Провадження №2/761/8025/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Беширові
О.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-і особи:
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія « Україна», ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
мотивуючи тим, 14.02.2014 року в м. Києві по
вул.. С.Петлюри, 30 сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля Деу Ланос, державний номер
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та
автомобіля Форд, державний номер
НОМЕР_2, під керуванням відповідача
ОСОБА_2 Постановою Шевченківського
районного суду м. Києва від 25.04.2014 року
відповідача було визнано винним у
вчинені даної ДТП. Згідно висновку про
оцінку пошкодженого майна вартість
відновлювального ремонту автомобіля,
який належить позивачу, складає 28856,36
грн. Позивачем також було витрачено
кошти на експертні послуги в сумі 81 грн
та витрати на евакуатор в сумі 600 грн.

Також позивач вважає, що в результаті
ДТП з боку відповідача вона зазнала
моральних страждань, оскільки
автомобіль, яким користувався її
чоловік для роботи, тривалий час
знаходиться в неробочому стані, а
відповідач не здійснює жодних дій щодо
його ремонту, в результаті чого родина
позивача залишилася без засобів
існування. Це все призвело до розладу
стосунків у родині.

За таких обставин позивач просить
стягнути з відповідача матеріальну
шкоду в розмірі 28856,36 грн, моральну
шкоду в розмірі 20000 грн, вартість
проведених експертних досліджень в
розмірі 81 грн, витрати за послуги
евакуатора в розмірі 600 грн.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити.

Відповідач та представник
відповідача в судовому засіданні
заперечували проти позову, оскільки на
момент ДТП цивільно-правова
відповідальність відповідача була
застрахована в ПрАТ «СК «Україна», а
отже саме страхова компанія повинна
відшкодувати завдану шкоду позивачу.

Представник третьої особи ПрАТ «СК
«Україна» в судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлявся належним чином, а
тому суд вважає за можливе розглядати
справу без його участі.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача, представника відповідача
та третьої особи, дослідивши докази,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що 14.02.2014 року по вул.
С.Пелюри, 30 в м. Києві сталася ДТП за
участю автомобіля «Форд», державний
номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та
автомобіля Деу Ланос, державний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та який
належить позивачу ОСОБА_1.

Постановою Шевченківського
районного суду м. Києва від 25.04.2014 року
ОСОБА_2 було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушень, передбачених
ст.. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпП України.

На момент ДТП цивільно-правова
відповідальність відповідача була
застрахована в ПрАТ «СК «Україна»
згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/3948075.

Згідно вказаного Полісу, страховик
взяв на себе обов'язок з відшкодування
шкоди, заподіяну майну третіх осіб в
період дії договору з 17.09.2013 року по
16.09.2014 року включно та страхова сума
(ліміт відповідальності) на одного
потерпілого за шкоду, заподіяну майну
складає 50000 грн.

17.02.2014 року третя особа ОСОБА_3
повідомив ПрАТ «СК «Україна» про
страховий випадок.

15.07.2014 року позивач подала до
страхової компанії заяву про виплату
страхового відшкодування.

Відповідно до розрахунку страхового
відшкодування, складеного ПрАТ «СК
«Україна», вартість відновлювального
ремонту транспортного засобу
становить 18708,73 грн, розмір збитку,
завданого ДТП, становить 13937,34 грн.,
франшиза становить 1000 грн, а отже до
виплати сума страхового відшкодування
складає 12937,34 грн. (13937,34 грн. - 1000 грн).

Статтею 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 16 постанови «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013
року, відповідно до статті 21 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» на території України
забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів. У
зв'язку із цим при пред'явленні
позовних вимог про відшкодування такої
шкоди в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
безпосередньо до особи, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, суд має право виключно в
порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК,
залучити до участі у справі страхову
організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

Розмір матеріальної шкоди 28856,36 грн,
який позивач просить стягнути з
відповідача та який встановлений ПАТ
«Українська автомобільна корпорація»
в рахунку-фактурі, за своєю природою є
сумою витрат, пов'язаних з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу позивача.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 36.2 вказаного
Закону, якщо відшкодування витрат на
проведення відновлювального ремонту
пошкодженого майна (транспортного
засобу) з урахуванням зносу
здійснюється безпосередньо на рахунок
потерпілої особи (її представника),
сума, що відповідає розміру оціненої
шкоди, зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку на
додану вартість. При цьому доплата в
розмірі, що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту.

З даного положення Закону
вбачається, що сума відшкодування має
бути зменшена на суму податку на
додану вартість, якщо у потерпілої
особи відсутні докази відновлення
транспортного засобу на СТО, що є
платником податку на додану вартість.

Отже, чинним законодавством, яке
регулює порядок виплати страхового
відшкодування, передбачено, що саме
страхова компанія в межах ліміту
відповідальності здійснює
відшкодування шкоди, завданої
потерпілій особі з вини страхувальника
та відповідно розмір страхового
відшкодування визначається
страховиком, або судовим рішенням, якщо
між страховиком та потерпілим наявний
спір про здійснення страхової виплати
та щодо розміру такої виплати.

Враховуючи ту обставину, що
цивільно-правова відповідальність
відповідача застрахована в ПрАТ «СК
«Україна», позивач звернулася до
страхової компанії із заявою про
виплату страхового відшкодування, в
свою чергу страхова компанія здійснила
розрахунок суми страхової виплати,
однак на даний час дана сума позивачу
не виплачена, а отже, в силу
вищевказаних положень чинного
законодавства, позовні вимоги до
завадавача шкоди - відповідача ОСОБА_2 в
частині відшкодування матеріальної
шкоди не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні позивач також
пояснила, що за проведення експертних
досліджень було сплачено кошти в
розмірі 81 грн. (а.с. 13-15) та за послуги
евакуатора, яким було доставлено
пошкоджений автомобіль до СТО, також
було здійснено витрати в розмірі 600 грн.
(а.с. 16).

Оскільки дані кошти не входять до
суми страхового відшкодування, суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
вартість проведених експертних
досліджень в розмірі 81 грн. та витрати
за послуги евакуатора в розмірі 600 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно п.п. 3, 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правої відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправними діяннями заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Судом встановлено, що з боку
відповідача позивачу було завдано
моральні страждання, оскільки
внаслідок неправомірних дій
відповідача транспортний засіб
позивача зазнав механічних пошкоджень,
що призвело порушення нормальних
життєвих устоїв як позивача так і її
сім»ї, а тому суд, виходячи з вимог
розумності та справедливості вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача моральну шкоду в
розмірі 5000 грн.

Судові витрати підлягають стягненню
з відповідача відповідно до ст.. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст..ст. 1166, 1167 ЦК України,
ст..ст. 13, 21, 22, 29, 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст..ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 212, 213, 215,
218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
вартість проведених експертних
досліджень в розмірі 81 (вісімдесят одна
грн.), витрати за послуги евакуатора в
розмірі 600 грн. (шістсот грн.), моральну
шкоду в розмірі 5000 грн. (п'ять тисяч
грн.), судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Решту позовних вимог залишити без
задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі протягом 10 днів апеляційної
скарги з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя