Справа № 147/1773/13-ц
Провадження № 2/147/24/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2014 року
смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді: Костюк Г.М.,

при секретарі: Плохій А.А.,

за участю позивачки: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Тростянець цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна», ОСОБА_2 про
відшкодування збитків, завданих
злочином,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна», ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди, заподіяної злочином, мотивуючи
тим, що 05.02.2013 року близько 14.00 год. на
автодорозі сполученням Тростянець -
Бершадь сталось ДТП, під час якого
загинув її чоловік ОСОБА_4 Вироком
Тростянецького районного суду
Вінницької області від 06.08.2013 року
відповідача ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні даної дорожньо-транспортної
пригоди. Своїми діями ОСОБА_2 завдав їй
моральної та матеріальної шкоди.
Матеріальна шкода полягає у витратах
на поховання, придбання пам'ятника.
Моральна шкода полягає в душевних
стражданнях та переживаннях,
викликаних втратою близької людини.
Враховуючи те, що цивільно-правова
відповідальність водія ОСОБА_2 була
застрахована ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна», позивачка просить суд
стягнути на її користь з страхової
компанії матеріальну шкоду на загальну
суму 13 745,00 грн., що складається з витрат
на поховання в сумі 1 045,00 грн.,
виготовлення надгробного пам'ятника в
сумі 12700,00 грн. Також просила стягнути з
страхової компанії моральну шкоду в
розмірі 12 мінімальних заробітних плат,
що складає 13764,00 грн. Крім того,
позивачка просила стягнути на її
користь з ОСОБА_2, як володільця
транспортного засобу та особи, винної у
дорожньо-транспортній пригоді,
внаслідок якої загинув її чоловік,
моральну шкоду в розмірі 150 000,00 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, просила суд за обставин,
викладених в позові, його задовольнити.
Зазначила, що внаслідок злочинних дій
ОСОБА_2 вона та її діти втратили близьку
людину. Родина відчула невідновну
втрату, оскільки чоловік був
підтримкою в сім'ї, основним
годувальником. Після трагічної
загибелі чоловіка, позивачка втратила
спокій, порушився нормальний, звичний
ритм її життя та її сім'ї в цілому. А
тому, просила стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду в
сумі 150000,00 грн. При цьому позивачка не
заперечила, що відповідачем частково
було відшкодовано моральну шкоду
близько 50 000,00 грн. Зі страхової
компанії просила стягнути моральну
шкоду в сумі 13 764,00 грн., та матеріальну
шкоду, пов'язану із здійсненням
поховання чоловіка на загальну суму 13
745,00 грн. Також просила стягнути судові
витрати на її користь.

Відповідач ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» в судове засідання свого
представника не направила, до суду
надійшли письмові заперечення проти
позову, відповідно до яких заперечив
проти заявлених позовних вимог та
просив суд відмовити в задоволенні
позову, справу слухати у відсутності
представника ПрАТ «СК «Провідна»
(а.с.43-63).

Відповідач ОСОБА_2, засуджений вироком
Тростянецького районного суду
Вінницької області від 06.08.2013 року за
ст. 286 ч.3 КК України до 5 років
позбавлення волі, відбуває покарання у
Машівській виправній колонії УДПтСУ в
Полтавській області (№9). Згідно
направлених до суду письмових пояснень
ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги визнав
частково. Зазначив, що позивачці
сплатив 12 000,00 грн. матеріальної шкоди
та 50 000,00 грн. моральної шкоди. Просив
суд при винесенні рішення врахувати, що
є інвалідом 2 групи, має на утриманні
неповнолітнього сина, непрацюючу матір
інваліда 1 групи (а.с.63а,74,75).

Суд, за згодою позивачки, вважає
можливим розглянути справу у
відсутності відповідача ОСОБА_2 та
представника третьої особи ПрАТ «СК
«Провідна» по наявним у справі доказам.

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, матеріали
кримінального провадження №147/701/13-к,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, 05.02.2013
року близько 14.00 год., перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, керуючи
технічно справним автомобілем «Volkswagen
Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1,
рухаючись автодорогою сполученням
Тростянець - Бершадь в районі 71 км + 900 м.,
в порушення вимог п.п.2.9 (а), 10.1, 12.1 ПДР
України, допустив зіткнення з
автомобілем «Volkswagen Transport», державний
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням
водія ОСОБА_5 Внаслідок зіткнення двох
транспортних засобів пасажир
автомобіля «Volkswagen Caddy», державний
номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_4 від
отриманих тілесних ушкоджень загинув
на місці пригоди.

Відповідно до вироку Тростянецького
районного суду Вінницької області від
06.08.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 286
ч.3 КК України та призначено покарання
(а.с.8-11).

Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України,
вирок у кримінальній справі
обов'язковий для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
суду з питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.2 ст. 1188 ЦК України, якщо
внаслідок взаємодії джерела
підвищеної небезпеки було завдано
шкоди іншим особам, особи які спільно
завдали шкоди, зобов'язані її
відшкодувати незалежно від їхньої
вини.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.
3 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27.03.1992 року № 6 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» шкода, заподіяна кількома
особами, відшкодовується кожною з них в
частині, заподіяній нею (в порядку
часткової відповідальності). Особи, які
спільно заподіяли шкоду, тобто
заподіяли неподільну шкоду
взаємопов'язаними, сукупними діями або
діями з єдністю наміру, несуть
солідарну відповідальність перед
потерпілими. У такому ж порядку
відповідають володільці джерел
підвищеної небезпеки за шкоду,
заподіяну внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки іншим
особам.

Таким чином, у відносинах між
володільцями кількох джерел
підвищеної небезпеки, якими завдано
шкоди, та третіми особами, яким
володільці джерел підвищеної
небезпеки спільно завдали шкоди, діє
принцип відповідальності володільців
цих джерел незалежно від їх вини (ч. 2 ст.
1188 ЦК України).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до вимог до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи те, що позивачкою не
заявлено клопотання про залучення до
справи співвідповідачем володільця
транспортного засобу «Volkswagen Transport»,
державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_5,
що був іншим учасником
дорожньо-транспортної пригоди, суд
розглядає справу за первісно заявленим
позовом, не залучаючи його як
співвідповідача за власною
ініціативою, оскільки така ініціатива
суду суперечитиме принципу
диспозитивності, закріпленому у ч.3 ст.
11 ЦПК України.

Власником автомобіля «Volkswagen Caddy»,
державний номерний знак НОМЕР_1 є
ОСОБА_6, яка відповідно до довіреності
від 20.11.2012 року, чинної до 22.11.2022 року,
посвідченої приватним нотаріусом
Шполянського районного нотаріального
округу ОСОБА_7, передала даний
автомобіль та уповноважила ОСОБА_2
здійснювати усі дії з питань володіння,
користування та розпорядження
належним їй автомобілем
(а.кримінальної справи 33-34).

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху
України, власником транспортного
засобу визнається фізична або юридична
особа, яка володіє майновими правами на
транспортний засіб та має на це
відповідні документи.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року №4 зазначається,
що особою, яка зобов'язана відшкодувати
шкоду, завдану джерелом підвищеної
небезпеки, є фізична або юридична
особа, що на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди, позички
тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик у разі настання
страхового випадку у межах страхових
сум, зазначених в страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Цивільно - правова відповідальність
володільця автомобіля «Volkswagen Caddy»,
державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2
застрахована ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна», що підтверджується полісом
№АА4816749, зі строком дії з 07.09.2012 року до
06.09.2013 року (а.с.48).

Відповідно до п.27.4 ст. 27 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», в редакції, яка діяла на
момент настання страхового випадку,
страховик здійснює відшкодування
особі, яка здійснила витрати на
поховання та на спорудження
надгробного пам'ятника, за умови
надання страховику документів, що
підтверджують такі витрати, та
пред'явлення оригіналу свідоцтва про
смерть. Загальний розмір такого
відшкодування стосовно одного
померлого не може перевищувати 12
мінімальних заробітних плат у
місячному розмірі, встановлених
законом на день настання страхового.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
поховання та похоронну справу»
поховання померлого - комплекс заходів
та обрядових дій, які здійснюються з
моменту смерті людини до поміщення
труни з тілом або урни з прахом у могилу
або колумбарну нішу, облаштування та
утримання місця поховання відповідно
до звичаїв та традицій, що не
суперечать законодавству; ритуальні
послуги - послуги, пов'язані з
організацією поховання та
облаштування місця поховання.

Відповідно до ч.1 ст. 1201 ЦК України
особа, яка завдала шкоди смертю
потерпілого, зобов'язана відшкодувати
особі, яка зробила необхідні витрати на
поховання та на спорудження
надгробного пам'ятника, ці витрати.

Відповідно до товарних чеків б/н від
06.02.2013 року позивачка понесла витрати
на поховання чоловіка на загальну суму
1 045,00 грн. та, на спорудження пам'ятника
в сумі 12 700,00 грн. (а.с.23,24). Як вбачається
з матеріалів кримінального
провадження, оригінали вказаних
фінансових документів та свідоцтво про
смерть ОСОБА_4 позивачкою були
направлені на адресу ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» для отримання
страхового відшкодування. Однак, на час
розгляду справи відшкодування
страховою компанією не проведено.

Згідно ч. 2 ст. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» від
27.03.1992 року №6 витрати на виготовлення
пам'ятників і огорож визначають
виходячи з їх фактичної вартості, але
не вище граничної вартості стандартних
пам'ятників і огорож у даній
місцевості.

Визначаючи розмір відшкодування
позивачці у зв'язку із здійсненням
поховання чоловіка та виготовленням
пам'ятника, суд із врахуванням ч.8 ст. 8
ЦПК України, виходить із розміру витрат
на поховання та на виготовлення
пам'ятника у Вінницькій області
відповідно до постанови Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві №45 від 03.10.2008
року.

Згідно вказаної постанови розмір
витрат на виготовлення пам'ятника у
Вінницькій області складає 2 600,00 грн.
(а.с.60-61).

Таким чином, з ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» на користь позивачки
підлягають стягненню понесені нею
витрати на поховання чоловіка в сумі 1
045,00 грн. та на виготовлення пам'ятника в
сумі 2 600,00 грн. а всього 3 645,00 грн., як
такі, що знайшли своє підтвердження під
час розгляду справи. Тому позовні
вимоги в цій частині піддягають до
часткового задоволення.

Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі,
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності вини.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» розмір моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

Відповідно до п.27.3 ст. 27 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик відшкодовує
моральну шкоду, заподіяну смертю
фізичної особи, її чоловіку (дружині).
Загальний розмір такого страхового
відшкодування (регламентної виплати)
цим особам стосовного одного померлого
становить 12 мінімальних заробітних
плат у щомісячному розмірі
встановлених законодавством на день
настання страхового випадку, і
виплачується рівними частинами.

При визначенні розміру грошового
відшкодування моральної шкоди, суд
враховує глибину душевних страждань
позивачки ОСОБА_1, конкретну ситуацію,
що склалась, а саме душевний біль,
перенесений нервовий стрес, пов'язаний
із загибеллю чоловіка в
дорожньо-транспортній пригоді, що
сталась з вини ОСОБА_2, порушенням
нормального ритму життя, втратою
соціальних зв'язків, перспективи
реалізації особистих планів, інші
істотні обставини, а саме час та
зусилля, необхідні позивачці для
налагодження та організації свого
життя та своєї сім'ї, яка втратила
годувальника.

Моральну шкоду, зважаючи на її
сутність, не можна відшкодувати у
повному обсязі, оскільки немає, і не
може бути точних критеріїв майнового
виразу душевного болю.

Зважаючи на викладене, будь-яка
компенсація моральної шкоди не може
бути адекватною стражданням, тому
будь-який її розмір може мати суто
умовний вираз.

Таким чином, виходячи із пред'явлених
доказів заподіяння моральної шкоди та
ступеню моральних переживань
позивачки, викликаних неправомірними
діями відповідача ОСОБА_2, виходячи із
вимог розумності та справедливості,
враховуючи добровільне відшкодування
ОСОБА_2 цієї шкоди в сумі 50000,00 грн., суд
вважає, що моральна шкода підлягає
відшкодуванню в розмірі, що складає 100
000,00 грн.

Виходячи із вимог ст. 27 п.27.3 вказаного
вище Закону стягненню із ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» на
користь позивачки підлягає моральна
шкода сумі 13 764,00 грн. із розрахунку 1
147,00 грн X 12, де 1 147,00 розмір мінімальної
зарплати на момент настання страхового
випадку.

Решта суми моральної шкоди, а саме 86 236,00
грн. підлягає стягненню з відповідача
ОСОБА_2, виходячи із розрахунку 86 236,00 =100
000,00 - 13 764,00.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати в сумі судового збору, понесені
позивачкою в розмірі 114,70 грн.
підлягають стягненню з відповідача
ПрАТ «СК «Провідна» на її користь.
Решта суми судового збору повинна бути
компенсована за рахунок держави,
оскільки відповідач ОСОБА_2, згідно
матеріалів кримінального провадження
являється інвалідом ІІ групи та
звільнений від оплати судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 23, 979, ч.2 1188 , ч.1 ст. 1201 ЦК України,
ст.ст. 3, 6, 9, 22 п.22.1, 27 п.27.3, п.27.4 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст. 2 Закону України «Про
поховання та похоронну справу», ст.ст.
10, 11, 57, 60, 61 ч.4, 88, 158 ч.2, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Провідна» на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду, пов'язану з
витратами на виготовлення пам'ятника в
сумі 2 600 (дві тисячі шістсот) грн. витрат
на поховання в сумі 1 045 (одна тисяча
строк п'ять) грн., а всього 3 645 (три
тисячі шістсот сорок п'ять) грн.,
моральну шкоду в сумі 13 764 (тринадцять
тисяч сімсот шістдесят чотири) грн., та
судові витрати в сумі 114 (сто
чотирнадцять) грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в сумі 86 236 (вісімдесят
шість тисяч двісті тридцять шість) грн.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
до апеляційного суду Вінницької
області через Тростянецький районний
суд Вінницької області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення суду, а
особами, які не були присутніми під час
проголошення судового рішення, в той
же строк з дня отримання його копії.

Суддя