Справа № 166/195/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Фазан О.З. Провадження №
22-ц/773/464/14 Категорія: 79 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Карпук А.К., Здрилюк О.І.,

при секретарі Шоцькій О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
поданням начальника відділу державної
виконавчої служби Ратнівського
районного управління юстиції
Волинської області про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за
межі України за апеляційною скаргою
відділу державної виконавчої служби
Ратнівського районного управління
юстиції Волинської області на ухвалу
Ратнівського районного суду від 07
лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Ратнівського районного суду
Волинської області від 07 лютого 2014 року
в задоволенні подання начальника
відділу державної виконавчої служби
Ратнівського районного управління
юстиції Волинської області про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України відмовлено.

В поданій на ухвалу суду апеляційній
скарзі начальник відділу державної
виконавчої служби Ратнівського
районного управління юстиції,
покликаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права,
просить скасувати оскаржувану ухвалу
та постановити нову, якою подання про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України боржника ОСОБА_1 задовольнити.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу відповідно до
положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України не
ведеться.

Колегія суддів, приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід відхилити, а
ухвалу суду першої інстанції залишити
без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Ратнівського
районного управління юстиції
Волинської області (ВДВС) перебувають
виконавчі листи щодо примусового
виконання вироку Ратнівського
районного суду Волинської області від
16 травня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1
в дохід держави 294 гривні 80 копійок
судових витрат та стягнення з ОСОБА_1 в
користь ОСОБА_2 майнової шкоди у
розмірі 1400 гривень (а. с. 6, 7). Також на
виконанні перебуває виконавчий лист
про стягнення з ОСОБА_1 в користь
Управління праці та соціального
захисту населення Ратнівської РДА 3187
гривень 80 копійок тимчасової державної
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, та виконавчий
лист про стягнення в дохід держави 214
гривень 60 копійок судового збору (а. с. 4,
5, 8, 15).

Головним державним виконавцем 11.01.2014
року на адресу боржника направлено
виклик - попередження про необхідність
сплати боргу (а. с. 32), у якогому
відсутня дата його направлення.

Згідно з повідомлень Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
Камінь-Каширського МРЕВ УДАІ УМВС
України у Волинській області, банків,
відділу Держземагенства у
Ратнівському районі Волинської
області у приватній власності ОСОБА_1
нерухомого та рухомого майна немає,
банківські рахунки на його ім'я
відсутні. Згідно повідомлення
управління Пенсійного фонду в
Ратнівському районі Волинської
області боржник пенсії не отримує (а. с.
27-29).

У відповідності до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК
України питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Статтею 33 Конституції України
передбачено, що кожному, хто на
законних підставах Закон України від 21
січня 1994 року «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Так п. 5 ст. 6 Закону України "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України" передбачено, що
громадянинові України, який має
паспорт може бути тимчасово відмовлено
у праві виїзду за кордон, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи), - до виконання зобов'язань.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" надано право
державному виконавцю у процесі
здійснення виконавчого провадження у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань покладених на нього
рішенням, звертатись до суду з таким
поданням.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
України наявність умислу та інші факти,
як обставини, які є предметом
посилання суб'єкта подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді обмеження у праві виїзду не за
сам факт невиконання зобов'язань, а за
ухилення від їх виконання. У зв'язку з
цим, з метою всебічного і повного
з'ясування всіх обставин справи,
встановлення дійсних прав та
обов'язків учасників спірних
правовідносин, суду належить з'ясувати,
чи дійсно особа мала намір не
виконувати належні до виконання
зобов'язання в повному обсязі.

Однак, звертаючись із даним поданням
начальник ВДВС Ратнівського районного
управління юстиції Волинської області
подав докази, які підтверджують факт
невиконання зобов'язань, проте доказів
ухилення боржника від виконання
зобов'язань суду подано не було.

Разом з тим в матеріалах справи
відсутні дані, з яких би вбачалося, що
ОСОБА_1 належним чином був повідомлений
про виконавчі провадження, про надання
йому терміну для добровільного
виконання.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
відділом ДВС Ратнівського районного
управління юстиції не доведено, та в
матеріалах подання відсутні будь-які
докази того, що боржник ухилявся від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовими рішенням.

А тому, суд першої інстанції правильно
відмовив у задоволенні даного подання,
оскільки не було передбачених законом
підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, ухвала постановлена з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстав для її
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу начальника відділу
державної виконавчої служби
Ратнівського районного управління
юстиції Волинської області відхилити,
а ухвалу Ратнівського районного суду
від 07 лютого 2014 року у даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: