АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 682/2370/14-ц
Провадження № 22-ц/792/2383/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді Юзюка
О.М.,

суддів: Ярмолюка О.І., Власенка О.В.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.,

з
участю: сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу №22-ц/792/2383/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Славутського міськрайонного
суду Хмельницької області від 3
листопада 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права
власності з виплатою компенсації та
визнання права власності та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення витрат на лікування
спадкодавця, стягнення витрат на
поховання і незаконно отриманої
допомоги на поховання.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувсь в суд з
позовом до ОСОБА_1 про припинення права
власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1
з виплатою йому 63073 грн. компенсації
вартості належної йому 1/4 частки та
визнання права власності на цю частку
вказаної квартири. В процесі розгляду
справи ОСОБА_2 змінив позовні вимоги
щодо розміру компенсації вартості 1/4
частки спірної квартири, визначивши її
відповідно до висновку експертизи в
сумі 64383 грн.

У серпні 2014 року ОСОБА_1 подав
зустрічний позов до ОСОБА_2 про
визначення дійсної вартості означеної
квартири, стягнення 23926,56 грн. (2000 дол.
США) від продажу 1/2 частки житлового
будинку в АДРЕСА_3, стягнення витрат на
лікування спадкодавця ОСОБА_3 у сумі 25000
грн., стягнення витрат на поховання
ОСОБА_3 у сумі 6650 грн. та стягнення 10000
грн. незаконно

________________________________________________________________________
______________

Головуючий у першій інстанції -
Зеленська В.І.
Категорія № 2, 5 Доповідач - Юзюк
О.М.

отриманої допомоги на поховання. У
листопаді 2014 року ОСОБА_1 відмовився
від частини своїх позовних вимог, а
саме щодо стягнення 23926,56 грн. (2000 дол.
США) від продажу 1/2 частки житлового
будинку. Дана відмова була прийнята
судом та ухвалою від 03.11.2014 року
провадження у справі в цій частині
позову закрито.

Рішенням Славутського міськрайонного
суду від 3 листопада 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено. Припинено право
власності ОСОБА_1 на 1/4 частки у
спільному майні - кв. АДРЕСА_1 з виплатою
ОСОБА_1 вартості 1/4 частки цієї квартири
в розмірі 64383 грн., внесених 1 листопада
2014 року ОСОБА_2 на депозитний рахунок
ТУДСА в Хмельницькій обл. квитанція
№301/з1. Визнано за ОСОБА_2 право
власності на 1/4 частку вказаної
квартири. Компенсовано ОСОБА_2 630,74 грн.
судових витрат (судового збору) за
рахунок держави в порядку
встановленому КМУ. Відмовлено в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення витрат на
лікування ОСОБА_3 в сумі 25000 грн., витрат
понесених на її поховання в сумі 6650 грн.
та 10000 грн. незаконно отриманої
допомоги на поховання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає
рішення таким, що не відповідає дійсним
обставинам справи і вимогам закону,
просить його скасувати та задовольнити
його позов.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
мотивів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК, під час розгляду
справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги то вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Частинами 1 і 3 ст. 319 ЦК України
передбачено, що власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 цього Кодексу,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Частинами 1 і 2 ст. 358 даного Кодексу
визначено, що право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовиться про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1, згідно
свідоцтв про право на спадщину за
законом, є співвласниками квартири
АДРЕСА_1 по 3/4 та 1/4 частки цієї квартири
відповідно.

ОСОБА_2 вирішив продати належну йому
частку в спільному майні та
запропонував ОСОБА_1 придбати її

Згідно ст. 365 ЦК України право особи на
частку в спільному майні може бути
припинене за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути
виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і
користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть
істотної шкоди інтересам співвласника
та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Оскільки ОСОБА_1 є людиною похилого
віку (ІНФОРМАЦІЯ_1), дитиною війни,
інвалідом другої групи, іншого житла
він не має, тому в частині вимог
припинення його права власності на
спірну квартиру та визнання його за
ОСОБА_2 слід відмовити.

Встановлені по справі обставини
вказали, що припинення права власності
на частку в квартирі завдасть істотної
шкоди інтересам її співвласника
ОСОБА_1, відсутні і підстави для
визнання його 1/4 частки у спільному
майні не значною.

Крім того, внаслідок інфляційних
процесів внесена позивачем сума
вартості частки не може бути визнана
відповідаючою дійсній вартості майна,
оскільки експертний висновок
складавсь станом на 30.09.2014 року (а. с.
88-98).

Вимоги про скасування рішення щодо
відмови в стягненні коштів задоволені
бути не можуть, через їх
необґрунтованість.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення Славутського міськрайонного
суду від 3 листопада 2014 року стосовно
припинення права власності ОСОБА_1 та
визнання за ОСОБА_2 права власності на
квартиру АДРЕСА_1 скасувати, і ухвалити
нове рішення.

У задоволенні позову стосовно
зазначених вимог відмовити.

У решті рішення Славутського
міськрайонного суду від 3 листопада 2014
року залишити без змін.

Повернути для ОСОБА_2 64383 грн. внесених
ним на депозитний рахунок ТУДСА в
Хмельницькій області згідно квитанції
№301/з1.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
О.М. Юзюк