Справа № 166/1330/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Лях В.І. Провадження №
22-ц/773/1803/14 Категорія: 23 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Стрільчука В.А., Карпук А.К.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ПрАТ
«Київстар» - Шумського Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_5 до Публічного акціонерного
товариства (далі - ПАТ) «Олеся»,
Приватного акціонерного товариства
(далі - ПрАТ) «Київстар» про визнання
недійсним договору оренди за
апеляційними скаргами відповідача
Публічного акціонерного товариства
«Олеся», відповідача Приватного
акціонерного товариства «Київстар» на
рішення Ратнівського районного суду
Волинської області від 23 жовтня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ратнівського районного суду
Волинської області від 23 жовтня 2014 року
позов ОСОБА_5 до ПАТ «Олеся», ПрАТ
«Київстар» про визнання недійсним
договору оренди задоволено.

Визнано недійсним договір оренди
№В-703/14 VOL-076 від 09 липня 2014 року частини
технічної надбудови даху загальною
площею 14,3 кв.м. та 4,0 кв.м. самого даху
будівлі, для розміщення
телекомунікаційного обладнання, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
Волинської області, що був укладений
між ПАТ «Олеся» та ПрАТ «Київстар».

Стягнуто з ПАТ «Олеся», ПрАТ «Київстар»
на користь ОСОБА_5 судові витрати, у
розмірі 243,60 грн., по 121,80 грн. з кожного.

Не погоджуючись із ухваленим судовим
рішенням, відповідачі ПАТ «Олеся», ПрАТ
«Київстар», кожен зокрема,
покликаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального
права, просили скасувати рішення та
ухвалити нове, яким відмовити в позові
ОСОБА_8 в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
приходить до висновку, що апеляційні
скарги ПАТ «Олеся», ПрАТ «Київстар»
слід відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
22 квітня 2008 року між - ВАТ «Олеся» та
ТзОВ «АМІС плюс» було укладено договір
купівлі-продажу нежитлового
приміщення за НОМЕР_1, згідно якого ВАТ
«Олеся» передало у власність ТзОВ
«АМІС плюс» 41/100 частки нежитлового
приміщення, яке розташоване в АДРЕСА_1

Згідно витягу із Державного реєстру
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності від 28.03.2013 року ПАТ
«Олеся» є власником 6/100 частки
нежитлового приміщення, яке
розташоване в АДРЕСА_1 (а. с. 17).

14 січня 2014 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_5
було укладено договір купівлі-продажу
частки нежитлового приміщення за №6,
згідно якого ОСОБА_9 передав у
власність ОСОБА_5 5/100 частки
нежитлового приміщення (33,8 кв.м.), яке
розташоване в АДРЕСА_1 (а. с. 14, 15).

05 червня 2014 року між ТзОВ «АМІС плюс» та
ОСОБА_5 було укладено договір
купівлі-продажу частки нежитлового
приміщення за №216, згідно якого ТзОВ
«АМІС плюс» передало у власність
ОСОБА_5 11/100 частки нежитлового
приміщення (80,9 кв.м.), яке розташоване в
АДРЕСА_1 (а. с. 12, 13).

Відтак позивач ОСОБА_5 є власником 16/100
частки нежитлового приміщення, яке
розташоване в АДРЕСА_1, а відповідач ПАТ
«Олеся» є власником 6/100 частки даного
нежитлового приміщення. Інша частина
приміщення належить на праві спільної
часткової власності 17 фізичним та
юридичним особам, які участі в справі
не приймають.

Правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб - ч.1 ст.316 Цивільного
кодексу (далі - ЦК)України.

Згідно з ч.1 ст.355 ЦК України майно, що є у
власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).

Право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою, які можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю - ч.1, ч.2 ст.358 ЦК України.

В суді апеляційної інстанції
встановлено, що дах нежитлового
приміщення за адресою АДРЕСА_1, між
співвласниками даного нежитлового
приміщення в натурі не ділився,
конкретні його площі не закріплювались
за співвласниками, а відтак залишився у
спільному користуванні усіх
співвласників.

Також в судовому засіданні
встановлено, що будь-яких
домовленостей між співвласниками
нежитлового приміщення за адресою
АДРЕСА_1, як усних так і письмових, щодо
порядку користування приміщенням даху
не було.

