справа № 208/82/14-ц
№ провадження 2/208/730/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

19 лютого 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Ричка С.О.

при секретарі - Щербацевич Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Заводського районного
суду з позовною заявою до відповідача
ОСОБА_2, в якій просить суд розірвати
між ними шлюб, посилаючись на те, що 14
червня 1980 року вони зареєструвала шлюб.
Від спільного подружнього життя
сторони неповнолітніх дітей не мають.
Вже тривалий час сторони разом не
мешкають, спільного господарства не
ведуть та не підтримують
шлюбно-сімейних відносин, втратили
почуття взаємного порозуміння, поваги,
любові, позивач неодноразово просила
відповідача розірвати шлюб через
відділ РАЦС, але він категорично
відмовляється, тому позивач просить
укладений між ними шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, але надала до суду заяву в
якій просила позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі, та
розглянути справу без її участі.

Відповідач у судове засідання з'явився,
але надав до суду заяву в якій не
заперечував проти позовних вимог,
просив розглянути справу без його
участі.

В зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється на
підставі ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи
сторони з 14 червня 1980 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується копією свідоцтва про
одруження, яке було видане Палацом
Щасті м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області та актовим
записом № 420.

Судом встановлено, що сторони вже
тривалий час не підтримують шлюбні
відносини, разом не мешкають, спільного
господарства не ведуть, втратили
почуття взаємного порозуміння, поваги,
любові, позивач неодноразово просила
відповідача розірвати шлюб через
відділ РАЦС, але він категорично
відмовляється.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушення жінки та чоловіка
до шлюбу не допускається.

Згідно ст. 56 СК України, кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини. Примушування до припинення
шлюбних відносин, примушення до їх
збереження - є порушенням права
дружини, чоловіка на особисту свободу і
може мати наслідки, встановлені
законом.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність дітей та
інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотні значення.

На підставі викладеного, враховуючи, що
подальше збереження родини з
урахуванням їх взаємних відносин
неможливо і суперечить інтересам
сторін, суд вважає позовні вимоги
позивача обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3-5, 10, 15, 60, 88, 110, 208, 209, 212,
213-215 ЦПК України і ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112
СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрований 14 червня 1980 року
Палацом Щасті м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області та актовим
записом № 420 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в
доход держави в розмірі 114 грн. 70 коп.,
ОСОБА_1 від сплати судових витрат
звільнити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний термін апеляційної скарги з
дня його оголошення, або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК України.

Суддя
Ричка С. О.