_6 ОСОБА_8, ОСОБА_7,
інспекція у справах захисту прав
споживачів у Херсонській області про
визнання кредитного договору
недійсним, посилаючись на
невідповідність вказаного договору
нормам діючого законодавства , що
вказує на ведення ПАТ КБ «Надра»
нечесної підприємницької діяльності.
Просив суд визнати недійсним з моменту
укладання кредитний договір
№804/6/09/2007/840к/2576 укладений 17 вересня 2007
року між ним та ПАТ КБ «Надра»,
застосувати наслідки визнання
правочину недійсним з моменту його
укладання. Зобов'язати відповідача
врахувати в суму основного боргу (тіло
кредиту) сплачені кошти в розмірі 17564
дол.США.

Зустрічні позовні заяви прийняті судом
до спільного розгляду з первісним
позовом.

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 19 серпня 2013
року первинний позов публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про стягнення заборгованості
за кредитним договором задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» 59736,00 дол. США,
що еквівалентно 476991,96 грн..

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» судовий збір
пропорційно задоволеним вимогам у
розмірі 3219,0 грн.

В решті первинних позовних вимог
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра», треті особи: ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, інспекція у справах
захисту прав споживачів у Херсонській
області, про визнання кредитного
договору недійсним задоволено в
повному обсязі.

Визнано недійсним з моменту укладання
кредитний договір №804/6/09/2р07/840к/2576,

укладений 17 вересня 2007 року між ОСОБА_5
та відкритим

акціонерним товариством комерційний
банк «Надра», в особі начальника
Центрального відділення філії
відкритого акціонерного товариства
комерційного банку «Надра» Херсонське
регіональне управління.

Застосовано наслідки визнання
правочину недійсним з моменту його
укладання.

Зобов'язано відповідача врахувати в
суму основного боргу (тіло кредиту)
сплачені ОСОБА_5 кошти на загальну суму
17564,00 дол. США.

Зустрічний позов ОСОБА_8, ОСОБА_7 до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра», треті особи -
ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання договорів
поруки припиненими задоволено в
повному обсязі.

Визнано припиненим договір поруки
№804/б/09/2007/840к/2576/3 укладений між
відкритим акціонерним товариством
комерційний банк «Надра» і ОСОБА_8 17
вересня 2007 року.

Визнано припиненим договір поруки
№804/6/09/2007/840к/257б/2 укладений між
відкритим акціонерним товариством
комерційний банк «Надра» і ОСОБА_7 17
вересня 2007 року.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Надра», не
погоджуючись з рішенням суду, вказує,
що суд неправильно встановив
обставини, які мають значення для
справи, внаслідок неправильного
дослідження та оцінки наданих доказів
неправильно застосував норми
матеріального права та просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позовну заяву ПАТ КБ «Надра»
задовольнити в повному обсязі, в
задоволенні зустрічних позовних заяв
відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явились в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
17.09.2007 року між ВАТ «Надра» (нині ПАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір № 804/6/09/2007/840к/2576,
відповідно до якого ОСОБА_5 отримав
кредит у розмірі 77300 доларів США,
строком до 17 вересня 2022 року зі сплатою
14,49 % річних. (а.с.12,13).

В якості забезпечення виконання
зобов'язання ОСОБА_5 своїх зобов'язань
за кредитним договором було укладено
договір іпотеки № 804/6/09/2007/840к/2576 від
17.09.2007 року, предметом якого є нерухоме
майно , а саме: будинок АДРЕСА_1 (а.с.14,15).

Також в якості забезпечення виконання
зобов'язання ОСОБА_5 своїх зобов'язань
за кредитним договором 17.09.2007 року було
укладено окремі договори поруки між
банком та ОСОБА_6 (а.с.16), ОСОБА_7 (а.с.17),
ОСОБА_8(а.с.18).

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_5
про визнання кредитного договору
недійсним, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що вказаний
правочин здійснено з використанням ПАТ
КБ «Надра» нечесної підприємницької
діяльності, яка полягає у введенні
споживача в оману щодо умов договору.

