Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2014 р.

м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді -
Виноградової Н.В.,

при секретарі судового засідання
- Голованець Н.Б.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
володінні та користуванні власністю,
стягнення матеріальної та моральної
шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про захист прав
землекористувача, зобов'язання особи
дотримуватися правил добросусідства,
стягнення матеріальної та моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулася ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
володінні та користуванні власністю
шляхом знесення паркану, встановленого
відповідачкою на земельній ділянці між
домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2,
знесення фундаменту самочинного
будинку за адресою: АДРЕСА_2; стягнення
матеріальної шкоди в розмірі 20 576,25 грн.
та моральної шкоди в розмірі 15 000 грн.
Свій позов позивачка обґрунтувала тим,
що у вересні 2012 року ОСОБА_2 почала
самочинне будівництво на межі
земельних ділянок між домоволодіннями
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, тим самим порушуючи
СНіП 30-02-97 «Планування і забудова
території», тобто не додержано
відстані від будівлі до огородження
ділянки (3м.) і відстань від будинку до
будинку (6м.). Відповідачка не взяла
дозволу на будівництво ні у позивачки,
ні у її сина, на вимогу показати
дозвільні документи було відмовлено.
Крім того відповідачка знесла огорожу,
знищила насадження винограду, спиляла
металеві стовпи, розібрала дошки з яких
складався паркан, замінивши своєю
огорожею, яку змістила приблизно на 0,7м.
та почала будівництво фундаменту
жилого будинку.

06.02.2013 року позивачкою було уточнено
позовну заяву та зазначено, що
матеріальна сума збитку, яку вона
вказала в позовній заяві в розмірі 20576,25
грн. не відповідає дійсності, у зв'язку
з реальною вартістю на сьогоднішній
день, тому її було переглянуто та
збільшено до 93054,33 грн., було збільшено і
моральну шкоду до 20000 грн., а також
позивачка просила перенести межу
земельних ділянок по проекту їх
ділянок, паркан повинен бути не більше
ніж 2 м. та вентильованим.

До суду з зустрічним позовом
звернулася ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист
прав землекористувача, зобов'язання
особи дотримуватися правил
добросусідства, стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона
є власницею житлового будинку, який
знаходиться за адресою : АДРЕСА_1. З
вересня 2012 року розпочала будівництво
паркану, оскільки паркан яким раніше
вона та відповідачка користувалася,
знаходиться в занедбаному стані на
неодноразові пропозиції встановити
новий паркан відповідачка
відмовлялася. Відповідачка на межі
земельних ділянок та вздовж старого
паркану висадила кущі винограду та
горіх, що суперечить ДБН 360-92 с.15, п. 3.25
Всупереч вимогам закону ОСОБА_1 було
проведено наземним засобом, на межі
земельних ділянок газову трубу, хоча
згідно до робочого проекту газифікації
житлового будинку, розташованого за
адресою: АДРЕСА_2, газова труба повинна
бути встановлена на відстані від межі
та встановлена на опорах.

18.10.2013 року позивачкою за зустрічним
позовом було уточнено позовну заяву, де
було збільшено позовні вимоги, а саме:
зобов'язати ОСОБА_1 викорчувати дерево
горіха та кущі винограду, які ростуть
на межі земельних ділянок між
домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2;
зобов'язати перенести газопровід, який
проходить на земельній ділянці АДРЕСА_2
у відповідності до робочого проекту 2007
року на «Газифікацію житлового будинку
АДРЕСА_2»; стягнути вартість
ремонтно-відновлюваних робіт цоколю та
відмостки житлового будинку АДРЕСА_1 в
розмірі 2 967 грн.; стягнути вартість
судової будівельно-технічної
експертизи 2 225,23 грн., моральну шкоду в
розмірі 25000 грн., та судові витрати.

05.03.2014 року ухвалою Суворовського
районного суду м. Одеси первісний позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у володінні та користуванні власністю,
стягнення матеріальної та моральної
шкоди за заявою представника позивачки
залишено без розгляду.

Позивачка за зустрічним позовом
підтримала свої позовні вимоги в
повному обсязі та просила їх
задовольнити.

Представник відповідачки за
зустрічним позовом в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення зустрічного позову у
зв'язку з тим, що позивачка не надала
суду докази, що зверталася до
відповідачки з пропозиціями про
встановлення нового паркану, що ОСОБА_1
порушувала ст.ст. 103-109 ЗК України, що
неправомірно було посаджено кущі
винограду та горіх; факт про відступ
від меж земельних ділянок та старого
паркану не підтверджується актом
комісії ЖКС «Пересипський» від 05.10.2012
року; саме через самовільне втручання
ОСОБА_2, під час будівництва паркану,
опори газової труби було демонтовано.

Судом неодноразово задовольнялися
клопотання сторін для надання часу для
мирного врегулювання даного спору,
однак станом на день винесення рішення
спір не було врегульовано мирним
шляхом.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що вимоги
ОСОБА_2 не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 власниця
житлового будинку АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом, яке видане
08.05.2010 року, приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу (а.с.57).

Право власності зареєстровано в КП
«ОМБТІ та РОН» за реєстраційним
номером 29886784, про що свідчить витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно (а.с.56).

05.07.2013 року до суду надійшов висновок
судової будівельно-технічної
експертизи № 1353 від 26.06.2013 року в якому
на момент проведення дослідження
земельних ділянок АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2,
експерт встановив наявність меж
землекористування. В ході проведення
дослідження земельної ділянки АДРЕСА_1
і співставлення з копією Плану
земельної ділянки з технічним
паспортом від 11.02.2010 року визначити
співвідношення фактичних меж
обстежуваної земельної ділянки
АДРЕСА_1 в двох вказаних документах не є
ідентичними; в копії земельної ділянки
з Технічного паспорту від 11.02.2010 року
дві межі зі суміжними
землекористувачами відображені
умовною пунктирною лінією. Загальна
довжина межі паркану земельної ділянки
користувача ОСОБА_2, яка знаходиться зі
сторони вул. Республіканській складає
34 м., що не відповідає межі вказаної в
копії Плана земельної ділянки з
Технічного паспорту від 11.02.2010р.
Відповісти на питання про
відповідність норм ДБН та СНІП,
протипожежним та санітарним нормам
системи газопостачання домоволодіння
АДРЕСА_2, експерту неможливо, оскільки
дане питання відноситься до
спеціальних знань і не входить в його
компетенцію (а.с.133-144).

Викладені обставини експерт
підтвердила в судовому засіданні
11.12.2013року.

Відповідно до ст. 109 ЗК України кожен із
сусідів має право вимагати ліквідувати
дерева, які стоять на спільній межі.
Витрати на ліквідацію цих дерев
покладаються на сусідів у рівних
частинах.

Зі змісту висновку №1353 від 26.06.2013року
ОНДІСЕ вбачається, що впродовж
спільного паркану земельних ділянок
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 наявні дерева, кущі
відстань від яких до нижньої частини
огорожі (спільного паркану) не
відповідає нормам ДБН, однак позовні
вимоги про викорчування дерева горіха
та кущів, на думку суду, не є доцільними,
оскільки у висновку вже зазначено, що
дерева спиляні, а в судовому засіданні
позивачка та її представник
заперечували проти покладання на них
половину вартості за ліквідування цих
рослин.

Представник ОСОБА_2 в зустрічних
позовних вимогах просить стягнути з
відповідачки вартість
ремонтно-відновлювальних робіт цоколю
та відмостки житлового будинку АДРЕСА_1
в розмірі 2967грн., обґрунтовуючи дані
вимоги тим, що внаслідок проникнення на
її ділянку коріння горіха ОСОБА_1
останні нанесли вищевказану шкоду.

Згідно ст.105 ЗК України у випадку
проникнення коренів і гілок дерев з
однієї ділянки на іншу власники та
землекористувачі земельних ділянок
мають право відрізати корені дерев і
кущів, які проникають із сусідньої
земельної ділянки, якщо таке
проникнення є перепоною у використанні
земельної ділянки за цільовим
призначенням.

Виходячи із встановлених
обставин та приймаючи до уваги вказану
норму, суд приходить до висновку, що
взагалі відсутній спір з цього приводу,
оскільки позивачка мала правові
підстави самостійно попередити
пошкодження відмостки та цоголю свого
будинку так як відповідачка ніколи не
перешкоджала в цьому, більш того вона
навіть не знала про такі обставини.

Главою 17 ЗК України
«Добросусідство» встановлені зокрема
й права та обов'язки власників та
землекористувачів земельних ділянок.
Одночасно із цим позивачка не надала
належних та допустимих доказів,
передбачених ст.ст. 57, 58 ЦК України, в
підтвердження своїх доводів щодо
недотримання правил добросусідства з
боку відповідача тому й вимоги про
зобов'язання ОСОБА_1 додержуватися
вищеназваних правил є безпідставним та
не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

В зв'язку з тим, що судом не встановлено
неправомірних дій з боку відповідача
за зустрічним позовом, тому відсутні
підстави для відшкодування моральної
шкоди.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає
спір, що передбачено ч.2 та ч.3 ст. 60 ЦПК
України. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях згідно з
ч.4 ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ст. 10
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд сприяє всебічному та повному
з'ясуванню обставин по справі,
роз'яснює їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їх прав у випадках
передбачених цим Кодексом.

При таких обставинах, розглянувши
справу в межах заявлених позовних
вимог та на підставі доказів наданих
сторонами у справі, суд приходить до
висновку про необґрунтованість
заявлених ОСОБА_2 позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист прав
землекористувача, зобов'язання особи
дотримуватися правил добросусідства,
стягнення матеріальної та моральної
шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку через
Суворовський районний суд м. Одеси
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: