Єдиний унікальний номер 341/304/14-ц
Номер провадження 2/341/264/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року Галицький районний
суд Івано-Франківської області в
складі:

головуючого судді -
Гаполяка Т.В.

секретаря судових засідань - Томин
Л.В.

в м. Галичі розглянувши цивільну справу
за позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Галицькому
районі Івано-Франківської області до
ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної
шкоди, суд -

встановив:

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Галицькому
районі Івано-Франківської області
звернулось до Галицького районного
суду Івано-Франківської області з
позовом до ОСОБА_2, про відшкодування
матеріальної шкоди в розмірі 92 213 грн. 88
коп.

В обґрунтування позовних вимог
покликаються на те, що в ніч з 04 на 05
липня 2012 року в с. Кінашів, Галицького
р-ну, Івано-Франківської області
відповідач, перебуваючи на території
ставів ПрАТ «Більшівці - риба»,
вантажачи викрадену рибу в багажник
власного автомобіля ВАЗ 21010 д.н.з.
НОМЕР_1, при спробі затримання
охоронцями ставів, сів в автомобіль,
розпочав рух таким, збив з ніг охоронця
ОСОБА_3, переїхав останньому ногу,
спричинивши тілесне ушкодження
середньої тяжкості. Проведено
розслідування нещасного випадку, що
стався з ОСОБА_3 та 01 серпня 2012 року
комісією з розслідування цього випадку
складено акт Н-1 про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом. Комісією
встановлено особу, яка допустила
порушення вимог законодавства про
охорону праці, а саме відповідача.
Вироком Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 16 січня
2013 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у
вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст.
185, ч. 1 ст. 122 КК України. У зв'язку з
виробничою травмою ОСОБА_3 визнаний
інвалідом ІІ гр. трудового каліцтва з
втратою 40% професійної працездатності
у період з 01 листопада 2012 року по 01
листопада 2013 року та інвалідом ІІ гр.
трудового каліцтва з втратою 35%
професійної працездатності у період з
01 листопада 2013 року по 01 листопада 2014
року.

З 05 грудня 2012 року ОСОБА_3 перебуває на
обліку у позивача, такому призначено та
виплачено одноразову допомогу в
розмірі 76 024 грн. Також призначено
щомісячні страхові виплати, яких
виплачено на загальну суму в період з 29
жовтня 2012 року по 31 грудня 2013 року на
загальну суму 16 189 грн. 88 коп.

Позивач зазначає, що в сила ч. 1 ст. 1191 ЦК
України, відділення фонду наділене
процесуальним правом регресу до
відповідача по стягненню сум
одноразової допомоги та щомісячних
страхових виплат, що виплачені
потерпілому ОСОБА_3 в результаті
неправомірних дій відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 позов підтримала,
надала пояснення аналогічні
викладеним в позовній заяві.

Відповідач позов заперечив, просив в
такому відмовити.

Представник відповідача - адвокат
ОСОБА_5 позов заперечила. Заперечуючи
позов покликалась на те, що в межах
кримінальної справи про обвинувачення
ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК України
розглянуто цивільний позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої
злочином. Такий задоволено частково,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 20 000
грн. на відшкодування моральної шкоди
та 1 000 грн. на відшкодування витрат на
правову допомогу. Враховуючи те, що
рішенням суду врегульовано спір між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо відшкодувань
завданої шкоди, вимоги інших осіб, що
випливають із даного факту є
безпідставними. Просила відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши представника позивача,
відповідача, його представника,
дослідивши письмові докази судом
встановлено наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що в ніч з 04 на 05
липня 2012 року в с. Кінашів, Галицького
р-ну, Івано-Франківської області
відповідач, перебуваючи на території
ставків ПрАТ «Більшівці - риба»,
вантажачи викрадену рибу в багажник
власного автомобіля ВАЗ 21010 д.н.з.
НОМЕР_1, при спробі затримання
охоронцями ставів, сів в автомобіль,
розпочав рух таким та
рибоводу-охоронцю ОСОБА_3 пошкодив ногу
спричинивши тілесне ушкодження
середньої тяжкості. Проведено
розслідування нещасного випадку, що
стався з ОСОБА_3 та 01 серпня 2012 року
комісією з розслідування цього випадку
складено акт Н-1 про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом. Вироком
Галицького районного суду
Івано-Франківської області від 16 січня
2013 року, зміненим ухвалою Апеляційного
суду Івано-Франківської області ОСОБА_2
визнаний винуватим у вчиненні злочинів
передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 122 КК
України та такому призначено
покарання. Цивільний позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої
злочином задоволено частково, стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 20 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди та 1 000
грн. на відшкодування витрат на правову
допомогу

У зв'язку з виробничою травмою ОСОБА_3
визнаний інвалідом 2 гр. трудового
каліцтва з втратою 40% професійної
працездатності у період з 01 листопада
2012 року по 01 листопада 2013 року та
інвалідом 2 гр. трудового каліцтва з
втратою 35% професійної працездатності
у період з 01 листопада 2013 року по 01
листопада 2014 року.

ОСОБА_3 перебуває на обліку у позивача,
такому призначено та виплачено
одноразову допомогу в розмірі 76 024 грн.
Також призначено щомісячні страхові
виплати, яких виплачено в період з 29
жовтня 2012 року по 31 грудня 2013 року на
загальну суму 16 189 грн. 88 коп.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Згідно з Преамбулою до Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" страхування від
нещасного випадку є самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Відповідно до ч.ч. 3 - 5 ст. 6 згаданого
Закону, страхувальниками є
роботодавці, а в окремих випадках -
застраховані особи. Страховик - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України. Об'єктом
страхування від нещасного випадку є
життя застрахованого, його здоров'я та
працездатність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 згаданого Закону
обов'язковому страхуванню від
нещасного випадку підлягають особи,
які працюють на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
підставах, передбачених
законодавством про працю.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 згаданого Закону,
законодавство про страхування від
нещасного випадку складається із Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, цього Закону,
Кодексу законів про працю України,
Закону України "Про охорону праці" та
інших нормативно-правових актів.

Статтею 4 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до видів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування віднесено
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності.

Отже, страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності належить до сфери
обов'язкового особистого страхування
як різновиду страхування відповідно до
п. 1 ч. 1 ст.і 980 ЦК України.

Загальні умови відшкодування шкоди
визначені статтею 1166 ЦК України, яка
передбачає, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частиною 1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом. Зазначена правова норма
міститься у главі 82 ЦК України та
регулює правовідносини щодо
відшкодування в порядку регресу шкоди,
завданої іншою особою у зв'язку з
вчиненням деліктних дій.

Як зазначалося вище, Закон України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" не передбачає права
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України, який
здійснив страхову виплату
застрахованій особі за договором
особистого соціального страхування,
зворотної вимоги до винної особи. Таке
право, про яке зазначено в статті 993 ЦК
України, до страховика переходить лише
в разі сплати ним страхового
відшкодування за договором майнового
страхування.

Тобто, здійснення органами Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків страхових виплат
застрахованій особі за договором
особистого соціального страхування у
разі настанні страхового випадку не є
шкодою в розумінні статті 1166 ЦК
України, а тому Фонд та його
територіальні органи не набувають
права зворотної вимоги (регресу) до
особи, з вини якої було завдано шкоду,
що передбачене статтею 1191 ЦК України.

За загальними правилами страхування
можливість застосування страховиком
права вимоги до особи, відповідальної
за завдані збитки, обмежене рамками
майнового страхування. В разі
проведення страхових виплат за
договором особистого страхування
(життя, здоров'я, працездатності,
пенсійного забезпечення) страховик не
має права вимоги до особи,
відповідальної за заподіяння шкоди.

В особистому страхуванні страховик не
може реалізувати своє право на
звернення з вимогою до винної особи про
відшкодування сплачених
застрахованому за договором
загальнообов'язкового державного
соціального страхування страхових сум,
оскільки ст. 515 ЦК України не допускає
заміни кредитора у зобов'язаннях,
нерозривно пов'язаних з особою
кредитора, зокрема у зобов'язаннях про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

Враховуючи викладене суд приходить до
висновку про наявність підстав для
відмови в позові.

Керуючись ст. 993, 980, 1166, 1191 ЦК України,
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215
ЦПК України, суд, ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:Т. В. Гаполяк