Справа №442/8106/13-ц
Провадження №2/442/199/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Грабар Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
філії 14 приватного підприємства
«НИВА-В.Ш.», ОСОБА_2, третьої особи :
ОСОБА_3, відділу державної виконавчої
служби Трускавецького міського
управління юстиції про визнання
прилюдних торгів з реалізації майна
недійсним та скасування їх
результатів, скасування акту, визнання
недійсним свідоцтва, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до
відповідачів, з врахуванням заяви про
збільшення позовних вимог, в якому
просить визнати прилюдні торги від
25.10.2013 року з реалізації арештованого
нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1
недійсними та скасування їх
результатів (протоколу №1413395-3,
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна від 25.10.2013 року, скасування акту
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки від 31.10.2013 року,
визнання недійсним свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів від
06.11.2013 року, виданого на ім»я ОСОБА_2 про
придбання квартири АДРЕСА_1 та
скасування його реєстрацію. В
обґрунтування позову покликається на
те, що 22.01.2007 року вона уклала договір
купівлі-продажу нерухомого майна
-однокімнатної квартири АДРЕСА_1 за 80800
грн., які мала виплатити одразу після
підписання договору. Так як коштів у
неї не було, тому 23.01.2007 року нею було
отримано кредит. Під час сплати якого
виникла заборгованість у зв»язку із
звільненням її з роботи, а від так
відсутністю коштів на його погашення.
18.10.2011 року рішенням Трускавецького
міського суду у цивільній справі
№2/1324-227/11, стягнуто в користь ПАТ
«Кредитпромбанк» з неї та її сестри
ОСОБА_4, яка виступала поручителем за
вказаним кредитним договором,
солідарно зокрема заборгованість у
сумі 98580,59 грн.. Стверджує, що між нею та
банком існувала усна домовленість, про
пролонгацію боргу, і вона частково
вносила кошти. Їй не було відомо, про те,
що 30.07.2012 року пред'явив до виконання
вказане рішення суду, навпаки
працівники банку пропонували
продовжувати сплату боргу. Так, 04.09.2012
року за вказаним рішенням суду було
відкрите виконавче провадження, а
25.10.2013 року філією 14 ПП «Нива-В.Ш.» на
підставі поданих державним виконавцем
документів проведено прилюдні торги і
при стартовій ціні 55 425 грн. реалізовано
її квартиру єдиному претенденту
ОСОБА_2. Вважає проведення та
результати таких є незаконними. Її не
повідомлено про відкриття виконавчого
провадження, про накладення арешту на
придбану нею квартиру, про можливість
добровільного погашення
заборгованості; про проведення
прилюдних торгів, які є незаконним, так
як проведені за наявності лише одного
покупця та за стартовою ціною, що є
порушенням.

ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_5
адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги
підтримали, послались на мотиви,
викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2. ОСОБА_8
заперечила проти позову, зокрема
вказала, що її довіритель не може бути
належним відповідачем у даній справі
та є добросовісним набувачем предмету
прилюдних торгів.

Представник відповідача філії 14
приватного підприємства «НИВА-В.Ш.» в
судове засідання не з»явився подавши,
письмове заперечення на позов з тих
підстав, що організація та проведення
спірних прилюдних торгів відбулися з
дотриманням норм закону, зокрема за
змістом ст. 45 Закону України «Про
іпотеку», яка дозволяє проведення
таких за наявністю хоча б одного
учасника та за початковою ціною.

Представники третьої особи - відділу
державної виконавчої служби
Трускавецького міського управління
юстиції Костишин Р.П., третя особа
ОСОБА_3 проти позову заперечили з тих
підстав, що державними виконавцем були
здійсненні всіх необхідні дії для
підготовки проведення прилюдних
торгів, і такі не оскаржені позивачкою.
Просили у позові відмовити.

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення з наступних міркувань.

Матеріалами справи встановлено, що
04.09.2012 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Трускавецького міського управління
юстиції відкрито виконавче
провадження ВП №34126590 за виконавчим
листом, виданим Трускавецьким міським
судом Львівської області, зокрема про
солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4
на користь ПАТ «Кредитпромбанк»
заборгованості по кредитному договору
№06/02/07-НВ, від 23.01.2007 року в сумі 98580,59
грн.; надано строк для добровільного
виконання рішення в строк до 10.09.2012 року
(т.1,а.с.145). Повідомлення про таке
боржнику - повернулось з відміткою «за
закінченням терміну зберігання» (т.1,
а.с.146).

Позатим, в якості забезпечення
виконання вимог вищевказаного
кредитного договору 23.01.2007 року між ПАТ
«Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 було
укладено договір іпотеки №13/02/І01/07-НВ
(т.1 а.с.23), за яким стягнення на майно не
проводилось, спростування такому не
надано.

Так, наявні виклики державного
виконавця від 12.10.2012 року про
необхідність заявитися боржнику на
18.10.2012 року та від 03.12.2012 року - на 11.12.2012
року, від 02.04.2013 року - на 09.04.2013 року,
03.06.2013 року на 07.06.2013 року адресовані
ОСОБА_1, однак не надано доказів про їх
направлення, а від так і отримання
боржником (т1., а.с.151,163,178,189).

21.05.2013 року було описано та накладено
арешт на квартиру АДРЕСА_1 Зазначено, що
описане майно буде передане для
реалізації не раніше 25.05.2013 року (том.1,
а.с.183).

Порядок реалізації арештованого майна
передбачено Законом України «Про
виконавче провадження» надалі (Закон),
Інструкцією про проведення виконавчих
дій, затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 21 квітня 2005 року
(надалі Інструкція) та Тимчасовим
положенням про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5 (надалі Тимчасове положення).

22.08.2013 року відділом ДВС Трускавецького
МУЮ було надано заявку на реалізацію
арештованого майна (т.1 а.с.213).

Зазначене майно було оцінено ФО-П
суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_9
та надано висновок, де визначено його
ринкову вартість - 73 900 грн. (т.1 а.с.185,200).
Висновок з цього приводу надіслано
боржнику 11.07.2013 року, однак поштовий
конверт з таким повернувся відміткою
«за закінченням терміну зберігання»
(т.1 а.с.201,203).

Відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець про оцінку арештованого
майна повідомляє сторони, які мають
право оскаржити оцінку майна до суду в
10-денний строк з дня отримання
повідомлення.

Абзацом 5 п. 5.12.5 Інструкції передбачено,
що державний виконавець протягом трьох
робочих днів з моменту отримання звіту
про оцінку майна доводить її до відома
сторін виконавчого провадження.
Боржник вважається таким, що
ознайомлений з результатами
проведеної оцінки арештованого майна,
якщо йому надіслано повідомлення про
таку оцінку рекомендованою
кореспонденцією за адресою, зазначеною
у виконавчому документі, або іншим
фактичним місцем проживання чи
перебування боржника, встановленим
державним виконавцем, або письмовою
заявою сторін виконавчого провадження,
або шляхом надання йому копії звіту про
оцінку майна під розпис. У разі відмови
боржника від прийняття копії звіту про
оцінку майна державний виконавець
складає про це акт у присутності
понятих, після чого боржник вважається
таким, що ознайомлений з оцінкою майна.

Підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними є порушення
встановлених законодавством правил
проведення торгів, визначених
Тимчасовим положенням.

Зазначеним Тимчасовим положенням
передбачені певні правила проведення
прилюдних торгів, а саме: по-перше,
правила, які визначають процедуру
підготовки, проведення торгів
(опублікування інформаційного
повідомлення певного змісту про
реалізацію нерухомого майна;
направлення письмового повідомлення
державному виконавцю, стягувачу та
боржнику про дату, час, місце
проведення прилюдних торгів, а також
стартову ціну реалізації майна) (розділ
3); по-друге, правила, які регулюють сам
порядок проведення торгів (розділ 4);
по-третє, ті правила, які стосуються
оформлення кінцевих результатів
торгів (розділ 6).

06.09.2013 року між відділом ДВС
Трускавецького МУЮ та філією 14
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.»
було укладено договір №1413395 від 06.09.2013
року про реалізацію арештованого
нерухомого майна (том.2 а.с.18), що
відповідає п. 3.1. Тимчасового положення
-нерухомого майна (предмету іпотеки)
арештованого при примусовому
виконанні виконавчого документу :
квартири АДРЕСА_1 загальною площею 28,6
кв.м., яке належить ОСОБА_1 зі стартовою
ціною 73 900 грн., з публікацією
інформації такої інформації на сайті
ДП «Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України - http//trade.informjust.ua/, 10.09.2013
року під НОМЕР_1 Також зазначено, що
ознайомитись з майном можна щодня крім
вихідних та святкових днів. Торги
призначено на 26.09.2013 року. (Інформація
про повідомлення -т.1 а.с.123-124). Поряд з
цим, допущено порушення вимог п. 3.6., 3.9.
Тимчасового положення щодо повної
характеристики квартири, її зносу,
матеріали стін квартири та порядку,
строків сплати гарантійного внеску
учасника прилюдних торгів, - -дату, час
та місце ознайомлення з майном.

Повідомлення такого змісту за адресою
вказаною у виконавчому провадженні, і
саме таку позивачкою зазначено у
позовній заяві - АДРЕСА_2, було
надіслано стягувачу та боржнику,
останній 10.09.2014 року за №25 згідно
списку поштових відправлень №439 (т.1
а.с.114), що відповідає п. 3.11. Тимчасового
положення, за яким спеціалізована
організація письмово повідомляє
державного виконавця, стягувача та
боржника про дату, час, місце
проведення прилюдних торгів, а також
стартову ціну реалізації майна. Однак,
відомостей про його належне отримання
боржником не надано.

Також, 10.09.2013 року оголошення такого
змісту опубліковано у газеті
«Львівська пошта» №98 (1435), та в газеті
«Високий замок» від 10.09.2013 року №134 (5002),
окрім вказаної інформації зазначено
про необхідність сплати гарантійного
внеску 3695,00 грн. без ПДВ. ( т.1 а.с.129-132).

Згідно з п. 3.5. Тимчасового положення
спеціалізована організація, яка
проводить публічні торги, не пізніше як
за 15 днів до дня проведення публічних
торгів публікує в порядку, визначеному
Положенням про Єдиний державний реєстр
виконавчих проваджень, затвердженим
наказом Міністерства юстиції України
від 20 травня 2003 року № 43/5
зареєстрованим у Мін'юсті 21 травня 2003
року за № 3887709 (зі змінами), на
відповідному веб-сайті інформацію про
нерухоме майно, що реалізується.
Оголошення про проведення прилюдних
торгів має бути розміщене не пізніше
семи днів з моменту укладення договору
про реалізацію майна, а у випадку
проведення повторних торгів не пізніше
семи днів з моменту переоцінки майна. З
вищенаведеного вбачається, що сама
процедура розміщення інформації про
прилюдні торги дотримана.

26.09.2013 №395 н. філією 14 Приватного
підприємства «Нива-В.Ш.» було
повідомлено про те, що 26.09.2013 року торги
не відбулись у зв»язку з відсутністю
купівельного попиту, просять провести
переоцінку (т.1 а.с.218).

Так, 02.10.2013 року актом державного
виконавця проведено уцінку майна на 25%,
що становить 55425 грн., що відповідає п.4.8.
Тимчасового положення. (т.1 а.с.219).
Відомості про належне повідомлення про
такий боржнику суду не надано.

Після чого, 07.10.2013 року №395 с.2, філією 14
Приватного підприємства «Нива-В.Ш.»
повідомлено про реалізацію
арештованого нерухомого майна - лоту
№3, предмету іпотеки : квартири АДРЕСА_1
зі стартовою ціною 55 425 грн., з
публікацією інформації на сайті ДП
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України - http//trade.informjust.ua/, 07.10.2013
року під НОМЕР_2 Також зазначено, що
ознайомитись з майном можна щодня крім
вихідних та святкових днів. Торги
призначено на 25.10.2013 року ( т.1, а.с. 126-127).
Знову ж таки, в порушення змісту п.3.6., 3.9.
Тимчасового положення, має місце
відсутність повної характеристика
квартири, її знос, матеріали стін
квартири та порядку, строків сплати
гарантійного внеску учасника
прилюдних торгів, дату, час та місце
ознайомлення з майном.

Повідомлення такого змісту за адресою
вказаною у виконавчому провадженні, і
саме таку позивачкою зазначено у
позовній заяві - АДРЕСА_2, було
надіслано стягувачу та боржнику,
останній надіслано 10.09.2013 року за №25,
згідно списку поштових відправлень №474
(т.1 а.с.116-117). Однак, у справі відсутнє
повідомлення про вручення за
направленим рекомендованим листом.

Також, 08.10.2013 року повідомлення такого
змісту опубліковано у газеті
«Львівська пошта» №110 (1435), та в газеті
«Високий замок» від 08.10.2013 року №150 (5018),
де окрім зазначеного, вказано, що
гарантійний внесок становить 2771,25 грн.
(т.1 , а.с.134-136).

З вищенаведеного вбачається, що
процедура розміщення інформації,
терміни розміщення інформації про
прилюдні торги дотримана. Однак,
відсутність в інформаційному
повідомленні про торги вищевказаної
повної інформації є порушенням
законодавства України і суттєвим
порушенням як наслідок подальшої
процедури торгів. Це порушення,
допущене під час підготовки торгів, є
таким, що може вплинути на результати
торгів, зменшити можливість участі в
торгах потенційних покупців і вплинути
на формування ціни реалізації, що
порушує права боржника на погашення
боргу за рахунок продажу арештованого
майна за найкращою ціною.

Викладене свідчить, що невідповідність
змісту інформаційного повідомлення
вимогам, встановленим п.п. 3.6, 3.9
вказаного вище Положення, в сукупності
становить порушення процедури
проведення торгів та є підставою для
визнання торгів такими, що проведені з
порушенням вимог закону.

Поряд з цим, відповідно до п.4.6,4.7
Тимчасового положення повторні
прилюдні торги проводяться не раніше
ніж через місяць з часу проведення
прилюдних торгів. Порядок підготовки і
проведення прилюдних торгів,
визначений цим положенням, є
обов'язковим у разі проведення
повторних торгів. В даному випадку,
такі були проведені на 29 день, оскільки
Тимчасовим порядком визначені чіткі
строки на вчинення певних дій, які
мають юридичне значення, можливості їх
скорочення навіть на один день на
розсуд спеціалізованої організації не
передбачена.

25.10.2013 року ОСОБА_2 подав заяву №1413395-1 на
участь у прилюдних торгах (т. 1, а.с.118),
сплативши гарантійний внесок 2771,25 грн. (
т. 1 а.с.122).

За наслідками проведення повторних
прилюдних торгів щодо продажу
вищезазначеного нерухомого майна
25.10.2013 року переможцем аукціону
визначено ОСОБА_2 єдиного учасника
таких (протокол присутності на
прилюдних торгах з реалізації
арештованого нерухомого майна при
запропонованій стартовій ціні - т.1
а.с.112, протокол про проведення
прилюдних торгів №1413395-3 - т.1 а.с.222), за
результатами чого, 31.10.2013 року складено
акт про реалізацію предмета іпотеки (т.1
а.с. 226).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
установлених ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього
Кодексу, зокрема, у зв'язку з
невідповідністю змісту правочину ЦК
України та іншим актам цивільного
законодавства.

Поряд з цим, умови та порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що підлягають
примусовому виконанню в разі
невиконання їх у добровільному порядку
на час вчинення виконавчих дій,
визначав Закон України «Про виконавче
провадження» № 606-ХІV від 21 квітня 1999
року (далі - Закон № 606-ХІV від 21 квітня
1999 року) та Інструкція про проведення
виконавчих дій, затверджена наказом
Міністерства юстиції України № 74/5 від
15 грудня 1999 року та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 15 грудня
1999 року за № 865/4158 (далі - Інструкція №
74/5 від 15 грудня 1999 року).

Цим Законом визначено загальні правові
основи організації та діяльності
державної виконавчої служби, її
завдання та компетенцію, а також
визначено учасників виконавчого
провадження, закріплено їхнє права та
обов'язки, у тому числі право
стягувачів і боржників та інших
учасників виконавчого провадження на
оскарження дій (бездіяльності)
державного виконавця та порядок цього
оскарження (ст.ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85
Закону).

Разом з тим аналіз положень Закону №
606-ХІV від 21 квітня 1999 року й Інструкції
№ 74/5 від 15 грудня 1999 року свідчить про
те, що вони не встановлюють порядку та
правил проведення прилюдних торгів, а
лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України,
такий спосіб реалізації майна, як його
продаж на прилюдних торгах, і
відсилають до інших
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та Міністерства
юстиції України, якими повинен
визначатися порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна (ст. 62 Закону № 606-ХІV
від 21 квітня 1999 року та пп. 5.11, 5.12
Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Державний виконавець, відповідно до
положень вказаних правових норм,
здійснює лише підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір (п. 5.11
Інструкції № 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Правила ж проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням.

Таким чином, виходячи з аналізу
правової природи процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, тобто в забезпеченні
переходу права власності на майно
боржника, на яке звернено стягнення, до
покупця - учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак є правочином, що
узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та
ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до
договорів купівлі-продажу процедуру
прилюдних торгів, результатом яких є
видача нотаріусом свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів на
підставі складеного та затвердженого в
установленому порядку акта державного
виконавця про проведені торги (розд. 6
Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України № 18/5 від 14 червня 1994
року, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 7 липня 1994 року № 152/361,
ст. 34 Закону України "Про нотаріат").

Отже, враховуючи те, що відчуження
майна з прилюдних торгів відноситься
до угод купівлі-продажу, така угода
може визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України
(ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що
оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК
України підставами недійсності
укладеного за результатами прилюдних
торгів правочину є недодержання вимог
закону в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням.

Що стосується порушень, допущених
державним виконавцем при здійсненні
своїх повноважень, передбачених
Законом № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, до
призначення прилюдних торгів, у тому
числі щодо відкриття виконавчого
провадження, накладення арешту на
майно, визначення вартості чи оцінки
майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього
Закону), то такі дії (бездіяльність)
державного виконавця підлягають
оскарженню в порядку, передбаченому
цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26,
ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85
Закону).

Отже, дії державного виконавця у
виконавчому провадженні, які не
стосуються правил проведення
прилюдних торгів, мають самостійний
спосіб оскарження й не можуть бути
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними. Вказана правова
позиція визначена у Постанові
Верховного Суду України у справі №
6-116цс12 від 24 жовтня 2012 року, ухваленої в
порядку ст. 360-4 ЦПК України і у силу
вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим
для всіх судів України, які зобов'язані
привести свою практику у відповідність
із рішенням Верховного Суду України.

Поряд з цим, відповідно до п 1.4.
Тимчасового положення організація та
проведення прилюдних торгів з
реалізації предмета іпотеки
здійснюються з урахуванням вимог
Закону України "Про іпотеку", тобто в
тій частині, яка не суперечить вимогам
Тимчасового положення.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про
іпотеку» реалізація предмета іпотеки,
на який звертається стягнення за
рішенням суду або за виконавчим
написом нотаріуса, проводиться, якщо
інше не передбачено рішенням суду,
шляхом продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України "Про виконавче провадження", з
дотриманням вимог цього Закону.

Положення ст.45 Закону України «Про
іпотеку» про те, що прилюдні торги
проводяться принаймні за умови
присутності одного учасника, не
застосовуються в даному випадку,
оскільки відсутні рішення суду про
звернення стягнення на предмет іпотеки
або виконавчий напис нотаріуса. Такий
спосіб захисту порушених прав щодо
звернення стягнення на предмет іпотеки
в порядку, передбаченому договором
іпотеки, банком не обирався, а тому
застосування вимог Закону України «Про
іпотеку» при реалізації спірного майна
є помилковим.

Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника.

Стягувач не використав свого права на
звернення стягнення на предмет іпотеки
за рішенням суду, а звернувся до
виконавчої служби із заявою про
примусове виконання рішення
Трускавецького міського суду на
загальних підставах (т.1 а.с.140).

В цьому випадку прилюдні торги повинні
проводитися у відповідності до
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, а не предмета іпотеки.

Підстав, передбачених ст. 33 Закону
України «Про виконавче провадження»
для звернення стягнення на предмет
іпотеки судом не встановлено.

Відповідно до п.4.2 Тимчасового
положення, лот виставляється на торги
за наявності не менше двох покупців.

Згідно з п. 7.1 Тимчасового положення
прилюдні торги вважаються такими, що не
відбулися, у разі: відсутності покупців
або наявності тільки одного покупця;
якщо жоден із покупців не запропонував
ціну, вищу за стартову ціну лота.

Отже, при проведенні оспорюваних
прилюдних торгів було порушено
встановлений законом порядок їх
організації та проведення.

Тому, посилання відповідачів на те, що
дії по реалізації з прилюдних торгів
арештованого нерухомого майна
узгоджуються з вимогами Закону України
«Про іпотеку», оскільки предметом
реалізації на прилюдних торгах було
нерухоме майно, що є предметом іпотеки,
є необгрутованими та не відповідають
фактичним обставинам справи. Більше
того, таке покликання можна
розцінювати, що державний виконавець у
спірних відносинах самовільно змінює
спосіб виконання виконавчого
документа, здійснюючи стягнення лише
на передане в іпотеку майно.

Так, Пленум Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у ч. 2 п. 45 постанови
від 30 березня 2012 року №5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» роз'яснив, що
у разі якщо за судовим рішенням із
відповідача стягнуто кредитну
заборгованість, то судом не може бути
змінений спосіб виконання такого
рішення на звернення стягнення на
предмет іпотеки, оскільки виконання
рішення суду про стягнення
заборгованості має виконуватись за
рахунок усього майна, що належить
боржнику.

Вказане свідчить, що спірні прилюдні
торги проданого майна проведено з
порушенням вимог закону поза межами
виконавчого провадження із звернення
стягнення на предмет іпотеки, що
свідчить про порушення вимог закону в
момент проведення прилюдних торгів та
незаконну організацію їх проведення.

Ураховуючи наведене вище, суд вважає,
що допущені порушення Тимчасового
положення при проведенні прилюдних
торгів спірного житлового приміщення,
призвели до порушення прав позивачки,
яка звернулась до суду за захистом цих
прав, а тому приходить висновку, що
позовні вимоги про визнання недійсними
прилюдних торгів, від 25.10.2013 року з
реалізації арештованого нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_1 недійсними та
скасування їх результатів (протоколу
№1413395-3, проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна від 25.10.2013 року, скасування акту
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки від 31.10.2013 року,
визнання недійсним свідоцтва про
придбання майна з прилюдних торгів від
06.11.2013 року, виданого на ім»я ОСОБА_2 про
придбання квартири АДРЕСА_1, є
підставними і підлягають до
задоволення.

Поряд з цим, оскільки відповідно до
вимог ст.19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», який набрав
чинності з 01 січня 2013 року, рішення
суду, яке набрало законної сили, є
підставою для державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно, що
включає відповідно до статті 2
зазначеного Закону також і припинення
таких прав, у задоволенні вимог про
скасування державної реєстрації права
власності на спірну квартиру слід
відмовити.

Крім цього, слід роз'яснити, що
відшкодування добросовісному
набувачеві його витрат на придбання
майна, такі витрати мають бути стягнуті
зі сторони, яка отримала кошти за
недійсним правочином, або з особи, яка є
винною у недійсності правочину. Крім
цього, він може залишити за собою
зроблені поліпшення, якщо їх можливо
відокремити без пошкодження. У випадку
якщо відокремлення поліпшень
неможливе добросовісний володілець
має право вимагати від власника
відшкодування здійснених витрат у
сумі, на яку збільшилася вартість речі
(ч.4 ст. 390 ЦК України). Незаконний
володілець, як добросовісний, так і
недобросовісний, має право вимагати
від власника компенсації, зроблених
ним необхідних витрат на майно з часу, з
якого власникові належить право на
повернення майна або на передання
доходів.

З огляду на це, суд, відповідно до ст.88
ЦПК України та Закону України «Про
судовий збір» вирішує питання і про
судові витрати - 229,40 грн. сплаченого
судового збору позивачкою саме з 14
Приватного підприємства «НИВА-В.Ш.» .

Враховуючи вище наведене та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Визнати недійсними прилюдні торги з
реалізації нерухомого майна, а саме -
житлового приміщення, квартири
АДРЕСА_1, результати яких оформлені
протоколом №1413395-3, проведення
прилюдних торгів по реалізації
арештованого нерухомого майна, що
належить ОСОБА_1 від 25.10.2013 року та актом
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки від 31.10.2013 року.

Визнати недійсним протокол №1413395-3, від
25.10.2013 року про проведення прилюдних
торгів по реалізації арештованого
нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_1 від 25.10.2013 року.

Визнати недійсним акт державного
виконавця про реалізацію предмета
іпотеки - квартири АДРЕСА_1 від 31.10.2013
року.

Визнати недійсним свідоцтво про
придбання майна з прилюдних торгів від
06.11.2013 року, виданого на ім»я ОСОБА_2 про
придбання квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з філії 14 Приватного
підприємства «НИВА-В.Ш.» в користь
ОСОБА_1 229,40 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції, а
особами, які не були присутні у
судовому засіданні під час його
проголошення -з дня отримання такого.

Суддя А.П.
Івасівка