Справа №490/7110/13-ц 18.03.2014 18.03.2014 18.03.2014
Провадження №22-ц/784/1014/14 Суддя по 1
інстанції - Алєйніков В.О.
Доповідач апеляційного суду - Шолох З.Л.
Ухвала

Іменем України

18 березня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Довжук Т.С., Галущенка О.І.,

при секретарі судового засідання -
Романенко Ю.О.,

без участі представника позивача,
належно повідомленого про час і місце
слухання справи,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу Центрального районного суду
м. Миколаєва від 29 січня 2014 року про
залишення заяви без розгляду у справі

за позовом

публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (далі -Банк)
звернулося з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Ухвалою судді Центрального
районного суду м. Миколаєва від 9 жовтня
2013 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою того ж суду від 29 січня 2014
року позовна заява Банку залишена без
розгляду з підстав невиконання
позивачем вимог суду про усунення
недоліків позовної заяви, викладених
в попередній ухвалі суду від 15
листопада 2013 року.

В апеляційній скарзі представник
позивача, посилаючись на незаконність
ухвали суду від 29 січня 2014 року, просив
її скасувати, а справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Залишаючи позовну заяву Банку без
розгляду, суд першої інстанції виходив
з того, що вона подана без додержання
вимог ст. ст. 119 -120 ЦПК України, а
вимоги суду про усунення недоліків у
встановлений строк не були виконані.

Так, відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 207
ЦПК України суд постановляє ухвалу про
залишення заяви без розгляду, якщо
провадження у справі відкрито за
заявою, поданою без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, та не було оплачено судовий
збір і позивач не усунув цих недоліків
у встановлений судом строк.

Як вбачається із матеріалів
справи, 9 жовтня 2013 року відкрито
провадження у справі за позовом Банку
до ОСОБА_2 про стягнення кредитної
заборгованості.

Ухвалою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 15 листопада 2013
року розгляд справи відкладено до 25
листопада 2013 року та зобов'язано
позивача у зазначений строк привести
позовну заяву у відповідність до вимог
ст. ст. 119-120 ЦПК України. Суд
запропонував зазначити належного
відповідача та уточнити підстави
позову, посилаючись на те, що ОСОБА_2
померла 25 січня 2011 року та знята з
реєстрації за місцем проживання 11
листопада 2013 року.

Натомість позивач, посилаючись
на те, що він не може виконати законні
вимоги суду з підстав неможливості
отримати докази, заявив письмове
клопотання про витребування доказів
для з'ясування кола правонаступників
померлої відповідачки та визначення
меж їх відповідальності.

Ухвалою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 29 січня 2014 року
позовна заява Банку залишена без
розгляду з підстав, передбачених п. 8 ч. 1
ст. 207 ЦПК України.

Залишаючи позовну заяву Банку без
розгляду, суд першої інстанції виходив
з того, що вона подана без додержання
вимог ст. ст. 119 -120 ЦПК України, а
вимога суду про усунення недоліків у
встановлений строк не виконана. При
цьому, посилаючись на попередню ухвалу
від 15 листопада 2013 року, суд вважав, що
клопотання Банку задоволенню не
підлягало, оскільки ще до звернення
позивача з позовом відповідачка
померла, тому не мала цивільної
правоздатності і не могла бути
стороною у справі. Тому, на думку
суду, у даному випадку мова не йде про
заміну померлого відповідача його
правонаступником.

Між тим, колегія не погоджується з
таким висновком суду.

Як вбачається із матеріалів
справи, спірні правовідносини,
відповідно до вимог ст. ст. 1216-1218
ЦК України, допускають
правонаступництво.

Матеріальне правонаступництво
тісно пов'язане з процесуальним,
оскільки процесуальне
правонаступництво передбачає перехід
суб'єктивного права або обов'язку від
однієї особи до іншої в матеріальному
праві.

Згідно із вимогами ст. 37 ЦПК
України процесуальне
правонаступництво можливе на
будь-якій стадії цивільного процесу.

За такого, висновок суду про те,
що у цій справі відсутнє процесуальне
правонаступництво є помилковим.

Враховуючи викладене та
відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст. 311 ЦПК
України, оскаржувана ухвала підлягає
скасуванню з направлення справи до
суду першої інстанції для продовження
її розгляду.

Керуючись статтями 303, 311, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «ПриватБанк»
задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м.
Миколаєва від 29 січня 2014 року
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і в касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: