РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
Володимир-Волинський міський суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря Павлович Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Володимир-Волинського міського суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей. Позовні
вимоги мотивує тим, що з відповідачем
перебуває у зареєстрованому шлюбі і
від спільного подружнього життя у них
народилося двоє дітей: син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя з
відповідачем не склалося належним
чином і вони не змогли створити міцної
сім'ї, тому на даний час звернулася до
суду з позовом про розірвання шлюбу.
Після розірвання шлюбу діти
проживатимуть з нею. Відповідач
відмовляється надавати матеріальну
допомогу на утримання дітей. Оскільки
відповідач працює, має стабільний
прибуток, тому позивач просить
стягувати аліменти з відповідача в її
користь на утримання двох
неповнолітніх дітей в розмірі 1/2
частини всіх його заробітку (доходів),
але не менше ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, починаючи з дня подання
заяви до суду і до досягнення дітьми
повноліття.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, однак подала заяву в якій
просить проводити розгляд справи у її
відсутності, позовні вимоги підтримує
повністю, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, однак подав до суду заяву в
якій зазначив, що позовні вимоги визнає
повністю, просить проводити розгляд
справи у його відсутності.

Враховуючи те, що в судове засіданні
сторони не з'явились, тому згідно ч.2 ст.
197 ЦПК України розгляд справи
здійснюється без фіксування
технічними засобами.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд приймає визнання позову
відповідачем, оскільки таке визнання
відповідає вимогам Сімейного кодексу
України, відповідає інтересам сторін
по справі та не суперечить правам та
інтересам інших осіб.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі, котрий
зареєстрований 23 листопада 2003 року
Хобултівською сільською радою
Володимир-Волинського району, актовий
запис №11, що стверджується свідоцтвом
про одруження серії НОМЕР_1.

З досліджених свідоцтв про народження
серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3
встановлено, що сторони є батьками
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей до
досягнення ними повноліття.

Згідно ч.2 ст.181 СК України за
домовленістю між батьками дитини той
із них, хто проживає окремо від дітей
може брати участь у їх утриманні в
грошовій і /або/ натуральній формі.

Однак, домовленості щодо добровільної
сплати відповідачем коштів на
утримання дітей між сторонами не
досягнуто.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує, зокрема, стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини, що
мають істотне значення.

На судовий розгляд відповідач не надав
суду доказів, що він є інвалідом, має на
утриманні непрацездатних дружину,
батьків та інших дітей, окрім спільних
із позивачем.

Водночас, у матеріалах справи
міститься довідка №39 від 09.07.2014 року,
котра підтверджує, що ОСОБА_2 працює,
має регулярний, немінливий дохід, що
свідчить про його задовільне
матеріальне становище.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Визначаючи спосіб виконання ОСОБА_2
обов'язку утримувати неповнолітніх
дітей, суд виходить з того, що
відповідач працює, має регулярний,
немінливий дохід, тому зобов'язаний
сплачувати аліменти y частці від
доходу.

Оскільки відповідач визнав позов
повністю, визнання позову прийняте
судом, тому позовні вимоги підлягають
до задоволення.

В силу ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 367 ЦПК України,
ст.180, ч.3 ст. 181, 182, ч.1 ст. 183, ч.1 ст. 191
Сімейного кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м. Володимир-Волинський
Волинської області, аліменти в користь
ОСОБА_1 на утримання двох неповнолітніх
дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2
частини від всіх видів його заробітку
(доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму дитини відповідного віку
щомісячно, починаючи з 05 червня 2014 року
і до досягнення найстаршою дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 243,60 грн. судового
збору в дохід держави.

Допустити до негайного виконання
рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене сторонами
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через
Володимир-Волинський міський суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий:
А.А. Каліщук