АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/1476/14
інстанції - Попрас В.О.
Доповідач - Кіпенко І.С.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 р.
Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого судді Кіпенка
І.С.,

суддів - Шаповал Н.М.,
Котелевець А.В.,

при секретарі - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
на рішення Київського районного суду
м. Харкова від 13 січня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до
Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта», ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальних збитків
та моральної шкоди, що спричинені
джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИЛА:

31 жовтня 2013 р. ОСОБА_2 звернулась до суду
з позовом до ВАТ НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_3,
просила стягнути на її користь з ВАТ
НАСК «ОРАНТА» в рахунок відшкодування
спричинених збитків 6636,23 грн. та
моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., з
ОСОБА_3 моральну шкоду 12450 грн., та
стягнути з відповідачів солідарно
судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що 16.03.2012р. біля
супермаркету «Караван» по вул. Героїв
Праці в м. Харкова сталася дорожньо -
транспортна пригода за участю
автомобіля «Фольксваген-Пассат» держ.
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, який
рухаючись заднім ходом допустив наїзд
на пішохода ОСОБА_2

В результаті даного ДТП їй були
спричинені тілесні ушкодження, з
приводу яких вона з знаходилась на
лікуванні.

Постановою Київського районного суду
м. Харкова від 03.05.2013 р. ОСОБА_3 був
визнаний винним у скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу.

Автомобіль «Фольксваген-Пассат» держ.
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 на час ДТП
був застрахований ВАТ НАСК «ОРАНТА»,
однак до часу звернення до суду виплати
зі сторони страхової компанії чи
ОСОБА_3 на відшкодування понесених
матеріальних та моральних збитків
немає.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги підтримали
та просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник
відповідача ВАТ НАСК «ОРАНТА», позов
визнали частково.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 13 січня 2014 року позов
задоволено частково. Суд стягнув на
користь ОСОБА_2 з ВАТ НАСК «Оранта»
матеріальну шкоду в розмірі 6636 грн.
23коп., в рахунок відшкодування
моральної шкоди, - 5000грн., з ОСОБА_3 в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
- 2000 грн., вирішено питання про розподіл
судових витрат.

В апеляційній скарзі ВАТ НАСК «Оранта»
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
фактично оскаржують рішення в частині
стягнення з них матеріальної шкоди в
розмірі 6636 грн. 23коп.

Вказують, що сплатили потерпілій
страхове відшкодування в сумі 3789грн.18к.
Суму яку просить стягнути з них
позивачка в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди, витрат на
придбання ліків, документально не
підтверджена.

Судова колегія, перевіряючи законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
суд апеляційної інстанції відхиляє
скаргу, якщо встановить, що суд першої
інстанції постановив рішення з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права.

Судова колегія погоджується з
висновками суду, оскільки вони
відповідають зібраним у справі
доказам, яким судом дана належна
оцінка, правильно визначена юридична
природа правовідносин, що виникли і
закон, який їх регулює.

Судовим розглядом встановлено, що ДТП|
виникло з вини ОСОБА_3, що
підтверджується постановою Київського
районного суду м. Харкова від 03.05.2013 р.
ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу.

Згідно частини 1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. Таким
чином, в разі настання страхового
випадку відповідальність в межах
лімітів відповідальності несе
страховик.

Доводи апеляційної скарги щодо не
доведеності суми матеріальних збитків,
- витрат на ліки, безпідставні.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

З доданого у суді апеляційної
інстанції розрахунку суми
матеріальних збитків, - страхового
відшкодування в сумі 3789грн.18к.,
стосується лише часу перебування
ОСОБА_2 на лікуванні за період з16.03. по
2.04.2012року.

Матеріали справи містять дані, що в
наслідок ДТП ОСОБА_2 було спричинено
тілесні ушкодження з приводу яких вона
перебувала на стаціонарному лікуванні:
з 16.03.2012 року по 02.04.2012 року в ХМКЛСНМД
ім. Мещанінова, де було витрачено на
лікування 2711 грн. 38 коп. Після чого
продовжила лікування в «Центральній
клінічній лікарні Укрзалізниці» з
04.04.2012 року по 17.04.2012 року, де було
придбано медичні препарати на
лікування на суму 434 грн. 86 коп. В період
з 18.09.2012 року по 28.09.2012 рік позивачка
перебувала на плановому відновленому
лікуванні в «Центральній клінічній
лікарні Укрзалізниці» під час якого
витратила на придбання медичних
препаратів 451 грн. 20 коп. Крім
вищезазначених витрат, понесених на
лікування в медичних закладах,
позивачкою були придбані також
медичних препаратів на відновлення
здоров'я на загальну суму 3029 грн. 10 коп.

Вказані обставини судом перевірені на
загальних підставах в відповідності до
вимог ст. 15,30, 40,62 ЦПК України, та їм дана
належна оцінка.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав прийти до висновку про
неправильність застосування судом
норм матеріального чи процесуального
права, що привели, або могли привести до
неправильного вирішення справи.

З врахуванням обставин справи, наданих
позивачем доказів, судова колегія
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції щодо розміру грошової
суми яка підлягає стягненню в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 6636 грн. 23коп., з ОСОБА_3, на
користь ОСОБА_2

Оскільки судове рішення ухвалене з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, а наведені в
апеляційній скарзі доводи не
відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення відносно
скасування чи зміни оскаржуємого
судового рішення і висновків суду
першої інстанції не спростовують, в її
задоволенні належить відмовити на
підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317,
319, ЦПК України, судова колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»
відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 13 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді