Справа № 706/929/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2014 року
Христинівський районний суд
Черкаської області

в складі :

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Авраменко Ж.М.,

представника позивача Вахмякова
О.С.,представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Христинівці
Черкаської області цивільну справу за
позовом ДП «Харвіст-Умань» до ОСОБА_3,
ТОВ «Кузьмина Гребля», третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору: відділ Держземагенства
у Христинівському районі Черкаської
області, про визнання договорів оренди
землі недійсними та зустрічним позовом
ОСОБА_3, представник позивача за
довіреністю ОСОБА_2, до ДП
«Харвіст-Умань» про визнання договорів
оренди землі недійсними,

ВСТАНОВИВ:

ДП «Харвіст-Умань» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_3, ТОВ «Кузьмина
Гребля», третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору:
відділ Держземагенства у
Христинівському районі, про визнання
договорів оренди землі недійсними.

Позивач просив визнати недійсними
договори оренди земельних ділянок
площами 5,81 га та 2,63 га, які розташовані
на території Синицької сільської ради
Христинівського району, укладені між
ОСОБА_3 та ТОВ «Кузьмина Гребля» та
зареєстровані у відділі Держкомзему у
Христинівському районі 27.09.2012 р. за №
02017.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на такі обставини.

Між ОСОБА_4 та ДП «Ілліч - Агро Умань» (в
подальшому назву змінено на ДП
«Харвіст-Умань») було укладено договір
оренди земельної ділянки від 23.11.2006 р.
за №? 165, який було зареєстровано у
Христинівському районному відділі ДП
«Центр ДЗК» 26.12.2006 р. за № 33. Між
ОСОБА_6 та ДП «Ілліч - Агро Умань» (в
подальшому назву змінено на ДП
«Харвіст-Умань») також було укладено
договір оренди земельної ділянки від
23.11.2006 р. за №? 166, який було
зареєстровано у Христинівському
районному відділі ДП «Центр ДЗК» 26.12.2006
р. за № 31. За вказаними договорами
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 передали належні їм
земельні ділянки в строкове платне
користування на умовах та в порядку,
передбачених договорами. Договори
оренди були укладені строком на 20
років, починаючи з дати їх державної
реєстрації, тобто до 26.12.2026 р. та
виконувалися сторонами в повному
обсязі. Відповідно до ст.32 Закону
України «Про оренду землі» та п. 34
договорів перехід права власності на
орендовану земельну ділянку до другої
особи не є підставою для зміни умов або
розірвання договорів. Після смерті
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 земельні ділянки, щодо
яких укладено договори, були
успадковані ОСОБА_3 Таким чином, права
та обов'язки за договорами зберегли
свою силу для позивача та ОСОБА_3, що
підтверджується: - фактом користування
позивачем земельними ділянками на
умовах, визначених договорами, по
теперішній час; - фактом отримання
ОСОБА_3 орендної плати від позивача в
порядку, розмірі та на умовах,
визначених в договорах. За довіреністю
від 20.08.2009 р. № 2968 орендну плату
отримувала ОСОБА_7 як представник
ОСОБА_3 У подальшому позивачу стало
відомо про те, що ОСОБА_3 з ТОВ «Кузьмина
Гребля» були укладені договори оренди
тих самих земельних ділянок, які було
передано у користування позивачу.
Позивачу також відомо, що ці договори
оренди були зареєстровані у відділі
Держкомзему у Христинівському районі
27.09.2012 р. за № 02017. Що стосується
договорів між позивачем та ОСОБА_3, то
вони на теперішній час не розірвані та
виконуються сторонами. Таким чином,
наявні підстави для визнання договорів
оренди землі, укладених між ОСОБА_3 та
ТОВ «Кузьмина Гребля», не дійсними,
оскільки вказані договори суперечать
ЦК України та не спрямовані на реальне
настання правових наслідків, що
підтверджується тим, що:

- земельні ділянки вже знаходяться в
оренді у позивача та в даний час
використовуються ним;

- передача ОСОБА_3 земельних ділянок
ТОВ «Кузьмина Гребля» без розірвання
договорів з позивачем є прямим
порушенням вимог ЦК України та прав
позивача на користування земельними
ділянками;

- ОСОБА_3 договори не розірвано у
встановленому законом порядку,
зобов'язання за договорами не
припинились та виконуються сторонами
на теперішній час;

- обидва договори, укладені ОСОБА_3 та
ТОВ «Кузьмина Гребля», зареєстровані
під одним номером - 2017, що є
порушенням Порядку ведення Книги
записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі,
затвердженого постановою КМУ від 09.09.2009
р. № 1021 (який був чинним на момент
реєстрації зазначених договорів).

У подальшому ОСОБА_3 через свого
представника ОСОБА_2 звернулась до суду
із зустрічним позовом до ДП
«Харвіст-Умань» про визнання договорів
оренди землі недійсними.

Просила визнати недійсними договір
оренди землі №? 165 від 23.11.2006 р., що
укладений між ОСОБА_4 та ДП «Ілліч - Агро
Умань» і зареєстрований у
Христинівському районному відділі
Черкаської регіональної філії ДП
«Центр ДЗК» 26.12.2006 р., та договір оренди
землі №? 166 від 23.11.2006 р., що укладений
між ОСОБА_6 та ДП «Ілліч - Агро Умань» і
зареєстрований у Христинівському
районному відділі Черкаської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК»
26.12.2006 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
за зустрічним позовом посилалася на
такі обставини.

25.02.2010 р. ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4
успадкувала земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
площею 5,81 га, що належала спадкодавцю
на підставі державного акта на право
приватної власності на землю ЯЖ 119115
(кадастровий номер 030010046) та
земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
площею 2,6328 га, що належала спадкодавцю
на підставі державного акта на право
приватної власності на землю ІІ-ЧР №
012684. Право власності за позивачем на
земельні ділянки зареєстровані
відділом Держкомзему у
Христинівському районі 25.07.2010 р. та
02.06.2010 р. відповідно. Діючи відповідно
до ст. 41 Конституції України, яка
гарантує власнику право володіти,
користуватись і розпоряджатись своєю
власністю, ОСОБА_3 у серпні 2012 р. уклала
з ТОВ «Кузьмина Гребля» договори
оренди належних їй на праві власності
земельних ділянок площею 5,81 га та 2,63 га,
та 27.09.2012 р. зареєструвала їх у відділі
Держкомзему у Христинівському районі
за № 02017. Отримавши у серпні 2013 р.
позовну заяву з доданими до неї
документами, що підтверджують позовні
вимоги позивача за первісним позовом,
ОСОБА_3 дізналась, що право оренди
земельних ділянок належить у тому
числі ДП «Харвіст-Умань». Зі змісту
доданих до первісного позову копій
договорів оренди, що датовані 23.11.2006 р. і
зареєстровані у Христинівському
районному відділі Черкаської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК»
26.12.2006 р., з'ясовано, що ні ОСОБА_6, ні
ОСОБА_4, як власники, що наділені правом
передавати майно в найм, договорів
оренди не підписували. Договори від
імені орендодавців підписала інша, не
уповноважена на це особа, причому одна
і та ж сама. З огляду на те, що
оспорюванні правочини впливають на
право ОСОБА_3 володіти, користуватись і
розпоряджатись її власними земельними
ділянками, вона, як заінтересована
особа, має право заперечувати їх
дійсність. За положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
статтею 203 ЦК України, саме на момент
вчинення правочину. Якщо правочин не
підписано стороною, то відсутнє її
/сторони/ волевиявлення на вчинення
правочину, а тому правочин вважається
недійсним. Крім того, зміст оспорюваних
договорів оренди землі суперечить
вимогам ЦК України, Закону України «Про
оренду землі», моральним засадам
суспільства, а тому ОСОБА_3, як
спадкоємець ОСОБА_6 і ОСОБА_4, яка
відповідно до ст. 1218 ЦК України
успадкувала усі права і обов'язки, що
належали померлим на момент відкриття
спадщини і не припинились внаслідок
смерті, заперечує їх дійсність.
Пунктами 37 розділу «Прикінцеві
положення» оспорюваних договорів
оренди землі як невід'ємну частину
договорів визначено план або схему
земельної ділянки, кадастровий план
земельної ділянки, акт визначення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), акт приймання - передачі
об'єкта оренди та проект відведення
земельної ділянки. Як вбачається з п. 1
розділу «Предмет договору»
оспорюваного правочину №? 166 від 23.11.2006
р., що укладений між ОСОБА_6 та ДП «Ілліч
- Агро Умань», орендодавець передав, а
орендар прийняв у строкове платне
користування земельну ділянку для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала орендодавцю на підставі
державного акта ІІ-ЧР № 012685 і
розташовується на території Синицької
сільської ради Христинівського району,
а п. 2 розділу «Об'єкт оренди», як об'єкт
оренди визначено земельну ділянку
площею 5,81 га, у тому числі ріллі 5,81 га.
Поряд з цим державний акт на право
приватної власності за землю ІІ-СР №
012684 від 20.08.2002 р., як правовстановлюючий
документ, підтверджує право власності
ОСОБА_4 (а не ОСОБА_6 як орендодавця за
договором) на земельну ділянку площею
2,63 га з цільовим призначенням для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та
розташуванням на території Синицької
сільської ради Христинівського району.
За таких обставин, окрім відсутності
волевиявлення орендодавця ОСОБА_6 на
укладення договору оренди землі №? 166
від 23.11.2006 р., останній суперечить ЦК
України, Закону України «Про оренду
землі» та моральним засадам
суспільства з мотивів відсутності у
договорі оренди землі такої істотної
умови як об'єкт оренди. Аналогічним
чином на порушення ч.4 ст. 15 Закону
України «Про оренду землі» та п. 37
розділу «Прикінцеві положення» до
оспорюваного правочину №? 165 від 23.11.2006
р., що укладений між ОСОБА_4 та ДП «Ілліч
- Агро Умань», не долучено план або
схему земельної ділянки, яка
передається в оренду, її кадастровий
план та акт визначення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості), що
унеможливлює її ідентифікацію і
свідчить про відсутність у договорі
оренди землі такої істотної умови, як
об'єкт оренди. Оскільки ОСОБА_3 з
вересня 1986 р. постійно проживає в м.
Чернівцях, то про умови оспорюваних
договорів оренди їй стало відомо у
серпні 2013 р., коли вона отримала
первісний позов з додатками, тому і
перебіг строку позовної давності для
неї повинен обраховуватись саме з цієї
дати, а не з моменту вчинення
оспорюваних правочинів.

Ухвалою суду від 01.10.2013 р. зустрічний
позов прийнятий до спільного розгляду
із первісним позовом, вимоги за
зустрічним позовом об'єднані в одне
провадження з первісним позовом.

25.06.2014 р. представником позивача ДП
«Харвіст - Умань» було надано суду
копію статуту ДП «Умань - Агро»,
відповідно до якого ДП «Харвіст -
Умань» змінило назву на ДП «Умань -
Агро» ( державна реєстрація змін до
установчих документів проведена 22.01.2014
р.).

25.06.2014 р. представником позивача ДП
«Харвіст - Умань» (ДП «Умань - Агро») до
суду також були подані додаткові
пояснення та уточнення первісних
позовних вимог, в яких він просив
прийняти уточнення ДП «Умань - Агро» до
первісних позовних вимог та
задовольнити їх повністю з урахуванням
таких уточнень: - Визнати недійсними
договори оренди земельних ділянок
площами 5,81 га та 2,63 га, які розташовані
на території Синицької сільської ради,
укладені між ОСОБА_3 та ТОВ «Кузьмина
Гребля» та зареєстровані у відділі
Держкомзему у Христинівському районі
27.09.2012 р. за № 02017; - Скасувати
державну реєстрацію вказаних
договорів оренди земельних ділянок.

Ухвалою суду від 25.06.2014 р. було
відмовлено у прийняті до розгляду
уточнень до первісних позовних вимог,
оскільки права «уточнення до первісних
позовних вимог», а фактично подання
нової позовної вимоги позивач
відповідно до положень ЦПК України не
має.

Представник позивача ДП
«Харвіст-Умань» (ДП «Умань - Агро»)
Вахмяков О.С. у судовому засіданні
первісний позов підтримав, посилаючись
на обставини, зазначені у позові, та не
визнав вимог зустрічного позову,
посилаючись при цьому на те, що
договори оренди землі №? 165 та №? 166 від
23.11.2006 р. є правомірними, вони пройшли
державну реєстрацію. По ним
нараховувалась та виплачувалась
орендна плата. У задоволенні
зустрічного позову необхідно
відмовити ще й тому, що позивачем за
зустрічним позовом ОСОБА_3 пропущений
строк позовної давності. Сплив
позовної давності, про застосування
якої було заявлено ним, як
представником відповідача за
зустрічним позовом, є підставою для
відмови у позові. Про наявність
оспорюваних за зустрічним позовом
договорів ОСОБА_3 знала ще у 2009 р., коли
отримувала по ним орендну плату.

У судовому засіданні ОСОБА_2,
представник відповідача за первісним
позовом та позивача за зустрічним
позовом ОСОБА_3 і відповідача за
первісним позовом ТОВ «Кузьмина
Гребля», первісний позов не визнала та
підтримала зустрічний позов. При цьому
посилалась на обставини, зазначені у
зустрічному позові. Додатково
пояснила, що первісний позов не
підлягає задоволенню, оскільки позивач
ДП «Харвіст - Умань» не є стороною у
спірних договорах, представником
позивача не наведено доказів, що
укладенням спірних договорів були
порушені права позивача ДП «Харвіст -
Умань». Зустрічний позов підлягає
задоволенню, оскільки було відсутнє
волевиявлення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на
укладення спірних договорів, що
стверджується висновком судової
почеркознавчої експертизи. Описка у
тексті висновку не повинна впливати на
питання можливості використання цього
висновку як доказу у справі. Крім того,
представник позивача правом на
призначення повторної експертизи у
справі не скористався. Також в спірних
договорах не визначений об'єкт
договору, у договорах зазначені
державні акти на ім'я ОСОБА_6, однак вони
зазначені навпаки. ОСОБА_3 звернулась
до суду із зустрічним позовом в межах
строку позовної давності. ОСОБА_3 не
могла в 2009 р. отримувати орендну плату
відповідно до умов спірних договорів,
оскільки тільки в 2010 р. успадкувала
право на земельні ділянки. Про
наявність спірних договорів ОСОБА_3
дізналась лише в 2013 р., коли отримала із
суду копії матеріалів, доданих до
позовної заяви ДП «Харвіст - Умань», в
тому числі копії спірних договорів.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, відділу
Держземагенства у Христинівському
районі у судове засідання не з'явився,
однак від нього надійшла письмова
заява з проханням розглянути справу
без участі його представника.

За таких умов суд вважає можливим
розглянути справу за відсутності
представника третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, відділу
Держземагенства у Христинівському
районі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази: договір оренди землі №? 165 від
23.11.2006 р. між ОСОБА_4 та ДП «Ілліч - Агро
Умань» ВАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
договір оренди землі №? 166 від 23.11.2006 р.
між ОСОБА_6 та ДП «Ілліч - Агро Умань»
ВАТ «Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», договори
оренди землі між ОСОБА_3 та ТОВ
«Кузьмина Гребля» щодо земельних
ділянок площею 5,81 га та 2,63 га, висновок
судової комплексної (почеркознавчої та
ТЕД) експертизи за № 2431/13-23 та № 707/14-23
від 16.04.2014 р., інші письмові докази, суд
вважає, що у задоволенні первісного
позову необхідно відмовити повністю, а
зустрічний позов підлягає задоволенню
повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
державного акта на право приватної
власності на землю ІІ-ЧР № 012684,
виданого Синицькою сільською радою
Христинівського району 20.08.2002 р.,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 402, ОСОБА_4 був
власником земельної ділянки площею 2,63
га, розташованої на території
Синицької сільської ради
Христинівського району та яка
призначена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Згідно із договором оренди землі №? 165
від 23.11.2006 р. вищевказана земельна
ділянка була передана в оренду ДП
«Ілліч - Агро Умань» ВАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» (у подальшому
змінило назву на ДП «Харвіст - Умань»)
строком на 20 років.

Відповідно до державного акта на право
приватної власності на землю ІІ-ЧР №
012685, виданого Синицькою сільською
радою Христинівського району 20.08.2002 р.,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 401, ОСОБА_6 була
власником земельної ділянки площею 5,81
га, розташованої на території
Синицької сільської ради
Христинівського району та яка
призначена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Згідно із договором оренди землі №? 166
від 23.11.2006 р. вищевказана земельна
ділянка була передана в оренду ДП
«Ілліч - Агро Умань» ВАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» (у подальшому
змінило назву на ДП «Харвіст - Умань»)
строком на 20 років.

Із висновку судової комплексної
(почеркознавчої та ТЕД) експертизи за №
2431/13-23 та № 707/14-23 від 16.04.2014 р.
вбачається, що підпис від імені ОСОБА_4
у розділі «Реквізити сторін» в графі
«Орендодавець» договору оренди землі
№? 165 від 23.11.2006 р., що зареєстрований у
Христинівському районному відділі
Черкаської регіональної філії ДП
«Центр ДЗК» 26.12.2006 р., виконаний не
ОСОБА_4, а іншою особою, підпис від імені
ОСОБА_6 у розділі «Реквізити сторін» в
графі «Орендодавець» договору оренди
землі №? 166 від 23.11.2006 р., що
зареєстрований у Христинівському
районному відділі Черкаської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК»
26.12.2006 р., виконаний не ОСОБА_6, а іншою
особою. Підписи в графах
«Орендодавець» від імені ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 у договорах оренди землі №№ 165,
166 від 23.11.2006 р. виконано однією і тією ж
особою.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою , п'ятою та шостою ст. 203 цього
Кодексу.

Статтею 14 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що договір оренди
землі укладається в письмовій формі.

Частиною 2 ст. 207 ЦК України передбачено,
що правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо він
підписаний стороною.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасників правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Вказані вище договори оренди землі
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не підписували та
повноваженнями на вчинення такого роду
правочинів нікого не наділяли, що
свідчить про відсутність їх вільного
волевиявлення та згоди на вчинення
таких дій.

Представник позивача Вахмяков О.С. у
судовому засіданні стверджував, що
судова почеркознавча експертиза у
справі була проведена з порушенням
інструкції про призначення та
проведення судових експертиз,
науково-методичних рекомендацій з
питань проведення судових експертиз,
експертом досліджувалися підписи не
ОСОБА_4, ОСОБА_6, а іншої особи.

Однак, висновок експертів відповідає
вимогам ст.147 ЦПК України щодо змісту
висновку експерта, а допущена описка у
дослідницькій частині висновку
експерта щодо прізвища особи, підписи
якої досліджувались, що носить
технічний характер, не повинна
впливати на питання про можливість
використання зазначеного висновку як
доказу у справі.

Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України, якщо
висновок експерта буде визнано
необґрунтованим або таким, що
суперечить іншим матеріалам справи або
викликає сумніви в його правильності,
судом може бути призначена повторна
експертиза, яка доручається іншому
експертові (експертам).

Згідно з ч.1 ст.143 ЦПК України суд
призначає експертизу за заявою осіб,
які беруть участь у справі.

Представник позивача Вахмяков О.С. не
зазначив, чи він вважає висновок
експертів необґрунтованим або таким,
що суперечить іншим матеріалам справи
або викликає сумніви в його
правильності. У разі незгоди з
висновком експертів представник
позивача мав можливість заявити
клопотання про призначення у справі
повторної експертизи. Однак, такою
можливістю він не скористався.

За таких обставин у суду немає підстав
для незгоди з висновком експертів, який
може бути використаний як доказ у
справі.

Представником ДП «Харвіст - Умань» (ДП
«Умань - Агро») Вахмяковим О.С. до суду
була надана заява про застосування
позовної давності до вимог за
зустрічним позовом. При цьому він
посилався на те, що ОСОБА_3 було відомо
про наявність договорів ще у 2009 р., що у
свою чергу підтверджується відомістю
про отримання орендної плати від ДП
«Харвіст - Умань» за договорами, в якій
є підпис ОСОБА_3 про отримання зерна
саме як орендної плати за договором.
Однак, доказів на підтвердження
наявності відомості про отримання
ОСОБА_3 орендної плати від ДП «Харвіст -
Умань» у 2009 р. представником останнього
надано не було. Натомість до первісної
позовної заяви була долучена довідка
ДП «Харвіст - Умань» без зазначення
дати та вихідного номера, тобто вона не
може розцінюватись як допустимий
доказ, про отримання ОСОБА_3 від ДП
«Харвіст - Умань» орендної плати 08.07.2010
р., 31.01.2012 р. особисто та 20.12.2012 р. через
представника. 25.06.2014 р. представником ДП
«Харвіст - Умань» (який на цей час
змінив назву на ДП «Умань - Агро») через
канцелярію суду були надані додаткові
пояснення та уточнення первісних
позовних вимог. До них серед іншого
була долучена ксерокопія видаткового
касового ордеру від 08.07.2010 р. про
отримання ОСОБА_3 орендної плати за
земельний пай в сумі 2152,89 грн.
Ксерокопія засвідчена печаткою ДП
«Умань - Агро». Оригінала вказаного
документа надано не було. У вказаному
ордері не зазначено найменування
підприємства, який видав цей ордер, а
також не зазначено, за якими саме
договорами видається орендна плата.
Суд вважає, що копія цього документа не
може розцінюватись як належний та
допустимий доказ на підтвердження
обставин спливу позовної давності за
зустрічним позовом. Тому заява
представника ДП «Харвіст - Умань» (ДП
«Умань - Агро») про застосування
позовної давності до вимог за
зустрічним позовом не повинна братись
до уваги при вирішенні справи.

Враховуючи зазначені обставини,
зустрічний позов підлягає задоволенню
повністю, тобто спірні договори оренди
землі від 23.11.2006 р. необхідно визнати
недійсними.

Однією з підстав для його задоволення у
зустрічному позові зазначається
відсутність у спірних договорах оренди
землі такої істотної умови як об'єкт
оренди. Суд вважає, що наявність цієї
підстави для визнання недійсними
договорів оренди землі не
підтверджується наявними доказами у
справі, у договорах зазначені і розмір
земельних ділянок, і їх місце
розташування.

Після смерті ОСОБА_6 земельна ділянка
площею 5,81 га перейшла у власність
ОСОБА_4, а після смерті останнього
обидві земельні ділянки площею 5,81 га та
2,63 га перейшли у власність позивача за
зустрічним позовом ОСОБА_3 Остання у
свою чергу уклала договори оренди
землі щодо вказаних земельних ділянок
з ТОВ «Кузьмина Гребля», зазначені
договори були зареєстровані у відділі
Держкомзему у Христинівському районі,
про що у Державному реєстрі земель
вчинено записи від 07.11.2012 р. за №
02192 та від 27.09.2012 р. за № 02017
відповідно.

Саме про визнання недійсними цих
договорів просив позивач ДП «Харвіст -
Умань» у первісній позовній заяві. При
цьому позивач посилався на те, що
вказані договори оренди землі укладені
щодо тих земельних ділянок, які вже
перебувають в оренді у ДП «Харвіст -
Умань».

Оскільки суд вважає за необхідне
задовольнити зустрічний позов про
визнання недійсними договорів оренди
землі між ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ДП «Харвіст
- Умань» ( на час укладення договорів -
ДП «Ілліч - Агро Умань»), тому відсутні
підстави для задоволення первісного
позову, адже укладенням договорів
оренди землі між ОСОБА_3 та ТОВ
«Кузьмина Гребля» права ДП «Харвіст -
Умань» (ДП «Умань - Агро») порушені не
були, доказів протилежного ДП
«Харвіст - Умань» (ДП «Умань - Агро») не
надало.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, тому з ДП
«Харвіст - Умань» (ДП «Умань - Агро») на
користь ОСОБА_3 необхідно стягнути
понесені останньою і документально
підтверджені судові витрати, а саме:
судовий збір в розмірі 229,40 грн. та
витрати, пов'язані із проведенням
судової експертизи в розмірі 2220 грн.

Керуючись ст. ст. 203 ч.3, 207 ч.2 , 215 ч.1 ЦК
України, ст. 14 Закону України «Про
оренду землі», ст.ст. 60, 88 ч. 1, 147 ч.ч. 3, 4,
212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову дочірнього
підприємства «Умань - Агро» до ОСОБА_3,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кузьмина Гребля»,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору: відділ
Держземагенства у Христинівському
районі Черкаської області, про
визнання договорів оренди землі
недійсними відмовити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_3, представник
позивача за довіреністю ОСОБА_2, до
дочірнього підприємства «Умань - Агро»
про визнання договорів оренди землі
недійсними задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди землі
№? 165 від 23.11.2006 року між ОСОБА_4 та
дочірнім підприємством «Ілліч - Агро
Умань» відкритого акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат»,
зареєстрований у Христинівському
районному відділі Черкаської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК»
26.12.2006 року за № 23.

Визнати недійсним договір оренди землі
№? 166 від 23.11.2006 року між ОСОБА_6 та
дочірнім підприємством «Ілліч - Агро
Умань» відкритого акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат»,
зареєстрований у Христинівському
районному відділі Черкаської
регіональної філії ДП «Центр ДЗК»
26.12.2006 року за № 31.

Стягнути з дочірнього підприємства
«Умань - Агро» на користь ОСОБА_3
сплачені нею судовий збір в розмірі 229
(двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп. та
витрати, пов'язані із проведенням
судової експертизи в розмірі 2220 ( дві
тисячі двісті двадцять) грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через
Христинівський районний суд
Черкаської області шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя М. Ф. Олійник