Справа № 530/85/14-ц
Номер провадження 2/530/126/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2014 року Зіньківський районний суд
Полтавської області в складі:
головуючого - судді Должко С.Р., при
секретарі Стрілець Л.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 до Тарасівської сільської ради,
Зіньківського району, Полтавської
області, Зіньківської районної
державної адміністрації Полтавської
області про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в
Зіньківський районний суд Полтавської
області з позовом до Тарасівської
сільської ради, Зіньківського району,
Полтавської області, Зіньківської
районної державної адміністрації
Полтавської області про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1
народився в селі Комсомольське,
Зіньківського району, Полтавської
області. В свідоцтві про народження
його батьками записані: ОСОБА_2, а в
графі "батько" написано просто "ОСОБА_4".

В селі Комсомольське, Зіньківського
району по АДРЕСА_1 проживала мати
позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її
рідна сестра, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Тітка позивача, ОСОБА_3, не була
заміжньою, у фактичних шлюбних
відносинах ні з ким не перебувала і
дітей не мала. Згідно рішення
Зіньківської районної державної
адміністрації від 29 жовтня 1997 року,
ОСОБА_3 був виданий сертифікат на право
власності на земельну частку (пай)
серії ПЛ № 0335609, який зареєстрований 17
листопада 1997 року в Книзі реєстрації
сертифікатів по КСП "Україна"
Зіньківського району за № 1499.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла в селі
Комсомольське, Зіньківського району,
Полтавської області, за місцем свого
проживання. Мати позивача, ОСОБА_2,
проживаючи разом з ОСОБА_3, фактично
вступила у спадщину після її смерті,
але юридично спадщину не оформила так
як у ОСОБА_3 не було свідоцтва про
народження за допомогою якого у
нотаріуса можна було б встановити їх
родинні відносини. В судовому порядку
встановити факт родинних відносин не
встигли, так як ІНФОРМАЦІЯ_5 померла
мати позивача - ОСОБА_2.

Рішенням Зіньківського районного суду
Полтавської області від 04.12.2013 року №
530/2267/13-ц було встановлено факт того, що
померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 є рідною
тіткою позивача, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Оскільки інших спадкоємців, окрім
позивача, у ОСОБА_3 немає, то він як
спадкоємець за законом має право
успадкувати земельну частку (пай)
розміром 2,88 в умовних кадастрових
гектарах без визначення меж цієї
частки в натурі (на місцевості).

Маючи намір успадкувати зазначену
земельну ділянку, що залишилася після
смерті тітки ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, позивач, ОСОБА_1, звернувся
до Державної нотаріальної контори, але
отримав відмову у вчиненні
нотаріальної дії по видачі свідоцтва
про право на спадщину на земельну
ділянку (пай), оскільки на момент смерті
тітки діяв Цивільний Кодекс України
від 18.07.1963 року, за яким було
передбачено, що племінники до кола
спадкоємців не включені (ст.529-530).

Таким чином, іншим шляхом, окрім
судового, успадкувати земельну частку
(пай), яка належала тітці позивача,
ОСОБА_3, на підставі сертифікату на
право на земельну частку (пай) серії ПЛ
№ 0335609, розміром 2,88 в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (на
місцевості), не може.

Заслухавши позивача, який підтримав
позовні вимоги, зачитавши заяви
відповідачів, розглянувши матеріали
справи, дослідивши наявні докази по
справі, суд знаходить, що заявлені
вимоги обґрунтовані і такі, що
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цивільно-процесуального кодексу
України.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України: «кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності».

Відповідно до ст. 16 ЦК України, визнання
права є одним із способів захисту
порушеного майнового права.

Відповідно до ст. 114 ЦПК України:
«Позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини», враховуючи
місцезнаходження, позов пред'являється
за правилами виключної підсудності до
Зіньківського районного суду
Полтавської області за місцем
знаходження земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 1297 Цивільного кодексу
України встановлено, що спадкоємець,
який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно зобов'язаний звернутися
до нотаріуса за видачею свідоцтва про
право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою... .

Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України,
- цивільне судочинство здійснюється
відповідно до Конституції України,
цього Кодексу та Закону України "Про
міжнародне приватне право". Якщо
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, передбачено інші
правила, ніж встановлені цим Кодексом,
застосовуються правила міжнародного
договору. Провадження в цивільних
справах здійснюється відповідно до
законів, чинних на час вчинення окремих
процесуальних дій, розгляду і
вирішення справи. Закон, який
встановлює нові обов'язки, скасовує чи
звужує права, належні учасникам
цивільного процесу, чи обмежує їх
використання, не має зворотної дії в
часі.

Згідно положень пункту 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у
цивільній справі", - рішення суду як
найважливіший акт правосуддя
покликане забезпечити захист
гарантованих Конституцією України
прав і свобод людини та здійснення
проголошеного Основним Законом
України принципу верховенства права. У
зв'язку з цим суди повинні неухильно
додержувати вимог про законність і
обґрунтованість рішення у цивільній
справі (частина перша статті 213 ЦПК).
Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до статті 8 ЦПК, а також
правильно витлумачив ці норми. Якщо
спірні правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).
Якщо є суперечності між нормами
процесуального чи матеріального права,
які підлягають застосуванню при
розгляді та вирішенні справи, то
рішення є законним, якщо судом
застосовано відповідно до частини
четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають
вищу юридичну силу. У разі наявності
суперечності між нормами законів
(кодексів), що мають однакову юридичну
силу, застосуванню підлягає той з них,
який прийнято пізніше. При
встановленні суперечностей між
нормами права, які підлягають
застосуванню при розгляді та вирішенні
справи, суду також необхідно
враховувати роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України, що містяться в
постанові від 1 листопада 1996 року № 9
"Про застосування Конституції України
при здійсненні правосуддя".
Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

За змістом ст. 10 ЦПК України, - цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом.

Відповідно до п. 11 ст. 346 ЦК України
право власності припиняється у разі
смерті власника.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1218, ЦК України
спадщина здійснюється за заповітом або
за законом. До складу спадщини входять
усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ч.1, ч.5. ст. 1268 ЦК України
спадкоємець має право прийняти
спадщину, яка незалежно від часу
прийняття належить спадкоємцю з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. З Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" право власності та інші
речові права на нерухоме майно, набуті
згідно з діючими нормативно-правовими
актами до набрання чинності цим
Законом, визнаються
державою.Відповідно до ст. 392 ЦК
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою... .

Згідно з положеннями ст. 1277 ЦК ( 435-15 ) у
разі відсутності спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою.

Відповідно до положень Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні" (
280/97-ВР ), основні терміни, використані в
цьому Законі, мають таке значення:
зокрема, територіальна громада -
жителі, об'єднані постійним
проживанням у межах села, селища, міста,
що є самостійними
адміністративно-територіальними
одиницями, або добровільне об'єднання
жителів кількох сіл, що мають єдиний
адміністративний центр; районні та
обласні ради - органи місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ та міст. Згідно з ст.5
Закону система місцевого
самоврядування включає: територіальну
громаду; сільську, селищну, міську раду;
сільського, селищного, міського голову;
виконавчі органи сільської, селищної,
міської ради; районні та обласні ради,
що представляють спільні інтереси
територіальних громад сіл, селищ, міст;
органи самоорганізації населення.
Відповідно до ст.10 цього ж Закону
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами. Пленуму Верховного Суду
України у п. 24 Постанови № 7 від 30 травня
2008 р. Про судову практику у справах про
спадкування роз'яснив, що при
відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Судом встановлено що, позивач, ОСОБА_1
народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в
с.Комсомольське, Зіньківського району,
Полтавської області його батьками
записані: ОСОБА_2 та батько "ОСОБА_4",
свідоцтво про народження серії НОМЕР_2,
видане с/РАЦСом Грунського району,
Сумської області, нині с.
Комсомольське, Зіньківського району,
Полтавської області.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно
копії свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_3, яке видане Тарасівською
сільською радою Зіньківського району
Полтавської області.

Як вбачається з довідки Тарасівської
сільської ради Зіньківського району
Полтавської області № 1034 від 22.07.2013
року останнім місцем проживання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, було зареєстроване
АДРЕСА_2. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 за
вказаною адресою зареєстроване місце
проживання таких осіб: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - сестра.

Згідно довідки Тарасівської сільської
ради Зіньківського району Полтавської
області № 342 від 11.03.2014 року
будинковолодіння в с.Комсомольське,
Зіньківського району, Полтавської
області згідно господарської книги №3,
особового рахунку №1308 станом на 01.07.1990
року відносилося до типу колгоспного
двору. Членами двору були - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - голова сімї та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 - сестра.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_4, виданого Тарасівською
сільською радою Зіньківського району
Полтавської області, ІНФОРМАЦІЯ_5
померла ОСОБА_2, мати позивача.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина до складу якої входить
земельна ділянка розміром 2,88 в умовних
кадастрових гектарах у землі яка
перебуває у колективній власності КСП
"Україна", сертифікат на право на
земельну частку (пай) серії ПЛ № 0335609.
Заповідального розпорядження, на
випадок своєї смерті, ОСОБА_3 не
складала. Інших спадкоємців, окрім
позивача у неї не має.

При зверненні позивача до Зіньківської
державної нотаріальної контори по
питанню отримання свідоцтва про право
на спадщину за законом, йому було
видано постанову про відмову у
вчиненні нотаріальних дій у зв"язку з
тим, що на день смерті спадкодавця
ОСОБА_3 діяв Цивільний Кодекс України (в
редакції 1963 року), відповідно до ст.
529-530, якого племінники не включені до
кола спадкоємців.

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу
України спадкоємець має право прийняти
спадщину або не прийняти її. Позивач
бажає прийняти спадщину спадкодавця
ОСОБА_3, а тому, як спадкоємець за
законом, звернувся до суду з позовом
про визнання права власності на вище
зазначену земельну ділянку, якою за
життя володіла тітка позивача,
спадкодавець ОСОБА_3 і яка є її
спадковим майном.

Факт родинних відносин позивача ОСОБА_1
із спадкодавцем повністю
підтверджується рішенням
Зіньківського районного суду
Полтавської області від 04.12.2013 року про
встановлення факту його родинних
відносин з тіткою, спадкодавицею
ОСОБА_3.

У відповідності до ст.. 213 ЦПК України,
суд виконавши всі вимоги цивільного
судочинства ухвалюючи рішення на
основі повного і всебічного з'ясування
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні та
керуючись ст. ст. 376, 392 ЦК України, ст.
ст. 3, 10,15,30, 57-61, 212-223 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Тарасівської сільської ради,
Зіньківського району, Полтавської
області, Зіньківської районної
державної адміністрації Полтавської
області про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний № НОМЕР_1, що проживає
в АДРЕСА_3 право власності на земельну
ділянку площею 2,88 гектарів,
розташовану на території Тарасівської
сільської ради Зіньківського району,
Полтавської області, передану для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
якою спадкодавець ОСОБА_3, померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, володіла на підставі
державного акта на право приватної
власності на землю серії ПЛ № 0335609,
виданого їй Зіньківською районною
державною адміністрацією 15 листопада
1997 року, на підставі розпорядження
голови Зіньківської районної
державної адміністрації № 426 від 29
жовтня 1997 року - в порядку спадкування
за законом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Зіньківський районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з моменту його оголошення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області

С.Р.Должко