Провадження №8/751/21/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста
Чернігова

у складі: головуючого-судді Мороз К. В.

при секретарі Шестак К.
В.

за участю представника заявника
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання
справу за заявою ОСОБА_5 про перегляд
рішення від 25.12.2012 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами у справі за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_3 про визнання недійсними
іпотечних договорів, договорів про
задоволення вимог іпотекодержателя,

Встановив:

ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про
перегляд рішення від 25.12.2012 року у
зв'язку з нововиявленими обставинами, в
якій просить рішення Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 25.12.2012
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 про визнання
недійсними іпотечних договорів,
договорів про задоволення вимог
іпотекодержателя скасувати за
нововиявленими обставинами. Позов
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3
задовольнити. Мотивуючи вимоги тим, що
рішенням виконавчого комітету
Чернігівської міської ради № 97 від
17.05.1993 року дозволений обмін будинку 16
по вул. Солов'їної, саме, як жилого
приміщення, право користування яким
мали неповнолітні діти, в т. ч. і
заявник. Заявник набув житлових прав у
будинку по АДРЕСА_2 за обмінним ордером
із 1993 року в результаті обміну на
квартиру АДРЕСА_1. На момент передачі
житлового будинку в іпотеку спірний
будинок був постійним місцем
проживання неповнолітніх дітей.
Зазначена обставина є істотною для
правильного вирішення справи, не була
відома суду та не врахована під час
розгляду справи, внаслідок чого суд
дійшов помилкового висновку про
відсутність у неповнолітніх права
користування спірним будинком на
момент відчуження житла 05.06.1998 року.

Представник заявника в судовому
засіданні заяву підтримала. Пояснила,
що 03.02.2014 року заявнику стало відомо про
наявність рішення виконавчого
комітету Чернігівської міської ради
про обмін житлових приміщень, яким
визначено, що буд. АДРЕСА_2 є житловим.
Будучи зареєстрованим та проживаючи в
спірному житловому будинку з 05.10.1993
року заявник набув право користування
житловим приміщенням, що є підставами
для задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні
просила заяву задовольнити. Пояснила,
що в 2008 році та в 2010 році їй не було
відомо про необхідність згоди органу
опіки та піклування на передачу в
іпотеку житлового будинку в якому
проживають неповнолітні діти. Про
наявність рішення Чернігівської
міської ради не було відомо на момент
розгляду справи і стало відомо лише
після пошуків в архіві заявником в 2014
році. Стаття 17 Закону України "Про
охорону дитинства" не містить поняття
житлового будинку, а забороняє
відчуження житла без дозволу органу
опіки та піклування.

Представник відповідача ОСОБА_3
просила в задоволені заяви відмовити,
оскільки не доведені істотні
обставини, які є підставою для
перегляду рішення за нововиявленими
обставинами.

Відповідач ОСОБА_7, третя особа
приватний нотаріус Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_8 в
судове засідання не з'явились, суд
керуючись ст. 365 ЦПК України ухвалив
судове засідання проводити у
відсутності осіб, які не з'явились в
судове засідання.

Вислухавши осіб, які брали участь в
судовому засіданні, дослідивши
матеріали справи, судом встановлено, що
у жовтні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом про визнання недійсним
договору іпотеки, посвідченого
приватним нотаріусом Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
05.06.2008 року та зареєстрованого в
реєстрі за № 5513; визнання недійсним
договору про задоволення вимог
іпотекодержателя, посвідченого
приватним нотаріусом Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
06.10.2009 року та зареєстрованого в
реєстрі за № 4120; визнання недійсним
договору іпотеки, посвідченого
приватним нотаріусом Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
06.02.2010 року та зареєстрованого в
реєстрі за № 850; визнання недійсним
договору про задоволення вимог
іпотекодержателя, посвідченого
приватним нотаріусом Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
06.02.2010 року та зареєстрованого в
реєстрі за № 853 (том 1 а.с.2-4). Мотивуючи
вимоги тим, що на момент укладення його
матір'ю іпотечного договору він зі
своїм братом ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, був
зареєстрованим та постійно проживав в
даному будинку. Таким чином, його мати
уклала договір не врахував інтересів
своїх неповнолітніх дітей, без
отримання відповідного дозволу органу
опіки та піклування на укладання
вказаного договору. Крім того, при
посвідченні оспорюваного договору
приватний нотаріус ОСОБА_8 не з'ясувала
факту належності двом неповнолітнім,
членам сім'ї ОСОБА_6, права користування
спірним будинком. Посилаючись на ст.ст.
32, 203 ЦК України, ст. 177 СК України, ст. 17
Закону України «Про охорону
дитинства», ст. 12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей» та на
роз'яснення Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Рішенням Новозаводського
районного суду міста Чернігова від 25
грудня 2012 року ( том 1 а. с. 206-209) у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 про визнання
недійсними іпотечних договорів,
договорів про задоволення вимог
іпотекодержателя - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 06 березня 2013
року ( том 1 а. с. 260-265) рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 25 грудня 2012 року в
частині відмови в позовних вимогах про
передачу в іпотеку та задоволення
вимог іпотекодержателя об'єкту
незавершеного будівництва -
незакінченого будівництвом житлового
будинку - скасовано. Визнано недійсним
укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 договір
іпотеки від 5 червня 2008 року за
реєстровим № 5513 в частині передачі в
іпотеку об'єкту незавершеного
будівництва - незакінченого
будівництвом житлового будинку 95%
готовності, розташованого по АДРЕСА_2.
Визнано недійсним укладений між ОСОБА_6
та ОСОБА_7 договір про задоволення
вимог іпотекодержателя від 6 жовтня 2009
року за реєстровим № 4120 в частині
передачі у власність іпотекодержателя
об'єкту незавершеного будівництва -
незакінченого будівництвом житлового
будинку 95% готовності, розташованого по
АДРЕСА_2. Визнано недійсним укладений
між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 договір іпотеки
від 6 лютого 2010 року за реєстровим № 850 в
частині передачі в іпотеку об'єкту
незавершеного будівництва -
незакінченого будівництвом житлового
будинку 95% готовності, розташованого по
АДРЕСА_2. Визнано недійсним укладений
між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
від 6 лютого 2010 року за реєстровим № 853 в
частині передачі у власність
іпотекодержателя об'єкту
незавершеного будівництва -
незакінченого будівництвом житлового
будинку 95% готовності, розташованого по
АДРЕСА_2. В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30 жовтня 2013 року ( том 2 а. с.
49-51) рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 06 березня 2013
року скасовано, рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 25 грудня 2012 року залишено
в силі.

Згідно ст. 361 ЦПК України, рішення або
ухвала суду, якими закінчено розгляд
справи, що набрали законної сили, а
також судовий наказ можуть бути

переглянуті у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдиві
показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, вини судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалено
незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке
стало підставою для ухвалення рішення
чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом
України неконституційність закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Враховуючи, що суду не були зазначені
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі ОСОБА_5, на
час розгляду справи його позовних
вимог, тому суд не знаходить підстав
визначених ст. 361 ЦПК України для
перегляду рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Надання нових доказів в обґрунтування
своїх позовних вимог - копії рішення
виконавчого комітету Чернігівської
міської ради № 97 від 17 травня 1993 року
про надання дозволу обміну жилими
приміщеннями і докази реєстрації в
будинку АДРЕСА_2 з 05 жовтня 1993 року, ні є
юридичними фактами, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі ОСОБА_5.

Керуючись ст. ст. 208-210, 293, 361-365 ЦПК
України, суд, -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_5 про перегляд рішення
Новозаводського районного суду міста
Чернігова від 25.12.2012 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами у справі №
2515/12740/2012, провадження № 2/2515/1954/2012 за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_3 про визнання недійсними
іпотечних договорів, договорів про
задоволення вимог іпотекодержателя -
залишити без задоволення.

Судове рішення за наслідками
провадження за нововиявленими
обставинами може бути оскаржено в
порядку, встановленому Цивільно
процесуальним кодексом України для
оскарження судових рішень суду
відповідної інстанції.

Суддя
К.В. Мороз