АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 24
жовтня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Троїцька»
про стягнення майнової та моральної
шкоди.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 р. ОСОБА_2 звернувся у суд з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Троїцька»
(надалі - ТОВ «Фірма «Троїцька») про
стягнення майнової та моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що йому
на праві власності належить мотоцикл
марки Хонда модель РС41 д.н.з.НОМЕР_1, з
метою зберігання якого між ним та
ОСОБА_3 10 квітня 2013 р. укладено договір
оренди належного останньому парко
місця за №102 в підземній паркові на 4
рівні підвалу буд.№72 по вул.
Червоноармійській в м. Києві із строком
його дії по 01 квітня 2014 р.

Вказував, що між ОСОБА_3 та ТОВ «Фірма
«Троїцька» укладено договір про участь
у витратах на утримання машиномісця, у
відповідності до якого, зокрема,
товариство зобов'язалося забезпечити
виконання комплексу робіт та надання
послуг по утриманню машиномісць, в тому
числі, по його загальній охороні.

Зазначав, що 05 лютого 2014 р. належний
йому мотоцикл було викрадено.

Посилаючись на викладені обставини,
просив стягнути з відповідача на його
матеріальну шкоду, в сумі 56 750 грн. 30
коп., 5 000 грн. моральної шкоди та
сплачений судовий збір.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 24 жовтня 2014 р. в
задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи,
неправильне застосування норм
матеріального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати, й
ухвалити по справі нове рішення про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
представника позивача, який підтримав
апеляційну скаргу, представника
відповідача, який заперечував проти
задоволення апеляційної скарги,
вивчивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає
апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи,
власником мотоцикла Хонда модель РС41
д.н.з.НОМЕР_1 є ОСОБА_2 /а.с.9-10/.

10 квітня 2013 р., з метою зберігання
зазначеного транспортного засобу, між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір
оренди належного останньому парко
місця за №102 в підземній паркові на 4
рівні підвалу буд.№72 по вул.
Червоноармійській в м. Києві із строком
його дії по 01 квітня 2014 р., й у
подальшому - того ж дня, складено акт
прийому-передачі парко місця /а.с.18-19,
11-12, 13, 17/.

01 липня 2013 р. між ОСОБА_3 та ТОВ «Фірма
«Троїцька» укладено договір №17/П про
участь у витратах на утримання
машиномісця, в тому числі й за №102
/а.с.40/.

Відповідно до п.2.1.3 товариство
зобов'язалося забезпечити виконання
комплексу робіт та надання послуг по
утриманню машиномісць, зокрема
забезпечити надання користувачу
наступних робіт та послуг: загальна
охорона.

Згідно витягу з кримінального
провадження за №10000896 06
лютого 2014 р. Голосіївським районним
управлінням ГУ МВС України в
м. Києві внесено до ЄРДР заяву ОСОБА_2
про вчинення злочину, передбаченого ч.1
ст.289 КК України - про заволодіння 05
лютого 2014 р. приблизно о 16 год. із
паркомісця за №102 в підземній паркові
на 4 рівні підвалу буд.№72 по вул.
Червоноармійській в м. Києві
невстановленою особою мотоцикла Хонда
модель РС41 д.н.з. НОМЕР_1 /а.с.21/.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, районний суд виходив з підстав
його недоведеності та тієї обставини,
що укладеним між ОСОБА_3 та ТОВ «Фірма
«Троїцька» договором не передбачено
обов'язок забезпечення зберігання
транспортних засобів.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з сукупністю зібраних у
справі й належно оцінених у рішенні
доказів та ґрунтуються на вимогах норм
ст.1166-1167 ЦК України та керівних
роз'яснень Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ про
відшкодування шкоди».

Доводи апеляційної скарги про
необхідність застосування до спірних
правовідносин спеціального
законодавства - положень Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Правил зберігання
транспортних засобів на автостоянках»
від 22 січня 1996 р. за №115 ретельно
перевірялися судом першої інстанції,
вони отримали належну оцінку в рішенні
суду та обґрунтовано визнані
безпідставними, остільки укладеним
договором купівлі-продажу паркомісця
встановлено порядок його користування
у відповідності до вимог Правил
користування приміщеннями житлових
будинків, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 24 січня
2006 р. за №45.

Твердження апеляційної скарги про
неналежне виконання товариством умов
договору, остільки його положеннями
передбачено послуги по загальній
охороні парко місця не заслуговують на
увагу, на підтвердження викладеного
позивачем не надано доказів, й
висновків суду щодо зазначених
обставин вони не спростовують.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених законом. Відповідно до
положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, у відповідності до положень
ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів враховує й ту обставину,
що договір про участь у витратах на
утримання парко місця було укладено
між ОСОБА_3 та товариством, а укладений
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договір оренди не
містить положень щодо його охорони
відповідачем.

Встановлено, що будь-яких договірних
відносин між ОСОБА_2 та ТОВ фірма
«Троїцька» не існує, відповідач не
брав на себе зобов'язань щодо вчинення
дій по охороні мотоцикла Хонда модель
РС41 д.н.з. НОМЕР_1, не отримував вказаний
транспортний засіб на зберігання, а
тому правові підстави до покладення на
фірму обов'язку по відшкодуванню його
вартості - не має.

Районний суд з достатньою повнотою
з'ясував обставини справи, зібраним
доказам дав належну оцінку й ухвалив
законне та обґрунтоване рішення.

Норми матеріального і процесуального
права застосовано правильно.

Викладені у рішенні висновки
відповідають обставинам справи та
долученим до справи доказам й доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 24 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий: Судді:

Справа № 752/6196/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/14896/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Новак А.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.