АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

04 грудня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І.,
Чобіток А.О.

при секретарі - Бабіч
К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
ДТП , за апеляційними скаргами ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Дарницького
районного суду м.Києва від 10 вересня 2014
року,

встановила:

у лютому 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому з урахуванням
уточнень просив стягнути з відповідача
на його користь відшкодування збитків,
завданих. ДТП в розмірі 107 575 грн. 71 коп. з
урахуванням моральної шкоди в розмірі
10 000 грн., посилаючись на те, що ДТП,
внаслідок якої було пошкоджено
належний йому автомобіль, трапилась з
вини відповідача.

Рішенням Дарницького районного суду
м.Києва від 10 вересня 2014 року позов
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
розмірі 431 грн. 26 коп., суму франшизи у
розмірі 510 грн, моральну шкоду в розмірі
1 000 грн., судовий збір в розмірі 19 грн. 41
коп.,та витрати на проведення
автотоварознавчого дослідження в
розмірі 3 500 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просив рішення змінити, визначити
матеріальну шкоду в розмірі 94 075 грн. 71
коп., посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.
ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просив рішення
скасувати та ухвалити нове, яким позов
задовольнити частково, стягнути з
нього на користь позивача франшишу в
розмірі 510 грн., посилаючись на
порушення норм матеріального права,
неповне з'ясування обставин по справі.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційних скарг,
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 підлягає частковому
задоволенню, а апеляційна скарга
ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом,
ОСОБА_1 посилався на те, що з вини
відповідача, який допустив порушення п.
16.11 ПДР України 12.07.2013 р. сталась ДТП, в
результаті якої було ушкоджено
належний йому автомобіль марки «Toyota».
Вартість відновлювального ремонту
автомобіля склала 42 744 грн. 48 коп.
Оскільки частину збитків в сумі 24 045
грн. 88 коп. йому виплатила страхова
компанія, позивач просив стягнути з
відповідача матеріальну шкоду в
розмірі 18 698 грн. 60 коп. та моральну
шкоду в розмірі 10 000 грн. В ході розгляду
справи позивач збільшив свої позовні
вимоги та просив стягнути з
відповідача на його користь вартість
відновлювального ремонту - 67 690 грн. 33
коп., вартість матеріальних збитків - 26
385 грн. 38 коп., оплата за проведення
автотоварознавчого дослідження - 3 500
грн., моральну шкоду - 10 000 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 10.09.2014 р. позовні вимоги було
задоволено частково - стягнуто на
користь позивача матеріальну шкоду в
розмірі 431 грн. 26 коп., франшизу в
розмірі 510 грн., моральну шкоду в
розмірі 1 000 грн., судовий збір в розмірі
19 грн. 41 коп., витрати на проведення авто
товарознавчого дослідження 3 500 грн.

Позивачем рішення суду в частині
відшкодування моральної шкоди не
оскаржується.

При визначенні розміру моральної
шкоди, суд першої інстанції виходив із
ступеня та характеру моральних
страждань, понесених позивачем в
результаті ушкодження належного йому
майна та з дотриманням засад
розумності і справедливості. Висновок
суду першої інстанції в цій частині є
законним та обґрунтованим.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди,
яка підлягає стягненню з відповідача,
суд першої інстанції виходив з того, що
розмір заподіяної позивачу шкоди
становить 50 431 грн. 26 коп., а тому
стягнув на його користь різницю між
цією сумою та страховою сумою,
визначеною полісом (лімітом
відповідальності) - 50 000 грн. і франшизу
- 510 грн. Однак погодитись з таким
висновком суду першої інстанції
повністю неможна, оскільки він не
відповідає встановленим по справі
обставинам.

Як видно з матеріалів справи, між
відповідачем та ПрАТ АСК «Інго
Україна» 14.01.2013 р. було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів терміном дії з 27.01.2013 р. по 26.01.2014
р. ОСОБА_1 подав 29.08.2013 р. заяву про
виплату страхового відшкодування в
сумі 30 633 грн., посилаючись на Акт
виконаних робіт від ТОВ «ВІДІ
Автострада» від 09.08.2013 р., яким було
проведено відновлювальний ремонт
належного позивачу автомобіля. 15.10.2013 р.
страховиком було складено Страховий
акт №104567, в якому було визначено
розмір страхового відшкодування в сумі
24 045 грн. 88 коп., як вартість виконаних
робіт з урахуванням коефіцієнту зносу
- 32%, що становить 6 077 грн. 78 коп. та за
відрахуванням суми франшизи - 510 грн.
(а/с 30).

Тому висновок суду першої інстанції
щодо визначення розміру матеріального
збитку, завданого позивачу в сумі 50 431
грн. 26 коп. на підставі Висновку авто
товарознавчого дослідження №14044 від
24.04.2014 р. та стягнення на користь
позивача різниці між вказаною сумою та
розміром страхової суми (ліміт
відповідальності) - 50 000 грн. є
помилковим.

Доводи ОСОБА_1, викладені ним в
апеляційній скарзі щодо визначення
розміру завданої йому матеріальної
шкоди в сумі 94 075 грн. 71 коп. відповідно
до Висновку експертного
автотоварознавчого дослідження по
визначенню вартості матеріального
збитку №14044 від 24.04.2014 р. є
необґрунтованими, оскільки відповідно
до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

В даному випадку, позивач, при
зверненні до страховика надав Акт
виконаних робіт від 09.08.2013 р. та
погодився із вказаною в ньому вартістю
ремонтних робіт, запасних частин та
матеріалів - 30 633 66 коп., зазначивши в
заяві, що після отримання страхового
відшкодування претензій до АСК «ІНГО
Україна» мати не буде. При цьому сума
відшкодування не перевищувала ліміт
відповідальності страховика і
позовних вимог до страховика позивач в
своєму позові не заявляв.

Враховуючи викладене, Висновок
експертного автотоварознавчого
дослідження по визначенню вартості
матеріального збитку №14044 від 24.04.2014 р.,
який був складений на замовлення
позивача, не може бути визнаний
належним доказом по справі. З цих же
підстав не підлягають стягненню на
користь позивача витрати на оплату
його проведення в сумі 3 500 грн.

Судові витрати колегія суддів
розподіляє з урахуванням вимог ст. 88
ЦПК України та стягує з відповідача на
користь позивача судовий збір в сумі 365
грн. 40 коп. відповідно до ставок
судового збору за подання до суду
позовної заяви майнового та
немайнового характеру.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 313-317 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Дарницького районного суду
м.Києва від 10 вересня 2014 року змінити,
визначити розмір матеріальної шкоди 510
грн. та судового збору 365 грн. 40 коп.

В частині відшкодування моральної
шкоди рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 753/4014/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/12845/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Каліушко Ф.А.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.