Справа № 159/3892/14-ц
Провадження № 2/159/878/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
10 липня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням - судді Луньової Т.М.,

за участі секретаря - Канашкової О.М.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому заочному
судовому засіданні в залі суду в м.
Ковелі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини -

в с т
а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з
позовом у якому прохає розірвати шлюб,
зареєстрований між нею та відповідачем
ОСОБА_2 23 жовтня 2009 року у відділі
реєстрації актів громадянського стану
по місту Ковелю Ковельського
міськрайонного управління юстиції
Волинської області, актовий запис №488,
а також стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
неповнолітньої дитини сторін - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 800
грн. щомісячно.

У обґрунтування позову позивач
посилається на наступні обставини:
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 23 жовтня 2009 року. Незважаючи на
реєстрацію шлюбу та народження дитини,
сторони припинили шлюбні відносини з
причини протилежних поглядів на
життя, шлюб та сім'ю. Відповідач
нехтував сімейними цінностями, не дбав
про добробут сім'ї, не переймався
потребами сімї та дитини, не вживав
заходів для побудови сімейних
відносин.Упродовж тривалого часу
сторони не підтримують шлюбні
стосунки, не ведуть спільного
господарства, не проживають разом.
Заходи, вживані позивачем, для
налагодження сімейних стосунків,
позитивних наслідків не дали. Оскільки
шлюб існує лише формально і сторони
остаточно втратили одне до одного
почуття любові та взаємоповаги,
позивач звернулась до суду з позовом
про розірвання шлюбу. У той же час з
січня 2014 року увесь тягар по утриманню,
вихованню та фізичному розвитку дитини
сторін лежить виключно на позивачеві.
Позивач позбавлена можливості
самотужки забезпечити дитину
найнеобхіднішим, а відповідач хоча й не
має постійного місця роботи і сталих
заробітків, однак є здоровим,
працездатним, а отже спроможний
утримувати дитину. З покликанням на ст.
180, 181,183 Сімейного кодексу України,
позивач прохає стягнути з відповідача
аліменти на утримання малолітньої
дитини сторін у твердій грошовій сумі
800 грн. щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов підтримала з підстав,
зазначених у позовній заяві і прохає
його задовольнити. Прохає розірвати
шлюб, зареєстрований між нею та
відповідачем ОСОБА_2 23 жовтня 2009 року у
відділі реєстрації актів
громадянського стану по місту Ковелю
Ковельського міськрайонного
управління юстиції Волинської області,
актовий запис №488, а також стягнути з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини сторін - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
твердій грошовій сумі 800 грн.
щомісячно. Пояснила, що рішення про
розірвання шлюбу не потягне негативних
наслідків для малолітньої дитини
сторін, оскільки фактично, з початку 2012
року сторони не проживають разом, а з
січня 2014 року відповідач взагалі не
проявляє інтересу ні до позивача, ні до
малолітньої дитини сторін.

Відповідач ОСОБА_2, будучи
належним чином повідомленим про час та
місце розгляду справи за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання, в
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив.

За змістом ч.5 ст.74 ЦПК у разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за адресою місця проживання чи
місця перебування, зареєстрованою у
встановленому законом порядку,
вважається, що судовий виклик або
повідомлення вручене їм належним
чином.

Враховуючи наведене суд приходить
до висновку, що неявка відповідача в
судове засідання не перешкоджає
розгляду справи по суті у заочному
порядку проти чого не заперечила
позивач.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку, що позов
підставний і підлягає частковому
задоволенню.

Факт реєстрації шлюбу між
сторонами у справі 23 жовтня 2009 року у
відділі реєстрації актів
громадянського стану по місту Ковелю
Ковельського міськрайонного
управління юстиції Волинської області,
доводиться відповідним свідоцтвом про
шлюб серії НОМЕР_2 від 23 жовтня 2009 року.

Даними свідоцтва про народженя
серії НОМЕР_3 від 07 травня 2010 року
доводиться та обставина, що сторони є
батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 56 СК України кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини.

Відповідно до ст. 55 СК України
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік
повинен утверджувати в сім'ї повагу до
матері. Дружина зобов'язана
утверджувати в сім'ї повагу до батька.
Дружина та чоловік відповідальні один
перед одним, перед іншими членами сім'ї
за свою поведінку в ній. Чоловік і жінка
зобов'язані спільно дбати про
матеріальне забезпечення сім'ї.

В судовому засіданні
встановлено, що шлюб між сторонами
існує лише формально, упродовж
тривалого часу сторони не проживають
разом і не підтримують сімейних
відносин. Сторони остаточно втратили
почуття любові та взаємоповаги і
відновлювати подружні відносини не
бажають.

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу
України підставою для розірвання шлюбу
за позовом одного з подружжя є те, що
подальше спільне життя подружжя та
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них.

У ході розгляду справи суд дійшов
висновку, що подальше спільне життя
подружжя та збереження шлюбу
суперечитиме інтересам позивача.

Згідно ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
повинен враховувати як стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, так і
стан здоров'я та матеріальне становище
стягувача та платника, інші обставини,
що мають значення.

У відповідності до ст. 184 СК України
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Позивач прохає стягнути з
відповідача у справі аліменти на
утримання малолітньої дитини сторін у
розмірі 800 грн.

Відповідач у справі не надав суду
заперечень стосовно обставин, якими
позивач обґрунтувала позовні вимоги.

У той же час, відповідно до вимог ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених ст.
184 СК України.

За змістом ст. 183 Сімейного
Кодексу України розмір аліментів у
частці від заробітку визначається у
разі наявності в платника регулярних,
сталих заробітків.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 офіційно не
працевлаштований, однак є здоровим,
працездатним. Відтак вимоги позивача,
щодо стягнення з відповідача аліментів
на утримання дитини є підставними.

Однак, незважаючи на
обов'язок відповідача, як батька,
утримувати свою малолітню дитину,
позивачем не зазначено доказів на
предмет спроможності відповідача
сплачувати аліменти у розмірі,
зазначеному у позовній заяві.

Таким чином, з огляду на докази,
надані позивачем на обґрунтування
позовних вимог, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача, щодо
визначення розміру аліментів в сумі 800
грн. щомісячно не є обґрунтованими.
Тож враховуючи зазначені обставини, а
також розмір загального прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
суд приходить до висновку про
необхідність зменшення розміру
стягуваних аліментів до 600 грн.

На підставі ст. 15,30,60-62, 85, 212, 213,
215, 173,174,218 ЦПК України, ст. 110,112, ст. 180-184,
СК України, суд

в и р і ш и
в :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 23 жовтня 2009 року у
відділі реєстрації актів
громадянського стану по місту Ковелю
Ковельського міськрайонного
управління юстиції Волинської області,
актовий запис №488.

Залишити за позивачем ОСОБА_1
прізвище «ОСОБА_1», взяте нею під час
державної реєстрації шлюбу з ОСОБА_2.

Стягувати з ОСОБА_2 (і.к.НОМЕР_4),
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителея
АДРЕСА_1, тимчасово безробітного,
аліменти на користь ОСОБА_1 (і.н.
НОМЕР_1), на утримання неповнолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі
600 грн. щомісячно, починаючи з 18 червня
2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір
в розмірі 243,60 грн.

На підставі ст.367 ч. 1 п.1 ЦПК
України рішення в частині стягнення
аліментів підлягає негайному
виконанню у межах суми платежу за 1
місяць.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через
Ковельський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Головуюча:
Т.М.Луньова