АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Черновськой Г. В. Доповідач - Ремез
В.А. Категорія 54
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

Головуючого судді - Ремеза В.А.

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової
О.В.

за участю секретаря - Єремейчук О.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2,

на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 11 листопада 2014р.
за позовом ОСОБА_2 до державного
підприємства «Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут трубної промисловості ім. Я.Ю.
Осади» про визнання незаконними та
скасування наказів, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 11.11.2014р. ОСОБА_2 у
задоволенні позовних вимог до
державного підприємства
«Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут трубної промисловості ім. Я.Ю.
Осади» про визнання незаконними та
скасування наказів, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати і ухвалити по
справі нове рішення про задоволення
його позовних вимог у повному обсязі,
посилаючись на те, що рішення суду
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
судом допущено неповноту з'ясування
обставин, що мають істотне значення для
правильного вирішення справи, судом
неправильно оцінені докази та невірно
встановлені фактичні обставини.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах
з ДП «Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут трубної промисловості ім. Я.Ю.
Осади», з 22.11.2000р. на посаді заступника
директора інституту по науковій роботі
та був звільнений 30.04.2007р. за власним
бажанням у зв'язку з виходом на наукову
пенсію.

Згідно наказу № 99-к від 04.05.2007р. ОСОБА_2
був прийнятий на роботу до ДП
«Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут трубної промисловості ім. Я.Ю.
Осади» на посаду завідуючого
відділенням № 4 по строковому
трудовому договору з 04.05.2007р. по 03.05.2008р.
В подальшому строк дії строкового
договору неодноразово продовжувався
відповідними наказами, і наказом № 177-к
від 31.12.2013р. строк дії строкового
трудового договору з ОСОБА_2 було
продовжено до 31.03.2014р.

25.03.2014р. ОСОБА_2 звернувся до
керівництва ДП «Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут трубної промисловості ім. Я.Ю.
Осади» про продовження дії строкового
трудового договору до 31.12.2014р.

Згідно протоколу наради у в.о.
директора ДП «НДТІ» ОСОБА_3 з приводу
питання продовження строкових
трудових договорів з науковими
співробітниками інституту від 14.04.2014р.
було прийнято рішення продовжити строк
дії строкових трудових договорів, у
тому числі ОСОБА_2, по 30.06.2014р.

Наказом № 79-к від 25.06.2014р. дія
строкового трудового договору з ОСОБА_2
була продовжена до 30.06.2014р.

Наказом № 84-к від 27.06.2014р. ОСОБА_2 був
звільнений з посади завідуючого
відділенням № 4 ДП «Науково-дослідний
та конструкторсько-технологічний
інститут трубної промисловості ім. Я.Ю.
Осади» з 01.07.2014р. на підставі п. 2 ст. 36
КЗпП України за закінченням дії
строкового трудового договору.

Наказом ДП «Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут трубної промисловості ім. Я.Ю.
Осади» № 54 від 01.07.2014р. з 02.07.2014р.
виведено «з штатного розкладу
відділення № 4 посаду завідуючого
відділенням - одна штатна одиниця».

Відповідно до ч. 2 ст. 23 КЗпП України
строковий трудовий договір
укладається у випадках, коли трудові
відносини не можуть бути встановлені
на невизначений строк з урахуванням
характеру наступної роботи, або умов її
виконання, або інтересів працівника та
в інших випадках, передбачених
законодавчими актами.

Згідно з ч.ч. 16,17 ст. 24 ЗУ «Про
науково-технічну діяльність» пенсія
науковим (науково-педагогічним)
працівникам відповідно до цього Закону
призначається з дня звернення за
призначенням пенсії та за умов
звільнення з посади наукового
(науково-педагогічного) працівника, за
винятком осіб, які працюють за
строковим трудовим договором
(контрактом), що укладений після
досягнення пенсійного віку.

Пенсіонерам, які після призначення
пенсії відповідно до цього Закону
працювали за строковим трудовим
договором (контрактом) на посадах
наукових (науково-педагогічних)
працівників і набули не менш як 24
місяці страхового стажу, проводиться
перерахунок пенсії з урахуванням стажу
наукової роботи після призначення
пенсії. Перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
наукового (науково-педагогічного)
працівника, з якої обчислена пенсія,
або із заробітної плати, визначеної в
порядку, передбаченому частинами
третьою - сьомою цієї статті, із
застосуванням показника середньої
заробітної плати (доходу), який
враховувався під час призначення
(попереднього перерахунку) пенсії.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України
підставою припинення трудового
договору є закінчення строку (пункти 2 і
3 статті 23), крім випадків, коли трудові
відносини фактично тривають і жодна з
сторін не поставила вимогу про їх
припинення.

Враховуючи, що позивач є пенсіонером, і
отримує наукову пенсію на підставі
вимог Закону України «Про
науково-технічну діяльність», а тому в
силу ст. 23 КЗпП України трудовий
договір з ним не може бути укладено на
невизначений строк, колегія суддів
вважає, що відповідачем у
відповідності до вимог законодавства
було продовжено наказом № 79-к від
25.06.2014р. дію строкового трудового
договору з ОСОБА_2 до 30.06.2014р., і наказом
№ 84-к від 27.06.2014р. його було звільнено з
посади завідуючого відділенням № 4 ДП
«Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут трубної промисловості ім. Я.Ю.
Осади» з 01.07.2014р. на підставі п. 2 ст. 36
КЗпП України за закінченням дії
строкового трудового договору,
оскільки позивач не міг працювати у
відповідача безстроково і сторони не
досягли домовленості щодо продовження
дії строкового договору на інший строк.

Встановивши вказані обставини, а також
встановивши, що оскаржуваний позивачем
наказ № 54 від 01.07.2014р. про виведення «з
штатного розкладу відділення № 4
посаду завідуючого відділенням - одної
штатної одиниці» з 02.07.2014р. жодним чином
не порушує охоронювані законом права
та інтереси позивача, і вирішуючи
позовні вимоги ОСОБА_2 про
відшкодування йому моральної шкоди,
приймаючи до уваги, що вимоги про
відшкодування моральної шкоди носять
похідний характер від встановлення в
судовому засіданні порушень трудових
прав позивача, тоді як в ході розгляду
справи не були встановлені такі
порушення, а тому суд правильно прийшов
до висновку про відмову позивачу в
задоволенні позовних вимог, і рішення
суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що рішення суду ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, судом допущено
неповноту з'ясування обставин, що мають
істотне значення для правильного
вирішення справи, судом неправильно
оцінені докази та невірно встановлені
фактичні обставини безпідставні,
оскільки діючим спеціальним
законодавством передбачена можливість
продовження роботи позивача у
відповідача на посаді, яку він займав
лише на умовах укладання строкового
трудового договору, однак такий
договір не було укладено на новий
строк, а тому відповідач обґрунтовано
звільнив позивача за п. 2 ст. 36 КЗпП
України і встановивши вказані
обставини, а також встановивши
відсутність підстав для скасування
наказу ДП «Науково-дослідний та
конструкторсько-технологічний
інститут трубної промисловості ім. Я.Ю.
Осади» № 54 від 01.07.2014р. про виведення з
02.07.2014р. з штатного розкладу відділення
№ 4 посаду завідуючого відділенням, суд
у відповідності до вимог ст. 213 ЦПК
України ухвалив рішення про відмову
позивачу в задоволенні позовних вимог,
і апеляційна скарга не спростовує
встановлених висновків суду, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 11 листопада 2014р.
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: