Справа № 567/112/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Бондарчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Острог справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини,

встановив:

в Острозький районний суду Рівненської
області з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини звернулася
ОСОБА_1

Свою заяву мотивує тим, що між нею та
відповідачем був укладений шлюб, який
зареєстрований відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Алуштинського міського управління
юстиції Автономної Республіки Крим.
Від даного шлюбу вони мають сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує, що подружнє життя з
відповідачем не склалося в результаті
чого шлюб між ними було розірвано 14
лютого 2012 року.

Зазначає, що син проживає разом із нею
та знаходяться на її повному
матеріальному утриманні, однак, вона
самостійно немає можливості надати для
нього належне утримання, достатнє для
його віку. Вказує, що відповідач участі
в утриманні дитини не бере, хоча має для
цього всі можливості, так як за віком та
станом здоров'я є працездатною особою,
має фізичну можливість працювати,
отримувати певний матеріальний дохід.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно до досягнення
ним повноліття, починаючи стягнення з
серпня 2011 року в розмірі ? частки від
його заробітку (доходу), але не менше
ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, подала заяву в якій позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві, просила справу
розглядати без її участі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився про причини неявки суд не
повідомив, був належним чином
повідомлений про час і місце судового
розгляду, письмових заперечень проти
позову не подавав, а тому, керуючись
ст.224 ЦПК України, суд прийшов до
висновку про можливість ухвалення
заочного рішення на підставі наявних у
справі доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, рахує,
що позов підлягає до часткового
задоволення з таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 було розірвано 14 лютого 2012 року,
актовий запис №09. (а.с.4)

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1
року, його батьками зазначені сторони
по справі. (а.с.3)

Відповідно до ст. 180 СК України та ст. 51
Конституції України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, а тому при вирішенні
питання про стягнення аліментів суд
вважає за необхідне стягувати з
відповідача аліменти на утримання
ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини доходу
відповідача, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

При вирішенні спору судом береться до
уваги відсутність у сторін по справі
інших утриманців, враховується стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини та платника аліментів.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову. Аліменти за минулий час можуть
бути присуджені, якщо позивач подасть
суду докази того, що він вживав заходів
щодо одержання аліментів з
відповідача, але не міг їх одержати у
зв'язку з ухиленням останнього від їх
сплати.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач зверталась до суду з
аналогічним позовом у липны 2011 року,
однак позовну заяву було залишено без
руху. Враховуючи те, що з 2011 року до
повторної подачі позовної заяви минуло
більше двох років, за які позивач могла
неодноразово звернутись до суду з
аналогічним позовом, та беручи до уваги
те, що позивач не навела суду жодних
доказів на підтвердження того, що вона
вживала заходів щодо одержання
аліментів з відповідача, але не могла
їх одержати у зв'язку з ухиленням
останнього від їх сплати у задоволенні
позовної вимоги щодо стягнення
аліментів починаючи з серпня 2011 року
слід відмовити.

Тому, враховуючи вищевикладене суд
бере до уваги, що позов про стягнення
аліментів був поданий 30 січня 2014 року, а
тому за правилами ст. 191 СК України саме
з цього часу необхідно стягувати
аліменти.

Враховуючи викладене, та
керуючись ст. 180-182, 191 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 212-215,224-229 ЦПК України,
суд ,-

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини -
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку
(доходу), але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку з 30 січня 2014 року до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір - 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Острозький районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Сторони, які не були присутніми під час
проголошення рішення можуть подати
апеляційну скаргу в цей же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Острозького районного
судуВенгерчук А.О.