Справа № 219/5168/2013-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2014 року Артемівський
міськрайонний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді
Худіної О.О.

при секретарі
Смага Н.М.

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача

Артемівської районної державної
адміністрації

Донецької області
Кец О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Артемівську
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Артемівської
районної державної адміністрації
Донецької області про визнання ОСОБА_3
винним у самочинній зміні місця
проживання малолітнього сина ОСОБА_6,
стягнення моральної шкоди, визнання
незаконним розпорядження голови
Артемівської районної державної
адміністрації, визначення місця
проживання малолітнього сина ОСОБА_6, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3, Артемівської
районної державної адміністрації
Донецької області про визнання ОСОБА_3
винним у самочинній зміні місця
проживання малолітнього сина ОСОБА_6,
стягнення моральної шкоди, визнання
незаконним розпорядження голови
Артемівської районної державної
адміністрації, визначення місця
проживання малолітнього сина ОСОБА_6. В
обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1
вказала, що з відповідачем ОСОБА_3 вона
знаходилась у зареєстрованому шлюбі з
24.12.2002 року. 17.01.2012 року заочним рішенням
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області, яке набуло законної
сили 06.02.2012 року, шлюб укладений з
відповідачем ОСОБА_3 був розірваний.
Від шлюбу вони мають дітей: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Фактично сімейні стосунки з
відповідачем були припинені 01.06.2011
року. Позивач вказує, що до припинення
сімейних відносин призвела аморальна
поведінка відповідача. Позивач разом
із дітьми переїхала жити за місцем
своєї реєстрації у АДРЕСА_1. Відповідач
надав усну згоду на проживання дітей
разом з позивачкою. Рішенням
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 19.07.2011 року з
відповідача на користь позивачки
стягуються аліменти на утримання
дітей. Після припинення сімейних
стосунків, ОСОБА_3 став сумісно
проживати без офіційного шлюбу з
ОСОБА_8, яка ІНФОРМАЦІЯ_10 народила
доньку ОСОБА_9. Позивач вказує, що за час
її проживання разом із дітьми в АДРЕСА_1
до кінця грудня 2012 року, відповідач
декілька разів приїжджав до дітей. Його
приїзди завжди супроводжувалися
сварками у присутності дітей. Інколи на
вихідні він брав дітей до себе, після
чого їх поведінка свідчила, що дітей
настроюють проти матері. На її
застереження відповідач не реагував.
На теперішній час донька категорично
відмовляється спілкуватися з батьком.
Наприкінці 2012 року позивач прийняла
пропозицію створити сім'ю з ОСОБА_10 В
грудні 2012 року вона попередила
відповідача про намір переїхати разом
із дітьми у АДРЕСА_2. На початку січня 2013
року вона разом із дітьми переїхала до
ОСОБА_10 у АДРЕСА_2. Діти були переведені
до навчального та виховного закладів в
село Бахмутське. Декілька разів
відповідач приїжджав та забирав сина
на вихідні.

29 березня 2013 року відповідач приїхав
до АДРЕСА_2 та став вимагати, щоб син
поїхав разом з ним до села Званівка на
декілька днів, при цьому відповідач
вчинив сварку. Вона погодилась та
відпустила сина до 15 -00 годин 5 квітня 2013
року, про що відповідач написав
розписку. Ні 05.04.2013 року, ні в подальшому
відповідач сина не повернув, та вказав,
що син залишиться мешкати разом із ним.
08.04.2013 року позивач звернулася за
допомогою до начальника служби у
справах дітей Артемівської РДА Кец О.В.,
яка відібрала заяву та пообіцяла
допомогти. 18.04.2013 року після оголошення
резолютивної частини рішення комісії,
позивачу стало відомо, що місцем
мешкання дитини - сина ОСОБА_6 було
визначено місце мешкання батька. 30.04.2013
року на підставі рішення комісії з
питань захисту дитини Артемівської
РДА, головою Артемівської РДА було
винесено розпорядження за № 150, яким
було визначено місце проживання
малолітнього сина за місцем проживання
батька. Позивач вважає вказане рішення
незаконним, таким яке протиричить
інтересам дитини.

В зв'язку з вказаним, позивач просила
суд: визнати ОСОБА_3 винним у самочинній
зміні місця проживання малолітнього
сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з
ОСОБА_3 на користь позивача моральну
шкоду у розмірі 10000 гривень; визнати
незаконним розпорядження голови
Артемівської районної державної
адміністрації від 30 квітня 2013 року за №
150 та визначити місце проживання
малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
за місцем проживання позивача.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
підтримала позовні вимоги у повному
обсязі, суду пояснила, що відповідач
забрав дитину, щоб не платити аліменти.
На теперішній час вона позбавлена
можливості спілкуватися з сином. На
дитину здійснюється негативний вплив.
При прийнятті рішення орган опіки та
піклування не дав їй можливості
вирішити питання та захистити свої
права. За час сумісного життя
відповідач бив її при дітях, на
теперішній час він погано відноситься
до сина. Дитина погано навчається. Усе,
що говорить відповідач брехня, він дуже
поганий чоловік, дитина не повинна жити
разом із ним. Просила задовольнити
позов у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 у
судовому засідання підтримав позовні
вимоги та суду вказав, що син мешкав
разом із матір'ю та сестрою. Місце
мешкання дитини було фактично
визначено відповідачем. Вказаний факт
підтверджується рішенням суду про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів. Самочинна зміна місця
проживання батьками не допускається.
Розпорядження було прийнято на
засіданні комісії. Протокол засідання
комісії рукописний та печатний не
відповідають один одному. У тексті
розпорядження зазначено, що відповідач
мешкає разом із іншою жінкою, яка
народила дитину. При постановленні
рішення, комісія не звернула увагу на
те, що жінка, з якою мешкає відповідач
має рідну дитину, вихованням якої не
займається, дитина мешкає у родині
батька. Прийняттям рішення було
розбито сім'ю, сестра з братом не
бачаться, син виховується з
негативізмом до рідної матері.
Відповідач ще до вирішення питання про
визначення місця мешкання дитини,
відрахував сина з навчального закладу.
Діями відповідача, позивачу завдано
моральної шкоди. Мати позбавлена
можливості бачитися з дитиною. Єдина
мета батька, це уникнути сплати
аліментів. Просив задовольнити позов у
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не
визнав у повному обсязі, суду пояснив,
що після припинення шлюбу, позивач
разом із дітьми переїхала до своїх
батьків. У нього практично не було
можливості спілкуватися з дітьми після
того, як позивач переїхала до нового
чоловіка. Він дзвонив сину, який
розмовляв з ним з агресією. Потім
дитина йому розповіла, що це мати його
примусила, новий чоловік говорив сину,
що він їм не потрібний. У березні син
попросив його забрати. Коли він
приїхав, чоловік позивачки вчинив при
синові сварку, почав бійку, син плакав.
Тоді він попросив віддати дитину на
вихідні, на що його примусили написати
розписку. Після того як він забрав сина,
останній йому розповідав про те, що
чоловік матери та матір його били. Він
не бажає жити разом із матір'ю. Зараз
дитина добре навчається. Під час
прийняття рішення про розірвання
шлюбу, питання про визначення місця
мешкання дітей не ставилося, коли
приймалося рішення про стягнення
аліментів, він не заперечував, адже на
той час діти мешкали разом із матір'ю.
Вона до теперішнього часу отримує
аліменти на двох дітей, ніяких грошей
сину не дає. На теперішній час мати сама
не бажає спілкуватися з дитиною. Син
сам намагається це зробити, дзвонить до
неї, відправляє смс. Дитина боїться, що
його повернуть жити до матері.

У судовому засіданні представник
відповідача Артемівської районної
державної адміністрації Донецької
області Кец О.В. позовні вимоги не
визнала, суду пояснила, що до них
одночасно звернулися сторони. Першим
звернувся батько з питанням про
перелік документів, які необхідно
надати для вирішення питання щодо
визначення місця мешкання дитини. На
слідуючий день прийшла мати. Батькам
була надана консультація. Для надання
висновку на комісію, службою була
проведена повна перевірка: були
вивчені матеріально - побутові умови,
відвідувалися сім'ї і таке інше.
Нарікань не було. Були зібрані
характеризуючи матеріали. Обидвій
стороні була надана можливість надати
і пояснення, і документи. В зв'язку з
тим, що дітей двоє, було вирішено
питання щодо встановлення місця
мешкання сина та участі батька у
вихованні доньки. Для того, щоб дитині
не було завдано травми, було запрошено
психолога. Про це повідомлялися батьки.
Рекомендації психолога приймалися до
уваги при прийнятті рішення. Донька на
питання про брата казала, що сумує, а
про батька нічого відповідати не
бажала. ОСОБА_6 при розмові виявив
бажання жити разом із батьком. В сім'ї
добрі відносини і з жінкою батька, і з
її дітьми. При прийнятті рішення,
батько бачив погрозу для дитини, тому й
забрав його. Раніше місце мешкання
дитини не було визначено, вирішувалося
питання про розірвання шлюбу, про
стягнення аліментів, тому ніяких
самочинних незаконних дій з боку
відповідача ОСОБА_3 не було. Коли
раніше мати змінювала навчальний
заклад, вона також не радилася з
батьком. У діях відповідача ОСОБА_3 не
має нічого протиправного. Рішення було
прийнято на підставі проведеної
роботи, перш за все з врахуванням
інтересів самої дитини. На теперішній
час дитина вже рік мешкає разом із
батьком, ніяких нарікань ані на батька,
ані на поведінку сина, до служби не
надходило. Підстав для скасування
законного рішення не має. Просила
відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні були опитані:

- неповнолітній ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який суду пояснив, що на
теперішній час він мешкає разом із
батьком більш 6 місяців. Раніше він
мешкав разом із матір'ю, сестрою та
чоловіком матері. Жити з матір'ю йому
було погано, вона його била шнуром від
зарядного пристрою для мобільного
телефона, також його бив чоловік
матері. Била його за навчання, коли він
просив допомогти, чоловік матері казав,
щоб він робив уроки сам. Мати його
примушувала носити дрова та вугілля,
топити піч. Він бажає бачитися з
бабусею та сестрою, а з матір'ю - ні. Мати
не дозволяє спілкуватися з сестрою. З
матір'ю він спілкується з по телефону. З
матір'ю він жити не хоче, він бажає жити
з батьком. Йому з ним добре.

- ОСОБА_12, яка суду пояснила, що
ОСОБА_6 вона знає давно. З початку їх
діти разом навчалися. Про батька вона
може надати позитивну характеристику,
а про мати - ні. На теперішній час, з 5
класу вона класний керівник ОСОБА_6.
Дитина добра, відверта, працьовита.
Мати забрала документи, і перевела
дитину. Потім батько повернув його до
школи. Раніше у дитини були погані
оцінки, але він все виправив, на
теперішній час ОСОБА_6 добре
навчається. Як він вказує, уроки він
робить із «матір'ю», це жінка з якої
живе тато.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з
урахуванням думки дитини, дослідивши
матеріали справи встановив наступне.

Так, судом встановлено, що заочним
рішенням Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 17.01.2012 року
розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
(а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про народження
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 його батьками є
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про народження
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 її батьками є
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно до копії виконавчого листа
№ 2-1782-2011р. виданого на підставі рішення
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 19.07.2011 року з
22.06.2011 року стягнуто аліменти з ОСОБА_3 у
розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку на
користь ОСОБА_1 на утримання дітей
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення дітьми
повноліття (а.с.9)

Згідно сімейного законодавства при
спільному проживанні батьків
здійснення батьківських прав складає
невід'ємну частину життя сім'ї. Коли
батьки проживають окремо, вони
самостійно визначають, з ким з них
повинна проживати дитина. Головне тут
не те, де дитина юридично
зареєстрована, а те, з ким фактично вона
проживає. Факт окремого проживання
батьків неминуче веде до фактичного
обмеження батьківських прав того з
батьків, хто живе окремо від дитини. При
розв'язанні цього спору суду належить
визначити, кому з батьків надати
перевагу, хто стане безпосереднім
вихователем дитини. При цьому інший з
батьків не втрачає своїх прав та
обов'язків. Він стає носієм права на
спілкування з дитиною та права брати
участь у її вихованні (ч. 2 ст. 157 СК).

Згідно розписки ОСОБА_3 забрав свого
сина ОСОБА_6 на вихідні з 29.03.2012 року по
05.04.2013 року 15.00 год. (а.с.8).

Судом встановлено, та не оспорюється
сторонами по справі, що після
розірвання шлюбу неповнолітній ОСОБА_6
мешкав разом із матір'ю. В подальшому
дитина стала мешкати разом із батьком.

Згідно діючого сімейного
законодавства України, батько та мати
мають рівні права щодо дітей. Якого не
будь рішення щодо визначення місця
мешкання неповнолітнього сина на час
припинення шлюбних відносин,
прийнятого чи сторонами, чи
компетентним органом, суду не надано. В
зв'язку з вказаним суд вважає
необґрунтованими вимоги позивача щодо
визнання ОСОБА_3 винним у самочинній
зміні місця проживання сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В подальшому, як встановлено судом між
сторонами виник спір щодо встановлення
місця мешкання неповнолітнього сина.

Згідно ст.. 161 Сімейного Кодексу
України - якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
дитина, спір між ними може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом.

З тексту заяви ОСОБА_3 на ім'я
начальника служби по справам дітей
Артемівської райдержадміністрації,
вбачається, що ОСОБА_3 просить
визначити місце проживання його сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ним за адресою:
АДРЕСА_3 та призначити дні та
час зустрічей з дочкою ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, забирати дочку до себе в
суботу та повертати у неділю в 15.00 год.
(а.с.10).

З тексту заяви ОСОБА_1 на ім'я
начальника служби по справам дітей
Артемівської райдержадміністрації,
поданої 08.04.2013 року вбачається, що
ОСОБА_1 просить визначити місце
проживання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 з нею за адресою:
АДРЕСА_2. (а.с. 34-35).

Судом встановлено, та підтверджено
належними доказами, що при прийнятті
рішення за вказаними заявами органом
опіки та піклування було проведено
перевірку та зібрано певний матеріал:

За місцем проживання та роботи ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6 характеризується добре
(а.с.42, 42 зворот).

Згідно довідки № 7 від 05.04.2013 року
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 за психіатричною
допомогою в Артемівську ЦРЛ не
звертався (а.с.41).

Згідно висновку про стан здоров'я від
05.04.2013 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 на
обліку у лікаря-нарколога не перебуває
(а.с.41 зворот).

Згідно довідки про склад сім'ї або
зареєстрованих у житловому приміщенні
№ 344 від 02.04.2013 року за адресою: АДРЕСА_3
зареєстровані: ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_8 -
власник, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 - син,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10 - онука, ОСОБА_21,
ІНФОРМАЦІЯ_11 - дочка, яка не проживає за
даною адресою (а.с.46).

Згідно Акту обстеження
матеріально-побутових умов сім'ї
ОСОБА_3 від 10.04.2013 року за адресою:
АДРЕСА_3, сім'я в складі чотирьох
чоловік проживає в одноповерховому
будинку, який складається з п'яти
кімнат. У дитини є окрема кімната,
спальне ліжко окреме, стіл для
навчання, іграшки, книжки в достатній
кількості. Висновки комісії: умови
проживання дозволяють проживати
дитині, створені умови для всебічного
її розвитку (а.с.13).

Відповідно довідки про доходи № 71 від
04.04.2013 року загальна сума доходу ОСОБА_3,
який працює охоронцем ДП «Артемсіль»
за період з 01.10.2012 року по 31.03.2013 року за
винятком аліментів становить 18820,72 грн.
(а.с.46 зворот).

Відповідно до копії заяви від 11.04.2013
року ОСОБА_8, яка є цивільною дружиною
ОСОБА_3 не заперечує проти сумісного
проживання з ними сина її чоловіка
ОСОБА_6 (а.с.47).

Згідно довідки № 135/01-22 від 04.03.2013 року -
ОСОБА_1 дійсно мешкає в АДРЕСА_1 і до
складу її сім'ї входять: власник
ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_12, батько ОСОБА_17,
ІНФОРМАЦІЯ_13, мати ОСОБА_18,
ІНФОРМАЦІЯ_14, сестра ОСОБА_19,
ІНФОРМАЦІЯ_15, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.44).

Згідно пояснень самої позивачки на
теперішній час вона мешкає у АДРЕСА_2.

Згідно Акту обстеження
майново-побутових умов проживання від
15.03.2013 року, який складено комісією
Бахмутської сільської ради за адресою:
АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з
матір'ю ОСОБА_1, яка перебуває в
цивільному шлюбі з ОСОБА_10. В будинку
три жилі кімнати, Діти мають свою
кімнату, в якій мається всі необхідні
меблі, забезпечені необхідним одягом.
Санітарний стан будинку в нормі.
Взаємовідносини в сім'ї дружні,
побутових суперечок зареєстровано не
було (а.с.49).

Згідно Акту обстеження
матеріально-побутових умов сім'ї
ОСОБА_1 від 15.04.2013 року за адресою:
АДРЕСА_2, складеному комісією служби у
справах дітей АРДА, сім'я проживає в
одноповерховому будинку, який
складається з двох кімнат. У дитини
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 окрема кімната,
обладнана меблями, дитячі книжки та
іграшки в достатній кількості, у
хлопчика ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 суміжна
кімната, стіл для навчання, поличка для
книг, одежа частково в дивані.
Взаємовідносини між членами сім'ї
доброзичливі. ОСОБА_7 позитивно
відгукується про членів сім'ї в якій
проживає. Висновки комісії: умови для
проживання створені для виховання
дитини (а.с.13 зворот).

За місцем проживання АДРЕСА_1 ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_19 характеризується добре,
що підтверджено побутовою
характеристикою (а.с.11).

Згідно довідки № 205 від 21.03.2013 року
ОСОБА_1 дійсно працює в
Парасковіївській спеціальній
школі-інтернаті № 40 на посаді вчителя
початкових класів на повний робочий
день з 01.09.2010 року (а.с.45).

За місцем роботи ОСОБА_1, вчитель 3-А
класу Парасковіївської спеціальної
загальноосвітньої школи-інтернату № 40
Донецької обласної ради
характеризується добре як
відповідальний, компетентний
працівник (а.с.11 зворот).

Згідно характеристики вчителя
столярної справи Парасковіївської
спеціальної загальноосвітньої школи -
інтернату № 40 Донецької обласної ради
ОСОБА_10, останній за місцем роботи
характеризується добре як
цілеспрямований, наполегливий, добрий
та разом з тим вимогливий педагог
(а.с.12).

Згідно Постанови про закриття
кримінального провадження від 07.08.2013
року кримінальне провадження закрито у
зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_10
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України (а.с.
31).

Згідно довідки Бахмутської
загальноосвітньої шкоди І -ІІІ
ступенів № 46 від 13.03.2013 року ОСОБА_6
дійсно навчається в 5 класі Бахмутської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
(а.с.44).

Згідно довідки № 80 від 23.04.2013 року
ОСОБА_6 дійсно навчався в Бахмутській
ЗОШ 1-111 ступенів з 08.01.2013 року по 22.04.2013
року. З 19.04.2013 року не відвідував школу
із-за хвороби за словами батька ОСОБА_3,
довідку не надали. Наказом по школі № 64
від 22.04.2013 року ОСОБА_6 відрахований із
школи в зв'язку з переходом на навчання
у Званівську ЗОШ (а.с.14).

Згідно характеристики ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчався в
Званівській ЗОШ І-ІІІ ст. Артемівської
райради: тісний контакт зі школою
підтримувала мати, це проявлялось в
систематичному відвідуванні
батьківських зборів, обговоренню
результатів навчання та поведінки
дитини з класним керівником (а.с. 14
зворот).

Згідно довідки № 53 від 13.03.2013 року
дитина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно
навідує дошкільний заклад «Ромашка»
Бахмутської сільської ради з 08.01.2013
року (а.с.45 зворот).

При вирішенні спору суд виходить з
принципу рівності прав і обов'язків
обох батьків (ст. 141 СК), надаючи
перевагу тому з них, хто може
забезпечити найбільш сприятливі умови
виховання дитини. Ч. 1 ст. 161 СК дає
приблизний перелік обставин, які слід
враховувати суду. Зокрема, до уваги
беруться ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення. Особиста
прихильність дитини будь-якого віку до
кожного з батьків або до обох разом -
необхідні умови її належного
виховання. Вирішення спору багато в
чому залежить від віку дитини. Маленькі
діти потребують материнського догляду.
Підлітку більше потрібен авторитет і
допомога батька.

До матеріалів справи додані копії
Протоколу № 4 засідання комісії з
питань захисту прав дитини
Артемівської райдержадміністрації від
18.04.2013 року (а.с.59-61).

Згідно Розпорядження голови Районної
державної адміністрації від 30.04.2013 року
№ 150 «Про визначення місця проживання
малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
виходячи з інтересів дитини,
враховуючи вік та інтереси дитини,
враховуючи думку дитини та його
бажання проживати спільно з батьком,
результати діагностичного дослідження
визначено місце проживання
малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 за
місцем проживання батька дитини ОСОБА_3
(а.с. 15-16).

Згідно Розпорядження голови Районної
державної адміністрації від 30.04.2013 року
№ 151 «Про визначення способу участі
ОСОБА_3 у вихованні малолітньої ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 враховуючи вік та інтереси
дитини, визначено спосіб участі ОСОБА_3
у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлений порядок
спілкування батька з донькою шляхом
побачень: кожної суботи місяця з 09.00
год. до 18.00 год. за межами місця
проживання житини (а.с. 36).

Порядок провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної з
захистом прав дитини затверджений
Постановою КМУ від 24.09.2008 р. N866. Зокрема
відповідно до п. 72. для розв'язання
спору, що виник між батьками, щодо
визначення місця проживання дитини,
один з батьків подає службі у справах
дітей за місцем проживання дитини
заяву, копію паспорта, довідку з місця
реєстрації (проживання), копію
свідоцтва про укладення або розірвання
шлюбу (у разі наявності), копію
свідоцтва про народження дитини,
довідку з місця навчання, виховання
дитини, довідку про сплату аліментів (у
разі наявності). Під час розв'язання
спорів між батьками щодо визначення
місця проживання дитини служба у
справах дітей має захищати інтереси
дитини з урахуванням рівних прав та
обов'язків матері та батька щодо
дитини. Працівник служби у справах
дітей проводить бесіду з батьками та
відвідує їх за місцем проживання, про
що складає акт обстеження
житлово-побутових умов. Під час
вирішення питання щодо визначення
місця проживання дитини береться до
уваги ставлення батьків до виконання
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
стан здоров'я дитини та інші обставини,
що мають істотне значення. Місце
проживання дитини не може бути
визначене з тим із батьків, який не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або вживає
наркотичні засоби, своєю поведінкою
може зашкодити здоров'ю та розвитку
дитини. Після обстеження
житлово-побутових умов, проведення
бесіди з батьками та дитиною служба у
справах дітей складає висновок про
визначення місця проживання дитини і
подає його органу опіки та піклування
для прийняття відповідного рішення.

Доказами, наданими сторонами
встановлено, що оскаржуваним
розпорядженням Голови Артемівської
районної державної адміністрації від
30.04.2013 року № 150 визначено місце
проживання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
з батьком гр. ОСОБА_3. Вказане
розпорядження винесено на підставі
рішення комісії з питань захисту прав
дитини від 18.04.2013 року.

Суд вважає, що оскаржуване
розпорядження було постановлено з
урахуванням рішення комісії з питань
захисту прав дитини, складеного за
результатами проведення бесід з
батьками та документів наданих
батьками, при прийнятті рішення до
уваги було взято ставлення батьків до
виконання батьківських обов'язків,
з'ясовано обставини, що призвели до
виникнення спору між батьками щодо
місця проживання дитини, вивчено умови
життя батьків. Наведене
підтверджується наданими документами,
в тому числі побутовими та службовими
характеристиками на батьків, актами
обстеження умов проживання тощо.

Стосовно посилання представника
позивача як на підставу задоволення
вимог щодо визнання незаконним
розпорядження невідповідність
рукописного тексту протоколу -
печатному, суд зазначає, про
відсутність правового акту, яким би
регулювалася та встановлювалася певна
форма такого проколу.

Враховуючи викладене, з урахуванням
досліджених в судовому засіданні
обставин справи суд доходить висновку,
що при прийнятті оскаржуваного
розпорядження відповідачем
Артемівською районною державною
адміністрацією було у повному обсязі
виконано вимоги діючого законодавства
щодо повного та всебічного з'ясування
та встановлення обставин для вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини.

Виходячи з того, що судом встановлено
факт прийняття відповідачем
оскаржуваного рішення на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачений законом, обґрунтовано,
добросовісно та розсудливо, підстави
для задоволення позовних вимог щодо
визнання незаконним розпорядження
голови Артемівської районної
державної адміністрації від 30 квітня
2013 року № 150 - відсутні.

Згідно ст.. 160 Сімейного Кодексу
України - місце проживання дитини, яка
досягла десяти років, визначається за
спільною згодою батьків та самої
дитини.

Згідно висновків Аналізу
діагностичного дослідження
міжособистісних відношень дитини з
батьками, яке було проведено 15.04.2013 року
в 11.00 год. відносини сина ОСОБА_6 з
батьком ОСОБА_3 носять благо приємний
характер, відносини сина з мамою ОСОБА_1
мають напружений характер (а.с.38).

З досягненням віку 10 років у дитини
з'являється право не тільки бути
вислуханою і почутою, але й право брати
активну участь у вирішенні своєї долі,
зокрема, у визначенні місця проживання.
Якщо воля дитини не буде врахована,
дитина буде змушена звернутись за
захистом до органів опіки та
піклування.

У судовому засіданні при опитуванні
неповнолітнього ОСОБА_6, дитина
висловила бажання мешкати разом із
батьком.

Таким чином, враховуючи викладене,
виходячи з інтересів неповнолітньої
дитини, суд вважає за необхідним
відмовити у задоволенні позовних вимог
щодо визначення місця проживання сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем
проживання матері.

Вимоги в частині стягнення моральної
шкоди не підлягають задоволенню в
зв'язку з необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 88, 107, 208, 213-215 ЦПК
України, ст. ст. 160, 161 Сімейного кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, Артемівської районної
державної адміністрації Донецької
області про визнання ОСОБА_3 винним у
самочинній зміні місця проживання
малолітнього сина ОСОБА_6, стягнення
моральної шкоди, визнання незаконним
розпорядження голови Артемівської
районної державної адміністрації,
визначення місця проживання
малолітнього сина ОСОБА_6 за місцем
проживання матері - відмовити у
повному обсязі.

Вступна та резолютивна частина
рішення складена, підписана та
проголошена у судовому засіданні 14
березня 2014 року.

Рішення складене у повному обсязі та
підписане 18 березня 2014 року.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного
суду Донецької області через
Артемівський міськрайонний суд
Донецької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку апеляційного
оскарження.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у
єдиному примірнику.

Суддя Артемівського

міськрайсуду
О.О. Худіна

Справа № 2/219/45/2014

219/5186/2013-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частина)

14 березня 2014 року Артемівський
міськрайонний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді
Худіної О.О.

при секретарі
Смага Н.М.

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача

Артемівської районної державної
адміністрації

Донецької області
Кец О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Артемівську
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Артемівської
районної державної адміністрації
Донецької області про визнання ОСОБА_3
винним у самочинній зміні місця
проживання малолітнього сина ОСОБА_6,
стягнення моральної шкоди, визнання
незаконним розпорядження голови
Артемівської районної державної
адміністрації, визначення місця
проживання малолітнього сина ОСОБА_6, -

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність у викладенні
повного рішення суду пов"язанного з
потребою в обґрунтуванні доводів
сторін, на що може бути витрачено
значний час суд вважає на необхідність
постановити його вступну та
резолютивну частину.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 88, 107, 208, 213-215 ЦПК
України, ст. ст. 160, 161 Сімейного кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, Артемівської районної
державної адміністрації Донецької
області про визнання ОСОБА_3 винним у
самочинній зміні місця проживання
малолітнього сина ОСОБА_6, стягнення
моральної шкоди, визнання незаконним
розпорядження голови Артемівської
районної державної адміністрації,
визначення місця проживання
малолітнього сина ОСОБА_6 за місцем
проживання матері - відмовити у
повному обсязі.

Вступна та резолютивна частина
рішення складена, підписана та
проголошена у судовому засіданні 14
березня 2014 року.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом 10 днів з дня
проголошення рішення до Апеляційного
суду Донецької області через
Артемівський міськрайонний суд
Донецької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку
апеляційного оскарження.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у
єдиному примірнику.

Головуючий суддя
О.О.Худіна