АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Перепелюк Л. М.

суддів: Кулянди М.І.,Одинака О.О.

секретар:Тодоряк Г.Д.

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Садгірського районного суду
м. Чернівці від 16 січня 2014 року у
цивільній справи за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

встановила:

У листопаді 2013 року позивач публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк» звернулось до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Посилався на те, що 06 серпня 2007 року
відповідно до договору №б/н відповідач
ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 2500,00
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Вказував, що відповідно до п.9.12 умов та
правил надання банківських послуг
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично пролонгується на такий
самий термін.

В порушення умов договору відповідач
свої зобов'язання належним чином не
виконував.

№22-ц/794/464/14 Головуючий
у 1 інстанції Байцар Л.В.

Категорія 19/27
Доповідач Перепелюк Л.М.

Зазначав, що відповідач протягом дії
кредитного договору систематично
порушував його умови, внаслідок чого
утворилася заборгованість перед
банком в сумі 9885,03 грн., в тому числі: -
2433,82 грн. заборгованість за кредитом,
3681,58 грн. заборгованість по процентам
за користування кредитом; 2822,73 грн.
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн. штраф
(фінансова частина); 446,90 грн. - штраф
(процентна складова).

Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь
ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у
розмірі 9885,03 грн. за кредитним
договором №б/н від 06.08.2007 року.

Рішенням Садгірського районного суду
м. Чернівці від 16 січня 2014 року в позові
відмовлено.

На дане рішення ПАТ КБ «Приватбанк»
подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати і постановити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги ПАТКБ «Приватбанк» в
повному обсязі.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення
суду постановлене з порушенням норм
матеріального права, при
невідповідності висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є:- неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
- недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

- невідповідність висновків суду
обставинам справи; - порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивач пропустив трирічний строк
звернення до суду за захистом свого
порушеного права.

Проте, погодитися з такими висновками
суду не можна.

Судом встановлено, що 06 серпня 2007 року
між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір, за яким
відповідачу відкрито кредитну картку з
сумою кредитного ліміту в розмірі 25000
грн. зі сплатою 24,00% річних, з кінцевим
строком повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідно до договору держатель
картки зобов'язаний щомісяця в строки,
визначені правилами, здійснювати
погашення заборгованості у вигляді
обов'язкового мінімального платежу,
складові якого зазначаються в тарифах.

При цьому, ОСОБА_2 висловив згоду на
укладення кредитного договору саме у
такій формі, про що свідчить підпис на
заяві позичальника, яка разом з
пам'яткою клієнта, умовами, правилами і
тарифами в цілому складає договір
надання банківських послуг.

З розрахунку заборгованості
вбачається, що ОСОБА_2 отримав кредитну
картку зі встановленим на ній лімітом
грошових коштів. Крім того, у вказаному
розрахунку міститься інформація про
те, які суми і коли були зняті з картки,
коли і в якій сумі здійснювалося
погашення заборгованості.

Відповідач взяті на себе зобов'язання
за кредитним договором не виконав, у
зв'язку з чим, за розрахунком позивача,
станом на 14 листопада 2013 року виникла
заборгованість у розмірі 9885 грн. 03 коп.

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України
обов'язком позичальника за кредитним
договором є, зокрема, повернення
кредиту та сплата процентів за
користування ним.

Відповідно до ч. ч. 1 та 4 ст. 631 ЦК
України строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати свої
обов'язки відповідно до договору.
Закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Відповідно до заяви, що міститься в
матеріалах справи, відповідач
ознайомлений та погоджується з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжної картки та
Тарифами банку (далі - Умови).

Згідно п.9.12 Умов договір діє протягом 12
місяців з моменту укладення. Якщо на
протязі такого строку жодна з сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
пролонгується на той самий строк (а.с.9).

Отже, укладений сторонами правочин
передбачає автоматичну пролонгацію
договору на новий строк, якщо жодна із
сторін не висловила бажання його
розірвати.

В матеріалах справи відсутні докази
про надання ОСОБА_2 заяви до ПАТ КБ
«ПриватБанк» про закриття картрахунку.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з заявою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність встановлена
ст.257 ЦК України і становить три роки.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України суд
застосовує позовну давність лише за
наявності заяви відповідача про її
застосування, зробленої до винесення
ним рішення.

Проте, в матеріалах справи відсутні
докази того, що ОСОБА_2 звертався до
суду 1-ї інстанції із заявою про
застосування строку позовної
давності.

Посилання суду на застосування строку
позовної давності у зв'язку із
вимогами Закону України «Про захист
прав споживачів» є помилковим і до
правовідносин, які виникли між
сторонами, не застосовуються.

Вказані обставини залишилися поза
увагою суду першої інстанції, що
призвело до помилкового висновку про
пропуск ПАТ «Приватбанк» строку для
звернення до суду з позовом про захист
своїх прав.

З огляду на викладене та з врахуванням
наданих розрахунків, з відповідача на
користь Банку підлягає стягненню 9885,03
грн., в тому числі: - 2433,82 грн.
заборгованість за кредитом, 3681,58 грн.
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 2822,73 грн.
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн. штраф
(фінансова частина); 446,90 грн. - штраф
(процентна складова).

Таким чином, рішення суду першої
інстанції постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають
обставинам справи, що відповідно до
п.п.3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою
для скасування рішення суду з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,
-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Садгірського районного суду м.
Чернівці від 16 січня 2014 року скасувати.

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№б/н від 06 серпня 2007 року в сумі 9885,03
грн., що складається із 2433,82 грн.
заборгованість за кредитом, 3681,58 грн.
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 2822,73 грн.
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн. штраф
(фінансова частина); 446,90 грн. - штраф
(процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» витрати
по сплаті судового збору в сумі 351,20
грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
вступу в законну силу.

Головуючий:

Судді: