АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/3599/2014
інстанції: Шклянка М.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року
Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при
секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 на рішення
Дарницького районного суду міста Києва
від 13 грудня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, яка
діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7
про встановлення порядку користування
жилим приміщенням, що є спільною
частковою власністю, -

в с т а н о в и в :

У травні 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6,
ОСОБА_3, яка діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7 про
встановлення порядку користування
жилим приміщенням, що є спільною
частковою власністю, а саме квартирою
АДРЕСА_1

Рішенням Дарницького районного суду
міста Києва від 13 грудня 2013 року позов
задоволено частково.

Встановленопорядок користування
квартирою АДРЕСА_1 згідно якого
виділено у користування ОСОБА_4 житлову
кімнату площею 11,7 кв. м., ОСОБА_5 житлову
кімнату площею 11,2 кв.м., ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 житлову кімнату розміром 18,1
кв.м. Допоміжні приміщення квартири:
кухню, ванну, вбиральню, коридор
залишено у спільному користуванні
співвласників квартири.

Зобов'язаноОСОБА_6 ОСОБА_3, яка діє в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 не
чинити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перешкод у
користуванні допоміжними приміщеннями
в квартирі АДРЕСА_1. В іншій частині
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка діє в
інтересах ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким визначити наступний
порядок користування спірною
квартирою: у користування ОСОБА_4
виділити житлову кімнату площею 11,7
кв.м., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 житлову кімнату
площею 18,1 кв.м., житлову кімнату площею
11,2 кв.м. виділити у спільне
користування ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
допоміжні приміщення залишити у
спільному користуванні співвласників
квартири.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 проти апеляційної скарги
заперечували, рішення Дарницького
районного суду міста Києва від 13 грудня
2013 року просили залишити без змін.

Відповідачі, належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
прибули, про причини неявки суд не
повідомили, у зв'язку із чим колегія
суддів вважала за можливе слухати
справу у їх відсутність на підставі
частини 2 статті 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваного
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення з таких
підстав.

При розгляді справи судом встановлено,
що квартира АДРЕСА_1 є спільною
частковою власністю ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно договору
купівлі-продажу від 6 жовтня 1998 року,
зареєстрованого за № 17-1654 в реєстрі БТІ
м. Києва.

У зазначеній квартирі проживають
відповідачі ОСОБА_3, її неповнолітній
син ОСОБА_7 і повнолітній син ОСОБА_6

ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є
співвласниками в рівних долях.

Квартира загальною площею 73,4 кв. м.
складається з трьох ізольованих кімнат
площею 11,2 кв.м.,11,7 кв.м. та 18,1 кв.м.
Підсобні приміщення - кухня, ванна,
санвузол такоридор перебувають в
загальному користуванні.

Особистий рахунок оформлений на ОСОБА_5
- батька дітей, співвласників квартири.

Кімнатами площею 11,2 кв. м. та 18,1 кв.м.
користуються ОСОБА_6, ОСОБА_7 та їхня
мати, як законний представник - ОСОБА_3,
тобто значно більшою частиною житлової
площі ніж передбачено договором
купівлі-продажу квартири від 6 жовтня
1998 року. Позивачі користуються тільки
кімнатою площею 11,7 кв.м., однак в
квартирі не проживають.

Згідно з частиною 3статті 319 ЦК усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав.

Порядок здійснення права спільної
часткової власності встановлений
статтею 358 ЦК України. Співвласники
можуть домовитись про порядок
володіння та користування майном, що є
у спільній частковій власності. За
відсутності згоди порядок володіння та
користування майном визначається
судом.

Відповідно до роз'яснень п. 14 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»
№20 від 22 грудня 1995 року (з наступними
доповненнями) квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

Судом встановлено, що між сторонами
виникли спірні правовідносини з
приводу користування належною їм
квартирою, що проявляється у
запереченні відповідачів щодо
виділення позивачам в користування
кімнат розміром 11,7 кв.м. і 11,2 кв.м. Також
встановлено, що спірна квартира не може
бути поділена між ними сторонами в
натурі.

Виходячи із викладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про наявність
правових підстав для встановлення
порядку користування квартирою
АДРЕСА_1 та виділення позивачам у
користування ізольованих житлових
кімнат площею

11,2 кв. м. та 11,7 кв. м.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що
позивачі не проживають у спірній
квартирі, а також щодо того, що
відповідач ОСОБА_3 за свій власний
рахунок здійснила ремонт у двох
кімнатах площею 18,1 кв. м.,

11,2 кв. м. та місцях загального
користування на правильність
висновків суду у спорі про
встановлення порядку користування за
своєю правовою природою не впливають, а
тому не беруться до уваги колегією
суддів.

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними та не можуть слугувати
підставами для скасування або зміни
оскаржуваного рішення, ухваленого з
дотриманням вимог закону.

Відповідно до пункту першого частини 1
статті 307 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд
має право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

Підстав до скасування рішення суду
передбачених статтею 309 ЦПК України при
апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 13 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий : І.М.
Вербова

Судді : Г.М.
Кирилюк

М.М.Панченко