На підтвердження факту нечесної
підприємницької діяльності ПАТ КБ
«Надра», суд першої інстанції послався
на акт № 00000529 від 04.12.2012 року Інспекції
у справах захисту прав споживачів у
Херсонській області перевірки
дотримання законодавства при
укладенні Кредитного договору №
804/6/09/2007/840к/2576 від 17.09.2007 року, в якому
зазначено, що укладений договір є
несправедливим, порушує принцип
рівності сторін в частині «предмету
договору (п.1.5), порядку надання кредиту
та сплати заборгованості (п.3), права і
обов'язки сторін (п.4.2.6); в договорі
відсутні відомості про нормативні
документи, згідно яких споживач
повинен одержати необхідну доступну,
достовірну та своєчасну інформацію
про умови надання кредиту для
компетентного і свідомого вибору,
порушує принцип рівності сторін на
шкоду споживача; встановлено
відсутність підпису споживача у
матеріалах кредитної справи про
отримання письмового підтвердження
про ознайомлення його з інформацією до
укладання кредитного договору
(а.с.142-150).

На підставі вказаного акту перевірки
Інспекцією у справах захисту прав
споживачів у Херсонській області було
винесено Постанову № 51 від 15.04.2013 року
про застосування до ПАТ КБ «Надра»
штрафу в розмірі 185357,67 грн.. ПАТ КБ
«Надра» оскаржило вказану постанову і
постановою окружного
адміністративного суду м.Києва від
25.06.2013 року скасовано постанову
Інспекції у справах захисту прав
споживачів у Херсонській області № 51
від 15.04.2013 року (а.с.163-165).

Вказаним судовим рішенням встановлено,
що при підписанні зазначеного
кредитного договору ПАТ КБ «Надра»
були дотримані вимоги ст.11 ЗУ «Про
захист прав споживачів» щодо надання
для споживача необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про умови кредитування та сукупну
вартість кредиту.

Однак, суд першої інстанції, в
порушення положень ч.3 ст.61 ЦПК України,
не звернув на вказане уваги та прийшов
до хибного висновку про те, що
кредитний договір № 804/6/09/2007/840к/2576 від
17.09.2007 року здійснено з використанням
ПАТ КБ «Надра» нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає у введенні споживача в оману
щодо умов договору.

Колегія суддів також вважає
неправильним висновок суду першої
інстанції, що вказаний договір містить
умови, які є несправедливими, за яким
всупереч принципу добросовісності їх
наслідком є істотний дисбаланс прав та
обов'язків споживача.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Частини 1, 3 та 5 ст. 203 ЦК України
визначають, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначені умов договору
з урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628, ст.629 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені між ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідні для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнута згода.

Як вбачається зі змісту спірного
договору, у ньому передбачено всі
істотні умови такого виду договору
відповідно до вимог чинного на той час
цивільного законодавства. Укладаючи
кредитний договір, сторони дійшли
згоди щодо укладання договору за
зазначених у ньому умовах, а відтак, з
власної ініціативи на момент отримання
коштів сторони з власної волі на свій
розсуд визначили для себе правила
подальшої поведінки, зокрема щодо усіх
ризиків, пов'язаних зі зміною обставин,
з яких вони виходили при укладенні
цього договору, в тому числі і щодо
можливих економічних змін.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
кредитний договір відповідає вимогам
Закону України "Про захист прав
споживачів", Закону України «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»,
Цивільного кодексу України та інших
актів цивільного законодавства. Тому
підстав для визнання кредитного
договору недійсним відповідно до вимог
ст.ст.203,215 ЦК України у справі не
вбачається.

Однак, суд першої інстанції на дані
обставини належної уваги не звернув та
помилково дійшов висновку про
недійсність кредитного договору.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що рішення в цій частині
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5
про визнання кредитного договору
недійсним.

Стосовно первісного позову ПАТ КБ
«Надра» до ОСОБА_5 про звернення
стягнення на предмет застави, колегія
суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, та не
заперечується відповідачем за
первісним позовом, що ПАТ КБ «Надра»
свої зобов'язання за кредитню угодою
виконав.

Позичальник свої зобов'язання по
своєчасному та повному поверненню
кредиту, сплати відсотків за
користування кредитними коштами
відповідно умов договору та графіку
належним чином не виконує, що не
оспорювалось відповідачем.

