Справа № 136/1737/13-ц Провадження №
22-ц/772/1044/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Пороховий Г. І.Категорія:
45Доповідач: Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області у складі:

головуючого: Зайцева А.Ю.,

суддів: Сала Т.Б., Луценка В.В.,

при
секретарі: Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Липовецького
районного суду Вінницької області від
18.02.2014 року по справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про встановлення порядку
користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

В суд звернувся ОСОБА_3 з позовом до
ОСОБА_2 про встановлення порядку
користування земельною ділянкою.

Позовні вимоги мотивував тим, що на
підставі рішення Липовецького
районного суду Вінницької області від
25 січня 2011 року та ухвали цього ж суду
від 08 квітня 2011 року, він є власником
51/100 частки будинковолодіння по АДРЕСА_1
та виділено йому в натурі другий
поверх, площею 48, 7 кв.м. Власницею 49/100
часток цього ж будинковолодіння є
відповідачка їй виділено в натурі
перший поверх, площею 46,8 кв.м. Крім того,
рішенням Липовецької міської ради XVI
сесії 6 скликання за № 191 від 02 вересня
2011 року позивачу з відповідачкою
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою,
що посвідчує право спільної сумісної
власності на земельну ділянку 0,10 га по
вище зазначеній адресі для будівництва
та обслуговування вказаного жилого
будинку та господарських споруд. Так як
між ними з відповідачкою склалися
неприязні стосунки, то спільно
користуватися з нею земельною ділянкою
буде неможливо, тому щоб уникнути
подальших непорозумінь, конфліктів
просить суд встановити порядок
користування земельною ділянкою
розміром 0.10 га, що розташована в
АДРЕСА_1, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 згідно
до належних їм часток в цьому ж
будинковолодінні відповідно до
варіантів, які надасть експерт в своєму
висновку.

Рішенням Липовецького районного суду
Вінницької області від 18.02.2014 року,
позов задоволено. Встановлено порядок
користування земельною ділянкою
розміром 0.10 га. що розташована в
АДРЕСА_1, між ОСОБА_3 власником 51/100
домоволодіння та ОСОБА_2 власником 49/100
домоволодіння, відповідно до 4-го
варіанту висновку судово будівельно-
технічної експертизи. Виділено ОСОБА_3
відповідно до 4-го варіанту загальну
площу земельної ділянки 0,0444 га. для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд 0,0380 га. для
спільного сумісного користування 0,0064
га. Виділено ОСОБА_2 відповідно до 4-го
варіанту загальну площу земельної
ділянки 0,0426 га. для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд 0,0362
га. для спільного сумісного
користування 0,0064 га. Стягнуто з ОСОБА_2
судові витрати по справі на користь
ОСОБА_3 в сумі 1958 гривень 40 коп.

На рішення суду відповідач ОСОБА_2.
подала апеляційну скаргу в якій
просить рішення суду першої інстанції
змінити, виклавши резолютивну частину
рішення в наступній редакції:
встановити порядок користування
земельною ділянкою розміром 0.10 га. що
розташована в АДРЕСА_1, між ОСОБА_3
власником 51/100 домоволодіння та ОСОБА_2
власником 49/100 домоволодіння,
відповідно до 1-го варіанту висновку
судово будівельно-технічної
експертизи. Виділити ОСОБА_3
відповідно до 1-го варіанту загальну
площу земельної ділянки 0,0444 га. для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд 0,0380 га. для
спільного сумісного користування 0,0064
га. Виділили ОСОБА_2 відповідно до 1-го
варіанту загальну площу земельної
ділянки 0,0426 га. для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд 0,0362
га. для спільного сумісного
користування 0,0064 га, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасників
судового засідання, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає, що
вона не підлягає задоволенню виходячи
з наступного.

За змістом ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Частина 1 статті 303 ЦПК України
передбачає, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі рішення Липовецького
районного суду Вінницької області від
25 січня 2011 року та ухвали суду від 08
квітня 2011 року позивачу ОСОБА_3
належить 51/100 частка будинковолодіння
по АДРЕСА_1, та виділено йому в натурі
другий поверх, площею 48,7 кв.м.
Відповідачці, як його співвласнику, в
цьому ж будинку належить відповідно
49/100 частки, та виділено в натурі перший
поверх, площею 46,8 кв.м. В рішенні також
зазначено, що позивача зобов'язано для
влаштування ізольованого входу
побудувати зовнішні сходи, влаштувати
дверний отвір в зовнішній стіні в
кімнату 1-8.

Відповідно земельно-кадастрової
документації на будинковолодіння по
АДРЕСА_1, на ім'я позивача рахується
земельна ділянка в розмірі 0,15 га,
фактично є - 0,154 га, що підтверджується
технічним паспортом на житловий
будинок від 18 лютого 2008 року, заявою від
імені ОСОБА_6 від 27 березня 2006 року,
актом від 10 червня 2011 року комісії з
представників міськради.

Рішенням Липовецької міської ради XVI
сесії 6 скликання за № 191 від 02 вересня
2011 року позивачу з відповідачкою
надано дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою,
що посвідчує право спільної сумісної
власності на земельну ділянку 0, 10 га по
АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування вказаного жилого
будинку та господарських споруд.

Судом першої інстанції в судовому
засіданні також було встановлено, що
дійсно між позивачем та відповідачем
склалися неприязні стосунки, тому
спільно користуватися земельною
ділянкою є неможливим.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції вірно керувався
нормами ч. 4 ст. 120 ЗК України та виходив
з того, що для встановлення порядку
користування земельною ділянкою,
сторонам слід застосувати четвертий
варіант висновку судової
будівельно-технічної експертизи за №
1856/13-21 від 23 січня 2014 року, так як такий
варіант більш раціонально
використовує земельну ділянку сторін.

Ухвалюючи рішення про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою саме за четвертим варіантом
визначеним експертом, суд першої
інстанції правильно виходив з
роз'яснень наданих у п. 19 Постанови
Пленуму Верховного Суду України за № 7
від 16 квітня 2004 року «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ», зокрема, що у справах за позовом
учасників спільної власності на землю
про встановлення порядку володіння й
користування спільною земельною
ділянкою, на якій розташовані належні
їм жилий будинок, господарські будівлі
та споруди, суд з'ясовує і враховує
можливість нормального користування
будинком і здійснення догляду за ним,
розташування господарських будівель,
споруд, необхідність зведення
будівель, розташування плодово-ягідних
насаджень співвласників, можливість
проходу з вулиці на подвір'я тощо.
Враховуються також вимоги санітарних
правил і правил протипожежної безпеки.
При пред'явленні вимог кожним з
учасників спільної власності про
встановлення порядку користування
спільною земельною ділянкою суд може
залишити в спільному користуванні лише
ділянки, роздільне користування якими
встановити неможливо.

Дослідивши варіанти встановлення
порядку користування земельною
ділянкою запропоновані експертом,
колегія суддів прийшла до висновку, що
перший варіант висновку експерта, на
встановлені якого наполягає
відповідач, має таку конфігурація за
якою спільний будинок з усіх сторін
буде межувати лише з ділянками
відповідача. Зокрема, як зі сторони
вулиці, з правої сторони та позаду
будинку його оточує земельна ділянка
запропонована відповідачу, в той час як
земельна ділянка, яка пропонується
позивачу за цим варіантом експертизи
розташована по суті у другому ряду по
всьому периметру спільної ділянки, що
зрозуміло є неприйнятним для позивача.
Для проходу до будинку через вхід на
подвіря з вулиці Горького позивач має
обійти ділянку відповідача, його
колодязь, що також є певною
незручністю.

За четвертим варіантом експертизи
позивач буде мати поряд з будинком
частину земельної ділянки позаду його,
а також буде мати ближчий прохід до
будинку, при цьому земельна ділянка
відповідача, що межує з будинком буде
розташована з двох сторін.

Таким чином, колегія суддів прийшла до
висновків, що суд першої інстанції
повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.
В той же час, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Липовецького районного суду
Вінницької області від 18.02.2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
А.Ю. Зайцев

Судді:
В.В. Луценко

Т.Б. Сало