АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

04 грудня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі - Бабіч
К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Київ» до
ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення
стягнення на майно,

за апеляційною скаргою представника
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Київ» - Суслової
ІриниОлександрівни на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 04 вересня 2014 року,

встановила:

у квітні 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив звернути
стягнення на АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_2 в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
в сумі 5 232 929, 39 дол. США, який був
укладений 10.12.2007 р. з ОСОБА_6 В ході
розгляду справи в якості відповідача
було притягнуто ОСОБА_1.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 вересня 2014 року в
задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
представник позивача - Суслова І.О.
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким задовольнити позов,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивач посилався на те, що 10.12.2007 р. між
ним (на той час Акціонерний комерційний
банк «Київ») та ОСОБА_6 було укладено
кредитний договір, до якого вносились
зміни додатковими угодами від 26.12.2007 р.,
26.02.2008 р., 14.07.2008 р., 18.12.2008 р. та 06.01.2009 р. На
забезпечення виконання зобов'язань за
вказаним договором 29.12.2007 р. між
позивачем та ОСОБА_5 було укладено
договір застави майнових прав, за
умовами якого позивачу було передано
в заставу майнові права - право вимоги
заставодавця на передачу у власність
АДРЕСА_1. В порушення умов договору
ОСОБА_5 18.09.2010 р. уклала з ОСОБА_4 договір
купівлі-продажу вказаної квартири.
26.11.2010 р. ОСОБА_4 уклав договір
купівлі-продажу вказаної квартири з
ОСОБА_8

Станом на 15.04.2013 р. ОСОБА_6, не виконані
зобов'язання за кредитним договором та
утворилась заборгованість в сумі 5 232 929,
39 дол. США, 335 803, 11 євро та 23 552 432 грн. 52
коп. В зв'язку з цим позивач просив
звернути стягнення на вказану
квартиру, належну ОСОБА_2 та за рахунок
коштів, отриманих від реалізації
квартири задовольнити вимоги позивача
на вказану суму.

В ході розгляду справи позивач уточнив
свої вимоги і до участі в якості
відповідача було притягнуто ОСОБА_1,
яким було придбано вказану квартиру у
ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу
від 19.10.2012 р.,

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 вересня 2014 року в
задоволенні позову було відмовлено

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач набув у власність вказану
квартиру відповідно до вимог закону та
не є учасником кредитно-заставних
зобов'язальних відносин з позивачем.

Такий висновок суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим та
відповідає встановленим по справі
обставинам.

Суд першої інстанції правильно
застосував норми матеріального права
та послався на положення ст. 15, 16, 177, 204,
328 ЦК України, Закону України «Про
заставу».

Доводи, викладені представником
позивача - СусловоюІ.О. в апеляційній
скарзі, висновків суду першої
інстанції не спростовують, були
предметом перевірки суду першої
інстанції та отримали належну правову
оцінку.

ОСОБА_5 отримала Свідоцтво про право
приватної власності на кв. №50 в буд.
№3-Б по Кудрявському узвозу у м. Києві
09.04.2009 р.

Відповідно до п.1.2 сторони Договору
застави від 29.12.2007 р. домовилися, що у
разі набуття заставодавцем предмету
застави у власність він зобов'язується
укласти із заставодержателем
відповідний іпотечний договір, де
предметом іпотеки виступатиме кв. №50 в
буд. №3, секція Б по вул. Кудрявський
узвіз у м. Києві.

В п. 2.3.4. договору ОСОБА_5
зобов'язувалась без письмової згоди
банку як заставодержателя не
здійснювати дій, пов'язаних із зміною
права власності на предмет застави. У
разі невиконання зазначеного в цьому
пункті обов'язку, заставодавець
сплачує заставодержателю штраф у
розмірі 5% вартості від предмету
застави. Також на заставодавця в п. 2.3.9
договору було покладено обов'язок
протягом трьох днів після укладення
цього договору здійснити реєстрацію
предмета застави, який є рухомим
майном, згідно з Порядком ведення
Державного реєстру застави рухомого
майна, затвердженим постановою КМ
України від 30.07.1998 р. №1185.

Невиконання ОСОБА_5 своїх зобов'язань
за договором застави не може бути
підставою для покладення на нинішнього
власника квартири відповідальності за
невиконання забезпеченого заставою
кредитного зобов'язання. При укладенні
договорів купівлі-продажу вказаної
квартири не існувало будь-яких
зареєстрованих обтяжень чи заборон.

Таким чином, судом було першої
інстанції було повно та всебічно
встановлено обставини справи,
перевірено їх доказами, правильно
застосовано норми матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, доводи, викладені в апеляційній
скарзі, висновків суду не спростовують,
а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Київ» - Суслової
ІриниОлександрівни відхилити, а
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 04 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 761/6307/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/13840/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Сіромашенко Н.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.