Комінтернівський районний суд
Провадження № 2/641/1036/2014
Справа № 641/1042/14-ц У Х В А Л А
про відмову в забезпеченні позову
17 березня 2014 року Суддя
Комінтернівського районного суду м.
Харкова Курганникова О.А., розглянувши
заяву Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» про забезпечення позову
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агентство
«Верус» в особі філії «Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агентство
«Верус» у Комінтернівському районі м.
Харкова, ОСОБА_1 про стягнення
ПАТ КБ "Приват Банк" звернулось до
Комінтернівського районного суду м.
Харкова суду з позовом до ТОВ
"Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС"
в особі філії "ТОВ "Українське
Фінансове Агентство "ВЕРУС" у
Комінтернівському районі м. Харкова,
ОСОБА_1, в якому просить стягнути
заборгованість за кредитним договором.
Разом із позовною заявою ПАТ КБ "Приват
Банк" подано заяву, в якій позивач
просить забезпечити позов шляхом
накладення арешту на грошові кошти,
рухоме та нерухоме майно, яке належить
відповідачеві ОСОБА_1, шляхом заборони
будь-яким особам укладати угоди
стосовно рухомого та нерухомого майна
відповідача, проводити його реєстрацію
та перереєстрацію, здійснювати його
Розглянувши зазначену заяву та доводи
в її обґрунтування, суд дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення заяви ПАТ КБ "Приват Банк"
про забезпечення позову з огляду на
У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК
України, суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити передбачені
цим Кодексом заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.
Забезпечення позову - це вжиття судом, у
провадженні якого знаходиться справа,
заходів щодо охорони
матеріально-правових інтересів
позивача проти несумлінних дій
відповідача (який може сховати майно,
продати знищити або знецінити його), що
гарантує реальне виконання позитивно
Забезпечення позову спрямоване, перш
за все, проти несумлінних дій
відповідача, який за час розгляду
справи може приховати майно, продати,
знищити чи знецінити його тощо.
Підставою забезпечення позову є
обґрунтоване припущення заявника, що
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.
Як зазначено у постанові Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 2006
року N 9 "Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", забезпечення
позову - це сукупність процесуальних
дій, які гарантують виконання рішення
суду в разі задоволення позовних вимог.
Точне і неухильне додержання судами
України норм чинного законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову
є необхідною умовою здійснення завдань
цивільного судочинства, які полягають
у справедливому, неупередженому та
своєчасному розгляді й вирішенні
цивільних справ із метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
Пунктом 6 зазначеної постанови
передбачено, що, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При цьому матеріали справи не містять
доказів чи обґрунтування доводів ПАТ
КБ "Приват Банк" про те, що виконання
рішення у майбутньому може бути
утруднене чи відповідач буде ухилятись
від виконання такого рішення.

Клопотання про забезпечення позову не
містить посилання на беззаперечні
мотиви, за якими позивач вважає, що
захист його прав, свобод та інтересів
буде неможливим без вжиття відповідних
заходів і для їх відновлення
необхідно буде докласти значних зусиль
та витрат, а також не вказано в чому
полягає значимість таких зусиль і
наскільки значні витрати будуть
позивачем при цьому понесені.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
забезпечення позову, а тому відповідна
заява ПАТ КБ "Приват Банк" задоволенню
не підлягає.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова
не позбавляє позивача на повторне
звернення до суду із заявою про
забезпечення позову в порядку
встановленому ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 151 - 153 ЦПК України, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про забезпечення
позову - відмовити у повному обсязі.

Згідно з абзацом 3 п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» за змістом ст. 293
ЦПК України окремо від рішення суду в
апеляційному порядку можуть бути
оскаржені ухвали суду першої інстанції
про задоволення заяви про забезпечення
позову, а також про його скасування,
проте ухвали про відмову у
забезпеченні позову оскарженню не
підлягають.

Суддя -О. А. Курганникова