АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 753/6208/14 № апеляційного
провадження:22-ц/796/8718/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Дубас В.А.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А. У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
9 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва
Головуючого судді - Семенюк Т.А.
Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.
при секретарі - Круглику В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Дарницького районного суду м. Києва від
26 травня 2014 року у справі за заявою
ОСОБА_4 про ухвалення додаткового
рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та поділ
майна подружжя , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 26 травня 2014 року відмовлено в
ухваленні додаткового рішення.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду,
ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в
якій просить ухвалу скасувати, та
постановити нову, якою справу
направити до суду першої інстанції на
новий розгляд питання, вважаючи що
судом порушено норми процесуального
права, не враховано обставини , що мають
суттєве значення для справи.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у квітні 2014 року
заявник звернулася до суду із заявою
про ухвалення додаткового рішення,
посилаючись в обґрунтування на те, що
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 27 серпня 2013 року позов
задоволено. Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5
розірвано. Визнано у порядку поділу
майна подружжя за ОСОБА_4 право
власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_1. Визнано у порядку поділу майна
подружжя за ОСОБА_5 право власності на Ѕ
частину квартири АДРЕСА_1. Зазначила, що
у рішенні суду не вказано загальну та
житлову площу квартири, що поділено між
подружжям, також у рішенні не зазначено
про те, що, що воно набрало законної
сили. Крім того, зазначила, що судом не
дотримано приписів п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК
України, тому, що вирішивши питання про
поділ квартири і фактично вирішивши
питання про право, судом не зазначено
майно, яке підлягає поділу, оскільки не
вказана загальна та житлова площа
квартири. У зв'язку із цим їй не вдалось
зареєструвати своє право власності на
частку квартири у Реєстраційній службі
ГУЮ в м. Києві. Враховуючи викладене
просила суд визнати у порядку поділу
майна подружжя право на Ѕ частину
квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 27 серпня 2013 року позов
задоволено. Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5
розірвано. Визнано у порядку поділу
майна подружжя за ОСОБА_4 право
власності на Ѕ частину квартири
АДРЕСА_1. Визнано у порядку поділу майна
подружжя за ОСОБА_5 право власності на Ѕ
частину квартири АДРЕСА_1.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення, суд, вирішивши питання про
право, не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати, суд не допустив
негайного виконання рішення у
випадках, встановлених статтею 367 цього
Кодексу, судом не вирішено питання про
судові витрати.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
ухвалення додаткового рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
заява не обґрунтована.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги, що суд
першої інстанції неповно дослідив
обставини справи, що призвело до хибних
висновків, оскільки ці доводи
спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається зі справи, судом першої
інстанції досліджені всі докази, які є
в справі, та їм надана належна оцінка.

Також колегія суддів не може
погодитись з доводами апеляційної
скарги, що суд першої інстанції не
врахував, що ОСОБА_4 відмовлено в
органах Державної реєстраційної
служби, оскільки зазначена обставина
не є підставою для ухвалення
додаткового рішення.

Посилання апелянта на те, що рішення
суду суперечить Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно не може бути прийняте
судом до уваги, оскільки з рішення суду
вбачається, що воно відповідає вимогам
ст. 215 ЦПК України. Судом першої
інстанції розглянуті всі позовні
вимоги, які були зазначені у позовні
заяві.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та не
впливають на їх правильність.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала суд першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
діючого законодавства, висновки суду
обґрунтовані і підстав для скасування
ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 26 травня 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді