Перемишлянський районний суд Львівської області
Справа № 449/1359/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2014 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді Борняк Р.О.,

секретаря: Бохонко Е.Р.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2

представника Романівської сільської ради Горішного І.С.

т.о. ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Романівської сільської ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення Романівської сільської ради №326 від 22.09.2013р.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до Романівської сільської ради про визнання незаконним рішення Романівської сільської ради №326 від 22.09.2013р. «Про затвердження межі між присадибними ділянками ОСОБА_6 та ОСОБА_4, мешканок с. Романів» з покликанням на те, що вона будучи власником житлового будинку по АДРЕСА_1 та користувачем присадибної земельної ділянки, 23.03.2011р. звернулась до відповідача з заявою про встановлення меж між її присадибною земельною ділянкою та земельною ділянкою ОСОБА_4 Дане питання було розглянуто 28.03.2011р. на місцевості з визначенням межі між ділянками, яка була прямою та відповідала планам обміру присадиб 1958р. випуску, а також встановлено 4 межові знаки.

Відповідно до рішення Романівської сільської ради №226 від 28.09.2012р., яким позивачці надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою та зобов'язано погодити технічну документацію на земельну ділянку, орієнтовною пл. 0,18га., нею було замовлено та виготовлено технічну документацію, відповідно до кадастрового та збірного планів якої межа земельної ділянки ОСОБА_6 із земельною ділянкою ОСОБА_4 також характеризується прямою та рівною лінією.

Попри це, 07.06.2013р. ОСОБА_4 було встановлено огорожу на межі зазначених земельних ділянок, яку розміщено з частковим виходом на територію позивача ОСОБА_6, а оскаржуваним рішенням Романівської сільської ради №326 від 22.09.2013р. затверджено межу між присадибними ділянками суміжних землекористувачів ОСОБА_6 та ОСОБА_4, «по існуючій межі», без посилання на конкретний абрис, план чи схему земельної ділянки, що не відповідає існуючій протягом десятиліть межі, крім цього фактично зменшує площу земельної ділянки відведеної ОСОБА_6 та порушує її права.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повністю підтримав заявлений позов, покликаючись на мотиви зазначені в позовній заяві зазначили, що відповідно до копії абрису встановлення межі між присадибними ділянками ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від 18.04.2011р., на якому відображено межові знаки №№1-7, межові знаки №№6 і7 утворюють пряму лінію межі. Крім цього, рішенням Романівської сільської ради від 01.04.1994р. ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку 0,14га., тоді як згідно зведеного плану земельних ділянок, що ліг в основу оскаржуваного рішення, остання використовує земельну ділянку площею 0,16га, що свідчить про безпідставне збільшення площі її земельної ділянки в тому числі і за рахунок захоплення частини земельної ділянки позивачки.

Представник Романівської сільської ради пред'явлений позов заперечив та пояснив, що спір за межу триває давно, оскільки за матеріалами аерофотозйомки проведеної у 1958р., з врахуванням закладеної похибки, яка складає біля 2-х метрів на місцевості, межа одна, а фактично інша. Сільська рада неодноразово виходила на місцевість і за результатами розгляду даного питання на сесії сільської ради було вирішено затвердити межу по існуючій межі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та її представник позов заперечили та зазначили, що межа, яка затверджена рішенням Романівської сільської ради №326 від 22.09.2013р. існує понад 70 років і ніхто її не змінював. При заміні старої штахетної огорожі у 2001р. була здійснена її заміна по старій межі та межових стовпах за погодженням представника Романівської сільської ради та ОСОБА_6, яка будь-яких заперечень на той час не мала. Вважають, що оскаржуване рішення Романівської сільської ради є законним і підстав для його скасування немає.

Вислухавши доводи сторін та пояснення свідків, проаналізувавши обставини та матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_6 до Романівської сільської ради слід відмовити виходячи з наступного.

За змістом ч.2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ч.5 ст.158 ЗК України у разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Відповідно до вимог ст.ст. 10 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін виникає спір.

З огляду свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.-2.2009р. ОСОБА_6 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими прибудовами по АДРЕСА_1.

Згідно листа Романівської сільської ради №531 від 03.10.2013р. правовстановлюючі документи, які б підтверджували право користування земельними ділянками ОСОБА_6 в сільській раді відсутні.

Рішенням Романівської сільської ради №226 від 28.09.2012р. ОСОБА_6 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,18га із земель населеного пункту с. Романів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є користувачами суміжних земельних ділянок, призначених для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення присадибного господарства, що знаходяться АДРЕСА_1

Відповідно до рішення Романівської сільської ради №326 від 22.09.2013р. «Про затвердження межі між присадибними ділянками ОСОБА_6 та ОСОБА_4, мешканок с. Романів» межу між присадибними земельними ділянками суміжних землекористувачів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 затверджено по існуючій межі.

В судове засідання стороною позивачки представлено Витяг з рішення 26 сесії 21 скликання Романівської сільської ради народних депутатів від 01.04.1994р. відповідно до якого ОСОБА_4 передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для ведення особистого підсобного господарства заг. пл. 0,77га з яких: у власність 0,14га. та в постійне користування 0,63га.

Поряд з цим в судовому засіданні було з'ясовано, що до земельної ділянки ОСОБА_4 була долучена інша земельна ділянка, розташована по довжині її земельної ділянки, що була придбана останньою. Крім цього записи про площі таких земельних ділянок вносились відповідно до відомостей які були отримані в результаті ліквідації колгоспів

Свідок ОСОБА_7 ствердив, що в період його перебування на посаді сільського голови, а саме з 1990-2006р.р., у 1999-2000р.р. при заміні старих штахет між земельними ділянками ОСОБА_6 та ОСОБА_4, було зрізано старі межові стовпи і на їх місці, по цій же межі, в присутності земельної комісії сільської ради та сторін, встановлено нову огорожу. При виготовленні документації із землеустрою, проектна організація з сільською радою не контактувала, а відтак документація була виготовлена у двох варіантах: по існуючих межах і проектна лінія.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що в 2001р. огорожа ОСОБА_6 нахилилася в сторону ОСОБА_4 і його було замінено на нову огорожу по цій же межі, що стояла стара. 18.04.2011р. за участі сторін та представників сільської ради межа була погоджена та встановлено стовпці. Площа земельної ділянки ОСОБА_4 була збільшена за рахунок доручення до неї іншої земельної ділянки, яка була придбана останньою.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пояснили, що межа між земельними ділянками ОСОБА_6 та ОСОБА_4 була рівною, однак з часом, коли паркан по ній був завалений, ОСОБА_4, приблизно у 2003р., огорожа була відновлена однак вже по новій межі зі зміщенням в сторону земельної ділянки ОСОБА_6 з приводу чого між ними неодноразово виникали конфлікти.

В судове засідання стороною позивача представлено абриси встановлення меж земельних ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від 28.03.2011р. та від 18.04.2011р. з істотними невідповідностями їх розмірів. В судовому засіданні представником відповідача надано пояснення що такі проміри встановлювались за допомогою механічної рулетки, що допускає певну похибку в таких замірах, а від так покликання позивача та такий доказ в підтвердженні своїх позовних вимог судом не розцінюється як належний.

З огляду технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) виготовленої на замовлення ОСОБА_6 та зокрема кадастрового плану земельної ділянки та зведеного кадастрового плану земельної ділянки вбачається, що проектна організація при обмірах земельних ділянок ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зазначила існуючу межу, яка затверджена оскаржуваним рішенням Романівської сільської ради №326 від 22.09.2013р. та вказала проектну лінію межі між земельними ділянками.

Покликання сторони позивача на схему аерофотозйомки 1958р. суд не може вважати переконливим доказом виходячи з того, що схема складена в масштабі 1:2000 для визначення меж населеного пункту і похибка в такому масштабі складає 1мм - 2 метри.

Позивачем в судовому засіданні не надано жодного доказу зменшення площі своєї земельної ділянки в наслідок зміни конфігурації межі між господарствами ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази виходячи з меж заявлених позовних вимог, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 до Романівської сільської ради про визнання незаконним рішення Романівської сільської ради №326 від 22.09.2013р. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8,10, 11, 57, 60, 88, 209, 212- 215, 218, 292, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_6 до Романівської сільської ради про визнання незаконним рішення Романівської сільської ради №326 від 22.09.2013р.- відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Суддя Р. О. Борняк