Провадження № 2-7493/14
У Х В А Л А

19 листопада 2014 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 18.11.2014 року звернувся з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором №б/н від 28.05.2011 року у розмірі 14348,10 грн., яка включає: 6462,42 грн. - заборгованість за кредитом; 5498,21 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1228,04 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штрафи; 659,43 грн. - процентна складова. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування позивача і відповідача, їх місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки позивачем не викладені обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він обґрунтовує заявлені вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, в змісті позовної заяви не є викладеними обставини щодо надання відповідачу ОСОБА_1 грошових коштів за Кредитним договором, не зазначено доказів на підтвердження факту їх отримання останнім.

Згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачем, є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти вимоги та обставини як правові підстави в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, зазначивши, з посиланням на докази в підтвердження кожної обставини на обґрунтування заявлених вимог.

Крім того, позов не відповідає вимогам ч.5 ст. 119 ЦПК України, оскільки належних доказів сплати позивачем судового збору за пред'явлені позовні вимоги до суду не надано.

Згідно із інформаційним листом Державної судової адміністрації України від 10.11.2011 року №12-6621/11 (зі змінами) та постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» документом про сплату судового збору є оригінал платіжного доручення, підписаний уповноваженою посадовою особою банку (контролером) і скріплене печаткою установи банку, із зазначенням прізвища ініціалів такої особи та її посади, з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Натомість до позовної заяви додані платіжні доручення про сплату судового збору в сумі 243,60 грн., в якому не заповнені усі передбачені графи, а саме відсутні зазначення уповноважених посадових осіб керівника та бухгалтера і якої саме установи, належне посвідчення проведення банком платежу.

Крім того, слід зазначити, що відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Разом з тим, платіжне доручення про сплату судового збору був завірений печаткою банку, яка дійсна тільки за підписом ОСОБА_2, а відповідно до наданої копії довіреності №3913-О від 25.10.2012 року на ім'я останнього, його повноважень за посадою щодо проведення від імені банку платежів вчинення відповідних дій в ній не містилось, а повноваження на вчинення посвідчувального напису на таких розрахункових документах, то ці повноваження не стосуються здійснення перерахування сум судового збору за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05.04.2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Таким чином, надане платіжне доручення не може вважатися належним та допустимим доказом сплати позивачем судового збору за пред'явлення позовних вимог до ОСОБА_1

Також відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи.

Так, позовна заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підписана 06.11.2014 року представником ОСОБА_2 на підставі копії довіреності №3913-О від 25.10.2012 року, яка видана Головою правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_3 на уповноваження ОСОБА_2 на представлення інтересів банку, однак вказана довіреність не завірена належною посадовою особою, уповноваженою на це законом, статутом або положенням, а тому ускладнює обов'язок суду встановити особу представника позивача та його повноваження.

Крім того, згідно з п. 5.27 ч. 5 Вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації Уніфікована в системі організаційно-розпорядчої документації відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (підпис), який скріплюється печаткою із зазначенням на ній найменування відповідної установи.

Разом з тим, копії доданих до позовної заяви документів не містять всіх зазначених реквізитів посвічувального напису, тобто не завірені належним чином, оскільки не вказано посада особи, її ініціали та прізвища, дати засвідчення такої копії.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху, надавши строк для виправлення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання позивачем ухвали, з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: