22-ц/775/1375/2014(м)
Головуючий у І інстанції Безрук Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Ткаченко Т.Б.,

Мальцевої Є.Є.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення
Новоазовського районного суду
Донецької області від 06 лютого 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року позивачка ОСОБА_4
звернулася до суду із позовом до
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою та зобов'язання
вчинити певні дії. Посилалася на те, що
вона на підставі договору оренди від 14
березня 2005 року користується земельною
ділянкою площею 0,053 га розташованої на
землях Виноградненської сільської
ради Новоазовського району Донецької
області. Її земельна ділянка із
західної сторони межує із земельною
ділянкою ОСОБА_3, яка користується
своєю земельною ділянкою також на
підставі договору оренди. ОСОБА_3
самовільно зайняла частину земельної
ділянки позивачки, огородила її, а
ОСОБА_5 на цій самовільно зайнятій
земельній ділянці збудований дачний
будинок. Оскільки цей будинок
збудований фактично на переданій їй
земельній ділянці та з порушенням
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, Південним відділом
Південно-західного управління
державного контролю за будівництвом
об'єктів інспекції ДАБК у Донецькій
області їй було видано припис з вимогою
демонтувати зазначений будинок та
привести земельну ділянку у первісний
стан. Тому просила суд усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою, зобов'язавши ОСОБА_3 за свій
рахунок в місячний строк з дня набрання
законної сили рішенням суду відновити
межу між її земельною ділянкою та
ділянкою відповідачки, а також
відновити порушене право у
користуванні земельною ділянкою,
зобов'язавши ОСОБА_5 демонтувати
самовільно збудовану споруду на її
земельній ділянці та привести цю
земельну ділянку в первісний та
належний стан для ведення огородництва
забезпечивши їй можливість
користування земельною ділянкою за
цільовим призначенням.

Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від 06 лютого 2014
року позовні вимоги ОСОБА_4 було
задоволено.

Усунено перешкоди в користуванні
ОСОБА_4 земельною ділянкою площею 0,053
га, наданою для городництва,
кадастровий номер :04:000:0060,
розташованою на землях
Виноградненської сільської ради
Новоазовського району Донецької
області, зобов'язавши ОСОБА_3 за власний
рахунок поновити межу між земельними
ділянками, наданими в користування
останній та ОСОБА_4, відповідно до план
схеми меж земельних ділянок.

Відновлено порушене право ОСОБА_4 в
користуванні земельною ділянкою
площею 0,053 га, наданою для городництва,
кадастровий номер :04:000:0060,
розташованою на землях
Виноградненської сільської ради
Новоазовського району Донецької
області, зобов'язавши ОСОБА_5
демонтувати самовільно збудовану
споруду на земельній ділянці, що
перебуває в користуванні ОСОБА_4,
привести цю ділянку в первісний та
належний стан для ведення огородництва
забезпечивши ОСОБА_4 можливість
користування земельною ділянкою за
цільовим призначенням.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 судові витрати в сумі по 1 357 грн.
35 коп. з кожної.

В апеляційній скарзі відповідачка
ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та недоведеності цих
обставин, які суд вважав встановленими.

Позивачка ОСОБА_4 в судове засідання
апеляційного суду не з'явилася, про час
і місце розгляду справи повідомлялася
неодноразово належним чином
телефонограмами (а.с. 117, 128), тому суд
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
розглянув справу без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які
просили скаргу задовольнити,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
в межах оскарження, апеляційний суд
вважає, що скаргу необхідно
задовольнити, а рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
про відмову в задоволенні позовних
вимог з таких підстав.

Згідно із п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміна рішення є
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими та невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачка ОСОБА_3 самовільно
зайняла частину земельної ділянки
позивачки на якій ОСОБА_5 незаконно
збудувала будинок, що порушує право
ОСОБА_4 користуватися цією ділянкою, а
тому це право підлягає захисту та
відновленню.

Проте з таким висновком суду
погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка ОСОБА_4 на підставі
письмового договору оренди землі від 14
березня 2005 року, зареєстрованого в
Новоазовському районному відділі ДРФ
ДП «ЦГЗК» про що в державному реєстрі
земель вчинено запис від 14 березня 2005
року за № 17, строком до 14 березня
2015 року є користувачем земельної
ділянки площею 0,053 га на території
Виноградненської сільської ради за
межами населеного пункту
Новоазовського району Донецької
області, кадастровий номер :04:000:0060
(а.с. 13-14, 15).

Відповідачка ОСОБА_3, в свою чергу, на
підставі письмового договору оренди
землі від 14 березня 2005 року,
зареєстрованого в Новоазовському
районному відділі ДРФ ДП «ЦГЗК» про що
в державному реєстрі земель вчинено
запис від 14 березня 2005 року за № 13,
строком до 14 березня 2015 року є
користувачем суміжної земельної
ділянки площею 0,04 га на території
Виноградненської сільської ради за
межами населеного пункту
Новоазовського району Донецької
області, кадастровий номер :04:000:0059
(а.с. 42-45, 46-47).

Відповідно до ч. 1 ст. 158 Земельного
кодексу України земельні спори
вирішуються судами, органами місцевого
самоврядування та органами виконавчої
влади з питань земельних ресурсів.

Предметом даної справи є земельний
спір щодо усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою.
Позивачка звернулася до суду з позовом
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою в розмірі 0,053 га та
зобов'язання відповідачів поновити
межі її земельної ділянки та
демонтувати зведену на її земельній
ділянці будівлю.

Відповідно до статті 152 Земельного
кодексу України держава забезпечує
громадянам та юридичним особам рівні
умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених
законом, способів.

Згідно із ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна особа має в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

На підтвердження своїх позовних вимог
позивачкою наданий висновок судової
будівельно-технічної експертизи від 14
січня 2014 року відповідно до якого
фактичний розмір земельної ділянки,
якою вона користується на праві оренді,
в натурі на місцевості не відповідає
правовстановлюючим документам.
Порушення землекористування на
дільниці ОСОБА_4 з дільницею ОСОБА_3, а
саме зміщення суміжної межі в бік
дільниці ОСОБА_4 є. Встановити чи є
накладення земельних ділянок ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 неможливо в зв'язку з
відсутністю можливості обміряти
ділянку ОСОБА_3 при проведенні огляду 03
грудня 2013 року та відсутності у
експерта правовстановлюючих
документів та кадастрової
документації на її земельну ділянку
(а.с. 73-75).

Згідно із ст. 146 ЦПК України у разі
ухилення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

Між тим, апеляційний суд не може
застосувати наслідки ухилення ОСОБА_3
від проведення судової
будівельно-технічної експертизи,
оскільки правовстановлюючі документи
та кадастрова документації на земельну
ділянку були нею надані суду ще до
призначення цієї експертизи, а отже
були в розпорядження експерта, а також
у справі відсутні докази повідомлення
її про дату та час проведення огляду
земельної ділянки.

Таким чином апеляційний суд вважає, що
ОСОБА_4 не надано доказів зменшення її
земельної ділянки за рахунок
збільшення земельної ділянки ОСОБА_3, а
відтак не можна вважати, що остання
порушила права позивачки.

Тому не можна погодитися з висновком
суду про необхідність задоволення
позовних вимог до ОСОБА_3, в зв'язку з
чим рішення суду необхідно скасувати
та відмовити в задоволенні позовних
вимог в цій частині в зв'язку з їх
недоведеністю, оскільки відповідно до
положень ст. 60 ЦПК України доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях.

В зв'язку з тим, що апеляційний суд
відмовляє в задоволенні позовних вимог
до ОСОБА_3, необхідно відмовити і в
задоволенні позову до ОСОБА_5, вимоги до
якої є похідними від вимог до
відповідачки ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Рішення Новоазовського районного суду
Донецької області від 06 лютого 2014 року -
скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3
та ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді