РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

18.12.0214 Франківський районний суд м.Львова

в складі : головуючого судді -Ванівського Ю.М.

при секретарі - Буклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 2007-го року проживє в квартирі АДРЕСА_1. Поселявся в зазначену квартиру до тітки ОСОБА_2. Позивач зазначає, що з 2009р. проживає в квартирі сам, несе витрати на її утримання, провів капітальний ремонт, з метою приведення квартири в придатний для проживання стан. При зверненні до відповідача щодо приватизації вказаної квартири йому було відмовлено, за таких умов позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Додатково позивач наголошує, що ним здійснено невід'ємні покращення зазначеної квартири, внаслідок чого він став співвласником даної квартири.

На призначений час розгляду справи від позивача поступили письмові пояснення, згідно яких він просить позов задоволити, розгляд справи проводити у його відсутності, відносно заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, жодних клопотань не подав, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 158, 224 ЦПК України суд розглянув справу заочно та встановив:

Згідно письмових пояснень позивача - Позивач з батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 -ОСОБА_4 проживав в приватному будинку в с. Скнилів Пустомитівського району Львівської області. Мати позивача ОСОБА_3 -ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Незадовго після смерті матері, літом 2007-го року, через коротке замикання електропроводки, коли позивач був на роботі, в будинку виникла пожежа, внаслідок чого будинок згорів.

Батько позивача ОСОБА_5 помер давно, позивач його практично не пам'ятає. Свідоцтво про смерть батька в позивача не збереглося (згоріло під час пожежі будинку). Враховуючи скрутне становище, зведена сестра матері та тітка позивача ОСОБА_2 погодилася спільно проживати з позивачем в квартирі АДРЕСА_1, де вона проживала з дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Спільно з тіткою позивач також придбав холодильник, так як попередній холодильник вийшов з ладу, мікрохвильову піч, крісла, шафи на кухню, телевізор. Навесні 2009 року, після виселення тітки з дітьми з зазначеної квартири, Позивач залишився проживати сам.

Продавши в 2010 році незавершене ним будівництво будинку в с. Скнилові готовністю 9%., позивач отримані кошти спрямував на ремонт квартири АДРЕСА_1. Витрати на ремонт квартири склали 167 930грн.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки ЛКП «Затишне» від 14.11.2013р. в квартирі АДРЕСА_1 проживає без реєстрації ОСОБА_1, квартира державна, складається з 1 кімнати житловою площею 13, 9 кв.м., загальна площа 30, 7 кв.м. ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - зняті з реєстрації 22.05.2009р.

Згідно акту ЛКП «Затишне» від 24.10.2013р. в квартирі АДРЕСА_1 з 2007-го року проживає без реєстрації ОСОБА_1. Зазначена квартира розташована в антресолі будинку, складається з однієї житлової кімнати площею 13,9 кв.м., кухні площею 11,8 кв.м., ванної кімнати площею 4,6 кв.м., вбиральні площею 1,00 кв.м. Загальна площа квартири 30, 7 кв.м.

Технічними умовами № 33/1774 від 03.10.2009р. ОСОБА_1 дозволено установку котла АГВ в квартирі АДРЕСА_1. Згідно акту на включення газу №007659 від 09.12.2009р., складеного ПАТ «Львівгаз», - працівниками ПАТ «Львівгаз» в присутності ОСОБА_1 підключено газову колону в зазначеній квартирі.

Згідно довідки ЛКП «Затишне» № 45 від 09.12.2013р. виданої ОСОБА_8 - заборгованість за комунальні послуги по АДРЕСА_1 відсутня.

Відповідно до листа ЛКП «Затишне» від 08.11.2013р. № 1091 адресованого ОСОБА_1 - ЛКП «Затишне» повідомило про відновлення електропостачання будинку. Місце проживання адресата в листі вказано АДРЕСА_1. Також позивачем додано до справи копію поштового конверта, в якому місцем проживання адресата - ОСОБА_1 вказано квартиру АДРЕСА_1.

Наявні у справі копії квитанції підтверджують сплату позивачем житлово - комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1.

Договором Генерального підряду від 17.06.2010р. та актом від 09.12.2010р. прийому - здачі виконаних робіт за договором Генерального підряду від 17.06.2010р. підтверджується здійснення за замовленням позивача капітального ремонту квартири АДРЕСА_1.

В матеріалах справи також знаходиться копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 - ОСОБА_4 від ІНФОРМАЦІЯ_2., копія витягу з реєстру права власності на нерухоме майно на належне позивачу незавершене будівництво у с. Скнилів Пустомитівського р-ну., Львівської області та копія договору купівлі продажу від 04.03.2010р., згідно якого Позивач продав зазначене незавершене будівництво за ціною 116 535, 00 грн.

Наведеними вище доказами доводиться проживання Позивача в квартирі АДРЕСА_1, несення витрат на її утримання, здійснення капітального ремонту.

Оцінивши у сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що до юрисдикції судів віднесено всі правові відносини, що виникають у державі. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 47 Конституції України - кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 61 Житлового кодексу України - користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

В силу ст. 65 Житлового кодексу України - наймач вправі в установленому порядку, за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу України - членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відсутність реєстрації позивача за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_1 не може однозначно заперечувати його права на зазначену квартиру. Так, зокрема, згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» суд зазначає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Частиною 3 ст. 9 Житлового кодексу України гарантується право громадян на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду.

Згідно ст. 65-1 Житлового кодексу України - наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п.5 ст. 5 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року кожний громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлових чеків або з частковою доплатою.

Згідно ст. 1 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду відчуження зазначених квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два й більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно ст. 3 Закону від 19 червня 1992 року „Про приватизацію державного житлового фонду" здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю.

З наведених обставин, суд приходить до висновку про наявність у Позивача підстав для набуття у власність квартири шляхом її приватизації.

Разом з тим, суд погоджується з твердженнями позивача, про те, що будучи наймачем квартири АДРЕСА_1 та здійснивши її капітальний ремонт, що доведено долученими до справи доказами, позивач здійснив невід'ємне покращення, внаслідок чого став співвласником покращеного майна в розмірі частки, еквівалентної вартості здійсненого покращення.

Ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання.

Власник майна, згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 158, 209, 212, 214, 215, 218, 224, 225, 226 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 33, 47, 124 Конституції України, ст.ст. 9, 61, 64, 65, 65-1 Житлового кодексу України, ст.ст. 15, 16, 392 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 3, 5 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задоволити:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути переглянуто Франківським районним судом м. Львова за заявою відповідача, яка подається в порядку передбаченому ст. 228 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги або в порядку ч.1 ст.294 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: Ванівський Юрій Михайлович