09 липня 2014 року між ПАТ «Олеся»
(орендодавцем) і ПрАТ «Київстар»
(орендарем) був укладений договір
оренди №В-703/14 VOL-076 частини технічної
надбудови даху загальною площею 14,3
кв.м. та 4,0 кв.м. самого даху будівлі, для
розміщення телекомунікаційного
обладнання, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 Волинської області (а. с. 6-9).

У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу визначаючих, що зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 369 ЦК України
розпорядження майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників.

У постанові Верховного Суду України
від 03 квітня 2013 року (справа №6-12цс13)
констатовано, що кожен учасник
спільної часткової власності володіє
не часткою майна в натурі, а часткою в
праві власності на спільне майно в
цілому. Кожен співвласник наділений
правом самостійного розпорядження
часткою у праві спільної часткової
власності. Здійснення учасником права
розпорядження своєю часткою у праві
спільної часткової власності не
припиняє спільну власність і не тягне
за собою жодних змін у правовому
статусі учасника, адже предметом
розпорядження виступає не конкретне,
чітко визначене майно, а частка у праві
спільної часткової власності, що
поширюється на усе майно.

В судах першої та апеляційної
інстанції встановлено, що договір
оренди конструктивних елементів даху
та покрівлі для розміщення
телекомунікаційного обладнання між
ПАТ «Олеся» і ПрАТ «Київстар» було
укладено без згоди ОСОБА_5, яка є однією
із 17-ти співвласників даного
приміщення.

Правочин щодо розпорядження спільним
майном, вчинений одним із
співвласників, може бути визнаний
судом недійсним за позовом іншого
співвласника у разі відсутності у
співвласника, який вчинив правочин
необхідних повноважень (ч.4 ст.369 ЦК
України).

Враховуючи вищезазначені обставини, а
також те, що договір оренди укладено
без згоди всіх співвласників приміщень
в будівлі та зокрема ОСОБА_5 -
відповідач ПАТ «Олеся», укладаючи
даний договір не мав необхідний обсяг
цивільної дієздатності, на вчинення
правочину, суд прийшов до правильного
висновку, що відповідачами було не
дотримано і порушено вимоги ч.2 ст.203 ЦК
України, що є підставою для визнання
недійсним даного правочину.

Рішення суду як найважливіший акт
правосуддя покликане забезпечити
захист гарантованих Конституцією
України прав і свобод людини та
здійснення проголошеного Основним
Законом України принципу верховенства
права (п. 2 Постанов, Пленуму Верховного
Суду України від 18.12.2009, № 14 "Про судове
рішення у цивільній справі").

З врахуванням викладеного, суд першої
інстанції у повній мірі забезпечив
права ОСОБА_5, як співвласника
нежитлового приміщення за адресою
АДРЕСА_1, гарантовані їй Конституцією
України, з врахуванням норм права які
регулюють дані правовідносини,
визнавши недійсним договорі оренди
частини технічної надбудови даху
загальною площею14,3 кв.м. та 4,0 самого
даху, який укладений без її згоди.

Покликання апелентів на рішення
Ратнівського районного суду від 15
жовтня 2008 року, яким на їхню думку
припинено статус часткової власності
на нежитлове приміщення за адресою
АДРЕСА_1 не заслуговують на увагу,
оскільки за його змістом вбачається, що
судом визначено конкретні приміщення,
які перейшли до співвласників ОСОБА_1,
ТзОВ «Аміс Плюс» ОСОБА_10 Даним рішенням
питання поділу або ж користування
технічною надбудовою даху нежитлового
приміщення за адресою АДРЕСА_1 жодним
чином не вирішувалось.

Доводи апеляційної скарги є власним
тлумаченням апелянтами норм чинного
законодавства та обставин справи, які
були предметом дослідження судом
першої інстанції і суд дав їм правильну
юридичну оцінку, а тому не спростовують
висновків суду першої інстанції,
викладених у рішенні, яке ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги відповідача
Публічного акціонерного товариства
«Олеся», відповідача Приватного
акціонерного товариства «Київстар»
відхилити, а рішення Ратнівського
районного суду Волинської області від
23 жовтня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: