У х в а л а

17 березня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,суддів:
Дербенцевої Т.П., Мостової Г.І., Савченко
В.О., Олійник А.С., розглянувши заяву
ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ 16 вересня 2013 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
до Київського відділу державної
виконавчої служби Сімферопольського
міського управління юстиції, третя
особа - ОСОБА_6, про зняття арешту з
майна,

в с т а н о в и л а:

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
звернулося до суду із вказаним позовом,
посилаючись на те, що між ним та ОСОБА_6
19 серпня 2008 року укладено кредитний
договір, у забезпечення виконання
зобов'язань за яким у той же день було
укладено договір застави. Відповідно
до умов договору застави ОСОБА_6
передав у заставу банку автомобіль
марки «Mercedes-Benz», модель «S450», 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1.

Зазначав, що у зв'язку із неналежним
виконанням ОСОБА_6 своїх зобов'язань за
вищезазначеним кредитним договором
рішенням Ленінського районного суду м.
Севастополя від 24 листопада 2010 року з
нього стягнуто заборгованість у сумі 1
601 781 грн 58 коп. Київським ВДВС
Сімферопольського міського управління
юстиції відкрите виконавче
провадження, проте банк позбавлений
можливості виконувати зазначене
рішення у зв'язку з тим, що вказане
майно обмежено арештами Київського
ВДВС Сімферопольського міського
управління юстиції від 01 березня 2010
року та 12 жовтня 2012 року.

Просив суд зняти арешти, накладені
постановами Київського ВДВС
Сімферопольського міського управління
юстиції від 01 березня 2010 року та 12
жовтня 2012 року на автомобіль марки
«Mercedes-Benz», модель «S450», 2008 року випуску,
державний номер НОМЕР_1, який перебуває
у заставі банку відповідно до договору
застави від 19 серпня 2008 року.

Рішенням Центрального районного суду
м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 11 березня 2013 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 04
червня 2013 року, позов ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» до Київського
відділу державної виконавчої служби
Сімферопольського міського управління
юстиції, третя особа - ОСОБА_6, про
зняття арешту з майна задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 вересня 2013
року відмовлено ОСОБА_6 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
до Київського відділу державної
виконавчої служби Сімферопольського
міського управління юстиції, третя
особа - ОСОБА_6, про зняття арешту з
майна.

У грудні 2013 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_6 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 вересня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема ст. 60
Закону України «Про виконавче
провадження» та ст. ст. 19, 20 Закону
України «Про заставу», що потягло
ухвалення різних за змістом рішень у
подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 08 серпня 2012 року
у справі за позовом про звільнення
майна з-під арешту, ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 червня 2013 року у справі за
позовом про звільнення майна з під
арешту, ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 січня 2012 року
у справі за позовом про звільнення
майна з-під арешту.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 7
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України», постановлення касаційною
інстанцією ухвали про скасування
рішення судів нижчих інстанцій із
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі й застосування норм
матеріального права для вирішення
спору по суті, тому відповідні ухвали
не можуть бути предметом перегляду в
порядку, передбаченому главою 3 розділу
V ЦПК України, і на них не може
здійснюватись посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України.

Проте, як вбачається із наданої
заявником копії ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 січня 2012 року у справі за
позовом про звільнення майна з-під
арешту, то нею остаточно не вирішено
спір, тому на неї не може здійснюватись
посилання, як на підтвердження підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Разом з тим, як роз'яснено у п. 6
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини 1 статті
355 ЦПК України, може бути подана за
сукупністю таких умов: судом
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні і ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зміст заяви та додані до неї копії
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 08 серпня 2012 року
у справі за позовом про звільнення
майна з-під арешту, ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 червня 2013 року у справі за
позовом про звільнення майна з під
арешту, не можуть свідчити про
наявність підстав для задоволення
заяви, оскільки із них не вбачається
різного тлумачення судами змісту і
сутності правових норм, що призвело до
різних висновків про наявність чи
відсутність суб'єктивних прав та
обов'язків учасників відповідних
правовідносин; відсутнє різне
застосування правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; відсутнє різне
визначення предмета регулювання
правових норм, зокрема застосування
різних правових норм для регулювання
спірних правовідносин або поширення
дії норми на певні правовідносини в
одних випадках і незастосування цієї
самої норми до аналогічних відносин в
інших випадках, тобто різне
застосування закону, який не підлягав
застосуванню; відсутнє різне
застосування правил аналогії права чи
закону у подібних правовідносинах.

За таких обставин, наведені заявником
доводи не містять сукупність вказаних
умов та ознак неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, а
тому у допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» до
Київського відділу державної
виконавчої служби Сімферопольського
міського управління юстиції, третя
особа - ОСОБА_6, про зняття арешту з
майна за заявою ОСОБА_6 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ 16 вересня 2013 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О. Кузнєцов

Судді:
Т.П. Дербенцева

Г.І. Мостова

В.С. Савченко

А.С. Олійник