Справа № 428/7095/14-ц
Провадження № 2/428/2207/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

при секретарі Андрусишин Н.Т.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьк цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 «Європейський страховий союз» про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_3 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 «Європейський страховий союз» про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої злочином, посилаючись на те, що в провадженні СВ Кремінського РВ УМВС України в Луганській області перебувало кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Органами досудового слідства відповідач підозрювався в тому, що 30.11.2013 року, приблизно о 19 годині керуючи автомобілем ВАЗ-2121. реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Т-13-02, на перехресті з вул.Радянська виїхав на смугу зустрічного руху для обгону та скоїв зіткнення з а/м «Ніссан-Кашкай» реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № ВВС 142474, під керуванням ОСОБА_5 в якому також знаходилася його дружина, ОСОБА_6 В результаті чого автомобілі були пошкоджені, пасажир а/м ВАЗ-2121 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, а ОСОБА_5 і ОСОБА_6 пережили сильні фізичні болі і душевні страждання. Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 07.03.2014 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням з потерпілою, якій були заподіяні тілесні ушкодження. Беручи до уваги, що ОСОБА_2 застрахував свою цивільно-правову відповідальність згідно полісу страхування № АС/2016807, що підтверджується повідомленням даної страхової компанії то необхідно залучити як співвідповідача страхову компанію ОСОБА_4 «Європейський Страховий Союз». Згідно висновку автотоварознавчої експертизи позивачу, як власнику а/м «Ніссан-Кашкай» реєстраційний номер НОМЕР_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № ВВС 42474, ОСОБА_3І,. завдано матеріальної шкоди в результаті пошкодження автомобіля, який складає 24655 грн. 51 коп.

Згідно з абзацом 5 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 7 від 8.07.94, № 11 від 30.09.94, № 15 від 25.05.98, № 9 від 24.10.2003 р.р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»: «У тому випадку, якщо на момент виконання рішення про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням кошти збільшилися ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких воно було присуджено, потерпілий з цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після збільшення цін і тарифів».

Враховуючи, що матеріальна шкода в висновку автотоварознавчої експертизи розраховується на момент скоєння ДТП, тобто на 30.11.2013 року з урахуванням офіційного курсу НБУ української гривні по відношенню до долара США (стор. 4, четверта строчка знизу укладення автотоварознавчої експертизи), а з моменту вчинення ДТП пройшло значний час, і курс НБУ української гривні по відношенню до долара США значно змінився, і провини позивача в цьому немає, то матеріальний збиток в даний час розраховується, виходячи з офіційного курсу НБУ української гривні по відношенню до долара США. Так, згідно довідок ТВБВ № 10012/07 ФЛОУ АТ «Ощадбанк» курс НБУ української гривні по відношенню до долара США на 30.10.2013 р становить: за 100 доларів США - 799,30 грн., А на 26.05.2014 р .: за 100 доларів США - 1171, 5143 грн. Таким чином, матеріальний збиток на момент ДТП становив: 24 655,51 грн: 799,30 = 3 084,64 долара США, а в даний час: 3084, 64 х 1171,5143 = 36 136, 97 грн. За проведення автотоварознавчої експертизи ОСОБА_3, сплачено 500 грн. Також вона звернулася за допомогою до адвоката для надання юридичної допомоги, за що було сплачено гонорар у сумі 1700. Тому на підставі вищевикладеного представник позивача в інтересах позивача звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з ОСОБА_4 «Європейський страховий союз» на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 36136,97 грн., витрати за проведення авто товарознавчої експертизи у розмірі 500 грн., та з відповідача ОСОБА_2 витрати за юридичні послуги у розмірі 1700,00 грн.

Позивач в судове засідання не зявилась причини неявки суду не повідомила, надала заяву, в якій вказала, що просить справу розглянути за її відсутності, за участю її представника.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив позов задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві, надав пояснення аналогічні тим, що містяться в позові, також пояснив, що відновлюваний ремонт пошкодженого автомобіля на даний час не проведено.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що в рамках розгляду кримінальної справи ним вже було відшкодовано потерпілим моральну шкоду, коштів в нього не має, може відшкодувати частково декількома платежами.

Представник відповідача ОСОБА_4 «Європейський страховий союз» в судове засідання не зявився, причиною неявки зазначив участь представника в іншій господарській справі, електронною поштою надав письмові заперечення на позов де зазначив, що заперечують проти позову оскільки згідно ухвали Кремінського райсуду Луганської області від 07.03.2014 року ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення шкоди. Правовідносини між страховиком та позивачем за полісом АС/2016807 регулюються спеціальним законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно положень цього закону рішення про виплату відшкодування здійснюється на підставі заяви потерпілої особи про страхове відшкодування, яка до страховика не надходила. Повідомлення про ДТП не є підставою для відшкодування, тому страховиком не допущено норми закону. Також за вимогами ст.29 Закону, відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому законодавством. За вимогами п.36.2 ст.36 Закону, якщо відшкодування витрат здійснюється на рахунок потерпілої особи (її представника) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму податку на додану вартість. Таким чином, розрахунок/перерахунок шкоди потерпілій особі згідно позову, у зв'язку зі зміною офіційного курсу долару США до гривні є незаконним. За п.37.1.4 ст.37 Закону, однією із підстав для відмови у здійсненні, страхового відшкодування, є неподання страховику заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння ДТП.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 10 ЦПК України, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст.5 Закону, об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

В судовому засіданні встановлено, що 30.11.2013 року, приблизно о 19 годині керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухаючись по автодорозі Т-13-02, на перехресті з вул.Радянська виїхав на смугу зустрічного руху для обгону та скоїв зіткнення з а/м «Ніссан-Кашкай» реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № ВВС 142474, під керуванням ОСОБА_5 в якому також знаходилася його дружина, ОСОБА_6 В результаті чого автомобілі були пошкоджені, пасажир а/м ВАЗ-2121 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, а ОСОБА_5 і ОСОБА_6 пережили сильні фізичні болі і душевні страждання. Ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 07.03.2014 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, провадження по справі закрито на підставі ч.3 ст.288 КПК України.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме: копією ухвали Кремінського районного суду Луганської області від 07.03.2014 року по справі № 414/230/14-к; копією повідомлення про страховий випадок від 02.12.3012 року; копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Ніссан Кашкай», реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 2008, серії ВВС 142474, та крім того не заперечується сторонами справи.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, винними діями водія ОСОБА_2 було завдано матеріальну шкоду позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідальність відповідача була застрахована на підставі Полісу № АС/2016807 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується в письмових запереченнях на позов та поясненнями сторін в судовому засіданні.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» законодавець передбачив, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування та докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, суду надано Висновок № 756 експертного автотоварознавчого дослідження від 27 січня 2014 року, проведеного ТОВ «ЛЕНКОР», згідно якого розмір матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобілю «Ніссан Кашкай», реєстраційний номер НОМЕР_2, на момент ДТП складає 24655,51 грн., та копія ремонтної калькуляції № 196 від 20.01.2014 року.

Пунктом 34.4 ст.34 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено право потерпілого для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Тому позивач мав право звернутися до субєкта оціночної діяльності - ТОВ «ЛЕНКОР», яким було надано висновок автотоварознавчого дослідження № 756 від 27.01.2014 року.

Крім того, відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12.06.2009 року, висновок експертизи може бути доказом у справі лише у тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово експертними установами. Як експерт може залучатись особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України «Про судову експертизу», і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. У разі, коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, такий висновок може розцінюватись лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню у судовому засіданні та відповідній оцінці.

При дослідженні вказаних письмових доказів суд керується вимогами ч.1 ст. 212 ЦПК України і оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному об'єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи у сукупності, а також у співвідношенні зазначених доказів один до одного.

Як вбачається з Висновку № 756 експертного автотоварознавчого дослідження щодо оцінки шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу «Ніссан Кашкай», реєстраційний номер НОМЕР_2, від 27 січня 2014 року за правилами, встановленими ст. 212 ЦПК України, вартість матеріальних збитків з технічної точки зору на момент ДТП складає 24655,51 грн., яка складається із вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 22862,68 грн., та величини втрати товарної вартості у розмірі 1792,83 грн.

Згідно з п.196.1.3 ст.196 Податкового кодексу України, не є об'єктом оподаткування податком на додану вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів.

У разі, якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у неплатника податку на додану вартість, то розрахунок сум виплати здійснюється без урахування сум ПДВ.

При цьому, сам по собі висновок судової автотоварознавчої експертизи не є підставою для виникнення податкових зобов'язань, пов'язаних з наданням послуг щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Зазначені зобов'язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. Таким чином у випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу, або проведення його особою, яка не є платником ПДВ, податкові зобов'язання не виникають.

Відтак, в силу приписів ч.2 ст.14 ЦК України, страховик не може бути примушений до виплати ПДВ у складі суми страхового відшкодування за винятком випадку, коли сума ПДВ нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який (виконавець), в свою чергу, має бути платником ПДВ.

Наведене випливає також з приписів ч.2 ст.1192 ЦК України, згідно якого розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Вказана правова позиція викладена також і в Постанові Вищого господарського суду України по справі № 5019/2475/11.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, судом не встановлено та позивачем не доведено як понесення позивачем витрат на оплату вартості ремонту пошкодженого в ДТП транспортного засобу, так і включення виконавцем ремонту до складу цих витрат суми ПДВ. Згідно пояснень ремонтні роботи на час розгляду справи не проведено.

Як зазначено у ст. 29 статті 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Пунктом 32.7 статті 32 вказаного Закону чітко встановлено, що шкоду, пов'язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Системний аналіз пункту 32.7 статті 32 указаного Закону, статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої стаття 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

Доводи відповідача ОСОБА_4 «Європейський страховий союз» щодо відсутності підстав для виплати відшкодування оскільки було подано лише повідомлення про настання страхового випадку та не було надано заяви суд не приймає до уваги оскільки вказане спростовується численними матеріалами судової практики, також суд не приймає до уваги посилання на те, що ОСОБА_2 було відшкодовано шкоду, що стало підставною для звільнення останнього від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 було відшкодовано потерпілим лише моральну шкоду.

Таким чином з відповідача ОСОБА_4 «Європейський страховий союз» підлягає стягненню на користь позивача спричинена матеріальна шкода у вигляді вартості відновлюваного ремонту автомобіля без ПДВ та втрати товарної вартості у розмірі 19448,23 грн.

Вимоги щодо стягнення шкоди з урахуванням курсу валют на момент спричинення шкоди та момент розгляду справи суд не приймає до уваги, оскільки не відповідають дійсності посилання позивача на те, що висновки наданої експертизи, тобто розмір шкоди було розраховано на підставі наявного на момент проведення експертизи курсу валют, а також представник позивача в позові, як на обґрунтування зазначеної вимоги посилається на абз.5 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 7 від 8.07.94, № 11 від 30.09.94, № 15 від 25.05.98, № 9 від 24.10.2003 р.р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», однак зазначене може бути застосовано лише тоді, коли вже було прийняте рішення про відшкодування шкоди, встановлено розмір шкоди, однак рішення було виконане після збільшення ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких воно було присуджено і в цьому потерпілий не винен. Зміна розміру шкоди не привязано до зміни курсі валют, та крім того у зазначеній справі рішень щодо відшкодування шкоди не приймалось, розміру шкоди не встановлено, на виконанні виконавчих листів не перебуває.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування

Збитками, згідно п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно копії квитанції № 9 від 30 січня 2014 року, вартість послуги по проведенню оцінки шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу, на підставі Договору № 87 від 26.12.2013 року, становить 500 грн.

З огляду на викладене, з ОСОБА_4 «Європейський страховий союз» не підлягає стягненню вартість експертного автотоварознавчого дослідження щодо оцінки шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу, складеного 27 січня 2014 року ТОВ «ЛЕНКОР». Вимог щодо стягнення зазначеної суми реальних збитків з особи, що спричинила шкоду не заявлено.

Щодо вимог позивача відносно стягнення з відповідача на його користь витрат за надання правової допомоги суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Отже до складу витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, включаються витрати на оплату праці адвоката або іншого фахівця у галузі права (гонорар), а також відшкодування витрат, зумовлених наданням правової допомоги.

Згідно із ст.56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні.

Суду було надано документи підтверджуючі звернення ОСОБА_3 до адвоката ОСОБА_1 07.02.2014 року. Однак, належним чином оформлених документів підтверджуючих сплату позивачем судових витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, суду надано не було, розрахунків граничних витрат також. В тексті позовної заяви не конкретизовано за надання якої саме правової допомоги необхідно стягнути витрати, оскільки суду було надано лише корінець квитанції №7 належно не оформлений, датований 07.02.2014 року, щодо сплати ведення кримінальної справи.

Тому у частині присудження з відповідача на користь позивача компенсації понесених ним витрат за надання правової допомоги суд вважає за необхідне відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, та, оскільки в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 суд вважає за необхідне відмовити, і відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір» встановлено мінімальний розмір судового збору, який на даний час складає 243,60 грн. суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_4 «Європейський страховий союз» на користь позивача, з урахуванням пропорційності задоволених вимог судові витрати по справі саме у розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208-209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1167, 1172, 1187, 1194 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», -

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 «Європейський страховий союз» про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 «Європейський страховий союз» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду за пошкоджений автомобіль у розмірі 19448,23 грн.

В частині стягнення з ОСОБА_4 «Європейський страховий союз» на користь ОСОБА_3 витрат на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 500 грн. відмовити.

В частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу в розмірі 1700,00 грн. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 «Європейський страховий союз» на користь держави судовий збір по справі в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник