Справа № 203/4439/14-ц
Провадження № 2/0203/1349/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 року Кіровський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Католікяна М.О.,

при секретарі Шаповал
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Комунального підприємства
"Житлове господарство Кіровського
району" Дніпропетровської міської
ради, Комунального підприємства
"Теплоенерго" Дніпропетровської
міської ради, третя особа - ОСОБА_2, про
визнання факту порушення прав,
відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в:

07 липня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до КП "Житлове
господарство Кіровського району"
Дніпропетровської міської ради, КП
"Теплоенерго" Дніпропетровської
міської ради про визнання факту
порушення прав, відшкодування
моральної шкоди. Позовні вимоги
обґрунтовано тим, що позивач є
співвласником та мешканцем квартири
АДРЕСА_1. Будинок перебуває на балансі у
КП "Житлове господарство Кіровського
району" Дніпропетровської міської
ради, а постачальником тепла до нього є
КП "Теплоенерго" Дніпропетровської
міської ради. 27.02.2013 р., 12.12.2013 р. та 21.01.2014
р. було встановлено, що у квартирі
позивача температура повітря є нижчою
за норму, про що складено відповідні
акти. Між тим, перерахунок плати за
спожиту теплову енергію відповідачі не
здійснюють. Викладені обставини стали
причиною звернення позивача до суду з
позовом про визнання факту порушення
відповідачами прав позивача на належну
якість продукції, стягнення з
відповідачів компенсації заподіяної
моральної шкоди по 10 000,00 грн. з кожного
(а.с.а.с. 1 - 3).

Ухвалою суду до участі у справі в
якості третьої особи залучено ОСОБА_2

Позивач у судовому засіданні заявлений
позов підтримав, а представник КП
"Теплоенерго" Дніпропетровської
міської ради - заперечував проти його
задоволення.

Представник "Житлове господарство
Кіровського району" Дніпропетровської
міської ради до суду не з'явився, був
повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про те, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є
власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.
Решта квартири належить третій особі
(а.с. 26).

27 лютого 2013 року комісією у складі
позивача та представників
відповідачів було складено акт № 112 про
обстеження квартири позивача, згідно з
яким у кімнаті площею 16,1 м2 температура
повітря склала 12оС, стояк теплий,
батарея холодна; у кімнаті площею 14,7 м2 -
14оС, батарея холодна; вікна та двері
утеплені (а.с. 6).

12 грудня 2013 року комісією у складі
позивача та представників
відповідачів було складено акт № 71 про
обстеження квартири позивача, згідно з
яким у кімнаті площею 16,1 м2 температура
повітря склала 16оС, стояк теплий; у
кімнаті площею 14,7 м2 - 16оС. Позивачу було
рекомендовано промити радіатори у
міжопалювальний період (а.с. 8).

21 січня 2014 року комісією у складі
позивача та представників
відповідачів було складено акт № 95 про
обстеження квартири позивача, згідно з
яким у кімнаті площею 16,1 м2 температура
повітря склала 16оС, стояк теплий; у
кімнаті площею 14,7 м2 - 15оС; вікна та
двері утеплені; батареї зверху теплі, а
знизу холодні. Позивачу було
рекомендовано спустити повітря із
системи центрального опалення, промити
батареї. При цьому було встановлено, що
батареї з моменту здачі будинку не
промивалися (а.с. 7).

Позов полягає у тому, що відповідачі,
порушивши право позивача на належну
якість теплової енергії, не вжили
заходів щодо усунення таких порушень.

Відповідно до статті 57 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК) доказами є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з частиною 1 статті 60 ЦПК кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Ураховуючи зміст приведених вище норм
в їх сукупності та кожної окремо, суд
доходить висновку про те, що позивач не
довів судові факт порушення
відповідачами його прав та
охоронюваних законом інтересів з
наступних підстав.

Так, згідно з добовими відомостями
оперативного контролю роботи котельні
низького тиску, наданими представником
КП "Теплоенерго" Дніпропетровської
міської ради температура подачі
теплоенергії протягом 27.02.2013 р. склала 48
- 50оС (при температурі зовнішнього
повітря 2 - 4оС); протягом 12.12.2013 р. - 60 - 64оС
(при температурі зовнішнього повітря - 3
- (- 6)оС); протягом 21.01.2014 р. - 62 - 68оС (при
температурі зовнішнього повітря - 4 - (-
9)оС) (а.с.а.с. 65, 67, 70).

Ураховуючи ці показники та зважаючи на
те, що при неодноразовому обстеженні
квартири позивача комісіями було
встановлено, що стояк є теплим, а
радіатори - холодними, суд доходить
висновку про безпідставність
висунутих позивачем вимог.

У відповідності з частиною 4 статті 319,
статтею 322 Цивільного кодексу України
власність зобов'язує. Власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відтак, оскільки за законом
внутрішньоквартирні теплові мережі
належать власникові квартири, і він
зобов'язаний утримувати це майно
самостійно, усі ризики виходу його з
ладу несе саме він.

У порядку статті 88 ЦПК судові витрати
необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 4 - 11, 15, 18, 57 - 60, 79, 88,
169, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 у позові до Комунального
підприємства "Житлове господарство
Кіровського району" Дніпропетровської
міської ради, Комунального
підприємства "Теплоенерго"
Дніпропетровської міської ради, третя
особа - ОСОБА_2, про визнання факту
порушення прав, відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок
держави.

Рішення набирає законної сили у
порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК
України, і може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його постановлення. У разі якщо
рішення було постановлено за
відсутності особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 12 грудня
2014 року.

Суддя
М.О. Католікян