АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2759/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шестакова З. С. Доповідач - Варенко
О.П. Категорія 48
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Григорченка Е.І., Лаченкової
О.В.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 січня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про збільшення розміру
аліментів на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з вищевказаною позовною заявою
до відповідача, в обґрунтування якої
посилалася на те, що з відповідачем
перебувала у зареєстрованому шлюбі,
який був розірваний 24 жовтня 2008 року.
Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 19 листопада 2009 року з
відповідача були стягнуті аліменти на
її користь на утримання дітей у розмірі
1/3 частки з усіх видів заробітку
(доходів). ІНФОРМАЦІЯ_4 дитині ОСОБА_4,
виповнилось 18 років і стягнення
аліментів на її утримання припинено.
Просить збільшити розмір аліментів,
які стягуються з ОСОБА_2 у розмірі 1/6
частки з усіх видів заробітку
щомісячно на її користь на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_5 на
підставі рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 19.11.2009 року на ? частку зусіх
видів заробітку відповідача.

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду м.
Дніпропетровська від 20 січня 2014 року
позовні вимоги задоволено.

Збільшено розмір аліментів, визначених
за рішенням Нікопольського
міськрайонного суду від 19 листопад 2009
року по цивільній справі №2-3501/09 за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини
зі всіх видів його заробітку, але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
на її користь в особі матері ОСОБА_3,
щомісячно, починаючи з 25 листопада 2013
року та до повноліття дитини.

Виконавчий лист, виданий на підставі
рішення Нікопольського міськрайонного
суду від 19 листопада 2009 року по
цивільній справі №2-3501/09 за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, повернуто суду, який видав.
Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Відповідач в судове засідання не
з"явився, надіслав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши позивачку, дослідивши
матеріали справи і доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав:

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що від шлюбу
сторони мають двох дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3) та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

24 жовтня 2008 року шлюб між сторонами
розірвано, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації
актів цивільного стану по місту
Нікополю Нікопольського
міськрайонного управління юстиції
Дніпропетровської області (а.с.2).

Згідно довідки про склад сім"ї від
25.11.2013 року, діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
мешкають за місцем реєстрації та
проживання матері ОСОБА_3 (а.с.5).

На підставі рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 19 листопада 2009 року з
ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання
дітей на користь матері у розмірі 1/3
частки з усіх видів заробітку (
доходів).

ІНФОРМАЦІЯ_4 старша дитина ОСОБА_4
досягла повноліття, тому аліменти на
утримання молодшої дитини ОСОБА_5
стягувались з батька за вирахуванням
тієї рівної частки, що припадала на
дитину, яка досягла повноліття, тобто в
розмірі 1/6 частки від доходу
відповідача.

Вирішуючи даний спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції,
керуючись ст.ст. 180-183, 191,192 СК України, в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну оцінку, ухвалив рішення, яке
відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на те, що суд першої інстанці не
врахував, що він створив іншу сім"ю, в
якій також росте та виховується
малолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3,
що рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17.01.2014 року з нього
стягуються аліменти на утримання
ОСОБА_4 до закінчення нею навчання у
державному навчальному закладі, у
розмірі 1/10 частини усіх видів його
заробітку, не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки ці обставини
з'ясовувалися в ході розгляду справи
судом першої інстанції та згідно ст..70
Закону України «Про виконавче
провадження», із заробітної плати
боржника може бути утримано за
виконавчими документами до погашення у
повному обсязі заборгованості: у разі
стягнення аліментів - п'ятдесят
відсотків; загальний розмір усіх
відрахувань під час кожної виплати
заробітної плати не може перевищувати
п'ятдесят відсотків заробітної плати,
що має бути виплачена працівнику, у
тому числі в разі відрахування за
кількома виконавчими документами. Це
обмеження не поширюється на
відрахування із заробітної плати в
разі стягнення аліментів на
неповнолітніх дітей. У таких випадках
розмір відрахувань із заробітної плати
не може перевищувати сімдесяти
відсотків.

Посилання апелянта на те, що його
теперішня дружина не працює, оскільки
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною, у зв'язку з чим він має скрутне
матеріальне становище, що унеможливлює
сплату аліментів у більшому розмірі,
спростовуються довідкою ПАТ
«Нікопольський завод феросплавів» №
2232 від 12.12.2013 року, згідно якої
відповідач працює на постійній основі
та має стабільний дохід (а.с.17).

Доводи апелянта з приводу відсутності
жодних доказів про те, що позивачка не
працює та перебуває у відпустці по
догляду за дитиною спростовуються
наданою позивачкою у судовому
засіданні довідкою №424 від 03.03.2014 року
виданої ПАТ «Нікопольський завод
феросплавів», згідно якої ОСОБА_3
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною до 6-ти років.

Інші доводи відповідача в апеляційній
скарзі щодо невідповідності висновків
суду дійсним обставинам справи не
можуть бути прийняті до уваги, оскільки
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці
та особистого тлумачення апелянтом
норм права.

Порушень матеріального чи
процесуального права, які могли б
призвести до скасування рішення суду
першої інстанції, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 20
січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:

Судді: