Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1632/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Дєткова О.Я.

при секретарі Феслер К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним, визнання дійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності та зняття арешту з майна, треті особи - відділ ДВС Березівського міжрайонного управління юстиції Одеської області та Управління ДАЇ ГУ МВС України в Одеській області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу легкового автомобіля DAEWOO LE MANS, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Під час укладення цього договору він домовився з останнім про всі істотні його умови, що стосуються проведення розрахунку та отримання майна у власність, а також про нотаріальне його посвідчення. Умови договору купівлі-продажу ним виконані в повному обсязі та з моменту його укладення він передав обумовлену суму грошей відповідачеві та отримав у власність придбаний автомобіль. При цьому відповідач видав йому довіреність, якою уповноважив розпоряджатися автомобілем (продати, обміняти, проходити техогляд, зняти з обліку та поставити на облік в органах ДАЇ, здавати в оренду, страхувати), отримав гроші та передав вказаний автомобіль, таким чином, своїми діями повністю підтвердив, що угода між ними відбувалася, але, знаючи про домовленість щодо нотаріального посвідчення цього договору, не бажає вчиняти цю дію та фактично ухиляється від неї. На даний час спірний автомобіль перебуває під арештом, у зв'язку з чим він не може користуватись та володіти ним як власним. Оскільки між ними фактично відбулась угода купівлі-продажу, а односторонній правочин, вчинений відповідачем у виді довіреності на право володіння, користування і розпорядження транспортним засобом, є удаваним, так як він фактично приховує вчинену угоду купівлі-продажу, тому на задоволенні позову наполягає та просить захистити порушене право його шляхом визнання правочину удаваним, договору купівлі-продажу дійсним, визнання за ним право власності на спірне майно та зняття автомобіля з-під арешту.

Відповідач з вимогами позову погодився та пояснив, що він дійсно продав автомобіль позивачу, домовився з ним про нотаріальне посвідчення угоди про купівлю-продаж та видав ще й довіреність з правом самостійного розпорядження цим автомобілем.

Представники третіх осіб у судове засідання не з'явились.

Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства у відповідності до ст.1 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.ст.328, 334, 391 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна виникає з моменту передання майна. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 235 ЦК України передбачено, що удаваним є правочин, який вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За правилами ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Із зазначеного випливає, що при вирішенні спору про визнання договору, який потребує за домовленістю сторін нотаріального посвідчення, дійсним суд досліджує, крім обставин щодо виконання сторонами умов договору, також наявність письмових доказів домовленості між сторонами щодо усіх істотних умов договору та відсутність передбачених законом обмежень для його укладення.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору

Судом встановлено, що власником спірного автомобіля, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є відповідач (а.с.11), а тому укладення ним правочину щодо купівлі-продажу не суперечить вимогам ст.ст.317,319 ЦК України

З наданого договору купівлі-продажу від 9 вересня 2010 року убачається, що спірний автомобіль позивач придбав у відповідача за 1300 доларів США (а.с.25).

Зі змісту укладеного правочину між сторонами свідчить, що відповідач передав, а позивач отримав, згідно умов домовленості вказаний автомобіль (а.с.25).

Як слідує з пояснень сторін, під час укладення угоди щодо купівлі-продажу спірного автомобіля вони домовились про подальше нотаріальне її посвідчення.

На виконання вказаної угоди позивач передав обумовлену суму грошей відповідачеві, а останній отримав її та на даний час нотаріально посвідчувати цю угоду не має можливості.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договорів, що підтверджується письмовим доказом, та відбулося повне виконання цього договору, але відповідач ухиляється від нотаріального його посвідчення.

З наведеного слідує, що наявність згаданих умов дає можливість визнати вказаний договір дійсним.

Крім того, позивач звернув увагу, що довіреність, яка була видана йому щодо самостійного розпорядження спірним автомобілем, фактично приховувала укладену між ним та відповідачем угоду купівлі-продажу, яку вони насправді вчинили.

Як убачається з постанови державного виконавця відділу ДВС Литвиненко Н.В. від 30 січня 2014 року за виконавчим листом №1504/775/12 від 31 липня 2013 року, був накладений арешт на автомобіль DAEWOO LE MANS, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.24).

Однак, згідно ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Частиною 5 ст.59 названого Закону також передбачається, що у всіх інших випадках по незакінчених виконавчих провадженнях арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позову та визнати вищезгаданий договір купівлі-продажу автомобіля дійсним та, у зв'язку з цим, зняти зазначений автомобіль з-під арешту.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України,

ВІРІШИВ:

Визнати довіреність, видану 9 вересня 2010 року ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_4 щодо розпорядження автомобілем DAEWOO LE MANS, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, удаваною.

Визнати договір купівлі-продажу автомобіля DAEWOO LE MANS, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, укладений 9 вересня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, дійсними та визнати за ОСОБА_1 право власності на вказаний автомобіль.

Зняти з-під арешту автомобіль DAEWOO LE MANS, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

.