ІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МАКІЇВКИ
Провадження №
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17
березня 2014 року
м. Макіївка

Кіровський районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі:

головуючий суддя
Єжов В.А.

при секретарі
Бабкевич В.О.

за участю:

представника позивача - адвоката
ОСОБА_1

відповідачки
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в м. Макіївці цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним
припиненням сімейних відносин і
неможливістю збереження сім'ї.

Позивач ОСОБА_3 не використав наданого
законом права на участь в судовому
засіданні, надавши суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
довіряє представляти свої інтереси
адвокату ОСОБА_1

У судовому засіданні представник
позивача - адвокат ОСОБА_1 підтримав
заявлені позовні вимоги, на
обґрунтування яких посилався на
обставини, викладені у позовній заяві,
та зазначив, що позивач ОСОБА_3 з 01
серпня 1998 року перебуває з ОСОБА_2 у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя подружжя
ОСОБА_3 виявило, що вони різні за
характером люди, у зв'язку з цими
обставинами між ними стали постійно
відбуватися сварки на побутовому
ґрунті, яки зробили їх життя
нестерпним, це привело до втрати
порозуміння, поваги і любові один до
одного. За цих підстав вони у 2003 році
припинили шлюбні відносини, мешкають
окремо за різними адресами, не ведуть
спільне господарство, фактично не
спілкуються між собою. За час окремого
проживання він дійшов висновку, що
примирення між ними та подальше
спільне проживання неможливе, а
збереження шлюбу суперечить інтересам
кожного з них.

Посилаючись на наведені обставини,
представник позивача просить суд
розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов про розірвання шлюбу
визнала повністю та пояснила, що у
зв'язку з погіршенням стосунків вона та
позивач у 2003 році припинили шлюбні
відносини і проживання однією сім'єю, з
цього часу вони мешкають окремо, майже
не зустрічаються між собою.
Погоджується з обставинами,
викладеними позивачем. Вважає, що сім'я
існує формально, вони втратили
порозуміння, тому збереження сімейних
відносин є неможливим.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи та дослідивши надані
докази, суд у межах заявлених позовних
вимог (ст. 11 ЦПК України), встановив
наступне.

За приписами статті 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають спільні права та обов'язки.

Відповідно до положень статті 51
Конституції України та частини першої
статті 24 Сімейного кодексу України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Рішення про розірвання шлюбу, як
визначено нормою статті 112 СК України,
суд постановляє якщо буде встановлено,
що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
їхньої дитини, що мають істотне
значення. При цьому суд з'ясовує
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
бере до уваги наявність малолітньої
дитини, та інші обставини життя
подружжя.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1
громадяни України ОСОБА_3 та ОСОБА_2
зареєстрували шлюб 01 серпня 1998 року,
актовий запис № 260 в книзі реєстрації
шлюбів відділу реєстрації актів
цивільного стану Пролетарського
районного управління юстиції м.
Донецька.

Подружжя має неповнолітню дитину -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом
з відповідачкою. Для кожного з подружжя
цей шлюб перший.

Наявними в матеріалах справи доказами
підтверджено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у 2003
році припинили шлюбні відносини, не
проживають спільно однією сім'єю та не
ведуть сумісне господарство. За цей час
подружжя не здійснили дій щодо
збереження родинних стосунків. Сторони
не мають наміру зберегти свій шлюб.

Враховуючи викладене, суд визнає, що
надання у даному випадку подружжю
строку для примирення суперечить
моральним засадам суспільства.

Проаналізувавши встановлені конкретні
обставини по справі, оцінивши надані
сторонами в порядку статті 60 ЦПК
України докази в їх сукупності та
взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги
існуючи взаємини між подружжям,
ступінь конфліктних стосунків та
причини розлучення, категоричне
небажання кожного з них продовжувати
шлюбні відносини, дійшов висновку, що
подальше подружнє життя ОСОБА_3 і
ОСОБА_2, збереження їх сім'ї є
неможливим та суперечить їх інтересам.

У разі визнання відповідачем позову, як
визначено в частині 4 статті 174 ЦПК
України, суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

За таких обставин заява позивачки
відповідає дійсній волі подружжя, тому
позов про розірвання шлюбу підлягає
задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації за
понесені судові витрати, пов'язані із
зверненням до суду. Відповідачкою
заявлено клопотання про залишення
теперішнього прізвища - ОСОБА_2.

На підставі вищенаведеного, керуючись
статтями 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України,
статтями 3, 110-112 Сімейного кодексу
України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_2
(дошлюбне прізвище - ОСОБА_2),
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 01 серпня
1998 року у відділі реєстрації актів
цивільного стану Пролетарського
районного управління юстиції міста
Донецька, актовий запис № 260, розірвати.

За вибором відповідачки її прізвище
ОСОБА_2 залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана Апеляційному суду
Донецької області через Кіровський
районний суд м. Макіївки протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
- протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
В.А. Єжов