Провадження № 2/161/688/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

19 березня 2014 року

Луцький міськрайонний
суд Волинської області

у складі:

головуючого судді
Івасюти Л.В.

при секретарі
Сидоренко О.В.

з участю позивача
ОСОБА_1

її представника
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
управління Держземагенства Луцького
району, Заборольської сільської ради
про визнання недійсною відмови від
спадщини, визнання частково недійсними
свідоцтв про право на спадщину за
заповітом, визнання частково
недійсними державного акту на право
власності на земельну ділянку та
свідоцтва про право власності на
майновий пай, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 21.11.2013 року звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_4 про визнання
недійсною заяви про відмову від
спадщини, визнання частково недійсними
свідоцтв про право на спадщину за
заповітом, визнання частково
недійсними державного акту на право
власності на земельну ділянку та
свідоцтва про право власності на
майновий пай, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок смерті ОСОБА_5
відкрилась спадщина за заповітом.
Спадкодавець, ОСОБА_5, призначила до
спадкування за заповітом свою онуку
ОСОБА_4, якій заповіла все майно, яке
належало спадкодавцю на день її смерті
та на яке вона за законом мала би право.
10.10.2003р. та 09.02.2004р. відповідач
звернулась до Луцької районної
державної нотаріальної контори
Волинської області із заявами про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за заповітом. 09.02.2004р. відповідачу були
видані Свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на спадкове майно, а саме:
земельну ділянку, площею 2,2535 га,
розташовану на території
Заборольської сільської ради Луцького
району Волинської області; майновий
пай в СВК «Урожай» с. Забороль Луцького
району Волинської області; грошові
заощадження з належними відсотками та
компенсаційними виплатами, що
знаходяться у відділенні Ощадбанку №
6301 м. Луцька Волинської області.
ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік ОСОБА_6 помер, не
оформивши спадкових прав. На початку 2013
року їй стало відомо, що в матеріалах
спадкової справи за № 557/2003 після
смерті ОСОБА_5, міститься заява ОСОБА_6
від 09.02.2004р. про відмову від
обов'язкової частки в майні
спадкодавця. Зміст вказаної заяви не
відповідає дійсності. Крім того, вона
подана з порушенням встановленого
строку для відмови від спадщини і після
того, як ОСОБА_6 фактично спадщину
прийняв.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України N 4 від 24.06.83р.
«Про практику розгляду судами України
справ про спадкування», чинної на час
прийняття нотаріусом від ОСОБА_6 заяви
про відмову від спадщини, відмова від
спадщини на користь інших закликаних
до спадкування спадкоємців
допускається лише протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини. Після
закінчення цього строку не може бути
збільшена частка у спадщині з тих
підстав, що хто-небудь з спадкоємців
відмовляється від спадщини на користь
інших спадкоємців. У таких випадках
особа, яка прийняла спадщину, вправі
передати право на все або на частину
одержаного за спадщиною майна іншому
спадкоємцеві на підставі
загальноцивільних угод-договорів
купівлі-продажу, дарування, міни. Такі ж
вимоги передбачені п. 25 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах
про спадкування». Оскільки її чоловік,
ОСОБА_6, протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини не відмовився від
спадщини (обов'язкової частки) після
смерті ОСОБА_5, та фактично вступив в
управління та володіння спадковим
майном, слід вважати, що він її прийняв.
Оскільки її чоловік ОСОБА_6 прийняв
спадщину, то спадкове майно може бути
передано їй та її дітям, як спадкоємцям
після його смерті.

Посилаючись на вищенаведене, просила
суд визнати недійсною заяву ОСОБА_6 від
09.02.2004р. про відмову від обов'язкової
частки у спадщині матері ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 Визнати
недійсним в 2/3 частині свідоцтво про
право на спадщину за заповітом від
09.02.2004р., видане державним нотаріусом
Луцької районної державної
нотаріальної контори Гордійчук М.В.
ОСОБА_4 на спадкове майно, що
складається із земельної ділянки,
площею 2,2535 га, розташованої на
території Заборольської сільської
ради Луцького району Волинської
області. Визнати недійсним в 2/3 частині
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 09.02.2004р., видане державним
нотаріусом Луцької районної державної
нотаріальної контори Гордійчук М.В.
ОСОБА_4 на спадкове майно, що
складається з права на майновий пай в
СВК «Урожай» с. Забороль Луцького
району Волинської області, та грошових
заощаджень з належними відсотками та
компенсаційними виплатами, що
знаходяться у відділенні Ощадбанку №
6301 м. Луцька Волинської області.
Визнати недійсним в 2/3 частині
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 2,2535 га, виданий
ОСОБА_4 16.07.2004р.

Визнати недійсним в 2/3 частині
свідоцтво про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат), виданий
Заборольською сільською радою ОСОБА_4
08.08.2004р.

28.01.2014р позивач подала суду заяву про
уточнення позовних вимог, згідно з якою
просить суд визнати недійсною відмову
ОСОБА_6, оформлену заявою від 09.02.2004
року, від обов'язкової частки у
спадщині матері ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 Визнати недійсним в 2/3
частині свідоцтво про право на
спадщину за заповітом від 09.02.2004р.,
видане державним нотаріусом Луцької
районної державної нотаріальної
контори Гордійчук М.В. ОСОБА_4 на
спадкове майно, що складається із
земельної ділянки, площею 2,2535 га,
розташованої на території
Заборольської сільської ради Луцького
району Волинської області. Визнати
недійсним в 2/3 частині свідоцтво про
право на спадщину за заповітоу від
09.02.2004р., видане державним нотаріусом
Луцької районної державшої
нотаріальної контори Гордійчук М.В.
ОСОБА_4 на спадкове майно, що
складається з права на майновий пай в
СВК «Урожай» с. Забороль Луцького
району Волинської області, та грошових
заощаджень з належними відсотками та
компенсаційними виплатами, що
знаходяться у відділенні Ощадбанку №
6301 м. Луцька Волинської області.
Визнати недійсним в 2/3 частині
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 2,2535 га, виданий
ОСОБА_4 16.07.2004р.

Визнати недійсним в 2/3 частині
свідоцтво про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат), виданий
Заборольською сільською радою ОСОБА_4
08.08.2004р.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримала з наведених у ній мотивів.

В судовому засіданні представник
відповідача позов не визнала, подала
суду письмове заперечення, в якому в
задоволенні позову просить відмовити в
зв'язку з безпідставністю, оскільки
позивач не навела жодної з підстав,
передбачених чинним законодавством,
для визнання правочину - відмови ОСОБА_6
від спадщини недійсним, прийняття
спадщини є правом спадкоємця і
залежить виключно від його власного
волевиявлення. Воля ОСОБА_6 знайшла
своє вираження в поданій ним до
нотаріальної контори заяви, відповідно
до якої ОСОБА_6 зазначив, що
шестимісячний строк, встановлений
законом для прийняття спадщини, він
пропустив, і не бажає ставити питання
про його продовження, просить в
задоволенні позову відмовити.

Крім цього, представник відповідача
подала заяву про застосування строків
позовної давності по даній справі,
вважає, що позивачем пропущено такі
строки.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5, після її
смерті відкрилась спадщина на житловий
будинок з надвірними будівлями та
господарськими спорудами, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та інше
майно.

Згідно заповіту від імені ОСОБА_5,
посвідченого 27 червня 2002 року, Троц Ю.Б.,
державним нотаріусом Першої Луцької
держнотконтори, зареєстровано в
реєстрі за № 4-1781, ОСОБА_5 все належне їй
майно, де б воно не було і з чого б воно
не складалось та взагалі все те, що буде
належати їй на момент її смерті , та на
що вона за законом матиме право,
заповіла ОСОБА_4

Судом встановлено, що на час смерті
ОСОБА_5 у вищевказаному будинку
проживав і був зареєстрований син
ОСОБА_5 - ОСОБА_6, який був інвалідом
другої групи загального захворювання і
був непрацездатним.

Відповідно до статті 535 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року, що діяв на момент
відкриття спадщини), непрацездатний
син ОСОБА_5 - ОСОБА_6, мав право на
обов'язкову частку у спадщині померлої
матері. Відповідно до ст. 535 ЦК України
(в редакції 1963 року, що діяв на момент
відкриття спадщини), неповнолітні або
непрацездатні діти спадкодавця (в тому
числі усиновлені), а також
непрацездатні дружина, батьки
(усиновителі) і утриманці померлого
успадковують, незалежно від змісту
заповіту, не менше двох третин частки,
яка належала б кожному з них при
спадкоємстві за законом (обов'язкова
частка).

Судом встановлено, що згідно статті 549
ЦК УРСР від 18.07.1963 року (зі змінами та
доповненнями), в редакції, яка діяла на
час відкриття спадщини, ОСОБА_6 прийняв
спадщину, так як фактично вступив в
управління та володіння спадковим
майном після смерті ОСОБА_5 протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини.
Оскільки при спадкоємстві за законом
чоловік позивача успадкував би все
майно матері, то його обов'язкова
частка склала 2/3 спадкового майна
ОСОБА_5

З матеріалів справи вбачається, що
09.02.2004р. відповідачу ОСОБА_4 були видані
Свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на спадкове майно, а саме:
земельну ділянку, площею 2,2535 га,
розташовану на території
Заборольської сільської ради Луцького
району Волинської області; майновий
пай в СВК «Урожай» с. Забороль Луцького
району Волинської області; грошові
заощадження з належними відсотками та
компенсаційними виплатами, що
знаходяться у відділенні Ощадбанку №
6301 м. Луцька Волинської області, після
смерті спадкодавця ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивача ОСОБА_6
помер, спадкових прав після смерті
спадкодавця ОСОБА_5 він не оформив.

В матеріалах спадкової справи за №
557/2003 після смерті ОСОБА_5, оглянутої в
судовому засіданні, міститься заява
ОСОБА_6 від 09.02.2004р. про відмову від
обов'язкової частки в майні
спадкодавця.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР від
18.07.1963 року (зі змінами та доповненнями),
в редакції, яка діяла на час відкриття
спадщини після смерті спадкодавця
ОСОБА_5 визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном, або подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 553 ЦК УРСР від 18.07.1963
року (зі змінами та доповненнями), в
редакції, яка діяла на час відкриття
спадщини, спадкоємець за законом або за
заповітом вправі відмовитись від
спадщини протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини. Вважається, що
відмовився від спадщини також той
спадкоємець, який не вчинив жодної з
дій, що свідчать про прийняття
спадщини.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України N 4 від 24.06.83р.
«Про практику розгляду судами України
справ про спадкування», чинної на час
прийняття нотаріусом від ОСОБА_6 заяви
про відмову від спадщини, відмова від
спадщини на користь інших закликаних
до спадкування спадкоємців
допускається лише протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини. Після
закінчення цього строку не може бути
збільшена частка у спадщині з тих
підстав, що хто-небудь з спадкоємців
відмовляється від спадщини на користь
інших спадкоємців. У таких випадках
особа, яка прийняла спадщину, вправі
передати право на все або на частину
одержаного за спадщиною майна іншому
спадкоємцеві на підставі
загальноцивільних угод-договорів
купівлі-продажу, дарування, міни.

Такі ж вимоги передбачені п. 25
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008 N 7 «Про судову
практику у справах про спадкування».

Судом встановлено, що оскільки чоловік
позивача ОСОБА_6, протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини не
відмовився від спадщини (обов'язкової
частки) після смерті ОСОБА_5, та
фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном, тому слід
вважати, що він її прийняв.

Відповідно до статті 548 ЦК УРСР від
18.07.1963 року (зі змінами та доповненнями),
в редакції, яка діяла на час відкриття
спадщини, прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцеві з моменту
відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 328 Цивільного кодексу
України, право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
зокрема, з правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 №7
«Про судову практику у справах про
спадкування», у разі порушення права
спадкоємців на обов'язкову частку у
спадщині, суд може вирішувати питання
про недійсність свідоцтва про право на
спадщину лише в тій частині, яка
складає обов'язкову частку.
Відповідно до статті 1301 Цивільного
кодексу України від 16.01.2003р., свідоцтво
про право на спадщину може бути визнано
недійсним не лише тоді, коли особа, якій
воно видано не мала права на
спадкування, але й за інших підстав,
установлених законом.

Судом встановлено, що після смерті
ОСОБА_6, спадкоємцем першої черги є його
дружина ОСОБА_1 та діти.

Суд вважає, що відповідачем ОСОБА_4
незаконно отримані свідоцтва про право
на спадщину після смерті ОСОБА_5, а тому
такі свідоцтва слід визнати
недійсними.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд
прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1
слід задовольнити частково та визнати
недійсним в 2/3 частині свідоцтво про
право на спадщину за заповітом від
09.02.2004р., видане державним нотаріусом
Луцької районної державної
нотаріальної контори Гордійчук М.В.
ОСОБА_4 на спадкове майно, що
складається із земельної ділянки,
площею 2,2535 га, розташованої на
території Заборольської сільської
ради Луцького району Волинської
області, визнати недійсним в 2/3 частині
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 09.02.2004р., видане державним
нотаріусом Луцької районної державної
нотаріальної контори Гордійчук М.В.
ОСОБА_4 на спадкове майно, що
складається з права на майновий пай в
СВК «Урожай» с. Забороль Луцького
району Волинської області, та грошових
заощаджень з належними відсотками та
компенсаційними виплатами, що
знаходяться у відділенні Ощадбанку №
6301 м. Луцька Волинської області,
визнати недійсним в 2/3 частині
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 2,2535 га, виданий
ОСОБА_4 16.07.2004р., визнати недійсним в 2/3
частині свідоцтво про право власності
на майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат), виданий
Заборольською сільською радою ОСОБА_4
08.08.2004р.

Разом з тим, суд вважає безпідставною
позовну вимогу ОСОБА_1 про визнання
недійсною відмови ОСОБА_6 від спадщини
після смерті матері ОСОБА_5, оскільки
подана ОСОБА_6 09.02.2004 року заява
нотаріусу не є правочином, а лише
заявою, а тому в цій частині в
задоволенні позову слід відмовити.

Суд вважає, що позивачем не пропущено
строк для звернення з даним позовом до
суду, оскільки, як пояснила в судовому
засіданні позивач, вона дізналась про
порушене право у 2013 році.

В судовому засіданні позивач подала
заяву про те, що у випадку задоволення
позову не стягувати в її користь судові
витрати з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 548, 549, 553 ЦК УРСР (1963р.), ст. 1296, 1301 ЦК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним в 2/3 частині
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 09.02.2004р., видане державним
нотаріусом Луцької районної державної
нотаріальної контори Гордійчук М.В.
ОСОБА_4 на спадкове майно, що
складається із земельної ділянки,
площею 2,2535 га, розташованої на
території Заборольської сільської
ради Луцького району Волинської
області.

Визнати недійсним в 2/3 частині
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 09.02.2004р., видане державним
нотаріусом Луцької районної державної
нотаріальної контори Гордійчук М.В.
ОСОБА_4 на спадкове майно, що
складається з права на майновий пай в
СВК «Урожай» с. Забороль Луцького
району Волинської області, та грошових
заощаджень з належними відсотками та
компенсаційними виплатами, що
знаходяться у відділенні Ощадбанку №
6301 м. Луцька Волинської області.

Визнати недійсним в 2/3 частині
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 2,2535 га, виданий
ОСОБА_4 16.07.2004р.

Визнати недійсним в 2/3 частині
свідоцтво про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат), виданий
Заборольською сільською радою ОСОБА_4
08.08.2004р.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Луцький міськрайонний суд в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Л.В. Івасюта