Справа № 2-107/12
Провадження № 2/727/108/14
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2014 р. м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівців, у складі:

Головуючого - судді Слободян Г.М.

при секретарі - Гончарук Н.

за участю сторін:

- відповідача ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах і в інтересах відповідача ОСОБА_2

- представника відповідача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду № 1 м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ Укрсиббанк, ТОВ «Кей Колект» про визнання правовідносин за договором факторингу такими, що не відбулися та визнання довіреності № 328 від 20.11. 2014 року нікчемним правочином, -

ВСТАНОВИВ:

В суд із позовною заявою звернулося Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту, згідно договорів про надання споживчих кредитів - за №0 від 30.10.2006 року, за №219/225/05 від 02.12.2005 року; за №0 від 02.11.2006 року; за №11001661 від 03.05.2006 року на загальну суму 1880767,14 грн.

Мотивують заявлені вимоги тим, що 30.10. 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту за № 0, у відповідності до якого остання як позичальник отримала кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 117800.00 доларів США, строком користування до 30.10. 2017 року. Вважають, що відповідно до п. 1.2.2. договору позичальник у будь - якому випадку зобов»язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни встановлені графіком погашення кредиту. Зазначають, що на підставі п. 1.3.1 Договору за ви користування кредитних коштів, протягом 30 ти календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка була встановлена у розмірі 12.2% річних, у терміни сплати визначені п. 1.3.4 договору з 01 по 10 число кожного місяця наступного за тим, за який були нараховані відсотки. Вказують, що позичальником не були виконані прийняті на себе зобов»язання, тобто станом на 21.09. 29009 року за кредитним договором обліковується прострочена заборгованість , яка складає 15339,64 долари США 64 центи, еквівалентні по курсу НБУ на національну валюту - 122816,82 грн., в тому числі - 7264,25 доларів США 25 цент. прострочення основного боргу, що еквівалентно по курсу НБУ - 58,161, 21 грн.; - 8075,39 доларів США 39 цент. - сума заборгованості по простроченим відсоткам за користування кредитними коштами (що в еквівалентні по курсу НБУ становить 64655,61 грн. Посилаючись на п. 11.1; пп. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 договору та направлень Банку на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту, вважають, що термін повернення кредиту таким, що настав, а кредит - обов»язковим до повернення. Отже, вважають, що позичальником ОСОБА_1 порушені умови Договору про надання споживчого кредиту за № 0 від 30.10. 2006 року і станом на 21.09. 2009 року заборгованість перед Банком становить 116054,77 доларів США еквівалентних 929192,52 грн. та складається з суми заборгованості за кредитом в сумі - 100715,13 дол. США., еквівалентних 806373,68 грн.; суми заборгованості за кредитом по простроченим траншам - 7264,25 дол. США, еквівалентних 58161,21 грн.; - суми заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитними коштами - 8075,39 дол. США, еквівалентних 64,655,61 грн. Зазначають, що 07.05. 2009 року Банком було направлено для вручення ОСОБА_1 вимогу щодо погашення заборгованості по договору вищенаведеному про надання споживчого кредиту та її термінового виконання протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги., а отже у зв»язку з невиконанням означеної вимоги ОСОБА_1 згідно п. 7.1, 7.6 договору було нараховано пеню в розмірі 611.76 доларів США еквівалентних по курсу НБУ 4898,05 грн. неустойки у розмірі 500 грн. Повторна вимога була направлена на адресу позичальника 18.09. 2009 року, однак вказують, що наявна заборгованість в ОСОБА_1 не була погашена. При цьому, посилаються, що одним з видів забезпечення виконання зобов»язань по договору про надання споживчого кредиту №0 від 30.10.2006 року є порука, за укладеним договором поруки № 54949 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2., відповідно до якого, останній, як поручитель зобов»язувався перед Кредитором (тобто Банком) відповідати за виконання Позичальником (тобто ОСОБА_1.) усіх її зобов»язань в повному обсязі що виникли по договору про надання споживчого кредиту, як існуючих в теперішній час так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Вказують, що 07.05. 2009 року Банком на адресу ОСОБА_2 було направлено для вручення вимогу про погашення заборгованості, однак дана вимога останнім залишена без відповідного реагування.

Крім наведеного, в обґрунтування заявлених вимог посилаються на те, що 02.12. 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту за № 219/225/05, згідно якого Позичальник - ОСОБА_1 отримала кредит в іноземній валюті в сумі - 43300.00 доларів США., з терміном погашення не пізніше 02.12. 2026 року (п. 1.2.2. договору) на розміром процентної ставки 12,5% ( п.1.3.1 договору) річних, з нарахуванням згідно п. 1.3.3 договору щомісячно в останній робочий день поточного місяця методом факт/360. Однак, позичальником не були виконані прийняті на себе зобов»язання, тобто станом на 21.09. 2009 року за кредитним договором обліковується прострочена заборгованість , яка складає - 3601,58 доларів США, еквівалентних - 28836,04 грн.; в тому числі: - 1 159,79 доларів США прострочення основного боргу (в еквівалентні на національну валюту по курсу НБУ - 9285,85 грн.; - 2441,79 доларів США, еквівалентних 19.550,19 грн. Вважають, що позичальник повинен достроково повернути кредит, внаслідок порушення ОСОБА_1 умов договору про надання споживчого кредиту по встановленій заборгованості станом на 21.09. 2009 р. яка перед Банком становить 40166,47 доларів США, еквівалентних - 321592,84 грн. та складається з: - суми заборгованості за кредитом - 36564,89 доларів США, еквівалентних - 292756,79 грн.; - суми заборгованості по простроченим траншам згідно графіку погашення кредиту - 1159,79 доларів США еквівалентних - 9285,85 грн.; суми заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитними коштами 2441,79 доларів ША, еквівалентних 19550,19 грн. Вказують, що 07.05. 2009 року Банком на адресу позичальника ОСОБА_1 було направлено вимогу про термінове дострокове погашення вказаного вище кредиту і оскільки останньою вимоги за вимогою виконані не були, ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. 7.1, 7.6договору було нараховано пеню у розмірі 134,38 доларів США, еквівалентних по курсу НБУ 1075,92 грн.; неустойку у розмірі 500 грн. зазначають, що в забезпечення вищенаведеного кредитного договору, цього ж числа, тобто 2.12. 2009 року між Банком і ОСОБА_2 було укладено договорів поруки за № 219/225/05 та внаслідок прострочення заборгованості за основним кредитним договором, 07.05. 2009 року на адресу ОСОБА_2 було направлено вимогу про дострокове термінове погашення споживчого кредиту, однак, дана вимога поручителем була залишена без реагування, заборгованість не погашена.

Окрім наведеного, заявлені позовні вимоги мотивують і тим, що 02.11. 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту за № 0 у відповідності до якого позичальник ОСОБА_1 отримала кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 30500,00 доларів США, з терміном погашення відповідно до п. 1.2.2.не пізніше 02.11. 2017 року з нарахованою процентною ставкою - 12.3% річних.

Обгрунтовують, що за вказаним договором, позичальником не були виконані прийняті на себе зобов»язання і станом на 21.09. 2009 року обліковується прострочена заборгованість яка складає: - 3447,66 доларів США, еквівалентних - 27603,69 грн.; в тому числі: - 1748,13 доларів США прострочення основного боргу (в еквівалентні на національну валюту по курсу НБУ - 13996,40 грн.; - 1699,53 доларів США, еквівалентних 13607,29 грн. Вважають, що позичальник повинен достроково повернути кредит, внаслідок порушення ОСОБА_1 умов договору про надання споживчого кредиту по встановленій заборгованості станом на 21.09. 2009 р. яка перед Банком становить 27942,20 доларів США, еквівалентних - 223719,23 грн. та складається з: - суми заборгованості за кредитом - 24294,54 доларів США, еквівалентних - 196115,53грн.; - суми заборгованості по простроченим траншам згідно графіку погашення кредиту - 1748,13 доларів США еквівалентних - 13996,40 грн.; суми заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитними коштами 1699,53 доларів ША, еквівалентних 13607,29 грн. Вказують, що 07.05. 2009 року Банком на адресу позичальника ОСОБА_1 було направлено вимогу про термінове дострокове погашення вказаного вище кредиту і оскільки останньою вимоги за вимогою виконані не були, ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. 7.1 договору було нараховано пеню у розмірі 138,65 доларів США, еквівалентних по курсу НБУ - 1110,10 грн.; неустойку у розмірі 500 грн.

Зазначають, що в забезпечення вищенаведеного кредитного договору, цього ж числа, тобто 02.11.2006 року між Банком і ОСОБА_2 було укладено договорів поруки за № 56031 та внаслідок прострочення заборгованості за основним кредитним договором, 07.05. 2009 року на адресу ОСОБА_2 було направлено вимогу про дострокове термінове погашення споживчого кредиту, однак, дана вимога поручителем була залишена без реагування, заборгованість не погашена.

Крім наведеного вище в обгрунтування заявлених вимог посилаються на те, що 03.05. 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту за № 11001661 у відповідності до якого позичальник ОСОБА_1 отримала кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 66770 швейцарських франків, з терміном погашення відповідно до п. 1.2.2.не пізніше 03.05. 2016 року з нарахованою процентною ставкою - 9.5 % річних.

Обгрунтовують, що за вказаним договором, позичальником не були виконані прийняті на себе зобов»язання і станом на 21.09. 2009 року обліковується прострочена заборгованість яка складає: - 5765,01 швейцарських франків, еквівалентних по курсу НБУ відносно національної валюти - 44813,60 грн.; в тому числі: - 3329,76 швейцарських франків прострочення основного боргу (в еквівалентні на національну валюту по курсу НБУ - складає - 25883,48.; - 2435,25 швейцарських франків, еквівалентних 18930,12 грн.

Вважають, що позичальник повинен достроково повернути кредит, внаслідок порушення ОСОБА_1 умов договору про надання споживчого кредиту по встановленій заборгованості станом на 21.09. 2009 р. яка перед Банком становить 50834,63 швейцарських франків, еквівалентних - 395 156,80 грн. та складається з: - суми заборгованості за кредитом - 45069,62 швейцарських франків, еквівалентних - 350343,19 грн.; - суми заборгованості по простроченим траншам згідно графіку погашення кредиту - 3329,76 швейцарських франків еквівалентних - 25883,48 грн.; суми заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитними коштами 2435,25 швейцарських франків, еквівалентних 18930,12 грн. Зазначають, що 07.05. 2009 року Банком на адресу позичальника ОСОБА_1 було направлено вимогу про термінове дострокове погашення вказаного вище кредиту і оскільки останньою вимоги за вимогою виконані не були, ОСОБА_1 у відповідності до вимог п. 7.1 договору було нараховано пеню у розмірі 260,08 доларів США, еквівалентних по курсу НБУ - 2021,68 грн.; неустойку у розмірі 500 грн.

Мотивують, що в забезпечення вищенаведеного кредитного договору, цього ж числа, тобто 03.05..2006 року між АКІБ «УкрСиббанком» і ОСОБА_2 було укладено договорів поруки за № 11001661, у відповідності до умов якого поручитель ОСОБА_2 зобов»язувався перед Банком (Кредитором) відповідати в повному обсязі за виконання позичальником усіх його зобов»язань, однак, внаслідок прострочення заборгованості за основним кредитним договором, 07.05. 2009 року на адресу ОСОБА_2 було направлено вимогу про дострокове термінове погашення споживчого кредиту, однак, дана вимога поручителем була залишена без реагування, заборгованість не погашена.

Вважають, що відповідачі ухиляються від взятих на себе зобов»язань перед АКІБ «УкрСиббанком» по вищеозначених кредитних договорам про надання споживчих кредитів, а тому, просять стягнути з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Банку, в солідарному порядку заборгованість по договорам про надання споживчих кредитів на загальну суму 1 880 767,14 грн., зокрема:

за № 0 від 30.10. 2006 року (договір поруки № 54949 від 30.10. 2006р.) в розмірі 929192,52 грн., неустойку за порушення зобов»язань в сумі 500 грн. та пеню за порушення термінів повернення кредиту у розмірі 4898,05 грн., а всього на загальну суму 934 590,57 грн.;

за № 219/225/05 від 02.12. 2005 року (договір поруки № 219/225/05 від 02.12. 2005р.) в розмірі 321592,84 грн., неустойку за порушення зобов»язань в сумі 500 грн. та пеню за порушення термінів повернення кредиту у розмірі 1075,92 грн., а всього на загальну суму 323 168,76 грн.;

за № 0 від 02.11. 2006 року (договір поруки № 56031 від 02.11. 2006р.) в розмірі 223719,23 грн., неустойку за порушення зобов»язань в сумі 500 грн. та пеню за порушення термінів повернення кредиту у розмірі 1110 грн., а всього на загальну суму 225 329,33 грн.;

за № 11001661 від 03.05. 2006 року (договір поруки 11001661 року від 03.05. 2006 р.) в розмірі 393156,80 грн., неустойку за порушення зобов»язань в сумі 500 грн. та пеню за порушення термінів повернення кредиту у розмірі 2021,68 грн., а всього на загальну суму 397 678,48 грн., а також судові витрати і витрати на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи в загальній сумі - 1820 грн.

За заявленим клопотанням від 25.02. 2010р., позивач посилається на те, що згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства», були внесені зміни до Статуту АКІБ «УкрСиббанк» відповідно до яких повне найменування банку як правонаступника стало Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (т.1 а.с. 112 - 117).

Згідно ухвали від 28.04. 2010 року (під час головування іншого складу суду (судді Дудакова С.Є., у зв»язку з закінченням повноважень головуючого судді) було прийнято до розгляду (п.5) зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АКІБ «Укрситббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» про визнання правочинів недійсними, в якій позивач просила визнати недійсними кредитні договори від 02.12. 2005 року; № 219/225/05; від 30.10. 2006 року № 11067213; від 02.11. 2006р. № та від 03.05. 2006р. № 11001661, стягнути з позивача судові витрати (т.1.а.с. 134 - 141), уточнення до якого поступили 22.11. 2010 р., в яких позивач крім наведеного, просила визнати недійсними договори поруки, а саме: - № 54949 від 30.10. 2006р.; № 219/225/05 від 02.12. 2005р.; № 56031 від 02.11. 2006р.; 3 11001661 від 03.05. 2006р. та визнати недійсними договори іпотеки, зокрема: № 5063 від 30.10.2006р.; № 28269 від 30.10.2006р. ; № 219/225/05 від 02.12. 2005р.; № 1512 від 02.11. 2006р., № 1513 від 02.11. 2006р. та № 11001661 від 03.05. 2006р. (т.1 а.с. 157 - 207).

Відповідно до ухвали суду від 04.11. 2010 року до участі в справі було залучено в якості третьої особи - ОСОБА_2 (за зустрічним позовом).

В серпні 2010 року позивачем до суду поступили (т. 1 а.с. 154) уточнення до позовної вищенаведеної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якій просять стягнути з відповідачів на користь позивача ПАТ «Укрсиббанк» в солідарному порядку заборгованість по кредитах: 1) за № 0 від 30.10. 2006 року (договір поруки № 54949 від 30.10. 2006р.) в розмірі 929192,52 грн., неустойку за порушення зобов»язань в сумі 500 грн. та пеню за порушення термінів повернення кредиту у розмірі 4898,05 грн., а всього на загальну суму 934 590,57 грн.; та звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30.10. 2006 року посвідченого нотаріально, а саме на нерухоме майно - двокімнатну квартиру загальною площею 27.4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, вказаної квартири, належної на праві приватної власності ОСОБА_5;

за № 219/225/05 від 02.12. 2005 року (договір поруки № 219/225/05 від 02.12. 2005р.) в розмірі 321592,84 грн., неустойку за порушення зобов»язань в сумі 500 грн. та пеню за порушення термінів повернення кредиту у розмірі 1075,92 грн., а всього на загальну суму 323 168,76 грн.;

за № 0 від 02.11. 2006 року (договір поруки № 56031 від 02.11. 2006р.) в розмірі 223719,23 грн., неустойку за порушення зобов»язань в сумі 500 грн. та пеню за порушення термінів повернення кредиту у розмірі 1110 грн., а всього на загальну суму 225 329,33 грн. та звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 02.11.2006 року посвідченого нотаріально, а саме на нерухоме майно - земельну ділянку загальною площею 0.2071 га, що знаходиться за адресою: Чернівецька область с. Остриця Герцаївського району, належну на праві приватної власності ОСОБА_6, шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки.

за 11001661 року від 03.05. 2006 року (договір поруки 11001661 року від 03.05. 2006 р.) в розмірі 393156,80 грн., неустойку за порушення зобов»язань в сумі 500 грн. та пеню за порушення термінів повернення кредиту у розмірі 2021,68 грн., а всього на загальну суму 397 678,48 грн. та судові витрати.

Уточнення позивача ПАТ «УкрСиббанк» до позовної заяви мали місце і в січні 2011 року, де у поданій письмовий заяві (т.1 а.с. 232 - 234), просять стягнути з відповідачів на користь позивача ПАТ «Укрсиббанк» в солідарному порядку заборгованість по кредитах: 1) за № 0 від 30.10. 2006 року (договір поруки № 54949 від 30.10. 2006р.) в розмірі 929192,52 грн., неустойку за порушення зобов»язань в сумі 500 грн. та пеню за порушення термінів повернення кредиту у розмірі 4898,05 грн., а всього на загальну суму 934 590,57 грн.; та звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30.10. 2006 року посвідченого нотаріально, а саме на нерухоме майно - двокімнатну квартиру загальною площею 27.4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, вказаної квартири, належної на праві приватної власності ОСОБА_5;

за № 219/225/05 від 02.12. 2005 року (договір поруки № 219/225/05 від 02.12. 2005р.) в розмірі 321592,84 грн., неустойку за порушення зобов»язань в сумі 500 грн. та пеню за порушення термінів повернення кредиту у розмірі 1075,92 грн., а всього на загальну суму 323 168,76 грн.;

за № 0 від 02.11. 2006 року (договір поруки № 56031 від 02.11. 2006р.) в розмірі 223719,23 грн., неустойку за порушення зобов»язань в сумі 500 грн. та пеню за порушення термінів повернення кредиту у розмірі 1110 грн., а всього на загальну суму 225 329,33 грн. та звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 02.11.2006 року посвідченого нотаріально, а саме на нерухоме майно - земельну ділянку загальною площею 0.2071 га, що знаходиться за адресою: Чернівецька область с. Остриця Герцаївського району, належну на праві приватної власності ОСОБА_6, шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки.

за 11001661 року від 03.05. 2006 року (договір поруки 11001661 року від 03.05. 2006 р.) в розмірі 393 156,80 грн., неустойку за порушення зобов»язань в сумі 500 грн. та пеню за порушення термінів повернення кредиту у розмірі 2021,68 грн., а всього на загальну суму 397 678,48 грн. та судові витрати.

Згідно ухвали суду від 16.09.2011 року було залучено до участі в справі ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

В грудні 2011 року в суд третьою особою ОСОБА_6 було заявлено самостійні вимоги з наданням позовної заяви до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання правочинів недійсними, зокрема в якій просив визнати недійсними кредитні договори № 0 від 02.11. 2006 року недійсним та визнати іпотечний договір № 1513; № 1512 від 02.11. 2006р. недійсними та стягнути судові витрати; даний позов судом було прийнято згідно ухвали суду від 04.01. 2012р.

В березні місяці 2012 року за заявленим клопотанням позивачем ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Кей Колект», на підставі ухвали суду від 03.03. 2012 року було замінено позивача, в справі, з розглядом з початку - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект», оскільки відповідно до укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ Кей Колект договору факторингу про відступлення прав вимоги за забов»язаннями, які виникли на підставі договорів про надання споживчого кредиту № 0 від 30.10. 2006р.; 3 219/225/05 від 02.10.2005р.; 3 0 від 02.11. 2006р. та № 11001661 від 03.05. 2006р. (т. 3 а.с. 26 - 87).

В жовтні 2012 року провадження в справі було зупинено у зв»язку із оскарженням відповідачами договору факторингу № 1 від 12.12. 2011 року, тобто до вирішення іншої справи, провадження по якій було відкрито в Подільському районному суді м. Києва. Після відновлення провадження в справі, в січні 2014 року, ОСОБА_2 звернувся в суд з зустрічним позовом до ПАТ УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_1 про визнання поруки за договорами поруки припиненою, в якій просив визнати припиненою поруку за договором поруки № 54949 від 30.10. 2006р. з 09.07. 2008 року; визнати припиненою поруку за договором поруки від 02.12. 2005 року № 219/225/05 з 09.07. 2008р.; визнати припиненою поруку за договором поруки від 03.05. 2006 року № 11001661 з 12.03. 2008р. та визнати припиненою поруку за договором поруки від 02.11. 2006 року № 56031 з 30.03. 2008р.

В листопаді 2014 року правонаступником ПАТ «УкрСиббанк», позивачем ТОВ Кей Колект в суд було подано письмову заяву до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог, в якій посилаючись на мотивацію обставин за вищенаведеним позовом, просять стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку заборгованість по кредиту згідно договорів про надання споживчого кредиту і договорів поруки, а саме за договорами:

1) № 219/225/05 від 02.12. 2005 року в розмірі 824768,17 грн.;

2) № 0 від 03.05. 2006р. в розмірі 996751,34 грн.;

3) № 0 від 02.11. 2006р. в розмірі 573169,91 грн.;

4) № 0 від 30.10.2006р. в розмірі 2317767,63 грн., а всього на загальну суму 4 712 457,05 грн. (т.5 а.с. 110). Дані позовні вимоги вважали остаточними в справі.

В грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд із зустрічним позовом до ПАТ «Укрсиббанк», ТОВ Кей Колект, третя особа ОСОБА_1 про визнання правовідносин за договором факторингу № 1 від 12.11. 2011 року такими, що не відбулися та визнання недійсним правочину - довіреності № 328 від 20.11. 2014 року, виданої Бадаху Сергію Миколайовичу на представництво інтересів ТОВ «Кей Колект» в суді та згідно ухвали від 24.12. 2014 року об»єднань в одне провадження зустрічний позов вищенаведений з первинним.

Відповідно до ухвали суду від 24.12. 2014 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» про визнання договорів, зокрема кредитних договорів (від 02.12.2005 р., від 30.10.2006 року, від 02.11.2006 року., від 03.05.2006 року) недійсними, залишено без розгляду, за заявою позивача ОСОБА_1

Згідно ухвали суду від 30.12. 2014 року доповнення до наведеної вище зустрічної позовної заяви надані позивачем ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів поруки, а саме: - № 54949 від 30.10. 2006р.; № 219/225/05 від 02.12. 2005р.; № 56031 від 02.11. 2006р.; 3 11001661 від 03.05. 2006р. та визнанні недійсними договорів іпотеки, зокрема: № 5063 від 30.10.2006р.; № 28269 від 30.10.2006р. ; № 219/225/05 від 02.12. 2005р.; № 1512 від 02.11. 2006р., № 1513 від 02.11. 2006р. та № 11001661 від 03.05. 2006р., стягненні судових витрат залишено без розгляду, за заявою позивача ОСОБА_1

Відповідно до ухвали суду від 24.12.2014 року позовну заяву, подану ОСОБА_6 до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» із самостійно заявленими вимогами про визнання недійсними кредитних договорів № 0 від 02.11. 2006 року недійсним та визнати іпотечний договір № 1513; № 1512 від 02.11. 2006р. недійсними, стягнення судових витрат залишено без розгляду, за заявою представника позивача, по довіреності - ОСОБА_1

Відповідно до ухвали суду від 30.12. 2014 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_1 про визнання поруки за договорами поруки припиненою, в якій просив визнати припиненою поруку за договором поруки № 54949 від 30.10. 2006р. з 09.07. 2008 року; визнати припиненою поруку за договором поруки від 02.12. 2005 року № 219/225/05 з 09.07. 2008р.; визнати припиненою поруку за договором поруки від 03.05. 2006 року № 11001661 з 12.03. 2008р. та визнати припиненою поруку за договором поруки від 02.11. 2006 року № 56031 з 30.03. 2008р. залишено без розгляду, за заявою представника позивача, по довіреності ОСОБА_1

В судовому засіданні представник позивача - ТОВ Кей Колект Бадах С.М. позовні вимоги, збільшені в редакції від 21.11. 2014 року, як остаточні підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та просить відмовити відповідачу ОСОБА_2 у зустрічному позові; в подальшому в судові засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи особисто під розпис в суді, надав через канцелярію суду письмову заяву в порядку вимог ст.. 157 ЦПК України про розгляд справи у відсутність представника позивача, а також заперечення проти зустрічного позову, доводи за якими просив врахувати при ухвалені рішення. В письмовому клопотанні - поясненнях від 24.12. 2014 року представник позивача ТОВ Кей Колект Бадах С.М. просить суд виправити в позовних вимогах (збільшених) ТОВ Кей Колект номера кредитних договорів від 30.10.2006р., від 03.05. 2006р. та від 03.05. 2006р., вказує, що згідно протоколу № 93 від 10.12. 2014р. загальних зборів ТОВ Кей Колект було підтверджено повноваження дирекції товариства на представництво в суді, а тому вважає довіреність 328 від 20.11. 2014 року є дійсною. Зазначають в поясненнях, що згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 19.11. 2013 року яке набрало чинності було встановлено, що ОСОБА_1 за укладеними кредитними договорами від 02.12. 2005 р., 03.05. 2006р., від 02.11. 2006р. та від 30.10. 2006р. отримала кошти у валюті, та відповідно до договору факторингу № 1 від 12. 12. 2011 року ТОВ Кей Колект набув право вимоги за усіма кредитними договорами укладеними між ПАТ УкрСиббанк та ОСОБА_1, остання про право відступлення вимоги була повідомленою; вважають, що ТОВ Кей Колект не потрібно отримання будь - якої ліцензії для отримання у валюті коштів від боржників, так як кошти у валюті поступають на рахунки не ТОВ Кей Колект а ПАТ Укрсиббанк а згодом вже останній перераховує кошти в національній валюті на рахунки товариства. Просив застосувати строки позовної давності до зустрічного позову і відмовити в його задоволенні у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1, діючи в своїх інтересах, а також в інтересах за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги за первинним позовом, в остаточній редакції їх збільшення ТОВ Кей Колект від 21.11. 2014 року не визнала просила в їх задоволенні відмовити, зустрічні вимоги її довірителя ОСОБА_2 про визнання правовідносин за договором факторингу № 1 від 12.11. 2011 року такими, що не відбулися та визнання нікчемним правочину - довіреності № 328 від 20.11. 2014 року, виданої Бадаху Сергію Миколайовичу на представництво інтересів ТОВ «Кей Колект підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити.

Аналогічна позиція в судовому засіданні була підтримана і представником ОСОБА_1, за довіреністю - ОСОБА_3

В наданих суду пояснення відповідач ОСОБА_1 діючи в своїх інтересах, а також в інтересах за довіреністю ОСОБА_2 посилалася на обставини викладені в запереченнях на заяву ТОВ Кей Колект про збільшення позовних вимог від 20.11. 2014 року (т. 5 а.с. 158). Крім цього, в поясненнях зазначила, що позивачем не надано меморального ордеру (платіжного доручення) і не надано його на витребування доказів в оригіналі про сплату ціни продажу кредитного пакету в сумі 567268700 грн. ПАТ Укрсиббанком в ТОВ Кей Колект, при цьому звертає увагу, що дата акту прийому - передачі відповідає даті відступлення прав вимог, після чого, в силу вимог закону фактор (а в даному випадку це позивач) набуває право вимоги до боржника (тобто до неї), при цьому вказує, що не зазначено доказів відносно визначення обсягу (суми прав вимоги) щодо споживчих кредитних договорів за №11067213 від 30.10.2006 року, за №219/225/05 від 02.12.2005 року; за №11069297 від 02.11.2006 року; за №11001661 від 03.05.2006 року на загальну суму 1880767,14 грн.; не зазначено доказів на витребування доказів і відносно оригіналів документів про відступлення прав вимоги, оскільки в судовому засіданні представник позивача Бадах С.М. вказував, що в ТОВ Кей Колект ніяких оригіналів документів про це немає; надані ж меморіальні ордери на отримання готівки вважає не належними і не допустимими оскільки в них не співпадають дати і роки, підпис в них належить не їй, як отримувачу грошових коштів, відсутня печатка Банку; за обсягом прав вимог що перейшли до ТОВ Кей Колект від ПАТ Укрсиббанку не значаться кредитні договори, які були укладені між неї та АКІБ Укрсиббанк; тіло кредиту за меморіальними ордерами і розрахунком заборгованості є різними; вказує в поясненнях, що відсутній реєстр спорів на день укладення договору факторингу, в якому б чітко зазначалося які саме кредитні договори були передані то ТОВ Кей Колект і що вони саме стосуються її, як боржника; вважає, що не відбулося дотримання дії передбаченої п. 3.2 договору про відступлення прав вимоги; зазначає, що ТОВ Кей Колект розрахунки заборгованості до заяви про збільшення позовних вимог надані в нарахованій іноземній валюті, а в товаристві відповідної ліцензії немає. Пояснила, що ціна продажу в гривнях (портфелю кредитного в додатку 1) обсяг (суми) прав вимоги переданих ПАТ Укрсиббанком ТОВ Кей Колекту невизначена у додатку № 1 стосовно укладених з нею договорів; крім того, з наданих розрахунків ТОВ Кей Колект вбачається підвищення відсоткової ставки, про ні вона, ні поручителі повідомлені не були; крім цього позивачем не надано суду квитанцій про сплату ОСОБА_1 сум боргу по кредитах, а отже є не зрозумілим на підставі яких документів здійснено розрахунки по сумі заборгованості.

З»ясувавши становлення до позовних вимог сторін по справі, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах, а також в інтересах за довіреністю ОСОБА_2, доповнення до пояснень представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, вивчивши доводи і розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються як первинні позовні вимоги (з змінами і доповненнями), так і зустрічні вимоги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності відповідно до меж заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом на підставі наданих сторонами доказів установлено, що 02 грудня 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (надалі Банк) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 219/225/05 (а.с. 9 - 14 т.1), відповідно до умов якого (п.1.1) Банк зобов»язувався надати Позичальнику а останній зобов»язувався прийняти належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) у іноземній валюті в сумі 43300 доларів США, терміном повернення кредиту в повному обсязі і в строки встановлені графіком погашення кредиту не пізніше 02.12. 2026р. Умовами договору було визначено, що Позичальник повинен повернути основну суму кредиту на рахунок НОМЕР_1 в ЧУ ПРД АКІБ «Укрсиббанк». Згідно п. 131 за використання кредитних коштів у межах установленого терміну кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 12.5% відсотків річних. Відповідно до п. 1.3.4. термін сплати процентів з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. Проценти сплачуються на рахунок № 4100 ЧУ ПРД АКІБ «Укрсиббанк», із сплатою комісії Банку за дачу кредиту 0.99% від суми фактично виданих коштів (п. 1.3.5).Кредит видавався з ціллю придбання 2 - х кімнатної житлової квартири за адресою АДРЕСА_2. Умовами забезпечення кредиту (п. 2.1 розділу 2) було прийнято іпотеку згідно договору № 219/225/05 від 02.12. 2005р. (а.с. 3031 т.2) та поруку, згідно договору № 219/225/05 від 02.12. 2005р. ОСОБА_1, як Позичальнику (за п. 3.1) було відкрито позичковий рахунок НОМЕР_1. Згідно п. 7.6. Позичальник зобов»язувався сплатити Банку неустойку за порушення своїх зобов»язань в сумі 500 грн. Умовами договору чітко установлено особливі умови, а саме п. 9.6. передбачено, що формою укладення цієї угоди містить підпис кожної сторінки договору та печатку сторони. В підтвердження цього на кожному аркуші, на якому викладено умови цієї угоди міститься застереження «Предстанвик» Сторони 1 ____ підпис «Підтверджую» Предстанивк Сторони 2 _____підпис (а.с. 13 т.1), однак, як видно з дослідженого договору даний пункт його особливих умов укладення не був дотриманий. Відповідно як Сторона 2 ОСОБА_1 кожний аркуш договору не підписувала; договір останньою був підписаний в цілому, що нею було визнано в судовому засіданні. Графік погашення кредиту було визначено Банком 02.12. 2005 року і додаток 1 є невід»ємною частиною договору (а.с. 15 - 19 т.1). Судом також установлено, що з метою забезпечення виконання зобов»язань за даним кредитним договором, між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 219/225/05 від 02.12. 2005р. (а.с. 20, 21 т.1), відповідно до якого ОСОБА_2, як поручитель зобов»язувався відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_1 її зобов»язань, що виникли з кредитного договору в повному обсязі.

Крім наведеного, судом установлено, що 03 травня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (надалі Банк) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 11001661 (а.с. 22 - 26 т.1), згідно з умовами якого, (п.1.1) Банк зобов»язувався надати Позичальнику а Позичальник зобов»язувався прийняти належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) у іноземній валюті в сумі 66770 швейцарських франків, в порядку і на умовах визначених договором, терміном повернення кредиту в повному обсязі і в строки встановлені графіком погашення кредиту не пізніше 03 травня 2016 року. Відповідно до п. 1.2.2 визначено, що Позичальник зобво»язується повернути основну суму кредиту та внести плату за користування кредитом у вигляді відсотків, комісії та сплатити штрафні санкції, здійснити інші грошові платежі згідно умов договору на рахунок № 3739 в АКІБ «Укрсиббанк» Разом з цим, суд звертає увагу, що фактично в договору рахунок не зазначений (а.с. 22т.1). Аналогічно не вказано в договорі (п. 1.5) на який же рахунок Позичальник мав би зараховувати кошти (тобто поточний рахунок позичальника) № 2620 (а.с. 26 оборт.т.1). За використання кредитних коштів (п. 1.3.1) на перший місяць встановленого строку кредитування процентна ставка встановлювалася в розмірі 9.5% річних; пеня нараховувалася методом факт 360 відповідно до вимог нормативно правових актів НБУ та чинного законодавства; строк сплати процентів встановлювався з 01 по 10 число (включно) кожного місяця наступного за тим, який були нараховані Банком такі проценти ( п. 1.3.4). Пунктом 7.1. Договору було установлено, що за порушення Позичальником термінів повернення кредиту або процентів за кредит або комісій встановлених Договором Банк має право вимагати від Позичальника, а Позичальник при цьому зобов»язаний сплатити Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню з розрахунку 12,5% річних від суми зазначеної заборгованості. Згідно п. 7.6. Позичальник зобов»язувався сплатити Банку неустойку за порушення своїх зобов»язань в сумі 500 грн. Вказаний вище договір підписаний обома сторонами. Графік погашення кредиту було визначено Банком 03.05. 2006 року в додатку 1 договорі і є невід»ємною його частиною (а.с. 27 т.1). З метою забезпечення виконання зобов»язань за даним кредитним договором № 11001661 (а.с. 22 - 26 т.1), між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 11001661 від 03.05. 2006р. (а.с. 28,29 т.1), відповідно до якого ОСОБА_2, як поручитель зобов»язувався відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_1 її зобов»язань, що виникли з кредитного договору в повному обсязі. Також судом установлено, що умовами забезпечення кредиту було прийнято іпотеку згідно договору 11001661 від 03.05. 2006р. на квартиру за адресою АДРЕСА_3 (п. 2.1 договору) (а.с. 2829 т.2).

Також судом встановлено і не заперечувалося позивачем, що 30.10. 2006 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (надалі Банк) було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11067213 (а.с. 29 - 35 т.1). Кредит (грошові кошти) видавалися Банком (п.1.1) в іноземній валюті в сумі 117800 доларів США, з сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,2% річних, терміном до 30.10. 2017 року та зобов»язанням Позичальника повернути суму кредиту та сплатити відсотки , комісію і штрафні санкції, інші платежі за договором на рахунок № 13 в АКІБ «Укрсиббанк». Умовами договору ( п.10.1) передбачено було те, що сторони домовилися при його укладенні про договірне списання Банком з усіх рахунків Позичальника в національній і іноземній валюті відкритих в АКІБ «Укрсиббанк», нарахованих процентів, комісій, суми заборгованості при настанні термінів виконання Позичальником зобов»язань в розмірах визначених договором. Було Банком визначено (п.10.2.1) списання коштів з поточного рахунку в національній валюті НОМЕР_2 та з поточних рахунків позичальника в іноземній валюті НОМЕР_2. Графік погашення кредиту був встановлений Банком 30.10 2006 року в додатку 1 договору № 11067213 і є невід»ємною його частиною (а.с. 36 - 38 т.1). З метою забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № 11067213 (а.с. 39-40 т.1), було між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2, як поручителем, ОСОБА_1, як позичальником договір поруки №11067213 від 30.10. 2006р. (а.с. 39, 40 т.1), відповідно до якого ОСОБА_2, як поручитель зобов»язувався відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_1 її зобов»язань, що виникли з кредитного договору в повному обсязі. Також судом установлено, що умовами забезпечення вищеозначеного кредитного договору від 30.10. 2006 року було прийнято іпотеку згідно договору № 5063 від 30.10. 2006р. (т.2 а.с. 32,33) ; іпотеку згідно договору № 28269 від 30.10. 2006р. (т. 1 а.с. 235 - 239) на квартиру за адресою АДРЕСА_3 (п. 2.1 договору) та відповідно поруку, згідно договору № 54939 від 30.10. 2006р. (а.с. 30; 159 - 163 т.1).

Крім наведеного, судом також встановлено, що 02.11. 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (надалі Банк) та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (а.с. 41 - 47 т.1) та Банк (п.1.1) зобов»язувався надати і надав, а ОСОБА_1 зобов»язувалася прийняти використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті 30500 доларів США та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 12.3% річних (п.1.3.1), терміном установленим графіком погашення кредиту повернення грошових коштів не пізніше 02.11. 2017 року (п. 1.2.2). Відповідно до п. 1.5. визначено, що кредит надавався шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника НОМЕР_2. У забезпечення виконання зобов»язання ( п.2.1) за даним договором Банком було прийнято іпотеку по договору іпотеки № 1512 від 02.11. 2006р. (а.с. 166 - 168 т.1; а.с. 26 - 27 т.2) та договір іпотеки № 1513 від 02.11. 2006р. (а.с. 240 -242 т.1), а також договір поруки № 56031 від 02.11. 2006р. Умовами договору визначено, що пеня нараховувалися методом факт 360 відповідно до вимог нормативно правових актів НБУ та чинного законодавства; строк сплати процентів встановлювався з 01 по 10 число (включно) кожного місяця наступного за тим, який були нараховані Банком такі проценти. Згідно п. 7.6. Позичальник зобов»язувався сплатити Банку неустойку за порушення своїх зобов»язань в сумі 500 грн. Вказаний вище договір підписаний обома сторонами. Графік погашення кредиту було визначено Банком 02.11. 2006 року в додатку 1 договорі і є невід»ємною його частиною (а.с. 48 т.1). ). З метою забезпечення виконання зобов»язань за вищенаведеним кредитним договором, між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_2, як поручителем, та ОСОБА_1, як позичальником було укладено як вже зазначалося вище договір поруки за № 56031 від 02.11. 2006р. (а.с. 51 т.1), відповідно до якого ОСОБА_2, як поручитель зобов»язувався відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_1 її зобов»язань, що виникли з кредитного договору в повному обсязі.

Крім наведеного, судом установлено, що згідно заяв, направлених відповідно позичальнику ОСОБА_1 (а.с. 52 т.1) та поручителю ОСОБА_2 (а.с. 53 т.1) останнім повідомлялося 12.04. 2009 року, що заборгованість по кредитному договору № від 02.11. 2006р. заборгованість становить станом на 12.04. 2009р. складала 788,06 доларів США. Заяви (т. 1 а.с. 54, 55) без номеру від 12.04. 2009 року, направленні позичальнику ОСОБА_1 та поручителю ОСОБА_2 свідчать про те, що по кредитному договору № 0 від 30.10. 2006р. заборгованість становить станом на 12.04. 2006 року - 3216,92 долара США. При цьому суд звертає увагу, що фактично 30.10. 2006 року, як було встановлено судом між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту за № 11067213 (а.с. 29 т.1). Аналогічне стосується і повідомлення про заборгованість позичальника ОСОБА_1.і поручителя ОСОБА_2 за відповідними заявами без номеру від 12.04. 2009 року по кредитному договору від 03.05. 2006 року № 0 (а.с. ас. 56, 57 т. 1), незважаючи на те, що фактично за договором значиться № 11001661 від 03.05. 2006р. (а.с. 22т.1), складає 3503,05 швейцарських франків. Крім наведеного, судом встановлено і дане не заперечувалося ОСОБА_1 і в її інтересах представником відносно того, що жодної з досліджених вище заяв ні позичальник ОСОБА_1, а ні поручитель ОСОБА_2 не одержували. При цьому судом також з досліджених заяв вбачається, що відсутня дата направлення цих заяв як ОСОБА_1, так і ОСОБА_2, відсутнє підтвердження направлення досліджених заяв відповідачам та підтвердження в належному останніми отримання вказаних повідомлень. Крім цього, судом установлено що 02.12. 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 219/225/05 (т.1 а.с.9); саме даного не заперечувалося і самою відповідачкою, однак з досліджених заяв без номеру від 12.04. 2009 року на ім.»я ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с. 58, 59 т.1) вбачається, що заборгованість станом на 12.04. 2009 року в розмірі 860,50 доларів США була визначена за кредитним договором який з ОСОБА_1 не укладався, зокрема це № договору 0 від 02.12. 2005р. Укладення даного договору з позивачем заперечувалося в судовому засіданні ОСОБА_1 Крім наведеного, судом встановлено, що відповідно до досліджених вище заяв сума заборгованості визначена за кредитними договорами відповідно дослідженими станом на 12 квітня 2009 року, разом з цим довідки - розрахунки заборгованості по кредитах укладених між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 визначені станом на 21.09. 2009р., що не відповідає дійсності вказаних відповідно за кредитними договорами розміру боргу.

Так, як вбачається з довідки - розрахунку АКІБ «Укрсиббанку», заборгованість ОСОБА_1 по процентам за користування кредитом, комісії, пені та тіла кредиту, була визначена станом на 21.09. 2009р. по кредитному договору № 000 від 30.10. 2006р. (а.с. 60 - 63 т.1), зокрема: - заборгованість за простроченим кредитом - 107979,38 доларів США, еквівалентних в гривнях 864536,91 грн.; - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 8075,39 доларів США (заборгованість в грн.) - 64655,61 грн. ; - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 327,91 долар США ((заборгованість в грн.) -2625,42 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 283,85 долара США (заборгованість в грн.) -2272,63 грн., а всього заборгованості 116054,77 долара США (заборгованість в грн.) - 929192,52 грн. (а.с. 63 т. 1).

Згідно довідки - розрахунку АКІБ «Укрсиббанку», заборгованість ОСОБА_1 станом на 21.09. 2009р. по кредитному договору № 000 від 03.05. 2006р. (а.с. 64 - 67 т.1), становить: - заборгованість за простроченим кредитом - 48399,38 швейц. франків, еквівалентних в гривнях 376226,68 грн.; - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 2435,25 швейц. франків (заборгованість в грн.) - 18930,12 грн. ; - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 174,69 швейц. франків (заборгованість в грн.) - 1357,93 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 85,39 швейц. франків (заборгованість в грн.) -663,75 грн., а всього заборгованості (кредит та відсотки) - 50834,63 швейц. франків (заборгованість в грн.) - 395156,80 грн.; всього заборгованість по пені - 260,08 швейц. франків (заборгованість в грн.) - 2.021,68 грн.). (а.с. 67 т. 1).

З доводів відповідача ОСОБА_1 вбачається, що розрахунок відповідальності за означеними договорами не відповідає дійсності, оскільки між нею і Банком не було укладено ні кредитного договору за № 000 від 30.10. 2006р., а ні за № 000 від 03.05. 2006р. і дане не узгоджується дійсно з дослідженими кредитними договорами за матеріалами справи, а саме укладеного 30.10. 2006 року № 11067213; та від 03.05. 2006р. за № 11001661 (т.1 а.с. 29, 22). Аналогічне стосується і кредитного договору за № 219/225/05 від 02.12. 2005 року, який не відповідає номеру кредитного договору визначеного в довідці - розрахунку заборгованості по кредиту, процентам, пенсі станом на 21.09. 2009р. і значиться за № 000 від 02.12. 2005 р. (т. 1 а.с. 68), згідно якого - заборгованість за простроченому кредиту становить - 37724,68 доларів США, еквівалентних в гривнях - 302042,65 грн.; - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 2441,79 доларів США (заборгованість в грн.) - 19550,19 грн. ; - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 47,94 долар США (заборгованість в грн.) -383,85 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 86,44 долара США (заборгованість в грн.) - 692,07 грн., а всього заборгованості (кредит та відсотки_ 40166,47 долара США (заборгованість в грн.) - 321592,84 грн., всього заборгованість (пені) - 134,38 долари США, заборгованість в грн.. - 1075,92 грн. (а.с. 71 т. 1). При цьому, судом звертається увага, що за даними довідки розрахунку, наявними є два розрахунки комісії, відповідно до довідки - розрахунку заборгованості по комісії зазначається нарахованою комісія в сумі 3279,97 долара США (а.с. 69 т.1), однак залишок заборгованості нуль. Будь - яких доказів у підтвердження сплати ОСОБА_1 нарахованої комісії, позивачем не зазначено, а згідно доводів ОСОБА_1 вбачається, що такого договору як міститься в довідці - розрахунку за № 000 від 02.12. 2005 р. (т. 1 а.с. 68), вона з АКІБ «Укрсиббанк» не укладала та відповідно грошей в іноземній валюті (доларах США) не отримувала, як фактично вказувала в поясненнях не отримувала і швейцарських франків і доларів США за іншими кредитами, а лише в національній валюті.

Досліджена в судовому засіданні довідка - розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за користування кредитом № 000 від 02.11. 2006 року свідчить про те, що заборгованість за простроченому кредиту становить - 26242,67 доларів США, еквівалентних в гривнях - 210111,94 грн.; - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 1699,53 доларів США (заборгованість в грн.) - 13607,29 грн. ; - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 78,90 долар США (заборгованість в грн.) - 631,73 грн.; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 59,75 долара США (заборгованість в грн.) - 478,37 грн., а всього заборгованості (кредит та відсотки - 27942,20 долара США (заборгованість в грн.) - 223719,23 грн., всього заборгованість (пені) - 138,65 долари США, заборгованість в грн.. - 1110,10 грн. (а.с. 72 - 75 т. 1). Довідка АКІБ «Укрсиббанк» (а.с. 73, 74 т.1) свідчить про курс долара по відношенню до гривні, станом на 21.09. 2009 року та відсоток облікової ставки НБУ. При цьому, суд звертає увагу, що відповідного курсу по відношенню до національної валюти швейцарських франків, станом на 21.09 .2009 року АКІБ «Укрсиббанк» не зазначено.

Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 112 - 114 т.1) правонаступником Акціонерного інноваційного комерційного банку «Укрсиббанк» (т.2 а.с. 90 - 104) стало Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» (а.с. 123 - 139 т.2; а.с. 55 - 78 т.3).

Крім наведеного, судом установлено з наданих відповідачем оригіналів квитанцій відносно погашення заборгованості за кредитними вищенаведеними договорами, із яких чітко вбачається, що грошові кошти в різних сумах приймалися від ОСОБА_1 через касу Банку із зарахуванням на визначені, як рахунки згідно кредитних договору № 11067213 від 30.10. 2006р. поточний рахунок НОМЕР_2, так і за кредитними договорами за № 219/225/05 від 02.12. 2005р.; за № 0 від 02.11. 2006р.; за № 11001661 від 03.05. 2006 року. Доводи відповідача ОСОБА_1 в частині того, що Банком приймалися грошові кошти в рахунок погашення кредиторської заборгованості згідно кредитного договору, який вона з АКІБ «Укрсиббанк» не укладала підтверджуються дослідженими квитанціями (в оригіналі), зокрема № 23 від 10.10. 2007р. про зарахування коштів (доларах США) в рахунок погашення заборгованості по кредиту № 816. Аналогічно на цей же номер кредитного договору грошові кошти в доларах США було зараховано 10.09. 2007р. (квитанція № 113); 08.06. 2007р. квитанція № 77; 12.03. 2007р. квитанція № 196 (а.с. 250 т.1; т. 2 а.с. 34 - 44).

Доводи відповідача ОСОБА_1 в наданих суду запереченнях (т.1 а.с. 126 - 133) в частині того, що АКІБ «Укрсиббанк» не мав права на здійснення валютних операцій спростовуються дослідженими в судовому засіданні - банківською ліцензією № 75 зареєстрованою 28.10. 1991р. під № 57 (а.с. 15, 110 т.2); дозволом № 75 - 3 (а.с. 16, 111 т.2); додатком до даного дозволу (а.с. 17 - 21; 112 - 114 т.2).

Відповідно до дослідженої заяви на продаж іноземної валюти № 1 від 04.05. 2006 року підписаною ОСОБА_1, що останньою не заперечувалося в засіданні вбачається (а.с. 116 т.2), що остання як Позичальник надала свою згоду на перерахування гривневого еквіваленту за кредитним договором № 11001661 (а.с. 22 - 26 т.1) від 03.05. 2006р. на відкритий їй поточний рахунок 9400 суму в іноземній валюті 66770,00 швейцарських франків і відповідно меморіальний ордер № 12617 від 04.05. 2006 р. (а.с. 117, 200 т.2) свідчить про те, що дана сума валюти була перерахована в гривні. Крім цього, заява на видачу готівки 66 від 03.11. 2006р. свідчить про те, що було здійснено видачу грошових коштів з поточного рахунку фізичної особи НОМЕР_2 ОСОБА_1 (а.с. 118, 120 т.2); аналогічно з заяви на видачу готівки № 14169 від 02.12. 2005 року (а.с. 119 т.2) вбачається, що ОСОБА_1 було здійснено видачу кредиту в сумі 43300 долара США згідно кредитного договору № 219/225/05 (а.с. 9 - 14 т.1) від 02.12. 2005р. Аналогічне вбачається з досліджених документів (а.с. 155 - 158 т.2). Крім наведеного, судом встановлено і фактично не заперечувалося ОСОБА_1 відносно того, що нею підписувалися заяву АКІБ «Укрсиббанк» про відкриття поточних рахунків в іноземній валюті, зокрема № НОМЕР_3 (а.с. 159 т.2); НОМЕР_4 (а.с. 150 т.2); НОМЕР_2 (т.2. а.с. 161) та НОМЕР_5 (а.с. 162 т.2). Крім наведеного, ОСОБА_1 було відкрито за відповідним договором № 426194 03.05. 2006 року банківський спеціальний рахунок НОМЕР_4 (а.с. 163 - 170; 174 т.2).

Матеріалами справи встановлено, що 12 грудня 2011 року було укладено договір факторингу № 1 між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» (за договором Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ Кей Колект (за договором - Фактор) (а.с. 29 - 37; а.с. 158 - 166 т. 3; а.с. 16 - 24 т.4). Про відступлення прав вимоги на користь Фактора (ТОВ Кей Колект) з правом вимоги - права грошової вимоги (існуючої або майбутньої) Клієнта до Боржників і Гарантів щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникли на підставі первинних договорів і договорів забезпечення. Відповідно до акту приймання - передачі прав вимоги (а.с. 38 т.3) (п.2) Клієнт (ПАТ Укрсиббанк) передає, відступає права вимоги Факторові (ТОВ Кей Колект), а Фактор цим приймає права вимоги.

Крім наведеного, судом досліджено, що згідно витягу з додатку № 1 до договору факторингу від 12.12. 2011р. (а.с. 40 т.3) ТОВ Кей Колект було передано кредитні договори, укладені між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1, зокрема: № 0 від 02.12. 2005р.

№ 0 від 03.05. 2006р.

№ 0 від 30.10. 2006р.

№ 0 від 02.11. 2006р.

Про аналогічне свідчить і писка з додатку № 1 (а.с. 167 - 169 т.3) переліку первинних договорів до договору факторингу № 1 від 12.12. 2011р., згідно яких відповідно значаться кредитні договори за № 0 від 02.12. 2005р. (а.с. 167 т.3); № 0 від 03.05. 2006р. (а.с. 168 т.3) та № 0 від 30.10. 2006 р. (а.с. 169 т.3). При цьому, судом звертається увага, що в досліджених виписках (додатку № 1 до договору) не міститься суму отриманого кредиту, суми боргу на момент передання прав вимоги та в якій валюті було передано право вимоги ТОВ Кей Колект за означеними договорами.

Крім цього, доводи ОСОБА_1 в наданих суду поясненнях що між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та нею 02.12. 2005 року не було укладено кредитного договору за № 0 знайшло своє підтвердження і спростовується матеріалами справи, а саме встановленими і дослідженими доказами про те, що 02 грудня 2005 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за № 219/225/05 (а.с. 9 - 14 т.1). Даного в судовому засіданні не заперечував і представник ТОВ Кей Колект.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що між АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» та нею також не було укладено кредитних договорів за № 0 від 03.05. 2006р; за № 0 від 30.10. 2006 р. та за № 0 від 02.11. 2006р., суд не приймає до уваги, оскільки саме номери укладених кредитних договорів відповідають дослідженим доказам по справі (а.с. 22 - 26 т.1; 29 - 35 т.1; 41 - 47 т.1), а також саме ці договори вказувалися ОСОБА_1 при оскарженні в Подільський районний суд м. Києва договору факторингу № 1 від 12.12. 2011р. Також наведене спростовується і додатковою угодою № 1 до кредитного договору № 0 від 30.10. 2006р. (щодо зміни графіку повернення кредиту) в якій відповідачем ОСОБА_1 було визнано в судовому засіданні належний їй підпис (а.с. 215 т.5) а також акт перевірки збереження та наявності предмету застави від 20.02. 2009р. (а.с. 216 т.5), в якому ОСОБА_1, як іпотекодавець підписала вказаний акт по майну, що є забезпеченням по кредитному договору № 0 від 03.05. 2006р.

Протокол № 4 загальних зборів учасників ТОВ Кей Колект від 08. 12. 2011 року (а.с. 43 т.3), наказ від 09.12. 2011 року № 3 (а.с. 45 т.3) свідчать про те, що до виконання обов»язків директора ТОВ Кей Колект з 09.12. 2011 року приступив Кочолодзян А,В. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію фінансової установи № 300 серія ФК ТОВ Кей Колект являється фінансовою компанією з визначеним видом діяльності - фінансових послуг, які має право здійснювати фінансова компанія без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства: - факторинг (а.с. 46, 47 т.3). ТОВ Кей Колект було взято на облік платника єдиного внеску (№ 37825968) в органах Пенсійного фонду України з класом професійного ризику виробництва 5 відповідно до основного виду економічної діяльності по КВЕД 65.22.0, з розміром єдиного внеску 36,80% (а.с. 48 т.3), а також зареєстровано 26.10. 2011р. Статут ТОВ Кей Колект (а.с. 236 - 246 т.3). Даним спростовуються доводи відповідача ОСОБА_1 в частині того, що ТОВ Кей Колект не мало право на укладення договору факторингу. Крім цього, доводи відповідача ОСОБА_1 на відсутність згоди відносно проведення в судовому засіданні заміни сторони позивача з ПАТ Укрсиббанк на ТОВ Кей Колект внаслідок укладеного договору факторингу № 1 від 12.12. 2011р. спростовуються дослідженими заявами ТОВ Кей Колект на заміну сторони в справі (а.с. 155 - 157 т.3). При цьому, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 ухвала Шевченківського райсуду м. Чернівці від 03.03. 2012 року не оскаржувалася.

Крім наведеного судом встановлено, що повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитними договорами зокрема: № 0 від 02.12. 2005р. № 0 від 03.05. 2006р. № 0 від 30.10. 2006. № 0 від 02.11. 2006р. було направлено 15.12. 2011 року, як ОСОБА_1, так ОСОБА_2. Разом з цим, будь - яких доказів отримання останніми даних повідомлень представником як ПАТ Укрсиббанк, так і в подальшому представником ТОВ Кей Колект надано суду не було. Крім цього, як вже зазначалося вище, за дослідженими повідомленнями про відступлення права вимоги (а.с. 79 - 81 т.3) перейшло до ТОВ Кей Колект право вимоги на кредитний договір, а саме за № 0 від 02.12. 2005р., який з ОСОБА_1 та АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсиббанк» не укладався.

Крім цього, з досліджених повідомлень про відступлення права вимоги, не вбачається станом на який період часу виникла заборгованість в означених у повідомленнях розмірах, оскільки з досліджених вище повідомлень про наявність в ОСОБА_1, ОСОБА_2 (як поручителя) станом на 21.09. 2009 року сума боргу по кредитних договорах зазначалася інша.

Отже виходячи з наведеного, суд вважає, що у якості доказу переходу прав за зазначеним договором позивачем ТОВ Кей Кей Колект було надано лише договір факторингу, який не містить конкретної вказівки про те, які права вимоги та в якому обсязі перейшли до позивача.

Згідно п. 3.1. договору факторингу право вимоги переходить від клієнта (ПАТ «УкрСиббанк») до фактора (ТОВ «Кей-Колект») у дату відступлення. Згідно п. 3.2 договору факторингу відступлення прав вимоги засвідчується складанням сторонами акта приймання-передачі прав вимоги за формою згідно з додатком 2 до цього договору. Акт приймання-передачі прав вимоги складається сторонами виключно після одержання клієнтом суми фінансування.

Суду не наданий додаток 2 до договору факторингу, а тому суду не зазначено доказів того, чи був складений акт приймання-передачі, а відтак чи перейшло до ТОВ «Кей-Колект» право вимоги за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_1 перед ПАТ «УкрСиббанк».

При цьому, суд не приймає як належний і допустимий доказ по справі перелік первинних договорів (а.с. 209 т.3, а.с. 26 - 98 т.4), з якого чітко не вбачається, що він має відношення до спірних кредитних договорів, а саме - за № 0 від 30.10. 2006 року (договір поруки № 54949 від 30.10. 2006р.); - за № 219/225/05 від 02.12. 2005 року (договір поруки № 219/225/05 від 02.12. 2005р.); - за № 0 від 02.11. 2006 року (договір поруки № 56031 від 02.11. 2006р.). Єдиним договором, який значиться в дослідженому переліку первинних документів в графі під № 346 значиться кредитний договір за № 0 від 03.05. 2006р. (в іноземній валюті - швейцарські франки), оціночна вартість майнових прав (приведена вартість майнових прав вимоги за кредитним договором) визначена в гривнях становить - 20522, 79 грн. (а.с. 32 оборот т.4). Крім цього, досліджений акт приймання - передачі прав вимоги (а.с. 99 т.4) також не містить переліку вказаних кредитних договорів на які перейшло право вимоги від ПАТ Укрсиббанк до ТОВ Кей Колект. Суд, також не приймає як належний і допустимий доказ в силу вимог ст.. 57, 58 ЦПК України по справі додаток № 3 (форма повідомлення про відступлення прав вимоги (а.с. 100 - 104 т.4), оскільки повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитними договорами є незаповненим і з нього не вбачається чи стосується дане повідомлення відповідачів; разом з цим в такому повідомленні містяться підписи сторін за договором факторингу № 1 від 12.12. 2011р., печатки юридичних осіб (а.с. 101 - 103 т.4). Аналогічне стосується і акту приймання - передачі документації (а.с. 104 т.4), з якого не вбачається, що саме в рамках договору факторингу № 1 від 12.12. 2011 року та переліку первинних документів в нього увійшли кредитні договори укладені між АКІБ Укрсиббанк, правонаступником якого є ПАТ Укрсиббанк та ОСОБА_1

Таким чином, з сукупності наведених вище доказів позивачем ТОВ Кей Колект не зазначено яка сума грошової вимоги була відступлена банком фактору.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов?язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Наявне в матеріалах справи повідомлення банку про відступлення прав вимоги заборгованості за кредитним договором не містить інформації про укладення між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» договору факторингу та даних про отримання відповідачем повідомлення про заміну кредитора.

Вказана обставина на думку суду має значення для вирішення справи, оскільки між правовими інститутами відступлення права вимоги (цесії) та факторингом є відмінності.

Так, цесія це сам факт заміни особи в зобов'язанні, що складається в силу укладення відповідної угоди купівлі-продажу, міни чи дарування прав, що випливають із зобов'язання.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України).

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 1082 ЦК України боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» до фінансових послуг належить операції з факторингу.

Статтею 21 вказаного Закону встановлено, що державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється щодо ринків фінансових послуг - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг). Згідно з п. 13 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року № 1070/2011, Нацкомфінпослуг у межах своїх повноважень на основі та на виконання Конституції та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України видає розпорядження, організовує і контролює їх виконання.

Судом установлено, що відповідно до рішення від 19.11. 2013 року ухваленого Подільським районним судом м. Києва, яке набрало законної сили 27.05. 2014 року (а.с. 2 - 12 т. 5) в справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсиббанк», ТОВ Кей Колект про визнання договору факторингу № 1 від 12.12. 2011р. частково недійсним було вирішено ОСОБА_1 у задоволенні її позову - відмовити. Рішення вказане суду першої інстанції було залишено в силі на підставі ухвали від 27.05. 2014р. колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва (а.с. 8 т.5).

При цьому, судом враховується те, що за загальним правилом, цивільно-правовий договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України). Проте у цивільному праві є велика кількість договорів, щодо яких застосовується спеціальне правило визначення моменту їхнього укладення: якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України). Із системного аналізу змісту норм Цивільного кодексу України щодо окремих видів договорів видно, що договорами, які укладаються (а в окремих випадках можуть укладатися) з моменту передання речі, є договір факторингу (ч 1 ст. 1077 ЦК України)

Визначаючи спосіб захисту порушених цивільних прав чи інтересів, необхідно констатувати, що у таких випадках той перелік способів захисту, який перерахований у ст. 16 ЦК України, не містить ефективного і виправданого з юридичного погляду, який можна було б застосувати у справах, що стосуються договорів, момент укладення в яких не відбувся.

Законодавцем визначено вичерпний перелік способів захисту і він не містить належного способу захисту цивільного права чи інтересу у тих випадках, коли одна із сторін починає діяти на підставі договору, момент укладення якого не відбувся, до того ж починає порушувати цивільні права чи інтереси інших осіб. У ст. 16 ЦК України справді передбачено такий спосіб, як визнання правочину недійсним, який щодо договорів можна застосовувати.

Проте визнати недійсним можна лише той договір, який був укладеним, тобто в якому сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов, їхнє волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, а також умова про належну форму була дотримана. Договір, який не був укладений (навіть якщо він був підписаний, але майно не було передане чи дія не була вчинена) не можна визнати недійсним, оскільки немає, що визнавати, немає факту укладення договору.

Отже, доводи викладені у зустрічних позовних вимогах ОСОБА_1 до ПАТ Укрсиббанк, ТОВ Кей Колект про визнання договору факторингу таким, що не відбувся, зокрема обставин що стосуються здійснення платежів за спірними кредитними договорами в іноземній валюті, невідповідність умов договору факторингу конвенції УНІДРУА, належності повідомлень про відступлення прав вимоги відповідачам були предметом дослідження при розгляді вищенаведеної справи і встановлені рішенням суду, а отже суд з посиланням на вимоги ст.. 61 ЦПК України, вимогами якої передбачено, що (ч.3) обставини встановлені судовим рішенням у цивільних, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, вважає, що в цій частині заявлених позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Крім наведеного, судом в сукупності з іншими дослідженими доказами по справі установлено, що 07.03. 2014 року ТОВ Кей Колект було зареєстровано нову редакцію Статуту під № 0025883, затвердженого на підставі протоколу загальних зборів учасників товариства 28.02. 2014 року № 78 (а.с. 89 - 100 т.5) з визначеним статутним капіталом товариства в національній валюті - гривні.

Крім наведеного, судом установлено, що у зв»язку з збільшенням позовних вимог ТОВ Кей Колект за заявою від 20.11. 2014 року, представником позивача ТОВ Кей Колект надано розрахунки, зокрема, як вбачається з довідки - розрахунку залишку заборгованості боржника ОСОБА_1 за договором № 219/225/05 0) від 02.12. 2005р. у валюті договору (долари США), станом на 30.09. 2014 року, становить: заборгованість за основним боргом 37511,99 доларів США, що в перерахунку по курсу НБУ становить 484,749,70 грн., заборгованість за відсотками - 26180,68 доларів США, що у перерахунку складає - 339018,47 грн.; всього заборгованість - 63692,67 доларів США, а в перерахунку по курсу долара США станом на 30.09. 2014р. 1 долар - 12,94 грн. - - 824768,17 грн. (а.с. 111 - 115 т.5). Довідкою - розрахунком залишку заборгованості боржника ОСОБА_1 за договором № 0 від 03.05. 2006р. у валюті договору (швейцарські франки), станом на 30.09. 2014 року, становить: заборгованість за основним боргом 47801,41 шв.франків, що в перерахунку по курсу НБУ становить 651295,12 грн., заборгованість за відсотками - 25354,55 шв.франків, що у перерахунку складає - 345456,23 грн.; всього заборгованість - 73155,96 шв.франків, а в перерахунку по курсу шв.франків, станом на 30.09. 2014р. 1 шв.франків - 13,6250 грн. - 996751,34 грн. (а.с. 124 - 128 т.5); Крім наведеного, установлено і дане вбачається з довідки - розрахунку (т. 5 а.с. 116 - 119) залишку заборгованості боржника ОСОБА_1 за договором № 0 від 02.11. 2006р. у валюті договору (долари США), станом на 30.09. 2014 року, становить: заборгованість за основним боргом 26141,62 доларів США, що в перерахунку по курсу НБУ становить 339807,59 грн., заборгованість за відсотками - 18021,39 долара США, що у перерахунку по курсу НБУ складає - 233362,31 грн.; всього заборгованість (в т.ч. строкова і прострочена) становить 44263,01 долара США, а в перерахунку по курсу долара США - 1 долар - 12,94 грн. - 573169,91 грн. Аналогічно, з дослідженого розрахунку (а.с. 120 - 123 т.5) залишку заборгованості боржника ОСОБА_1 за договором № 0 від 30.10. 2006р. у валюті договору (долари США), станом на 30.09. 2014 року, становить: заборгованість за основним боргом 106466,85 доларів США, що в перерахунку по курсу НБУ становить 1 378658,94 грн., заборгованість за відсотками - 72522,61 долара США, що у перерахунку по курсу НБУ складає - 939108,69 грн.; всього заборгованість (в т.ч. строкова і прострочена) становить 178989,46 долара США, а в перерахунку по курсу долара США - 1 долар - 12,94 грн. - 2 317767,63 грн. Таким чином, за даними досліджених розрахунків, загальна заборгованість становить 4.712457,05 грн., яка складається з боргів за договором № 219/225/05 0) від 02.12. 2005р. - 63692,67 доларів США; - за договором № 0 від 03.05. 2006р. - 73155,96 шв.франків; за договором № 0 від 02.11. 2006р. - 44263,01 долара США та за договором № 0 від 30.10. 2006р. - 178989,46 долара США.

Отже, як видно з досліджених розрахунків, усі вони проведені ТОВ Кей Колект в іноземній валюті з перерахунком по курсу НБУ відповідної валюти на гривні. А, як вбачається з доводів представника позивача ТОВ Кей Колект Бадах С.М. товариства не працює з іноземною валютою, не має відповідної ліцензії і не має права на здійснення розрахунків по кредитних договорах в іноземній валюті. Пояснити, чому ж були проведені розрахунки в іноземній валюті по договорах вищенаведених, як на їх думку вважають укладених з ОСОБА_1 не зміг, при цьому просив суд і дане підтверджується письмовим клопотанням (а.с. 213 т.5) виправити в позовних вимогах ТОВ Кей Колект номери кредитних вище досліджених договорів.

Відповідно до ч 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статей 3, 4, 11, 27, 31 ЦПК України право визначати предмет, підставу позову і спосіб захисту порушеного права належить позивачеві

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд виходячи з наведених вимог закону, не вправі здійснювати будь - яких виправлень в кредитних договорах.

Відповідно до ч. 2 , 3, 6 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб....

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Також суду ТОВ Кей Колект на думку суду не надано достатніх правових підстав для ухвалення рішення про стягнення зазначеної позивачем суми заборгованості, оскільки у його розпорядженні відсутні документи, які б підтверджували право вимоги позивача і факт порушення його прав.

Відповідно до п.1.2 положення про порядок надання банкам і філіям іноземних банків генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.08.2011 року № 281, банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги, передбачені ЗУ «Про банки і банківську діяльність» та «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», якщо вони є валютними операціями, тільки після отримання генеральної ліцензії згідно з п. 2 ст. 5 Декрету № 15-93.

Отже, згідно чинного законодавства та наданих дозволів позивач, не має право без додаткових дозволів та ліцензій проводити валютні операції, зокрема нарахування процентів за користування кредитом у іноземній валюті позивач повинен отримати генеральну ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій.

Позивач ТОВ Кей Колект не надав суду Генеральну ліцензію, що свідчить про неправомірність нарахування як основного боргу так і відсотків.

Суд критично ставиться до досліджених розрахунків ТОВ Кей Колект, оскільки вони відповідно не є детальними, з них неможливо встановити, як саме розраховувалася сума боргу, несплачених відсотків за користування кредитом; при цьому судом звертається увага і на те, що досліджені суми за довідками - розрахунками ТОВ Кей Колект (а.с. 11 - 128 т.5) суперечать вищенаведеним розрахункам первинного позивача ПАТ «Укрсиббанк».

Крім наведеного, розрахунок заборгованості є не вірним, так як не можна переводити кінцеву суму заборгованості в іноземній валюті на курс валюти, яка діє (діяла) на момент звернення в суд (в даному випадку - заяви про збільшення позовних вимог), оскільки у позивача ПАТ Укрсиббанк виникало право на звернення до суду у відповідний період по відповідному платежу згідно графіку погашення, який був узгоджений між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсиббанк». Курс іноземної валюти відповідно до гривні є змінним, т.б. в різний період мав місце різний курс валюти, а тому ТОВ Кей Колект вправі ставити питання про розрахунок боргу не в іноземній валюті, а гривні, а кожен платіж по якому виникло право на звернення перевести у гривню по курсу, який діяв по відношенню до іноземної валюти саме у той період, у який і виникло право на звернення до суду, а як свідчать матеріали справи таке право виникло в квітні 2009року, згідно листів - претензій АКІБ «Укрсиббанку», правонаступником якого є ПАТ Укрсиббанк». Тобто ТОВ Кей Колект не встановлено дійсного розміру кредитної заборгованості, не надано первинної бухгалтерської документації згідно якої проведено вище досліджені розрахунки (а.с. 111 - 128 т.5).

Отже наданий позивачем ТОВ Кей Колект один лише договір факторингу є недостатнім доказом переходу прав вимоги саме за кредитними договорами та договором поруки зокрема: за № 0 від 30.10. 2006 року (договір поруки № 54949 від 30.10. 2006р.) за № 219/225/05 від 02.12. 2005 року (договір поруки № 219/225/05 від 02.12. 2005р.); за № 0 від 02.11. 2006 року (договір поруки № 56031 від 02.11. 2006р.); за № 11001661 від 03.05. 2006 року (договір поруки 11001661 року від 03.05. 2006 р.).

Також суду не надано достатніх правових підстав для ухвалення рішення про стягнення зазначеної позивачем суми заборгованості, оскільки у його розпорядженні відсутні документи, які б підтверджували право вимоги позивача і факт порушення його прав.

При цьому, також матеріалами справи встановлено збільшення відсоткової ставки, а отже зміни обсягу відповідальності ОСОБА_2 як поручителя, без його згоди.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що припинення зобов'язання поруки є таким станом сторін, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

Враховуючи те, що поручителем ОСОБА_2 не було вчинено жодної дії, яка б свідчила про надання згоди на зміну зобов'язань за вищенаведеними кредитними договорами, що мало наслідком збільшення обсягу відповідальності поручителя, можна дійти висновку про те, що в силу вимог ч.1 ст. 559 ЦК України порука припинилася.

Крім наведеного, як вбачається з доводів відповідача ОСОБА_1 заборгованість по кредитним договорам, які були укладені між нею та АТ «Укрсиббанк», Банк списав та перевів на позабалансові рахунки (зокрема - 9 класу Бух.обліку в Банках України), отримавши відшкодування за рахунок страхового резерву. Списану прострочену заборгованість за основним боргом комерційні банки мають враховувати на позабалансовому рахунку N 9971 "Борги, списані у збиток", а нараховані, але не отримані відсотки за списаною простроченою заборгованістю - на позабалансовому рахунку N 9705 "Відсотки за безнадійними боргами". Комерційні банки зобов'язані продовжувати роботу з такими клієнтами щодо повернення ними боргу протягом не більше трьох років. (Постанова НБУ №20 від 31.01.1996р.). Якщо протягом трьох років комерційному банку не вдалось погасити безнадійну кредитну заборгованість, то вона вважається повністю безнадійною і списується з позабалансових рахунків: видаток позабалансового рахунку N 9971 "Борги, списані у збиток"; видаток позабалансового рахунку N 9705 "Відсотки за безнадійними боргами". Крім цього, вважає, що за списаною заборгованістю ПАТ «Укрсиббанк» відступив право вимоги ТОВ «Кей Колект» за суму 20 527 грн., при цьому звертає увагу, що ТОВ Кей Колект не довів суду, що було отримало право вимоги за кредитними договорами, укладеними між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсиббанк», а наразі стверджує як би і була доведена ця сума, то ТОВ «Кей-Колект» міг би ставити питання про повернення тільки суми, за якою був придбаний кредит, згідно додатку 1 до Договору-факторингу №1 (а.с 25- 98 т.4), оскільки згідно п.1-2 обсяг (сума) Прав Вимоги станом на дату укладання цього договору визначений в Додатку 1 цього договору (а.с. 16-24 т.4) та згідно п.1 - 3 винагорода фактора за фінансування Клієнта відповідного до цього договору полягає у дискотуванні суми боргу, що складають предмет Прав Вимоги. Винагорода вважається отриманою фактором у момент сплати фактором суми фінансування. Але до заяви не додані підтверджуючі документи про сплату фактором суми фінансування, згідно додатку 1 в сумі 567 268 700,00грн. Акт прийому - передачі прав вимоги теж в оригіналі не додано. Фактором не могла бути оплачена ця сума в гривнях, так як на момент укладення договору факторингу №1 від 12.12. 11р, діяв Статут від 26.10.2011р., в якому чітко вказувалося, що статутний капітал ТОВ «Кей-Колект» становив 7 000 000 гривень (а.с. 2 - 5 т.6).

Що стосується зустрічних вимог відносно про визнання довіреності № 328 від 20.11. 2014 року нікчемним правочином, суд відмовляючи в задоволенні даних вимог виходить з наступного.

Згідно довіреності № 328 від 20.11. 2014 року ТОВ Кей Колект, в особі Генерального директора ОСОБА_9, Директора з фінансових питань ОСОБА_10, діючи на підставі Статуту ТОВ Кей Колект уповноважили юрисконсульта ТОВ Кей Колект на підставі наказу 19к від 17.11. 2014 року Бадаха Сергія Миколайовича від імені ТОВ Кей Колект представляти інтереси цього товариства в місцевих загальних, господарських, адміністративних, апеляційний загальних, апеляційних господарських, апеляційних адміністративних судах України Вищому адміністративному суді України, Вищому господарському суді України, Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Верховному Суді України у справах що виникають з цивільних, адміністративних, господарських спорів, з усіма правами наданими чинним законодавством України позивачу, відповідачу та третій особі в цивільному, кримінальному, адміністративному та господарському процесах включаючи право подавати та підписувати позовні та інші заяви, тощо….Дана довіреність підписана як генеральним директором та директором з фінансових питань ТОВ Кей Колект (а.с. 132 - 134 т.5). Згідно наказу № 19к від 17.11. 2014 року Бадах С.М. дійсно призначено на посаду юрисконсульта ТОВ Кей Колект з 17.11. 2014 року за сумісництвом (а.с. 135, 136 т.5). З протоколу № 76 загальних зборів учасників ТОВ Кей Колект від 12.12. 2013 року (а.с. 137 т.5) було обрано Генеральним директором товариства ОСОБА_9

Згідно Статуту Дирекція товариства є виконавчим органом, яка наділена правом (п.11.6) видавати довіреності для уповноваження представників діяти від імені Товариства в межах повноважень якими наділена дирекція, до компетенції якої ( п.12) входить видача довіреностей, прощення або списання заборгованості перед товариством; затвердження мирової угоди, схвалення рішення про відкликання або відмову від позову ( п.14). Загальними зборами товариства Кей Колект 21.05. 2014 року було обрано виконавчим директором товариства ОСОБА_9, директора з фінансових питань - ОСОБА_10 (а.с. 101, 103 т. 5); основним видом діяльності ТОВ Кей Колект 64 - 99 є надання фінансових послуг, що стверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с. 102, 204 - 207 т.5).

Крім цього, відповідно до протоколу № 93 ТОВ Кей Колект від 10.12. 2014р. в підтвердження повноважень і компетенції як Генерального директора так і дирекції товариства було прийнято рішення про підтвердження повноважень і компетенції Дирекції ТОВ Кей Колект представляти інтереси товариства в судах всіх інстанцій та юрисдикцій з усіма повноваженнями якими наділена сторона процесу. (а.с. 16 т.6).

Так, згідно із ч. 1 ст. 237 ЦК представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє, а відповідно до ч. 1 ст. 244 цього Кодексу представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватись за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

У ч. 1 ст. 202 ЦК зазначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

З урахуванням сукупності досліджених доказів по справі наданій оцінці, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність ТОВ «Кей-Колект» позовних вимог про стягнення з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ТОВ Кей Колект в солідарному порядку заборгованості по кредитних договорах, договорах поруки - за № 0 від 30.10. 2006 року (договір поруки № 54949 від 30.10. 2006р.) за № 219/225/05 від 02.12. 2005 року (договір поруки № 219/225/05 від 02.12. 2005р.); за № 0 від 02.11. 2006 року (договір поруки № 56031 від 02.11. 2006р.); за № 11001661 від 03.05. 2006 року (договір поруки 11001661 року від 03.05. 2006 р.) в загальній сумі 4712457,05 грн., у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Крім цього, суд з врахуванням встановлених обставин справи, досліджених доказів по справі в їх сукупності, при системному аналізі, оцінюючи кожний доказ окремо, вважає, що і вимоги за зустрічним позовом про визнання правовідносин за договором факторингу № 1 від 12.12. 2011 року такими, що не відбулися, а також визнання довіреності № 328 від 20.11. 2014 року нікчемним правочином є такими що не грунтуються на законі і в їх задоволенні слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 2, 3, 6 ст. 13, 16, ст.. ст.. 512, 514, 516, 517, 598 ч.1, ч.1 ст. 1077, ч.1,3 ч.2 ст. 1082, ЦК України, п.1.2 Положення про порядок надання Банкам і філіям іноземних банків генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.08.2011 року № 281, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 27, 31, 57, 58, 60, 88, 205, 209, 212-215, 218, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ТОВ Кей Колект» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 за кредитними договорами від 02.12. 2005 року за № 219/225/05 на суму 824 768,17 грн.; від 03.05. 2006 року за № 0 на суму 996751,34 грн.; від 02.11. 2006 року за № 0 на суму 573169,91 грн. та від 30.10.2006р. за № 0 на суму 2317767,63 грн., а всього на суму 4 712 457,05 грн. - відмовити

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ Укрсиббанк, ТОВ Кей Колект про визнання правовідносин за договором факторингу № 1 від 12.12. 2011 року по відношенню до передання заборгованості та відступлення прав вимоги ТОВ Кей Колект за кредитними договорами від 02.12. 2005 року за № 219/225/05; від 03.05. 2006 року за № 11001661; від 02.11. 2006 року за № 0; від 30.10.2006р. за № 11067213, укладеними між АТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 такими, що не відбулися; визнання довіреності № 328 від 20.11. 2014 року, виданої Бадаху Сергію Миколайовичу на представництво інтересів ТОВ «Кей Колект» нікчемним правочином - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слободян Г.М.