Справа № 152/212/14-ц
Шаргородський районний суд Вінницької
головуючого судді -
секретаря - Палій М.Д.
позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
4 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, у якому зазначила, що 24.10.2006
року вона уклала шлюб з відповідачем по
справі. Від даного шлюбу у них
народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Просить стягувати з відповідача
аліменти на її користь на утримання
сина в твердій грошовій сумі, в розмірі
500 грн щомісячно, починаючи з дня
звернення до суду і до досягнення сином
повноліття, посилаючись на те, що
відповідач добровільно допомоги на
його утримання не надає.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позов підтримала, просила його
задовольнити з підстав, зазначених у
позовній заяві. Проти ухвалення судом
заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи відповідач
повідомлявся належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.
Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи викладене вище, суд вважає,
що оскільки відповідач не повідомив
суд про причини неявки, заяви про
розгляд справи за його відсутності не
подав, а позивач не заперечує щодо
прийняття судом заочного рішення, слід
провести заочний розгляд справи.

Розглянувши документи та матеріали
справи, заслухавши пояснення позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються вимоги позивача,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, суд
встановив наступні обставини.

Сторони перебувають у шлюбі з 24.10.2006
року, від якого мають малолітнього сина
- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є
відповідач, що підтверджується
свідоцтвами про шлюб та про народження
Серія НОМЕР_1 та Серія НОМЕР_2 (а.с.3,4).

Син сторін проживає з позивачем та
знаходиться на її утриманні, що
вбачається із довідок, виданих
виконкомом Мурафської сільської ради
№ 278 та № 279 від 03.02.2014 року. (а.с.5,6).

Як пояснила у судовому засіданні
позивач, відповідач матеріальної
допомоги на утримання сина не надає з
грудня 2013 року.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач ухиляється від надання
добровільної матеріальної допомоги на
утримання сина ОСОБА_3.

Встановленим судом обставинам
відповідають сімейні правовідносини,
які регулюються Конституцією України
та Сімейним кодексом України.

Так, відповідно до ст. 51 Конституції
України, батьки зобов'язані утримувати
дітей до їх повноліття.

Статтями 180-182, 184, 191 СК України
передбачено, що батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. У разі ухилення батьків від
утримання дитини, кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються судом у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі. При
призначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення. Якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу отримує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Зазначений розмір, визначений у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.
Аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Оскільки право позивача та її
неповнолітньої дитини на матеріальне
утримання з боку батька порушено, то
воно підлягає судовому захисту.

З огляду на те, що судом встановлено той
факт, що відповідач не приймає участі у
матеріальному утриманні дитини і весь
обсяг обов'язків по її утриманню
покладено на позивача, то це ставить
сторони у нерівні умови.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, в
розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з
часу пред'явлення позовної заяви до
суду, до досягнення ним повноліття
підлягає задоволенню. При цьому, суд
виходить також із захисту інтересів
дитини, забезпечення одержання нею
коштів, необхідних для її
життєдіяльності, збереження того рівня
життя, який вона б мала тоді, коли
утримувалася обома батьками, оскільки
визначення розміру аліментів у твердій
грошовій сумі якраз і забезпечить
надійний захист інтересів дитини та
отримання нею надійного стабільного
матеріального утримання з боку батька.

Підлягає стягненню з відповідача
судовий збір в сумі 243,60 грн, відповідно
до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя
АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі, в розмірі 500 (п'ятсот)
гривень, щомісячно, починаючи з 4.02.2014
року і до досягнення сином повноліття.

Допустити негайне виконання рішення, в
межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя
АДРЕСА_1) в дохід держави судовий збір в
сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Згідно ст.ст. 223, 228, 294, 296 ЦПК України,
рішення суду може бути оскаржене у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через
Шаргородський районний суд Вінницької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя

І.Л.Строгий