Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Сербіної Н. Г.,

народних засідателів - Величківської
С.В., Івановської О.В.,

при секретарі - Гур`євій Г. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
заявою ОСОБА_1, заінтересована особа:
орган опіки та піклування
Святошинської РДА м. Києва про визнання
фізичної особи недієздатною,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду з
вищевказаною заявою, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона має сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає: АДРЕСА_1. З
24.10.2013 року і по сьогоднішній день
ОСОБА_2 перебуває на стаціонарному
лікуванні в Територіальному медичному
об»єднанні « ПСИХІАТРІЯ» у м. Києві у
зв»язку із тяжким невиліковним
психічним захворюванням: шизофренія.
Діагноз: F20.00. шизофренія, параноїдна
форма, безперервний тип перебігу.
Виражений апато-дисоціативний тип
дефекту особистості. Параноїдний
синдром з кататоноподібним
включеннями. Інвалід другої групи.
Психічне захворювання у ОСОБА_2 почало
розвиватись з 2008 року після смерті
батька. З»явились страхи та тривожний
стан. Поступово з 2008 року стан почав
змінюватися: став замкнений, почав
усамітнюватися, перестав ходити на
роботу, з»явилася холодність, злоба по
відношенню до батька. Стан
погіршувався, перестав виходити з дому,
спав у верхньому одязі, багато часу
проводить у ванній кімнаті, почав
вибірково харчуватися. З маячних
мотивів перестав відвідувати санвузол,
мочився у ліжко. Влітку 2010 року пішов з
дому в невідомому напрямку, був
знайдений родичами в 20 км від м. Києва,
причину свого вчинку пояснити не зміг.
Була викликана ШПБ, якою був
доставлений до ТМО « Психіатрія» у м.
Києві в супроводі заявниці.
Висловлював маячні ідеї впливу,
особливого значення, заявляв про
«вторгнення» в думки, «вплив» на тіло,
думки відчуття. Декілька разів на рік
госпіталізувався на стаціонарне
лікування до ТМО «
Психіатрія» у м. Києві. При
госпіталізації та в подальшому
лікуванні ОСОБА_2 в ТМО «
Психіатрія» у м. Києві лікарями -
психіатарами спостерігалося наступне:
порушився сон, з»явилася
роздратовність, відмовляється від
прийому препаратів, проявляв агресію
до родичів. Здатність до концентрації
активної уваги та зосередження
знижена, швидко втомлюється,
відволікається. Емоційно збіднений,
монотонний. Коло інтересів звужене,
пасивний, замкнутий, настрій знижений,
ні з чим не пов»язує. Застигає в
одноманітний позах: стоїть подовгу на
одному місці або лежить в незручному
положенні на ліжку. В трудові та
реабілітаційні процеси не
включається. Планів на майтутнє не
висловляє. Протягом останніх років
ОСОБА_2 лікування не допомогає,
хронічна хвороба все більше прогресує
і стан його стає більш безпорадним, а
поведінка неадекватною, він не розуміє
значення своїх дій. Хвороба на яку
страждає ОСОБА_2 невилікована. Просить
визнати її сина, ОСОБА_2 недієздатним.

В судове засідання заявниця не
з»явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
направила заяву в якій підтримала
заяву та просила заяву задовольнити та
розглядати справу у її відсутність.

Заінтересована особа орган опіки та
піклування Святошинської РДА м. Києва в
судове засіадння не з»явився, про час
та місце розгляду справи повідомлявся
належним чином. Суд, вважає можливим
розглядати справу у відсутності сторін
на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що заява підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 є інвалідом 2 групи
загального захворювання та перебуває
на стаціонарному лікуванні у
відділенні № 2 ТМО» Психіатрія» з 24.10.2013
року.

Згідно акту амбулаторної
судово-психіатричної експертизи № 77
від 04.02.2014 року ОСОБА_2 страждає стійким
хронічним психічним захворюванням:
шизофренія, параноїдна форма,
безперервно-прегредієнтний тип
перебігу, виражений
апатико-дисоціативний дефект ( МКХ-10
F20.00), за своїм психічним станом
підекспертний не здатний
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними. ОСОБА_2 потребує
встановлення над ним опіки (а. с. 29 - 30).

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України
фізична особа може бути визнана судом
недієздатною, якщо вона внаслідок
хронічного, стійкого психічного
розладу не здатний усвідомлювати
значення своїх дій та (або) керувати
ними.

З урахуванням викладеного,
встановлених в судовому засіданні
обставин, суд вважає, що вимоги
заявника про визнання ОСОБА_2
недієздатним повністю доведені і
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст. 39 ЦК
України, керуючись ст. ст. 237-238, 240-241, 292,
294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 -
недієздатним.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. Г. Сербіна Народні
засідателіС.В. Величківська
О.В. Івановська