Справа № 454/1870/14
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/6006/14
Доповідач в 2-й інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,
Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій
І.І.

з участю представника
відповідача Лящука Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою Фермерського
господарства "Бурка В.В." на ухвалу
Сокальського районного суду
Львівської області від 03 липня 2014 року
у справі за позовом Фермерського
господарства "Бурка В.В." до Генеральної
прокуратури України про відшкодування
моральної шкоди, внаслідок незаконних
дій посадових осіб Генеральної
прокуратури України, -

встановила:

В липні 2014 року позивач ФГ «Бурка В.В.» в
особі представника Бурки Валерія
Володимировича звернулося з позовом в
суд до Генеральної прокуратури України
про відшкодування моральної шкоди,
внаслідок незаконних дій посадових
осіб Генеральної прокуратури України.

Оскаржуваною ухвалою Сокальського
районного суду Львівської області від
03 липня 2014 року відмовлено у відкритті
провадження у даній справі.

Ухвалу суду оскаржив представник ФГ
«Бурка В.В».

Вважає, що оскаржувана ухвала є
незаконною та необґрунтованою,
постановлена внаслідок неправильного
та неповного встановлення обставин,
які мають значення для справи.

Стверджує, що висновок суду про
підвідомчість даної справи
господарським судам суперечить ст. 30
ЦПК України, за якою позивачем та
відповідачем можуть бути фізичні та
юридичні особи, а також держава, при
цьому, не зазначено, що одночасно і
відповідачем і позивачем не можуть
бути юридичні особи.

На думку апелянта, відносини між
позивачем та відповідачем є
цивільними, оскільки носять майновий
та немайновий характер, господарських
договорів ФГ «Бурка В.В.» з Генеральною
прокуратурою України не укладало,
питання про їх зміну, розірвання
відповідно не ставить.

Просить скасувати ухвалу Сокальського
районного суду Львівської області від
03.07.2014 року та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Представник відповідача Лящук Т.І. в
судовому засіданні апеляційну скаргу
заперечив, просить ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін.

Представник позивача фермерського
господарства "Бурка В.В.", будучи
повідомленим належним чином про день
та час розгляду справи, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.
17), в судове засідання апеляційної
інстанції не прибув, не повідомив суд
про причину неявки.

На переконання колегії суддів,
матеріалів справи достатньо для
розгляду справи по суті, а тому вважає
за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305
ЦПК України, розглядати справу за
відсутності осіб, що не з»явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача на
заперечення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи із
наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження по
справі районний суд виходив з того, що
позивач та відповідач є юридичними
особами, а тому вимога , викладена у
позовній заяві підвідомча
господарським судам.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої з наступних
підстав.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України та
ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має
право в порядку, встановленому законом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених прав у визначений законом
спосіб.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Як вбачається із матеріалів справи
позивач Фермерське господарство
«Бурка В.В.» звернулось з позовом до
Генеральної прокуратури про
відшкодування шкоди внаслідок
неправомірних, на думку представника
позивача, дій начальника відділу
управління організації нагляду за
додержання законів у кримінальних
провадженнях слідчими органів
прокуратури Є. Котенко (а.с. 1-5).

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових, відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Як роз'яснено у п. 3 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ" №3 від
01.03.2013 року, вирішуючи питання про
відкриття провадження у справі, суди
повинні виходити з того, що відповідно
до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного
судочинства суди розглядають справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ за
Кодексом адміністративного
судочинства України (стаття 17),
Господарським процесуальним кодексом
України (статті 1, 12), Кримінальним
процесуальним кодексом України або
Кодексом України про адміністративні
правопорушення віднесено до
компетенції адміністративних,
господарських судів, до кримінального
провадження чи до провадження в
справах про адміністративні
правопорушення. Законом може бути
передбачено розгляд інших справ за
правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають
виходити з того, що критеріями
відмежування справ цивільної
юрисдикції від інших є, по-перше,
наявність у них спору про право
цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по-друге, суб'єктний склад
такого спору (однією зі сторін у спорі
є, як правило, фізична особа).

В свою чергу, підвідомчість та
підсудність справ господарським судам
визначені ст.ст. 12, 13 ГПК України.

Відповідно до положень ст.ст. 1 і 12 ГПК
України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи,
громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно зі
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

На підвідомчість даної категорії справ
господарським судам вказано також у п.
3.2. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 10 від
24.10.2011 року «Про деякі питання
підвідомчості справ господарським
судам», де зазначено, що господарські
суди на загальних підставах вирішують
усі спори між суб»єктами господарської
діяльності, а також спори, пов»язані,
зокрема, з вимогами про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб»єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб»єктом публічно-правових відносин,-
за умови, що такі вимоги не
об»єднаються з вимогою вирішити
публічно-правовий спір і за своїм
суб»єктним складом підпадають під дію
ст. 1 ГПК України.

Разом з цим, вимога, викладена
позивачем не стосується вирішити
публічно-правовий спір, тому,
відповідно ст. 1, ст. 12 ГПК України, така
вимога повинна розглядатися
господарським судом в порядку
господарського судочинства.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що спір, який виник
між вказаними юридичними особами,
підлягає розгляду за правилами
господарського судочинства і доводи
апеляційної скарги цього висновку не
спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши апеляційну скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, а тому
підстав для її задоволення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 312,
314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Фермерського
господарства "Бурка В.В." - відхилити.

Ухвалу Сокальського районного суду
Львівської області від 03 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин