Справа № 167/273/13-ц Головуючий у 1
інстанції: Хитрик Р.І. Провадження №
22-ц/773/506/14 Категорія: 45 Доповідач:
Лівандовська-Кочура Т.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого-судді -
Лівандовської-Кочури Т.В.,

суддів - Антонюк К.І., Овсієнка А.А.

при секретарі -Кирилюку О.О.

з участю:

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
Рожищенська міська рада, про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення
Рожищенського районного суду
Волинської області від 11 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

11 лютого 2014 року рішенням
Рожищенського районного суду позов
ОСОБА_3 задоволено в повному об'ємі.

Виділено для ОСОБА_3 земельну ділянку
площею 0,0264 га закріплену за
будинковолодінням АДРЕСА_1.

Виділено для ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 0,0445 га, закріплену за
будинковолодінням АДРЕСА_1.

Залишено ОСОБА_3, ОСОБА_2 в спільне
користування земельну ділянку площею
0,0003 га закріплену за будинковолодінням
АДРЕСА_1.

В поданій на рішення суду першої
інстанції апеляційній скарзі позивач
ОСОБА_3 вважає оскаржуване рішення
таким, що ухвалено із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позов по суті
заявлених вимог задовольнити повністю,
встановивши порядок користування
спірною земельною ділянкою, відповідно
до варіанту запропонованого висновком
експерта № О-105 від 31.05.2013 року.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін з наступних мотивів.

Задовольняючи позов та визначаючи
порядок користування спірною
земельною ділянкою, суд першої
інстанції обрав варіант № 2,
запропонований експертом у висновку
судової земельно-технічної експертизи
від 26.11.2013 року, відповідно до якого, у
користування ОСОБА_3 передається
земельна ділянка площею 0,0264 га, а у
користування ОСОБА_2 земельна ділянка
площею 0,0445 га, що закріплені за
будинковолодінням АДРЕСА_1, тоді як у їх
спільному користуванні залишено 0,0003 га
земельної ділянки.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на
встановлених обставинах справи та
узгоджуються із нормами матеріального
права, які регулюють спірні
правовідносини, а тому з ними
погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЗК України
власність двох або більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно часток осіб у
праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Частиною 2 статті 158 ЗК України
визначено, що виключно судом
вирішуються земельні спори з приводу
володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей.

Із роз'яснень, викладених у п. 21
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» за № 7 від 16
квітня 2004 року, вбачається, що виходячи
з того, що порядок користування
спільною земельною ділянкою, у тому
числі тією, на якій розташовані належні
співвласникам жилий будинок,
господарські будівлі та споруди,
визначається насамперед їхньою угодою
залежно від розміру їхніх часток у
спільній власності на будинок, суд
відповідно до статті 88 ЗК України бере
до уваги цю угоду при вирішенні спорів
як між ними самими, так і за участю осіб,
котрі пізніше придбали відповідну
частку в спільній власності на землю
або на жилий будинок і для яких
зазначена угода також є обов'язковою.
Це правило стосується тих випадків,
коли жилий будинок було поділено в
натурі.

Якщо до вирішення судом спору між
співвласниками жилого будинку розмір
часток у спільній власності на
земельну ділянку, на якій розташовані
будинок, господарські будівлі та
споруди не визначався або вона
перебувала у користуванні
співвласників і ними не було досягнуто
угоди про порядок користування нею,
суду при визначенні частини спільної
ділянки, право на користування якою має
позивач (позивачі), слід виходити з
розміру його (їх) частки у вартості
будинку, господарських будівель та
споруд на час перетворення спільної
сумісної власності на спільну часткову
чи на час виникнення останньої.

Встановлено, що згідно рішення
Рожищенського районного суду від 25.06.2010
року позивачу належить 7/18 частини
будинковолодіння АДРЕСА_1, тоді як
відповідачу 11/18 його частини (а.с.11
зворот).

Рішенням цього ж суду від 20.05.2011 року та
рішенням апеляційного суду Волинської
області від 29.07.2011 року виділено
зазначені вище та належні сторонам на
праві власності частки
будинковолодіння в натурі (а.с. 5-10).

З відповідді від 25.03.2013 року за №
152/02-17/2-13 наданої Рожищенською міською
радою вбачається, що згідно
земельно-кадастрової книги
реєстраційний номер № 1021 на
будинковолодіння АДРЕСА_1 виділена
земельна ділянка загальною площею 0,07
га (а.с. 29).

З метою встановлення порядку
користування спірною земельною
ділянкою, в ході розгляду справи в суді
першої інстанції, двічі призначалась
судова будівельно-технічна експертиза.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд
першої інстанції обґрунтовано
відхилив висновок № О-105 судової
будівельно-технічної експертизи від
31.05.2013 року, оскільки у запропонованих
варіантах експертом на планах
земельної ділянки відсутня належна
позивачу ОСОБА_3 існуюча господарська
будівля (сарай Г-1), який згідно висновку
№ О-267 судової будівельно-технічної
експертизи від 18.03.2011 року значиться на
схематичному плані земельної ділянки
та не вказано розміри господарських
будівель і споруд.

Згідно висновку № 8033 судової
земельно-технічної експертизи від
26.11.2013 року судовим експертом
запропоновано чотири варіанти
встановлення порядку користування
досліджуваної земельної ділянки (а.с.
110-118 зворот).

Обравши варіант № 2, суд навів мотиви,
із яких поклав його в основу рішення.
Колегія суддів зазначає, що обраний
варіант, запропонований судовим
експертом, є прийнятним та таким, що не
порушує права та законні інтереси
сторін, як співвласників
будинковолодіння та користувачів
спірної земельної ділянки. Також судом
вірно враховано, що по обраному судом
варіанту кожна частина
будинковолодіння знаходиться на своїй
частині земельної ділянки, другий
варіант є менш обтяжливим для сторін,
рівних у своїх правах, максимально
враховує їх інтереси і не потребує у
подальшому встановлення сервітуту,
тоді як вбиральня, про обмеження
доступу до якої у поданій апеляційній
скарзі зазначає позивач, є самовільною
забудовою, право власності на яку, у
встановленому законом порядку не
оформлене.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає нормам матеріального і
процесуального права, є законним та
обґрунтованим, підстав для його
скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Рожищенського районного суду
Волинської області від 11 лютого 2014 року
у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді