Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Галущенко Ю.А., при
секретарі Вертелецькому М.О.,за участю
адвоката ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2013 р. ОСОБА_2звернулася до
суду з позовом ,який в процесі розгляду
справи уточнювала,про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою.

В позові зазначала,що їй на праві
власності належить 12 частина житлового
будинку по АДРЕСА_1.

Відповідачці ОСОБА_3 на праві власності
належить інша 12 частина житлового
будинку по АДРЕСА_1.

Житловий будинок розташований на
земельній ділянці площею 454 кв.м.,яка
закріплена за житловим будинком.

Згоди між нею та відповідачкою як
співвласниками житлового будинку про
порядок користування земельною
ділянкою не досягнуто,це питання
провокує конфлікти,спільне
користування землею через неприязні
відносини сторін неможливе.

Остаточно уточнивши позовні
вимоги,просить суд визначити порядок
користування земельною ділянкою
АДРЕСА_1 відповідно до ІІІ
варіанту,зазначеного у висновку
експерта по результатам судової
будівельно -технічної
експертизи;зобов*язати ОСОБА_3не чинити
ОСОБА_2перешкод у демонтажі та
утилізації металевого паркану на
земельній ділянці спільного
користування для забезпечення доступу
на горище будинку та обслуговування
даху(S-2)та очищення ділянок спільного
користування(S-1, S-2) від будь-яких
предметів; зобов*язати ОСОБА_3не чинити
ОСОБА_2перешкод у встановленні
парканів по межі земельної
ділянки,виділеної у користування
ОСОБА_2; зобов*язати ОСОБА_3не чинити
ОСОБА_2перешкод у встановленні
парканів та хвіртки по межі земельних
ділянок,виділених у спільне
користування ОСОБА_2та ОСОБА_3 (S-1,
S-2);стягнути з ОСОБА_3на користь
ОСОБА_2судові витрати в загальній сумі
4040 гр.40 коп.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_2свої уточнені позовні вимоги
підтримала та пояснила,що вона та
відповідачка є співвласниками
житлового будинку по АДРЕСА_1,де кожній
із сторін на праві власності належить
12 частина.Між сторонами фактично
склався порядок користування житловим
будинком, проте питання користування
земельною ділянкою не вирішено.З
урахуванням наявних на земельній
ділянці споруд та її
конфігурації,вважає найбільш
прийнятним для сторін ІІІ
варіант,запропонований висновком
судової будівельно -технічної
експертизи,оскільки він є
зручним,площа земельної ділянки 223,92
кв.м.,яка виділяється в її
користування,хоча і менша ніж у
відповідачки(235,28 кв.м.),проте за ІІ
варіантом їй виділяється ще менша
земельна ділянка,а за І варіантом їй
виділяється земельна ділянка із
спорудою,яка належить
відповідачці,тому просить суд
визначити порядок користування
земельною ділянкою за ІІІ
варіантом.Також просить зобов*язати
відповідачку не чинити перешкод у
встановленні парканів по межі
земельних ділянок та у демонтуванні
існуючого паркану по земельній ділянці
спільного користування,оскільки з
огляду на неприязні відносини між
сторонами,такі дії з боку відповідачки
є вирогідними.Просить суд стягнути з
відповідачки судові витрати по оплаті
судового збору ,послуги ЗМБТІ та
витрати по оплаті експертизи,які в
загальному розмірі 4040 гр.40
коп.підтверджені квитанціями.

Представник позивача адвокат
ОСОБА_4підтримала позицію свого
довірителя та пояснила,що сторони як
співвласники житлового будинку по
АДРЕСА_1 не дійшли згоди з питання
користування земельною ділянкою,яке є
для них спірним,а через неприязні
відносини між сторонами та порушення
відповідачкою правил добросусідства
,спільне користування земельною
ділянкою неможливо. Проведеною
експертизою визначено три можливі
варіанти визначення порядку
користування земельною ділянкою,з
яких, враховуючи конфігурацію спірної
земельної ділянки, порядок
користування приміщеннями у житловому
будинку,що склався між сторонами,
найбільш зручним є ІІІ варіант,при
цьому позивачка згодна на виділення їй
меншої,ніж відповідачці,площі. За ІІ
варіантом площа земельної ділянки,що
виділяється позивачці,є ще меншою,а за
І варіантом їй пропонується земельна
ділянка із спорудою,яка належить
відповідачці, що є підставою для
подальших суперечок між ними.

Відповідачка ОСОБА_2.в судове засідання
не з*явилась,викликалась належним
чином.

Представник відповідача за
довіреністю ОСОБА_5.в судове засідання
не з*явивсь,викликався належним чином.

В процесі розгляду справи проти позову
заперечував та пояснив,що на
теперішній час земельна ділянка по
АДРЕСА_1,за площею більша,ніж була
виділена у користування,на ній
ведеться самочинне будівництво,до
оформлення якого встановлювати
порядок користування земельною
ділянкою вважає недоцільним.

Всебічно вивчивши обставини
справи,заслухавши сторони та їхніх
представників,дослідивши надані
письмові докази у сукупності, суд
дійшов висновку, що позов заявлений
обґрунтовано,підлягає задоволенню на
підставі встановлених фактичних
обставин справи та відповідних їм
правовідносин.

Судом встановлено та перевірено
доказами,що на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 17.02.1996
р.,виданого П*ятою Запорізькою
державною нотконторою,ОСОБА_2на праві
власності належить 1/4 частина
житлового будинку по АДРЕСА_1,право
власності було зареєстровано в ОП
ЗМБТІ 26.02.1996 р.(а.с.6-7)

На підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 18.06.1996
р.,виданого П*ятою Запорізькою
державною нотконторою,ОСОБА_3на праві
власності належить 1/4 частина
житлового будинку по АДРЕСА_1,право
власності було зареєстровано в ОП
ЗМБТІ 19.11.1996 р.(а.с.8-9)

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 16.12.2010 р.за
ОСОБА_2визнано право власності на 1/4
частину житлового будинку по
АДРЕСА_1,право власності було
зареєстровано РС Запорізького
міського управління юстиції 23.01.2013
р.(а.с.10-12)

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 16.12.2010 р.за
ОСОБА_3визнано право власності на 1/4
частину житлового будинку по
АДРЕСА_1(а.с.10-11.

Відповідно до договору від 16.06.1953 р.про
будівництво житлового будинку та
безстрокове користування земельною
ділянкою,забудовнику за адресою
АДРЕСА_1 була виділена земельна ділянка
площею 454 кв.м.(а.с.83-85)

Згідно викопіювання з схеми плану
будівельного кварталу,станом на 27.03.1987
р.загальна площа земельної ділянки за
вказаною адресою становила 462
кв.м.(а.с.88)

Відповідно до кадастрового плану та
плану земельної ділянки станом на
11.06.2013 р.,загальна площа земельної
ділянки 465 кв.м.

З технічного паспорту житлового
будинку АДРЕСА_1 станом на 17.10.2013
р.встановлено,що межа вказаної
земельної ділянки із сусідньою
земельною ділянкою НОМЕР_1 перенесена в
бік земельної ділянки НОМЕР_1,власником
якої є позивачка ОСОБА_2,за рахунок чого
виникли надлишки земельної ділянки
НОМЕР_2 ,які становлять 11 кв.м.,що не
перешкоджає вирішеню справи по
суті,оскільки прав та інтересів
осіб,які не беруть участь у справі,не
порушує,а позивач згодна задля
врегулювання спору на зменшення площі
земельної ділянки,яка пропонується у
її особисте користування.

Громадяни зберігають право на земельні
ділянки (пункт 7 розд. X "Перехідні
положення" ЗК України), одержані ними до
1 січня 2002 р. у власність, у тимчасове
користування або на умовах оренди в
розмірах, що були раніше передбачені
чинним законодавством.

Відповідно до статті 30 Земельного
кодексу України від 18 грудня 1990 року №
561-XII, який діяв на момент отримання
сторонами у власність по 1/4 частині
вищевказаного будинку, при переході
права власності на будівлю і споруду
разом з цими об'єктами переходить у
розмірах, передбачених статтею 67 цього
Кодексу, і право власності або право
користування земельною ділянкою без
зміни її цільового призначення і, якщо
інше не передбачено у договорі
відчуження - будівлі та споруди. У разі
зміни цільового призначення надання
земельної ділянки у власність або
користування здійснюється в порядку
відведення.

Згідно ст. 42 Земельного кодексу України
від 18 грудня 1990 року № 561-XII громадяни,
яким жилий будинок, господарські
будівлі та споруди і земельна ділянка
належать на праві спільної сумісної
власності, використовують і
розпоряджаються земельною ділянкою
спільно. Використання і розпорядження
земельною ділянкою, що належить
громадянам на праві спільної часткової
власності, визначаються
співвласниками цих об'єктів і
земельної ділянки пропорційно розміру
часток у спільній власності на даний
будинок, будівлю, споруду.

Наступні зміни в розмірі часток у
спільній власності на жилий будинок і
господарські будівлі, що сталися у
зв'язку з прибудовою, надбудовою або
перебудовою, не тягнуть за собою змін
установленого порядку використання та
розпорядження земельною ділянкою.

Угода про порядок використання і
розпорядження земельною ділянкою є
обов'язковою для особи, яка згодом
придбала відповідну частку в спільній
власності на жилий будинок і
господарські будівлі.

Якщо згоди на використання та
розпорядження спільною земельною
ділянкою не досягнуто, спір
вирішується судом.

Пленум Верховного Суду України в п. 18
п.п. ґ), п. 19 постанови від 16.04.2004 року № 7
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» роз'яснив, що, при
переході права власності на будівлі та
споруди за цивільно-правовими угодами,
укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з
положеннями чинної до цієї дати статті
30 ЗК до набувача від відчужувача
переходить належне йому право
власності або право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані будівлі та споруди, якщо
інше не передбачалось у договорі
відчуження.

У справах за позовом учасників
спільної власності на землю про
встановлення порядку володіння й
користування спільною земельною
ділянкою, на якій розташовані належні
їм жилий будинок, господарські будівлі
та споруди, суд з'ясовує і враховує
можливість нормального користування
будинком і здійснення догляду за ним,
розташування господарських будівель,
споруд, необхідність зведення
будівель, розташування плодово-ягідних
насаджень співвласників, можливість
проходу з вулиці на подвір'я тощо.
Враховуються також вимоги санітарних
правил і правил протипожежної безпеки.

При пред'явленні вимог кожним з
учасників спільної власності про
встановлення порядку користування
спільною земельною ділянкою суд може
залишити в спільному користуванні лише
ділянки, роздільне користування якими
встановити неможливо.

Виходячи з того, що порядок
користування спільною земельною
ділянкою, у тому числі тією, на якій
розташовані належні співвласникам
жилий будинок, господарські будівлі та
споруди, визначається насамперед
їхньою угодою залежно від розміру
їхніх часток у спільній власності на
будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК
бере до уваги цю угоду при вирішенні
спорів як між ними самими, так і за
участю осіб, котрі пізніше придбали
відповідну частку в спільній власності
на землю або на жилий будинок і для яких
зазначена угода також є обов'язковою.
Це правило стосується тих випадків,
коли жилий будинок було поділено в
натурі.

Якщо до вирішення судом спору між
співвласниками жилого будинку розмір
часток у спільній власності на
земельну ділянку, на якій розташовані
будинок, господарські будівлі та
споруди, не визначався або вона
перебувала у користуванні
співвласників і ними не було досягнуто
угоди про порядок користування нею,
суду при визначенні частини спільної
ділянки, право на користування якою має
позивач (позивачі), слід виходити з
розміру його (їх) частки у вартості
будинку, господарських будівель та
споруд на час перетворення спільної
сумісної власності на спільну часткову
чи на час виникнення останньої (п. 21
вищевказаної постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 16
квітня 2004 року)

За змістом ст.377 ЦК України, ч.4 ст.120 ЗК
України при переході права власності
на будівлю та споруду до кількох осіб
право на земельну ділянку визначається
пропорційно часткам осіб у вартості
будівлі та споруди, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження
будівлі і споруди.

В уточненій позовній заяві та в
судовому засіданні позивачем
ставиться питання про визначення
порядку користування земельною
ділянкою за ІІІ
варіантом,запропонованим експертом у
висновку № 1922 від 10.02.2014 р. судової
будівельно-технічної експертизи.

За цим варіантом пропонується виділити
ОСОБА_2.в особисте користування
земельну ділянку S-3 площею 223,92
кв.м.,виділити ОСОБА_2.в особисте
користування земельну ділянку S-4
площею 235,28 кв.м.,частину земельної
ділянки S-1 площею 1,7 кв.м.для доступу та
обслуговування вводу газопроводу та S-2
площею 4,0 кв.м.для доступу на горище
залишити в спільному користуванні
співвласників.

Цей варіант максимально враховує
порядок користування наявними на
земельній ділянці спорудами,не порушує
взаємних майнових прав
співвласників,площа земельної
ділянки,яка виділяється
відповідачці,навіть більша,ніж їй
належить на 12 частку,дає можливість
здійснювати догляд за технічним
обладнанням та ремонт даху шляхом
доступу до них через земельні ділянки
спільного користування.

Заперечень від відповідача та її
представника щодо саме такого варіанту
визначення порядку користування
земельною ділянкою між співвласниками
не надходило.

З урахуванням наведеного суд дійшов до
висновку, що встановлення порядку
користування земельною ділянкою
відповідно до ІІІ варіанту,
визначеного судовою експертизою, є
найбільш доцільним і прийнятним для
сторін, найбільше враховує інтереси як
позивача, так і відповідача, є
приближеним до фактичного порядку
користування земельною ділянкою, що
склався між сторонами,тоді як за ІІ
варіантом позивачці виділяється
земельна ділянка,що значно менше
належної на її частку, а за І варіантом
на земельній ділянці,яка пропонується
у її особисте користування залишається
споруда,зведена відповачкою,що є
підґрунтям для подальших конфліктів
між сторонами.

Згідно ст.103 ЗК України,власники або
землекористувачі земельних ділянок
повинні обирати такі способи
використання земельних ділянок
відповідно до їх цільового
призначення,при яких
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей,та зобов*язані
співпрацювати при вчиненні
дій,спрямованих на забезпечення прав
на землю кожного із них.

З урахуванням відносин між сторонами
та вчиненням відповідачкою дій,що
порушують принцип
добросусідства,зокрема,зайняття
земельної ділянки спільного
користування та її
огородження,утримання собаки
бійцівської породи без
намордника,наслідком чого були
звернення позивачки до органів
внутрішній справ,дає підстави для
задоволення позову про зобов*язання
ОСОБА_3 утриматись від вчинення дій,які
перешкоджатимуть позивачці
встановлювати паркани на межі
земельних ділянок,виділених сторонам у
особисте користування,а також
звільнити земельні ділянки спільного
користування для доступу до
обслуговування технічного обладнання
та горища будинку,які згідно
фотознімків домоволодіння,є
зарахащеними.

Відповідно до матеріалів
справи,позивачем були понесені судові
витрати на загальну суму 4040 гр.40
копійок.

Як передбачено ст.79 ЦПК України,судові
витрати складаються із судового збору
та витрат ,пов*язаних із розглядом
справи,до яких належать,зокрема,
витрати,пов*язані із залученням
спеціалістів та проведенням судових
експертиз,вчиненням інших
дій,необхідних для розгляду справи.

Наданим квитанціями підтверджено,що
позивачем оплачено судовий збір в сумі
229 гр.40 коп., судова
будівельно-технічної експертиза в сумі
2020 гр., послуги ОП ЗМБТІ (по виклику
спеціаліста в судове
засідання,складання технічного
паспорту домоволодіння)в сумі 1791 гр.
Вказані витрати безпосередньо
пов*язані із вчиненням дій,необхідних
для розгляду справи.

Відповідно до ст.88 ЦПК
України,стороні,на користь якої
ухвалено рішення,суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

В зв*язку із задоволенням позовних
вимог в повному обсязі, суд присуджує з
відповідачки на користь позивача
судові витрати в повному розмірі.

На підставі ст.ст.377 ЦК України,ст.103,120
ЗК України,ст.3,10,11,57,60,79,88,212-215, 218,224-225 ЦПК
України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити порядок користування
земельною ділянкою АДРЕСА_1 між
співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Виділити ОСОБА_2 в особисте
користування земельну ділянку S-3
площею 223,92 кв.м.

Виділити ОСОБА_3 в особисте
користування земельну ділянку S-4
площею 235,28 кв.м.

Частину земельної ділянки S-1 площею 1,7
кв.м.для доступу та обслуговування
вводу газопроводу та S-2 площею 4,0
кв.м.для доступу на горище залишити в
спільному користуванні співвласників.

Зобов*язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2
перешкод у демонтажі та утилізації
металевого паркану на земельній
ділянці спільного користування для
забезпечення доступу на горище будинку
та обслуговування даху(S-2)та очищення
ділянок спільного користування(S-1, S-2)
від будь-яких предметів.

Зобов*язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2
перешкод у встановленні парканів по
межі земельної ділянки,виділеної у
користування ОСОБА_2.

Зобов*язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2
перешкод у встановленні парканів та
хвіртки по межі земельних
ділянок,виділених у спільне
користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (S-1, S-2).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати по оплаті судового
збору 229 гр.40 коп.,по оплаті судової
будівельно-технічної експертизи в сумі
2020 гр.,витрати за послуги ОП ЗМБТІ в
сумі 1791 гр.,а всього стягнути 4040 (чотири
тисячі сорок)гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подання апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Ю.А.Галущенко