Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 2-205/355/14

18 березня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
розірвання договору довічного
утримання, визнання права власності на
квартиру, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 04 грудня 2013 року звернувся до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2,
третя особа приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
розірвання договору довічного
утримання, визнання права власності на
квартиру.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 лютого 2014 року
було залучено у якості співвідповідача
ОСОБА_3 до участі у даній справі.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що квартира АДРЕСА_1
належала позивачу на підставі
свідоцтва про право на спадшину за
заповітом, посвідченого Ізюмською
державною нотаріальною конторою
Харківської області від 15 лютого 2012
року, реєстровий номер 1-93.

29 листопада 2012 року між позивачем та
ОСОБА_5 було укладено договір довічного
утримання (догляду), посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за № 890.

На виконання умов договору довічного
утримання відчужував, ОСОБА_1 передав ,
а набувач, ОСОБА_5 отримав у власність
АДРЕСА_1 Згідно п. 5.1 договору оцінка
матеріального , яке сплачується
відчужувачу набувачем складає 1000 грн
на місяць, та підлягає індексації в
порядку, встановленому законом. Догляд
включає в себе забезпечення
відчужувача харчуванням, необхідним
одягом , медикаментами та лікарськими
засобами, надання медичної допомоги
шляхом залучення кваліфікованих
медичних працівників та інше.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року набувач за договором
довічного утримання ОСОБА_5 помер.
Спадкоємцем першої черги за законом
після смерті ОСОБА_5 є його дружина
ОСОБА_6, та мати ОСОБА_3, які після його
смерті не виконують умов договору
довічного утримання, тим самим
фактично відмовилися від виконання
покладених на них договором
обов'язків.

Позивач просив суд договір довічного
утримання (догляду) від 29 листопада 2012
року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5
розірвати. Визнати за ним право
власності на квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 48,0 кв.м., житловою - 32,6
кв.м., допоміжною - 15,4 кв.м.

Позивач у судовому засіданні просив
позов задовольнити.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6
позовні вимоги визнала у повному
об»ємі, в подальшому письмово просила
суд розглядати справу за її
відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала в
повному обсязі. Не заперечувала, що
вимоги договору довічного утримання
зовсім не виконує, оскільки у позивача
є співмешканка, яка і повинна його
доглядати.

Представник третьої особи приватного
нотаріуса Дніпропетровського
нотаріального округу ОСОБА_4 до
судового засідання не з'явився, про
дату, час та місце проведення якого
сповіщався належним чином. Про причини
своєї неявки суд не повідомив.
Письмових заяв не надходило..

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані та здобуті докази, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
за наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належала позивачу на підставі
свідоцтва про право на спадшину за
заповітом, посвідченого Ізюмською
державною нотаріальною конторою
Харківської області від 15 лютого 2012
року, реєстровий номер 1-93 (а.с. 48).

29 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 було укладено договір довічного
утримання (догляду), посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за № 890.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за
договором довічного утримання
(догляду) одна сторона (відчужувач)
передає другій стороні (набувачеві) у
власність житловий будинок, квартиру
або їх частину, інше нерухоме майно або
рухоме майно, яке має значну цінність,
взамін чого набувач зобов'язується
забезпечувати відчужувача утриманням
та (або) доглядом довічно.

На виконання умов договору ОСОБА_1
(відчужувач) передав, а ОСОБА_5 (набувач)
отримав у власність квартиру АДРЕСА_1.
Відповідно до п. 5 договору довічного
утримання набувач зобов'язан надавати
відчужувачу довічно матеріальне
забезпечення, а також усі види догляду
(опікування). За згодою сторін грошова
оцінка матеріального забезпечення, яке
сплачується відчужувачу набувачем,
складає 1 000 гривень 00 копійок на місяць
та підлягає індексації в порядку,
встановленому законом. Догляд включає
в себе забезпечення відчужувача
харчуванням, необхідним одягом,
медикаментами та лікарськими засобами;
надання медичної допомоги шляхом
залучення медичних працівників
(лікарів, медичних сестер тощо); оплату
за власний рахунок комунальних послуг,
інших платежів, пов'язаних з
проживанням в зазначеній квартирі
віджчужувача; надання будь-якої іншої
допомоги; вчинення всіх необхідних дій
щодо забезпечення відчужувача всіма
засобами, предметами домашнього
вжитку, речами, літературою тощо. (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року набувач за договором
довічного утримання ОСОБА_5 помер.
Спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_5 є його малолітня
дитина: ОСОБА_7 (з.а.с. 47), дружина: ОСОБА_6
(а.с. 47) та мати: ОСОБА_3 які після смерті
ОСОБА_5 також не виконують умов
договору довічного утримання (догляду),
тим самим фактично відмовилися від
виконання, покладених на них договором
обов'язків.

Згідно відповіді Четвертої ДДНК від
11.02.2014 року після смерті ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року з заявою
про прийняття спадщини за законом
зверталась його дружина в інтересах
їхнього малолітнього сина ОСОБА_7 (а.с.
41) та мати ОСОБА_3 (а.с. 50) свідоцтво про
право на спадщину не видавалось.

На підставі ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинне виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору і вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов і вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
застосовуються.

Однак, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що відповідачі не
виконували умови договору довічного
утримання (догляду), не надавали
вказаної в договорі матеріальної
допомоги позивачу в сумі 1 000,00 грн., не
здійснювали постійного догляду, не
сплачували комунальні послуги, тим
самим фактично відмовилися від
виконання, покладених на них договором
обов'язків, чого не заперечували в
судовому засіданні.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 755 ЦК
України договір довічного утримання
(догляду) може бути розірваний за
рішенням суду на вимогу відчужувача
або третьої особи, на користь якої він
був укладений, у разі невиконання або
неналежного виконання набувачем своїх
обов'язків, незалежно від його вини.

Згідно ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі
розірвання договору довічного
утримання (догляду) у зв'язку з
невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов'язків за
договором, відчужувач набуває право
власності на майно, яке було ним
передане, і має право вимагати його
повернення.

У цьому разі витрати, зроблені
набувачем на утримання та (або) догляд
віджувача, не підлягають поверненню.

Згідно ч. 1 ст. 757 ЦК України обов'язки
набувача за договором довічного
утримання (догляду) переходять до тих
спадкоємців, до яких перейшло право
власності на майно, що було передане
відчужувачем.

У відповідності зі ст. 1261 ЦК України, у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

На підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 15 Договору, договір
може бути розірваний за рішенням суду:
на вимогу відчужувача у разі не
виконання або неналежного виконання
набувачем свої обов'язків, незалежно
від його вини.

Згідно з п. 16 Договору, у разі
розірвання договору довічного
утримання (догляду) у зв'язку з
невиконанням набувачем обов'язків за
договором, відчужував набуває право
власності на майно, яке було ним
передане, і має право його повернення. У
цьому разі витрати, зроблені набувачем
на утримання та (або) догляд
відчужувача, не підлягають поверненню.

Таким чином, розглядаючи даний спір в
межах заявлених вимог, оцінюючи
здобуті по справі докази щодо їх
належності, допустимості,
достовірності, а також достатності та
взаємності зв'язку у сукупності, суд
вважає позовні вимоги ОСОБА_1
обґрунтованими, повністю доведеними, а
тому можливим їх задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 15-16, 526, 744-746, 749-751, 754-757, 1261, 1268-1270
Цивільного кодексу України, ст. ст. 10-11,
59-60, 88, 212, 213-215 Цивільно-процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Договір довічного утримання (догляду)
від 29 листопада 2012 року, укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_5, посвідчений 29
листопада 2012 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований у реєстрі за № 890, за
яким після смерті ОСОБА_5, що настала
ІНФОРМАЦІЯ_1 року перейшли обов'язки до
спадкоємця ОСОБА_2, ОСОБА_3 - розірвати.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 48.0
кв.м., житловою площею 32,6 кв.м.,
допоміжною площею 15,4 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя
Н.В. Залімська