Справа № 203/7908/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року Кіровський
районний суд м.Дніпропетровська в
складі:

головуючого-судді
- Казака С.Ю.

при секретарі
- Місюра К.А.

за участю позивача
- ОСОБА_1

представника позивача
- ОСОБА_2

представника відповідача
- Медведєва С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Комунального підприємства «Ритуальна
служба» Дніпропетровської міської
ради, третя особа - директор
Комунального підприємства «Ритуальна
служба» Дніпропетровської міської
ради Сіровська Ванда Миколаївна, про
скасування наказів про накладення
дисциплінарного стягнення,поновлення
на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, в
обґрунтування якого посилався на
наступне.

З 01.02.1996 року він працював в
Комунальному підприємстві «Ритуальна
служба» Дніпропетровської міської
ради за договором найма. 01.10.2004 року був
переведений завідувачем кладовища
Діївка-2. За час роботи має ряд
заохочень за сумлінну працю. Всі ці
роки добросовісно виконував свої
обов'язки. 19.07.2013 року директор
Комунального підприємства «Ритуальна
служба» Сіровська В.М. видала наказ №52
про переміщення його в зв'язку з
виробничою необхідністю на посаду
завідувача Західного кладовища з 20.07.2013
року. 23.10.2013 року інженером з охорони
праці Комунального підприємства
«Ритуальна служба» Маханьковим Р.Г. та
інспектором відділу кадрів Михайловим
В.В. було проведено огляд побутового
приміщення західного кладовища. За
результатами огляду інженером
Маханьковим Р.Г. йому було видано
припис №25 від 23.10.2013 року, в якому
зазначено виявлені під час огляду
порушення і недоліки. В свою чергу
25.10.2013 року директором Сіровською В.М.
було видано наказ №126 про накладення на
нього дисциплінарного стягнення у
вигляді догани за невиконання
службових обов'язків, передбачених
посадовою інструкцією завідувача
кладовища. Вказаний наказ вважає
незаконним. Так, 25.10.2013 року на ім'я
директора Сіровської В.М. ним було
написано пояснювальну записку, в якій
зазначено, що він не підписував акту
прийому-передачі кладовища від
попереднього завідувача, оскільки за
описом не вистачало деяких основних
засобів, що значились на балансі. Також
він зазначав, що інженером з охорони
праці Маханьковим Р.Г. та керівництвом
підприємства не видавалось необхідне
обладнання та інструменти для
комплектації пожежного щита. Таким
чином, оскільки він не приймав від
попереднього завідувача кладовища
основні засоби, то і відповідальність
за їх відсутність він не повинен нести.
Навпаки таку відповідальність повинна
нести адміністрація Комунального
підприємства «Ритуальна служба» та
інженер з охорони праці Маханьков Р.Г.,
які не забезпечили кладовища
необхідним для протипожежної безпеки.
Він є найманим працівником та не має
фінансової самостійності в
розпорядженні коштами. В розпорядженні
інженера Маханькова Р.Г. №12 від 23.10.2013
року було зазначено, що в приміщенні
кладовища встановлено та
експлуатується газове обладнання без
відповідного проекту та технічної
документації. Проте, встановлення
останнього було здійснено
адміністрацією підприємства до його
призначення на посаду завідуючого
Західного кладовища.

Крім того, 11.11.2013 року директором
Сіровською В.М. було видано наказ №96
про припинення трудового договору та
його звільнення з посади завідувача
Західного кладовища за систематичне
невиконання без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором та посадовою
інструкцією, враховуючи, що раніше до
нього застосовувались дисциплінарні
стягнення. При цьому, посилались на
наказ №126 від 25.10.2013 року та наказ №89
від 19.07.2013 року. Оскільки наказ №89 від
19.07.2013 року на той час оскаржувався в
суді, а наказ №126 від 25.10.2013 року є
незаконним, виданий 11.11.2013 року наказ
№96 про звільнення підлягає скасуванню,
як виданий безпідставно.

З урахуванням вищезазначеного,
позивач просив суд скасувати накази
№126 від 25.10.2013 року про накладення
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани, наказ №96 від 11.11.2013 року про
звільнення та поновити його на посаді
завідуючого Західного кладовища
Комунального підприємства «Ритуальна
служба» Дніпропетровської міської
ради.

В судовому засіданні позивач та
його представник підтримали заявлений
позов та, посилаючись на викладені в
ньому підстави, просили задовольнити
його в повному обсязі.

Представник відповідача та
третьої особи в судовому засіданні
проти позову заперечував та просив
відмовити в його задоволенні в повному
обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступного.

Як встановлено судом та
вбачається з матеріалів справи, з 01.02.1996
року позивач працював в Комунальному
підприємстві «Ритуальна служба»
Дніпропетровської міської ради на
різних посадах.

Наказом директора №52 від 19.07.2013
року ОСОБА_1 було переміщено з посади
завідуючого кладовища Діївка-2 на
посаду завідуючого кладовища селища
Західний з 20.07.2013 року.

23.10.2013 року інженером з охорони
праці Комунального підприємства
«Ритуальна служба» Дніпропетровської
міської ради Маханьковим Р.Г. та
інспектором відділу кадрів Михайловим
В.М. було проведено огляд приміщення
Західного кладовища, за результатами
якого виявлено порушення, що
відображені в приписі №25 від 23.10.2013
року, а саме: відсутність первинних
засобі пожежетушіння
(розукомплектовано пожежний щит, ящик
під пісок не обладнано кришкою,
відсутня пожежна ємність під воду,
вогнегасник в несправному стані -
відсутня пломба та дата зарядки); перед
топкою печі відсутній металевий лист
встановленого зразку, в ящику обліку
електроенергії зберігається
господарський інвентар, лічильники не
обладнані захисними плафонами.

Також 23.10.2013 року інженером
Маханьковим Р.Г. внесено розпорядження
№12 завідуючому кладовища ОСОБА_1 про
усунення недоліків щодо установлення
та експлуатації в побутовому
приміщенні газового обладнання без
відповідного проекту та технічної
документації.

Доповідною запискою інженером з
охорони праці Маханьковим Р.Г. було
повідомлено керівництво Комунального
підприємства «Ритуальна служба»
Дніпропетровської міської ради про
виявлені під час перевірки порушення.

Доповідною запискою інспектора
відділу кадрів Михайлова В.В. було
повідомлено про виявлення під час
перевірки фактів неналежного ведення
книги обліку робочого часу, заїзду
транспорту на кладовище, відсутність
графіку чергувань сторожів, книги
обліку намогильних споруд.

На підставі вказаних доповідних
записок 25.10.2013 року директором
Комунального підприємства «Ритуальна
служба» Дніпропетровської міської
ради Сіровською В.М. було видано наказ
№126 про оголошення завідувачу
кладовища селища Західний ОСОБА_1
догани за невиконання покладених на
нього посадових обов'язків,
передбачених посадовою інструкцією,
пп.3.2,3.6,3.8,3.9. Правил внутрішнього
трудового розпорядку, порядку ведення
документації кладовища, порушення
вимог діючого законодавства в сфері
протипожежної безпеки та охорони
праці.

Разом з тим, вказаний наказ не
містить посилань на те, які конкретно
посадові обов'язки, передбачені
посадовою інструкцією завідувача
кладовищем, а також які вимоги
законодавства та нормативних актів
було порушено позивачем, чи були
виявлені недоліки допущені під час
перебування позивача на посаді
завідувача кладовищем, або мали місце
до його переведення на цю посаду та в
якому стані передавались
товарно-матеріальні цінності
(приміщення, прилади, засоби
протипожежної безпеки, документація та
інш.).

В той час, як відповідно до вимог
ст.ст.13,19 Закону України «Про охорону
праці» саме на роботодавця покладено
обов'язок створити на робочому місці в
кожному структурному підрозділі умови
праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці; здійснювати
фінансування охорони праці.

Наказом №96 від 11.11.2013 року
позивача було звільнено з посади
завідуючого кладовищем селища
Західний на підставі п.3 ст.40 КЗпП
України за систематичне невиконання
без поважних причин обов'язків,
покладених на нього трудовим договором
та посадовою інструкцією, враховуючи,
що до нього раніше застосовувались
дисциплінарні стягнення згідно
наказів №89 від 19.07.2013 року та №126 від
25.10.2013 року.

Відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

Відповідно до ч.1 ст.147 КЗпП України
за порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
догана, звільнення.

Відповідно до ст.147-1 КЗпП України
дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу (обрання,
затвердження і призначення на посаду)
даного працівника.

Відповідно до ст.148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповнова-женим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

Відповідно до ст.149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення. При обранні виду
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен враховувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередню роботу
працівника. Стягнення оголошується в
наказі (розпорядженні) і
повідомляється працівникові під
розписку.

Згідно п.22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 06.11.1992
року «Про практику розгляду судами
трудових спорів» з наступними змінами,
у справах про поновлення на роботі
осіб, звільнених за порушення трудової
дисципліни, судам необхідно з'ясувати,
в чому конкретно проявились порушення,
що стало приводом до звільнення, чи
могло воно бути підставою для
розірвання трудового договору за
пунктами 3,4,7,8 ст.40 КЗпПУ, чи додержані
власником або уповноваженим ним
органом передбачені ст.ст.147,147-1,148,149
КЗпПУ правила і порядок застосування
дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не
закінчився встановлений законом для
цього строк.

Згідно п.23 вказаної Постанови за
передбаченими п.3 ст.40 КЗпПУ підставами
працівник може бути звільнений лише за
проступок на роботі, вчинений після
застосування до нього дисциплінарного
або громадського стягнення за
невиконання без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку. У
таких випадках враховуються ті заходи
дисциплінарного стягнення, які
встановлені чинним законодавством і не
втратили юридичної сили за давністю
або зняті достроково і ті громадські
стягнення, які застосовані до
працівника за порушення трудової
дисципліни у відповідності до
положення або статуту, що визначає
діяльність громадської організації, і
з дня накладення яких до видання наказу
про звільнення минуло не більше одного
року.

Враховуючи зазначені вище
обставини та положення закону, суд
приходить до висновку, що оскаржувані
накази не можна вважати законними та
такими, що винесені відповідачем з
дотриманням вимог ст.149 КЗпП України, з
урахуванням та належного з'ясування
всіх обставин, що сприяли виявленим під
час перевірок порушенням, часу їх
виявлення та ступеню вини позивача.
Крім того, суд вважає, що захід
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення не відповідав тяжкості
проступку, за вчинення якого він був
застосований до позивача, накладений
без врахування попередньої тривалої та
сумлінної роботи позивача на
підприємстві, наявності заохочень, а
також за відсутності факту заподіяної
шкоди та інших негативних наслідків.

В зв'язку з цим, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню та слід скасувати накази
№126 від 25.10.2013 року про накладення
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани та №96 від 11.11.2013 року про
звільнення, а також поновити ОСОБА_1 на
посаді завідуючого кладовищем.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь держави слід
стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.29,147,147-1,148,149,2352 КЗпП
України, ст.9 Закону України «Про
колективні договори і угоди», ст.ст.13,19
Закону України «Про охорону праці»,
ст.ст.ст.3,10,11, 57-61,88,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального
підприємства «Ритуальна служба»
Дніпропетровської міської ради, третя
особа - директор Комунального
підприємства «Ритуальна служба»
Дніпропетровської міської ради
Сіровська Ванда Миколаївна, про
скасування наказів про накладення
дисциплінарного стягнення,поновлення
на роботі - задовольнити повністю.

Скасувати наказ №126 від 25 жовтня 2013
року виданого директором Комунального
підприємства «Ритуальна служба»
Дніпропетровської міської ради
Сіровською Вандою Миколаївною про
накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного
стягнення у вигляді догани.

Скасувати наказ (розпорядження)
№96 від 11 листопада 2013 року виданого
директором Комунального підприємства
«Ритуальна служба» Дніпропетровської
міської ради Сіровською Вандою
Миколаївною про припинення трудового
договору та звільнення ОСОБА_1 з посади
завідуючого Західного кладовища
Комунального підприємства «Ритуальна
служба» Дніпропетровської міської
ради.

Поновити ОСОБА_1 на посаді
завідуючого Західного кладовища
Комунального підприємства «Ритуальна
служба» Дніпропетровської міської
ради.

Стягнути з Комунального
підприємства «Ритуальна служба»
Дніпропетровської міської ради на
користь держави судовий збір в сумі 243
грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подачу
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Кіровський районний суд
м.Дніпропетровська шляхом подачі
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час

проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

С.Ю.Казак