Згідно довідки - розрахунку
заборгованість за кредитним договором
станом на 10.04.2012 року становить 123490,61
дол. США., та складається з: пені за
порушення строків платежів по кредиту
та відсотків, яка нарахована
відповідно пункту 5.1. Кредитного
договору в сумі 1085,80 дол. США, що за
курсом НБУ еквівалентно 8670,14 грн.;
щомісячної комісії за користування
кредитом, яка нарахована відповідно до
пункту 1.3 Кредитного договору в сумі
3087,11 дол. США, що за курсом НБУ
еквівалентно 24650,56 грн.; відсотків за
користування кредитом в сумі 37842,87 дол.
США, що за курсом НБУ еквівалентно 302175,30
грн.; штрафу за порушення строків
сплати мінімального платежу по
погашенню кредиту в сумі 7730,00 дол. США,
що за курсом НБУ еквівалентно 61724,05 грн.,
який нараховано відповідно до п. 5.2
Кредитного договору; заборгованості по
кредиту в сумі 73744,83 дол. США, що за
курсом НБУ еквівалентно 588852,47 грн..

За клопотанням відповідача, який не
погоджується з розміром
заборгованості, судом першої інстанції
було призначено судову
бухгалтерсько-економічну експертизу,
за результатами якої суду надано
висновок № 5 судово-економічної
експертизи складений 01.03.2013 року
«Херсонським науково-дослідним
інститутом судових експертиз» (а.с.69-76),
та висновок № 28/1 додаткової
судово-економічної експертизи,
складений 09.07.2013 року тим же експертом
(107-114).

В своєму висновку експерт зазначив про
незаконне застосування подвійної
відповідальності - нарахування штрафу
та пені одночасно за одне й те саме
порушення.

Однак, колегія суддів не може прийняти
даний висновок експерта до уваги,
виходячи з наступного.

Як слідує з позовної заяви та
розрахунку до неї штраф нараховано
банком відповідно до п.5.2. вимог п.4.3.2.
кредитного договору за порушення
п.3.1.5.договору іпотеки - обов'язкове
страхування предмета іпотеки, пеня
нарахована за прострочення
позичальником строку сплати
мінімального необхідного платежу по
погашенню Кредиту, відповідно до п.5.1
кредитного договору.

Отже умовами кредитного договору
передбачено обов'язок позичальника
сплачувати пеню та штраф за порушення
зобов'язання, але за різних підстав та
за різні порушення зобов'язання.

Надавати правову оцінку умовам
договору, як це зроблено в експертизі №
5, не входить до компетенції судового
експерта.

Висновок експерта про те, що графік
погашення кредиту не відповідає умовам
кредитного договору також
спростовується умовами кредитного
договору, а саме п.1.3.2. передбачено
плату за управління кредитом (комісія),
яка сплачується позичальником
щомісячно протягом всього терміну
користування кредитними коштами із
розрахунку 0,1% від розміру фактичного
залишку заборгованості за кредитом
(без урахування розміру відсотків, які
позичальник повинен сплатити банку),
зазначеним у п.1.1. цього договору. За
перший та останній місяць користування
кредитом плата розраховується
виходячи із фактичної кількості днів,
протягом яких позичальник
користувався кредитом.

Отже враховуючи наведене, колегія
суддів вважає, що розрахунок
заборгованості позичальника перед
банком відповідає умовам договору і
відповідачем належними та допустими
доказами не спростований.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
зміни рішення суду в частині
первісного позову ПАТ КБ «Надра» до
ОСОБА_5 збільшивши суму що стягнута
судом першої інстанції з 59736 доларів
США до 123490,61 доларів США.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
вимоги банку стосовно солідарного
стягнення заборгованості за кредитним
договором з ОСОБА_5 та поручителів
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України передбачено,
що порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Зі змісту п. 24 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
вбачається, що якщо кредитним
договором не визначено інші умови
виконання основного зобов'язання, то у
разі неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань за цим
договором строк пред'явлення
кредитором до поручителя вимоги про
повернення отриманих у кредит коштів
має обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Із матеріалів справи вбачається, що
пунктом 5.3 договорів поруки, укладених
між позивачем та поручителями
встановлено, що дія цих договорів
закінчується належним виконанням
Позичальником взятих на себе
зобов'язань по кредитному договору чи
виконанням поручителем своїх
зобов'язань, згідно з умовами цих
договорів.

Таким чином, у вищезазначених
договорах поруки не встановлено
строку, після якого порука
припиняється, а умова договору поруки
про його дію до повного виконання
боржником своїх зобов'язань перед
банком за кредитним договором не є
встановленим сторонами строком
припинення дії поруки, оскільки
суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК
України, тому у цьому випадку
підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559
ЦК України.

Разом з тим, пунктом 4.2.4 кредитного
договору передбачено право банку
вимагати дострокового виконання
зобов'язань щодо повернення кредиту,
сплати нарахованих відсотків, інших
платежів, передбачених цим договором,
можливих штрафних санкцій, якщо
позичальник не вніс черговий платіж в
термін, визначений п.3.3.3 Договору
(щомісячно до 20 числа поточного місяця).

З матеріалів справи слідує, що останні
платежі по кредитному договору ОСОБА_5
було вчинено 23.02.2009 року. За таких
обставин у ПАТ КБ «Надра» виникло право
пред'явити вимогу до поручителя про
виконання порушеного зобов'язання
боржника щодо сплати заборгованості по
кредитному договору з початку
порушення боржником зобов'язання за
кредитним договором, тобто починаючи з
21 березня 2009 року, протягом наступних
шести місяців. Доказів направлення
такої вимоги банком не надано.

Крім того, з матеріалів справи слідує,
що в липні 2010 року ПАТ КБ «Надра»
звернулось до Шевченківського
районного суду м.Києва з позовом до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
дострокове стягнення заборгованості
станом на 20.04.2010 року за кредитним
договором №804/6/09/2007/840к/2576 від 17 вересня
2007 року (а.с.258). 14 жовтня 2010 року у
вказаній справі було ухвалено заочне
рішення (а.с.259), яке ухвалою
Шевченківського районного суду м.Києва
від 16.02.2011 року (а.с.260) було скасовано і
справу направлено до розгляду у
Цюрупинський районний суд Херсонської
області (а.с.261). 22 лютого 2012 року
ухвалою Цюрупинського районного суду
Херсонської області в зв'язку з
неявкою позивача тричі в судове
засідання цивільна справа була
залишена без розгляду (а.с.262).

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що ПАТ КБ «Надра», звернувшись з
позовом до поручителів 21.06.2012 року,
пропустило строк встановлений ч.4 ст.559
ЦК України, тому порука відповідно до
ч.4 ст.559 ЦК України є припиненою.
Підстав для скасування рішення суду в
частині задоволення зустрічного
позову ОСОБА_8, ОСОБА_7 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Надра», треті особи - ОСОБА_5,
ОСОБА_6, про визнання договорів поруки
припиненими немає. Таким чином,
підстави для задоволення позовних
вимог про стягнення заборгованості з
поручителів солідарно з ОСОБА_5
відсутні.

Враховуючи викладене, на підставі
ст.ст.203, 215, 258, 259, 526,589, 627, 628, 629, 638, 1048,
1050,1054 ЦК України, ст..11,18 ЗУ «Про захист
прав споживачів», керуючись ст.303, п.2
ст. 307, п.2-4 ч.1 ст. 309, ст. 316 ЦПК України
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Надра", задовольнити частково.

Рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 19 серпня 2013
року в частині задоволення зустрічного
позову ОСОБА_5 скасувати, ухвалити в цій
частині нове рішення, яким в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5
до публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Надра", треті особи
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмету спору: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, інспекція у справах захисту
прав споживачів у Херсонській області,
про визнання кредитного договору
недійсним та застосування наслідків
недійсності довору відмовити.

Це ж рішення в частині первісного
позову про стягнення з ОСОБА_5 на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк "Надра"
змінити, збільшивши суму стягнення з
59736 доларів США до 123490,61 доларів США.

Рішення суду в іншій частині залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: