Справа № 488/2738/14-ц
Провадження № 2/488/1356/14 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

06 серпня 2014 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого по справі - судді Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання - Харитоновій І.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України до Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2014 року ПАТ Державний ощадний банк України звернулося до суду із позовною заявою, в якій просило визнати дії Пятої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області щодо відмови у прийнятті вимоги кредитора публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі територіально відокремленого безбалансового відділення № 10014/060 філії - Миколаївського обласного управління АТ Ощадбанк з вимогою до спадкоємців боржника ОСОБА_3 та відкриття за цією претензією спадкової справи, неправомірними; зобовязати Пяту миколаївську державну нотаріальну контору Миколаївської області прийняти претензію позивача з вимогою до спадкоємців боржника ОСОБА_3 та відкрити за цією претензією спадкову справу або долучити до вже відкритої спадкової справи; зобовязати відповідача довести до відома спадкоємців ОСОБА_3 зміст предявленої претензії Банку, про що інформувати кредитора; зобовязати відповідача інформувати позивача про спадкоємців ОСОБА_3, які подали заяву про прийняття спадщини або відмовилися від неї, а також про видачу свідоцтва про права на спадщину спадкоємцям боржника ОСОБА_3; стягнути з Пятої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області на користь позивача сплачений судовий збір.

21 березня 2008 року між ВАТ Державний ощадний банк України, назву якого змінено на ПАТ Державний ощадний банк України, та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав останньому кредит в розмірі 20000 грн. під 21% річних, строком на 36 місяців на купівлю автотранспорту.

Вказаний кредитний договір був забезпечений порукою ОСОБА_5 та ОСОБА_6

В звязку із невиконанням ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зобовязань за кредитним договором та договорами поруки 21 червня 2013 року банк звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, де позивачу стало відомо, що ОСОБА_4 помер.

В звязку із викладеними обставинами, банк звернувся до Пятої миколаївської державної нотаріальної контори із заявою в порядку статті 1281 ЦК України із вимогою до спадкоємців ОСОБА_4

Однак позивачу відмовлено у відкритті спадкової справи, оскільки нотаріальна контора позбавлена можливості перевірити фактичне дотримання банком стоків, передбачених статтею 1221 ЦК України для предявлення вказаних вимог.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, вказувала на підстави викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Вказувала, що вона є державним нотаріусом Пятої миколаївської державної нотаріальної контори та нею було повідомлено позивача у прийнятті вимоги, передбаченої статтею 1281 ЦК України. Вважає свої дії правомірними та такими, що не порушують вимоги діючого законодавства.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд знаходить позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 березня 2008 року між ВАТ Державний ощадний банк України, назву якого змінено на ПАТ Державний ощадний банк України, та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав останньому кредит в розмірі 20000 грн. під 21% річних, строком на 36 місяців на купівлю автотранспорту.

В забезпечення виконання ОСОБА_4 своїх зобовязань за вказаним кредитним договором між банком, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були укладені договори поруки.

В звязку із порушенням боржником своїх зобовязань за кредитним договором Банк звернувся до суду із відповідним позовом, під час розгляду якого стало відомо, що ОСОБА_4 помер 17 липня 2013 року, в звязку із чим провадження по вказаній справі було зупинено ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 жовтня 2013 року, копію якої позивач отримав 10 грудня 2013 року.

На підставі викладеного позивач звернувся до Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори із заявою, предбаченою статтею 1281 ЦК України, в якій просив відповідача прийняти його заяву як кредитора з вимогою до спадкоємців боржника ОСОБА_4, а також у разі прийняття спадкоємцями спадщини просив надати банку інформацію про таких спадкоємців.

Згідно листа-відповіді Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори від 12 лютого 2014 року за вих. № 233/01-16 позивачу повідомлено про відсутність підстав щодо відкриття спадкової справи за вказаною його заявою.

Згідно п.п.2.1. п.2 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом, в тому числі й за претензією кредитора, що надійшла першою, за місцем відкриття спадщини. П.п.1.13. п.1 гл.10 Порядку встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. П.п. 1.13. п.1 гл. 10 Порядку встановлено вичерпний перелік документів, які надаються нотаріусу на підтвердження місця відкриття спадщини.

В порушення вказаних вимог банком до нотаріальної контори не надано відповідних документів.

П.п.1.1., 1.3., 1.4. п.1 гл. 10 Порядку передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, факт смерті фізичної особи нотаріус перевіряє шляхом витребування свідоцтва про смерть, уразі неможливості пред'явлення спадкоємцями свідоцтва про смерть, нотаріус випробовує від органу ДРАЦС копію актового запису про смерть та інш.

П.п.2.2. 2.4., п.2 гл.10 Порядку встановлено, що при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність вже заведеної спадкової справи, у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом, нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви та роз'яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи. Порядок ведення й користування Спадковим реєстром, а також надання інформації з нього, встановлено Положенням про Спадковий реєстр (далі-Положення), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 липня 2011 року № 1810/5.

Розділом IV Положення встановлено порядок плати за користування Спадковим реєстром, в т.ч. й за проведення перевірки інформації про наявність чи відсутність заведеної спадкової справи, а також п.п.4.3., 4.4. цього розділу Положення встановлено вичерпний перелік осіб з яких не справляється така плата за тарифами, встановленими вказаним вище наказом Міністерство юстиції України та надаються безоплатно відомості зі Спадкового реєстру на відповідні письмові запити. В даний перелік банківські установи не підпадають.

Враховуючи, що нотаріальна контора позбавлена можливості перевірити фактичне дотримання банком строків, встановлених ст. 1281 Цивільного кодексу України для пред'явлення своїх вимог до спадкоємців померлого боржника, а також те, що Банком не надано необхідні документи, нотаріальною конторою було запропоновано вирішувати питання стягнення заборгованості у судовому порядку.

Крім того, нотаріальна контора не має можливості здійснювати перевірку наявності вже відкритої спадкової справи (з метою доведення претензії кредитора до спадкоємців боржника) за даними Спадкового реєстру, за причин відсутності документу, що посвідчує факт смерті ОСОБА_4, запиту, складеного за відповідною формою, про надання інформації зі Спадкового реєстру, передбаченого п.п.3.4 розділу III Положення та відсутності платіжного документу, що свідчить про внесення плати на розрахунковий рахунок Міністерства юстиції України за проведення такої перевірки.

Крім того, згідно ст.5 Закону України Про нотаріат, нотаріус зобов'язаний сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав, роз'язнювати права і обов'язки для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду, тому у відповіді на заяву Банка, нотаріальною конторою зазначено про можл и вість звернення пред став н иком банку до П1 ятої МДНК Миколаївської області в разі виникнення питань із зазначенням контактного номеру телефона нотаріальної контори, також, в додатках до відповіді, банку було надіслано повідомлення з реквизитами одержувача платежу, запит про надання інформації зі ^Спадкового реєстру. Банк у своїй діяльності керується чинним законодавством Україним та у своїй заяві з вимогами до спадкоємців боржника посилався на норми Цивільного кодексу України, вказаного вище Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким передба'Щ'ейідстави та необхідні для відкриття спадкової справи документи. Запитів Банку з питань роз'яснення вимог чинного законодавства, які незрозуміло або звернень банку з питань неможливості надати зазначені вище та

Крім того, нотаріус письмово повідомляє кредитора, про те, що спадкоємцям боржника видано свідоцтво про право на спадщину лише у випадках, передбачених п.п.4.16. п.4 гл.10 Порядку. Спонукання нотаріуса до вчинення ним неправомірних дій, забороняється. Довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи, інформація надаються нотаріусом на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів дізнання і досудового слідства.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє місце факт того, що нотаріус під час виконання вказаних дій діяв в межах діючого законодавства, а відтак його дії є правомірними.

В порушення вимог частини 1 статті 60 ЦПК України представник позивача в судовому засіданні не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, в звязку із чим суд відмовляє ПАТ Державний ощадний банк України в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.208,210,212-213,214-215, 218 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України до Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області про визнання дій неправомірними, зобовязання здійснити певні дії відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. В. Безпрозванний