Справа № 2011/9911/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2013 року Дзержинський районний
суд м.Харкова

у складі: Головуючого - судді Наумової
С.М.

секретаря - Бєділо Ю.В.

за участю представника позивача -
Левченко І.К.

відповідача - ОСОБА_2

представників відповідача -ОСОБА_3,
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дзержинського
районного суду м.Харкова цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором № 0 від
04.07.2006 року в сумі 35421,78 доларів США,що
по курсу НБУ станом на 17.01.2014 року
складає 283126,29 гр та судовий збір у сумів
2928,82 коп

в с т а н о в и
в:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
про надання споживчого кредиту №
0 від 04.07.2006 р та звернення
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1. Після неодноразових уточнень
та збільшення позовних вимог за
заявленим позовом позивач просив суд
стягнути з відповідача заборгованість
за договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 04.07.2006 р. в сумі 35
421,78 доларів США і пеню в сумі 9 756,40
гривень, а також сплачений позивачем
судовий збір в сумі 2 928,82 гривні.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що 04.07.2006 року між
АКІБ «УкрСиббанк» (на теперішній час -
АТ «УкрСиббанк») і ОСОБА_2 укладено
договір про надання споживчого кредиту
№ 0, згідно з яким банк надав
позичальнику кредит в сумі 36 000 доларів
США, а позичальник відповідно до п.п. 1.1,
1.2.2, 4.1, 4.2 договору зобов`язався
щомісячно сплачувати кредит в строки,
встановлені графіком погашення
кредиту (Додаток № 1 до кредитного
договору), а також сплачувати
нараховані проценти згідно з п.п.1.3.1, 1.3.4
кредитного договору. Взяті на себе
зобов`язання позивач систематично не
виконував, станом на дату пред`явлення
позову за договором про надання
споживчого кредиту існувала
прострочена заборгованість, в зв`язку з
чим позивач, користуючись ст.ст. 526, 530, 625
1050 ЦК України, звернувся до суду з
зазначеним позовом.

Під час судового розгляду
представник позивача в судовому
засіданні наполягав на задоволенні
позовної заяви; в підтвердження
позовних вимог надав суду докази
невиконання відповідачем зобов`язань
за кредитним договором.

Відповідач і його представники в
судовому засіданні позов не визнали,
заперечуючи тим, що ОСОБА_2 кредит в
сумі 36 000 доларів США за кредитним
договором № 0 04.07.2006 р. не
отримував, а отримав за договором №
0 від 04.07.2006 р. 7 000 доларів США, а
через два дні - 07.07.2006 р. отримав в АТ
«УкрСиббанк» кредит в сумі 36 000 гривень
за договором № 0. Свої заперечення
представник відповідача обґрунтовував
висновком комісійної
судово-почеркознавчої експертизи № 6281
від 25.07.2013 р., якою встановлено, що
підпис на оригіналі заяви на видачу
готівки № 10 від 04.07.2006 р. про отримання з
каси банку 36 000 доларів США виконано не
ОСОБА_2, а іншою особою. Крім того,
представник відповідача обґрунтовував
свої заперечення проти позову
укладенням 09.01.2009 р. між АТ «УкрСиббанк»
і ОСОБА_2 додаткової угоди до
кредитного договору № 0 від 07.07.2006
р. і додатком до неї «Графіком
погашення кредиту», в якому зазначено
валюту зобов`язання - гривня.

В якості підтвердження своїх
заперечень представниками відповідача
зазначено відсутність в матеріалах
справи документів, що підтверджують
проведення банківських проводок,
згідно з якими сума 36 000 доларів США
04.07.2006 р. була перерахована на рахунок
позичальника № НОМЕР_1, зазначений в
п.1.5 кредитного договору; відсутність в
матеріалах справи документів, що
підтверджують проведення банківських
проводок при здійсненні позичальником
платежів за кредитним договором №
0 від 04.06.2006 р. при поверненні
кредиту на рахунок № 954,
зазначений в п.1.2 даного договору;
відсутність на заяві на видачу готівки
№ 10 від 04.07.2006 р. печатки банку.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та вивчивши матеріали
справи, приходить до висновку, що позов
АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про
стягнення з нього суми заборгованості
за договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 04.07.2006 р. підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.07.2006 року між
АКІБ «УкрСиббанк» (на теперішній час -
АТ «УкрСиббанк») і ОСОБА_2 укладено
договір про надання споживчого кредиту
№ 0, згідно з яким банк надав
позичальнику кредит в сумі 36 000 доларів
США, а позичальник відповідно до умов
договору зобов`язався щомісячно
сплачувати кредит в строки,
встановлені графіком погашення
кредиту (Додаток № 1 до кредитного
договору), а також сплачувати
нараховані проценти. В забезпечення
виконання зобов`язань позичальника за
даним договором ОСОБА_2 передано банку
в іпотеку нерухоме майно: квартиру
АДРЕСА_1 згідно з договором іпотеки від
04.07.2006 р., посвідченим приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 за
реєстровим № 3602.

Починаючи з лютого 2011 року відповідач
не виконує свої зобов`язання по сплаті
основного боргу за кредитним договором
№ 0 від 04.07.2006 р. і з березня 2012 року
- зобов`язання по сплаті процентів за
користування кредитом. Станом на 17.01.2014
року загальний розмір заборгованості
відповідача за договором про надання
споживчого кредиту № 0 від 04.07.2006
р. складає 35 421,78 (тридцять п`ять тисяч
чотириста двадцять один долар США 78
центів), що по курсу НБУ станом на 17.01.2014
р. складає 283 126,29 грн., з яких:

- 28 140,17 дол.США - заборгованість за
кредитом;

- 7 281,61 дол.США - заборгованість по
процентам за користування кредитом,

а також пеня в сумі 9 756,40 грн.,
нарахована в порядку п.7.1 кредитного
договору, в тому числі:

- 4 389,83 грн. - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості за кредитом;

- 5 366,57 грн. - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості по процентам
за користування кредитом.

09.01.2009 р. між ОСОБА_2 і АТ
«УкрСиббанк» в особі начальника
відділення № 180 Гречка А.А. укладено
додаткову угоду № 1 до кредитного
договору № 0 від 07.07.2006 р, якою
сторони домовились про зміну строку
сплати процентів позичальником за
користування кредитом. Додатком до
даної додаткової угоди є Графік
погашення, в якому зазначене
найменування валюти зобов`язання -
гривня. Представник позивача пояснював
про те, що начальником відділення
Гречкою А.А. при укладенні даної
додаткової угоди до кредитного
договору № 0 від 04.07.2006 р. на суму 36
000 доларів США помилково зазначено
валюту зобов`язання «гривня» замість
«долари США» в Графіку погашення і
помилково зазначено посилання про те,
що Додаткову угоду укладено до
договору про надання споживчого
кредиту від 07.07.2006 р. замість 04.07.2006 р.

Опитаний в судовому засіданні 21.06.2013 р.
в якості свідка начальник відділення №
180 АТ «УкрСиббанк» Гречка А.А.
підтвердив те, що в додатку до
додаткової угоди № 1 від 09.01.2009 р. до
кредитного договору, в графі третій
«валюта - гривня» замість
«валюта-дол.США» вказано помилково.
Також Гречка А.А. підтвердив , що в
Додатковій угоді № 1 від 09.01.2009 р.
помилково зазначено те, що цю додаткову
угоду укладено до договору про надання
споживчого кредиту від 07.07.2006 р. замість
дати 04.07.2006 р.

25.07.2013 року Харківським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз ім. засл. Професора М.С.
Бокаріуса, за ухвалою суду від 21.06.2013 р.,
проведено комісійну
судово-почеркознавчу експертизу, на
вирішення якої поставлено питання про
те, чи ОСОБА_2 здійснено підпис на двох
оригіналах заявки на видачу готівки №
10 від 04.06.2006 р., один з яких надано
позивачем, а другий - відповідачем.
Висновком комісійної
судово-почеркознавчої експертизи
встановлено, що на двух оригіналах
заяви на видачу готівки підпис
виконано не ОСОБА_2, а іншою особою.

В судовому засіданні 09.12.2013 р. експерт
ОСОБА_8 надав роз`яснення з приводу
експертного висновку, відповідно до
яких суд приходить до висновку про те,
що Висновок комісійної
судово-почеркознавчої експертизи
здійснено з порушенням ст.ст.1, 12 Закону
України «Про судову експертизи», п.4.14
«Інструкції про призначення і
проведення судових експертиз та
експертних досліджень», п.п.1.5, 1.6
«Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки і призначення
судових експертиз та експертних
досліджень затверджених Наказом
Мінюсту України № 53/5 від 08.10.98 р. в
редакції від 26.12.2012 р., а саме: в
порушення ч.2 ст.150 ЦПК України Висновок
експертизи проведено без урахування
інших матеріалів справи; не взято до
уваги і не досліджено вільні зразки
підписів ОСОБА_2; досліджені
експериментальні зразки підписів
відповідача виконано не на схожому до
досліджених документів бланку або
розграфленому відповідно до бланку
заяви на видачу готівки аркуші бумаги,
тощо. На основне питання про те, який
саме документ і з чим порівнювався, а
також -чи однією й тією ж особою
виконано підписи на двох примірниках
заяви на видачу готівки, експерт надав
відповідь про те, що на двох варіантах
заяв підписи виконано уповільнено,
спотворено і на питання, чи виконані
обидва підписи однією й тією ж особою,
конкретної відповіді експертом не
надано.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про
судову експертизу» судова експертиза -
це дослідження експертом на основі
спеціальних знань матеріальних
об`єктів, явищ і процесів, які містять
інформацію про обставини справи, що
перебуває у правадженні суду.

Відповідно до ст.12 Закону судовий
експерт незалежно від виду судочинства
зобов`язаний провести повне
дослідження і дати обґрунтований та
об`єктивний письмовий висновок.
Зазначеним вимогам Закону «Про судову
єкспертизу» висновок комісійної
судово-почеркознавчу експертизи від
25.07.2013 р. не відповідає.

Крім того, судом надано правову оцінку
тій обставині, що оригінал заяви на
видачу готівки № 10 від 04.07.2006 р. міг
опинитися у відповідача лише в тому
разі, якщо він особисто отримав грошові
кошти за цим касовим документом,
оскільки відповідно до Інструкції НБУ
№ 337 від 14.08.2003 р., п.4 глави 1, касиром
виписується така кількість
примірників касових документів, яка
потрібна для учасників розрахунків,
тож, якби ОСОБА_2 не був отримувачем за
заявою на видачу готівки № 10 від 04.07.2006
р., він не мав би на руках оригінал
зазначеного документа.

Представником позивача надано суду і
представникам відповідача для огляду в
оригіналах і в копіях для долучення до
матеріалів справи: договору
банківського рахунку № 180-480241 від 04.07.2006
р., заяви ОСОБА_2 від 04.07.2006 р. про
відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 в
іноземній валюті, картки зразку
підпису ОСОБА_2 в зв`язку з відкриттям
йому рахунку № НОМЕР_1; мемориального
ордеру № , відповідно до якого
кошти в сумі 36 тис.дол.США 04.07.2006 р. було
зараховано на поточний рахунок №
НОМЕР_1. Дані документи спростовують
заперечення представника відповідача
стосовно відсутності у позивача
документів, що підтверджують
перерахування позивачем грошових
коштів в сумі 36 000 доларів США 04.07.2006 р.
на відкритий відповідно до п.1.5
кредитного договору рахунок № НОМЕР_1,
з якого здійснювалася видача кредиту
готівкою позичальнику.

Представником позивача надано суду і
представникам відповідача для огляду,
а також - в копіях для долучення до
матеріалів справи двадцять п`ять
квитанцій, відповідно до яких ОСОБА_2 в
різні періоди дії кредитного договору
здійснювалося погашення кредиту в
загальній сумі 11 767,42 долари США. Кошти
згідно з цими квитанціями надходили на
рахунок № . Відповідно до
внутрішньобанківського нормативного
документу «Основні принципи облікової
політики АКІБ «УкрСиббанк» на 2006 рік
(Положення про облікову політику АКІБ
«УкрСиббанк»), Витяг з якого надано
суду і долучено до матеріалів справи,
грошові кошти, що надходять від
позичальників банку в погашення
кредитів, зараховувуються на загальний
рахунок № , після чого
автоматично спрямовуються на
погашення заборгованості конкретного
позичальника. Цим спростовується
заперечення представників відповідача
про те, що незазначення в квитанціях
рахунку № 954 свідчить про
неналежність здійснених погашень
заборгованості, зазначеної в
квитанціях, до погашень заборгованості
саме за кредитним договором № 0
від 04.07.2006 р. Крім того, вказані в
зазначених квитанціях суми погашень
повністю співпадають з датами і сумами
погашень, вказаних в розрахунку
заборгованості, доданого позивачем до
позовної заяви.

Заперечення представників відповідача
проти позову тим, що на заяві на видачу
готівки № 10 від 04.07.2006 р. відсутня
печатка банка, спростовується тим, що
відповідно до п.4 глави 3-ї нормативного
документа НБУ, який встановлює едині
правила ведення касових операццій в
Україні, а саме - Інструкції про касові
операції в банках України,
затвердженої Постановою Правління НБУ
№337 від 14.08.2003 р., додатками 8, 14 до цієї
Інструкції, на видаткових касових
банківських документах проставлення
печатки не передбачено.

Відповідачем, представниками
відповідачів доказів на користь того,
що ОСОБА_2 отримав в АТ «УкрСиббанк» за
договором № 0 від 04.07.2006 р. 7 000
доларів США, а 07.07.2006 р. - кредит в сумі 36
000 гривень за договором № 0, не
надано. Матеріалами справи, зокрема,
договором про надання споживчого
кредиту 0 від 04.07.2006 р.,
встановлено, що зазначений договір
було укладено між позивачем і
відповідачем на суму 1 214,27 гривень, п.1.1
даного договору, для сплати
відповідачем страхових внесків, п.1.7
договору. Підтвердженням цього є також
договір іпотеки від 04.07.2006 р.,
посвідчений приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_5 за реєстровим № 3602, п.1.2.16 якого
встановлено, що іпотекою, в тому числі
забезпечується виконання ОСОБА_2
зобов`язань в сумі 1 214, 27 гривень за
кредитним договором № 0 від
04.07.2006р. (в договорі іпотеки значиться
як кредитний договір 3).

За змістом положень частини першої ст.
526 Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог закону.

Відповідно до частини першої ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 625
Цивільного кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, а за правилами частини
першої статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 2 ст.1050 Цивільного Кодексу
України встановлено право позикодавця
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
процентів в разі прострочення
позичальником повернення чергової
частини кредиту, якщо договором
встановлений обов`язок позичальника
повертати позику частинами.

Частиною 1 ст. 212 ЦПК України
передбачено те, що суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Тож, Висновок комісійної
судово-почеркознавчої експертизи № 6281
від 25.07.2013 року Харківського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ім. засл. Професора М.С.
Бокаріуса, який містить висновок про
те, що на обох оригіналах заяв на видачу
готівки вчинено підпис не ОСОБА_2, а
іншою особою,

суд не приймає до уваги, оскільки в
матеріалах справи містяться інші
докази, які підтверджують те, що ОСОБА_2
04.07.2006 р. в АТ «УкрСиббанк» отримав 36 000
доларів США, за рахунок яких придбав
квартиру.

Отже, суд оцінює дані докази у
справі про їх достатність,
допустимість та належність, як в їх
сукупності так і окремо.

З огляду на вищевказане суд вважає що
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідачів стягується судовий збір
та витрати на інформаційно-техничне
забезпечення розгляду справи в суді на
користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 10,60,209, 212, 214-215, 217-218 ЦПК України,
ст.ст. 1046,1048-1050, 1052,1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В
:

Позов Публічного Акціонерного
Товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_2)
заборгованість за договором про
надання споживчого кредиту № 0
від 4.07.2006 року в сумі 35 421,78 доларів США(
тридцять п*ять тисяч чотириста
двадцять один долар США 78 центів),що по
курсу НБУ станом на 17.01.2014 року складає
283126,29 гр ( двісті вісімдесят три тисячі
сто двадцять шість гривень 29 коп) та
9756,40 гр ( дев*ять тисяч сімсот п*ятдесят
шість гр. 40 коп) пені на користь
Публічного Акціонерного Товариства
«УкрСиббанк», рахунок № 0008 в АТ
«УкрСиббанк», МФО 351005 , .

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_2) судовий
збір у сумів 2928,82 коп. на користь
Публічного Акціонерного Товариства
«УкрСиббанк», рахунок № 20015 в АТ
«УкрСиббанк», МФО 351005 , .

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської
областів через Дзержинський районний
суд м.Харкова протягом 10 днів з моменту
проголошення.

Суддя
С.М. Наумова.