Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 листопада 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.

при секретарі - Саварина Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» на заочне рішення Свалявського районного суду від 27 серпня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про розірвання кредитного договору, визнання дій відповідача неправомірними, стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» /надалі Банк/ про розірвання кредитного договору, визнання дій відповідача неправомірними, стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 березня 2008 року вона отримала кредит від Банку в сумі 300 000 грн., терміном на 10 років з умовою погашення такого шляхом здійснення щомісячних платежів 15 процентів річних. Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області розірвано Договір про іпотечний кредит № MKSWG 1 від 21 березня 2008 року як виконаний в повному обсязі сторонами договору та знято заборону із майна, переданого в іпотеку, у забезпечення виконання договору про іпотечний кредит № MKSWG 1 від 21 березня 2008 року. Дане рішення апеляційним судом скасовано та в задоволенні вимоги про розірвання кредитного договору відмовлено та стягнуто з ОСОБА_1 59909,43 гривень заборгованості. 28 січня 2013 року Вищим Спеціалізованим судом України рішення апеляційного суду Закарпатської області залишено без змін. На виконання рішення суду позивачем було сплачено 59909,43 гривень заборгованості по кредитному договору та станом на 03 липня 2013 року у позивача відсутня заборгованість по кредиту. На неодноразові звернення позивача про розірвання кредитного договору відповідач відмовляється розірвати договір в зв'язку з наявністю ще заборгованості в сумі 20000,00 гривень та не надає достовірної інформації щодо нарахування заборгованості по кредиту. Позивачка вважала такі дії відповідача незаконними та просила розірвати кредитний договір № MKSWGI від 21.03.2008 року як виконаний в повному обсязі, зняти заборону із усього майна, переданого в іпотеку, у забезпечення виконання договору про іпотечний кредит № MKSWGI від 21.03.2008 року, визнати дії відповідача неправомірними щодо ненядання своєчасної та достовірної інформації та стягнути моральну шкоду в сумі 20000,00 гривень.

Заочним рішенням суду першої інстанції задоволено частково позовні вимоги, а саме: Розірвано кредитний договір № MKSWGI від 21 березня 2008 року як виконаний в повному обсязі; визнано неправомірними дії публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" щодо ненадання своєчасної та достовірної інформації. В решті вимог відмовлено.

Відповідач з рішенням не погодився, порушив питання про його скасвування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Представник апелянта в судовому засіданні скаргу з наведених підстав підтримав.

Представники позивачки вважали, що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши доповідача та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Оскільки рішення оскаржено тільки в частині відмови в задоволенні первісного позову, то колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення тільки в цій частині.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що слід розірвати кредитний договір № MKSWGI від 21 березня 2008 року як виконаний в повному обсязі.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна на підставі наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2012 року рішення Свалявського районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору відмовлено та зустрічний позов ПАТ КБ "Приватбанк" задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 59909,43 гривень заборгованості за кредитним договором (а.с. 13-15).

28 січня 2013 року Вищим Спеціалізованим судом з розгляду цивільних та кримінальних справ рішення апеляційного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2012 року залишено без змін (а.с.37,38).

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 26 червня 2013 року ОСОБА_1 сплатила суму боргу в сумі 59909,43 гривень (квитанція №24545.380.2 від 25.06.2013р.(а.с.6)) та виконавче провадження з примусового виконання закінчено (а.с.7)

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Однак, судом першої інстанції не взято до уваги того, що заборгованість у розмірі 59909, 43 грн. була нарахована відповідачем станом на 31.01.2012 року і була сплачена позивачем лише 25.06.2013 року.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником не припиняє правовідносин сторін кредитного договору.

Тобто, з 01.02.2012 року відповідач продовжував нарахування заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим у позивача перед відповідачем залишився борг по сплаті кредиту в період з 01.02.2012 року по 25.06.2013 року.

Станом на 21.08.2014 року заборгованість позивачки складає 26 267, 27 гривень.

Тобто, зобов'язання за кредитним договором не припинені, а тому в суда першої інстанції не було правових підставі визнавати, що договір є виконаним.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з позивачки підлягають стягненню судові витрати, понесені апелянтом при поданні апеляційної скарги у розмірі 121, 80 гривень.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.307, 309, 314 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» - задовольнити.

Заочне рішення Свалявського районного суду від 27 серпня 2013 року - скасувати.

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати в розмірі 121, 80 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :