У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
України», третя особа - приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню за
касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою
представником - ОСОБА_6, на заочне
рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 30 жовтня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 18 грудня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що він не отримував
письмової вимоги відповідача або
нотаріуса про усунення порушень
основного зобов'язання, направлення
якої передбачено п. 283 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, а тому не мав
можливості повідомити нотаріуса про
те, що сума заборгованості є спірною.
Крім того, строк виконання основного
зобов'язання за кредитним договором не
закінчився, а тому у нотаріуса не було
підстав для вчинення виконавчого
напису.

Ураховуючи викладене, позивач просив
суд скасувати виконавчий напис
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу від 22 липня
2013 року про звернення стягнення на
предмет іпотеки - житловий будинок та
земельну ділянку площею 1 363 кв. м, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Житомирського
районного суду Житомирської області
від 30 жовтня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Житомирської області від 18 грудня 2013
року, у задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено. Скасовано заходи
забезпечення позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі
представника - ОСОБА_6, просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суди, відмовляючи в
задоволенні позову, на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшли правильного висновку про те, що
безспірність заборгованості
підтверджують документи, передбачені
Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172.

Крім того, 23 травня ТОВ «ОТП Факторинг
України» надіслало ОСОБА_4
досудову вимогу про погашення
заборгованості за кредитним договором
від 25 червня 2007 року, що
підтверджується відміткою поштового
відділення зв'язку про відправлення
повідомлення.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником - ОСОБА_6, відхилити.

Заочне рішення Житомирського
районного суду Житомирської області
від 30 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Житомирської
області від 18 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта