Справа № 265/382/14-ц
Провадження № 2/265/762/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

при секретарі Тушкановій Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні та
розпорядження власністю

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом
про усунення перешкод у користуванні
та розпорядження власністю - квартирою
АДРЕСА_1. В обґрунтування заявлених
вимог посилалася на те, що на підставі
договору дарування від 08.01.2013 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу Донецької
області ОСОБА_3, зареєстрованого в
реєстрі № 31 їй належить вищезазначена
квартира. Однак, на цей час в квартирі
зареєстрований відповідач, який з 2006
року в квартирі не проживає, його
особистих речей в квартирі також
немає. Відповідач не відноситься к
спірній квартирі, як своєму постійному
житлу, не утримує дане житло, не
цікавився можливістю проживати в даній
квартирі та не намагався всилитися до
неї. Той факт, що до цього часу
відповідач зареєстрований в спірній
квартирі суттєво обмежує власника у
повною мірою здійснювати свої права на
володіння, користування та
розпорядження своїм майном. Більш того,
відповідач залишаючись зареєстрованим
у спірній квартирі порушує її законі
права та інтереси, так як вона несе
додаткові витрати по сплаті
комунальних послуг. Просила усунути
перешкоди у користуванні та
розпорядженні власністю.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги,
додатково пояснила, що відповідач її
брат. У 2013 році її мати подарувала їй
спірну квартиру, та вона в
установленому законом порядку
зареєструвала право власності на
квартиру. ЇЇ брат був зареєстрований в
спірній квартирі ще її матір'ю, однак
після реєстрації шлюбу в 2006 року
переїхав за місцем проживання дружини,
і більш в спірну квартиру не
повертався, комунальні послуги не
платить. Де на цей час проживає
відповідач їй не відомо. Просив суд
задовольнити її позовні вимоги та
усунути перешкоди у користуванні та
розпорядженні власністю.

Відповідач ОСОБА_2, будучі повідомленим
належним чином про час і місце розгляду
справи, двічі не з"явився в судове
засідання з невідомих суду причин, про
причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
заперечувала проти вирішення справи у
заочному порядку і наполягала на
розгляді справи саме в звичайному
порядку. Тому суд керуючись
положеннями ЦПК України і Європейської
конвенції з захисту прав і
основоположних свобод, що
регламентують розумні строки
вирішення справи, з обговоренням думки
учасників судового розгляду, вважав за
необхідне, з метою запобігання
зволікання, ухвалити рішення у
відсутність відповідача у загальному
порядку на підставі наявних в справі
доказів, що вказують на права і
обов'язків сторін.

Заслухавши пояснення позивачки,
допитавши свідків, дослідивши надані
докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, квартира АДРЕСА_1
на підставі договору дарування від
08.01.2013 року, посвідченого приватним
нотаріусом Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 ( №
реєстру 31) та внесеного в Державний
реєстр прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності 08.01.2013 року
за № 7807, належить позивачці по справі
ОСОБА_1 (а.с.5-6).

Згідно особового рахунку, за адресою
АДРЕСА_1 з 24.07.1980 року зареєстрований
відповідач по справі ОСОБА_2 (а.с.7).

Відповідно до вимог частини 1 ст.405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Втім, згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член
сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї)
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними в
власником житла або законом.

Як вбачається із актів від 29.09.2013 року,
08.01.2014 року, складених головою ЖБК
«Орджонікідзевський-136», на підставі
опитування сусідів ОСОБА_5 (проживає
АДРЕСА_2), ОСОБА_6 (проживає АДРЕСА_3),
ОСОБА_7 (проживає АДРЕСА_4), а також акту
від 23.05.2013 року, складеного
паспортистом ЖБК
«Орджонікідзевський-136», на підставі
опитування сусідів ОСОБА_8 (проживає
АДРЕСА_5), ОСОБА_9 (проживає АДРЕСА_6),
ОСОБА_10 (проживає АДРЕСА_7), відповідач
ОСОБА_2 не проживає за місцем своєї
реєстрації з 2006 року по цей час (а.с.8-10).

Об'єктивно вказані обставини
підтвердили допитані у судовому
засіданні свідки - сусіди ОСОБА_5 та
ОСОБА_7, які пояснили, що відповідач
майже п'ять років не проживає в спірній
квартирі, з цього часу він навіть не
з'являвся за даної адресою.

Допитаний у судовому засіданні в
якості свідка голова ЖБК
«Орджонікідзевський-136» ОСОБА_11
підтвердив факт не проживання у
спірній квартирі відповідача по
справі, також вказував, що намагався
вручити повітки відповідачу за місцем
його реєстрації у спірній квартирі про
слухання справи, але не зміг у зв'язку з
його не проживанням за даною адресою.

Зважаючи на вимоги ст..72 ЖК України
особа може бути визнана у судовому
порядку такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок її відсутності понад
встановлені строки.

Як роз'яснено у пункті 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 2 від
12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» з
наступними змінами, судам
рекомендовано при вирішенні спорів про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
необхідно з'ясувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. Уразі їх
поважності (перебування у відряджені, у
осіб, які потребують догляду, внаслідок
неправомірної поведінки інших членів
сім'ї тощо) суд може продовжити
пропущений строк.

Відповідач, не прибувши до судового
засідання, не побажав реалізувати своє
процесуальне право на спростування
доводів позову і доказування наявності
зв'язку зі спірним жилим приміщенням
або наявності поважних причин
відсутності в спірному помешканні
понад встановлені строки.

За таких обставин, враховуючи, що
відповідач понад встановлені
законодавством строки відсутній за
місцем реєстрації без поважних причин,
суд вважає за можливе постановити
рішення про усунення перешкод у
користуванні та розпорядженні
власністю, шляхом визнання ОСОБА_2,
таким, що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1, тим самим по суті
задовольнити позовні вимоги.

Згідно зі ст..88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, до яких згідно ст..79 ЦПК
України відноситься судовий збір.

Таким чином, суд вважає за необхідне в
рахунок відшкодування судових витрат
стягнути з ОСОБА_2, як відповідача на
користь позивача ОСОБА_1 витрати по
сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні та
розпорядження власністю, шляхом
визнання особи втративши права
користування жилим приміщенням,
задовольнити.

Усунути перешкоди в користування
ОСОБА_1 права користування та
розпорядження належної їй власністю
квартирою АДРЕСА_1, визнав ОСОБА_2,
таким, що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 на
користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60
грн.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя ________________