Провадження по справі № 4-с/752/16/14
У Х В А Л А

Іменем України

06.03.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при
секретарі Ляліній А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні скаргу
Публічного акціонерного товариства "БМ
Банк", заінтересована особа ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на дії державних виконавців
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області, -

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду м.
Києва надійшла скарга Публічного
акціонерного товариства "БМ Банк",
заінтересована особа ОСОБА_1, ОСОБА_2
на дії державних виконавців Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області.

В обґрунтування скарги зазначено, що на
виконанні у Відділі примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
перебувають виконавчі листи по
стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3
на користь ПАТ "БМ Банк" заборгованості
за кредитним договором в розмірі 4 576
390,08 грн. та судових витрат.

Скаржник зазначає, що в ході здійснення
виконавчого провадження, державними
виконавцями Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
було здійснено ряд процесуальних дій,
якими порушено права стягувача.
Зокрема, в порушення вимог ст.. 62 ЗУ «Про
виконавче провадження», було
встановлено винагороду за організацію
прилюдних торгів в розмірі 14,9%, крім
того, перераховано виконавчий збір та
витрати за рахунок отриманих від
реалізації предмету іпотеки коштів,
здійснено уцінку майна на 24% відсотки,
що також порушує права стягувача.

21.01.2014 року представником ПАТ "БМ Банк"
було остаточно уточнено вимоги скарги,
відповідно до якої скаржник просить
суд визнати протиправними дії Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області щодо встановлення
винагороди за організацію та
проведення прилюдних торгів в розмірі
14,9% та зобов'язати встановити
винагороду у розмірі, що не перевищує 5%
від стартової суми арештованого
рухового майна без зазначення
конкретної суми винагороди; визнати
незаконним розпорядження державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
в частині перерахування 64 919,96 грн. та
500,00 грн. як виконавчого збору та витрат
з суми грошових коштів, отриманих від
реалізації іпотечного майна, та
зобов'язати внести відповідні зміни до
вказаного розпорядження щодо
перерахування усієї суми коштів на
рахунок стягувача; визнати
неправомірними дії Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області щодо проведення
опису, арешту та передачі на реалізацію
арештованого майна, що не належить на
праві власності боржнику ОСОБА_1 та
скасувати акт опису та арешту майна від
22.05.2012 року; зобов'язати Відділ
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області здійснити заходи з
опитсу та арешт майна боржника ОСОБА_1;
визнати бездіяльність державних
виконавців Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
при виконанні виконавчого листа 2-3543/2010
неправомірною та такою, що призвела до
порушення розумних строків виконання
рішень суду.

06.03.2014 року протокольною ухвалою суду
задоволено клопотання представника
ОСОБА_2 та залучено останню до розгляду
скарги в якості заінтересованої особи
з тих підстав, що вона є переможцем
прилюдних торгів з реалізації майна,
щодо скасування акту арешту та опису
якого подано скаргу, таким чином,
вимоги скарги стосуються її прав та
інтересів.

В судовому засіданні представники ПАТ
"БМ Банк" вимоги скарги підтримали в
повному обсязі. Зазначили, що
встановлення винагороди за
організацію прилюдних торгів в розмірі
14,9% суперечить положенням ст.. 62 ЗУ «Про
виконавче провадження», відповідно до
якого витрати, пов'язані з
організацією та проведенням
прилюдних торгів, не повинні
перевищувати п'яти відсотків вартості
реалізації майна. Також вказали, що не
підлягають стягненню за рахунок
реалізованого іпотечного майна, яким
не забезпечено вимоги іпотекодежателя
в повному обсязі, виконавчий збір та
витрати, що є підставою для визнання
Розпорядження №32230422/3 в даній частині
незаконним. Крім того, зазначили, що в
акті опису та арешту майна боржника від
22.05.2012 року містяться відомості щодо
належності ОСОБА_1 об'єкту
незавершеного будівництва за адресою
АДРЕСА_1, водночас, за ОСОБА_1 на праві
власності зареєстровано повністю
добудоване домоволодіння за вказаною
адресою. Також повідомили суду, що ними
в позовному порядку оспорюються
результати прилюдних торгів з
реалізації майна, вказаного в даному
описі, з викладених обставин. Таким
чином, оскільки допущені виконавчою
службою порушення стосуються прав та
інтересів стягувача ПАТ «БМ Банк»,
просили скаргу задовольнити.

Відділ примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області свого представника в
судове засідання не забезпечив, про час
та місце розгляду скарги був
повідомлений належним чином.

Заінтересована особа, ОСОБА_1, в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду скарги повідомлявся належним
чином, відповідно до законодавства.

Представник заінтересованої особи,
ОСОБА_2, в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення вимог
скарги в повному обсязі. Зазначила, що
винагорода за організацію та
проведенні торгів визначається у
відповідності до Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
передбачено розмір винагороди не
більше ніж 15% від вартості майна.
Стосовно вимог про визнання частково
недійсним розпорядження №32230422/3,
скасування акту опису та арешту майна,
зазначила, що Банком пропущено строки
звернення до суду з вказаними вимогами.
Крім того, вказала, що зазначене в
описі майно - а саме об'єкт
незавершеного будівництва 89%
готовності за адресою АДРЕСА_1, вказано
в акті як такий, який існував на момент
здійснення опису майна, тобто за
фактичним станом. Крім того, виконавцем
було описано саме те майно, яке було
предметом іпотеки, оскільки за
іпотечним договором в іпотеку було
передано саме об'єкт незавершеного
будівництва. За таких обставин,
заперечувала проти всіх вимог скарги.

Суд, вислухавши пояснення учасників
розгляду та вивчивши матеріали скарги
та виконавчого провадження, які
надійшли на вимогу суду, приходить до
висновку, що скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Як вбачається Договору №1012847 про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (іпотеки) від 31.10.2012 року,
укладеного між Відділом примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
та Філією 10 Приватного підприємства
«Нива-В.Ш.» з метою реалізації майна
ОСОБА_1 для задоволення вимог стягувача
ПАТ «БМ Банк», винагороду організатора
прилюдних торгів з врахуванням ПДВ
визначено в розмірі 14,9%, що становить 151
672,91 грн..

Як вбачається Договору №1012848 про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна (іпотеки) від 31.10.2012 року,
укладеного між Відділом примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
та Філією 10 Приватного підприємства
«Нива-В.Ш.» з метою реалізації майна
ОСОБА_1 для задоволення вимог стягувача
ПАТ «БМ Банк», винагороду організатора
прилюдних торгів з врахуванням ПДВ
визначено в розмірі 14,9%, що становить 139
098,35 грн..

Відповідно до ч.12 ст. 65 Закону України
«Про виконавче провадження» витрати,
пов'язані з організацією та
проведенням прилюдних торгів,
аукціонів або реалізації майна
боржника на комісійних умовах, не
повинні перевищувати п'яти відсотків
вартості реалізації майна.

Наказом Міністерства юстиції України
№68/5 від 27.10.1999 року затверджено
Тимчасове положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, яким визначено умови і порядок
проведення прилюдних торгів з продажу
квартир, будинків, підприємств як
цілісного майнового комплексу, інших
приміщень, земельних ділянок, що є
нерухомим майном, на які звернено
стягнення відповідно до чинного
законодавства, а також розрахунків за
придбане майно.

Відповідно до п.3.1 вказаного положення,
орган державної виконавчої служби
укладає із спеціалізованою
організацією договір, яким доручає
реалізацію майна спеціалізованій
організації за визначену винагороду
за надані послуги з реалізації
арештованого майна, яка встановлюється
у відсотковому відношенні до
продажної ціни лота. Розмір винагороди
за надані послуги з реалізації
арештованого майна не повинен
перевищувати з урахуванням витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням реалізації майна, та
податку на додану вартість 15
відсотків від вартості майна. При
цьому витрати, пов'язані з
організацією та проведенням
реалізації майна, не повинні
перевищувати 5 відсотків вартості
реалізації майна.

Таким чином, вбачається, що положеннями
Закону України «Про виконавче
провадження» встановлено граничний
розмір в 5% від вартості реалізації
майна для витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
прилюдних торгів, а не для винагороди
за надані послуги з реалізації
арештованого майна.

З п.3.1 Тимчасового положення
вбачається, що до розміру винагороди за
надані послуги з реалізації
арештованого майна включаються
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням реалізації майна, тобто,
вказані правові категорії не є
тотожними.

З огляду на вказане, оскільки
Тимчасовим положенням передбачено
граничний розмір винагороди не більше
15% вартості майна, а Договорами №1012847,
№1012848 встановлено розмір винагороди
14,9% , тобто такий, що не перевищує
визначений Положенням розмір, судом не
вбачається в даному випадку порушень з
боку державних виконавців Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області.

За таких обставин, вимоги скарги щодо
визнання протиправними дій державних
виконавців Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
при встановленні винагороди за
організацію та проведення прилюдних
торгів в розмірі 14,9% та зобов'язання
останніх встановити винагороду у
розмірі, що не перевищує 5% від
стартової суми арештованого рухового
майна є такими, що не підлягають
задоволенню.

Стосовно вимог скарги щодо визнання
незаконним розпорядження державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
Токар Д.А. №32230422/3 в частині
перерахування 64 919,96 грн. та 500,00 грн.
як виконавчого збору та витрат з
грошових коштів, отриманих від
реалізації іпотечного майна, та
зобов'язання внести відповідні зміни
до вказаного розпорядження щодо
перерахування усієї суми коштів на
рахунок стягувача, суд зазначає
наступне.

Як вбачається з Виконавчого листа
2-3543/2010, з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь
ПАТ «БМ Банк» підлягає стягнення
солідарно заборгованість розмірі 4
576 390,08 грн..

Як вбачається з протоколу прилюдних
торгів № 1012847/2 від 28.01.2013 року, було
реалізовано належне ОСОБА_1 майно, яке
було передано в іпотеку стягувачеві
ПАТ «БМ Банк» - домоволодіння, яке
складається з об'єкту незавершеного
будівництва 89% готовності з надвірним
господарськими будівлями та спорудами
та земельна ділянка площею 0,15 га за
адресою АДРЕСА_2. Вказане майно було
реалізовано за ціною 763 454,25 грн..

Грошові кошти в розмірі 649699,57 грн., які
за результатами проведених торгів
надійшли на депозитні рахунки
виконавчої служби, відповідно до
розпорядження №32230422/3 в розмірі 584
279,61 грн. було перераховано стягувачеві,
64 919,96 грн. визнано виконавчим збором
та 500,00 грн. визнано витратами,
понесеними при проведенні виконавчих
дій.

Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про
іпотеку» іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в
разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 44 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
якщо сума, стягнута з боржника,
недостатня для задоволення всіх
вимог за виконавчими документами,
вона розподіляється державним
виконавцем між стягувачами в порядку
черговості, встановленому цією
статтею, зокрема, у першу чергу
задовольняються забезпечені заставою
вимоги щодо стягнення з вартості
заставленого майна.

За таких обставин, вбачається, що сума,
отримана від реалізації предмета
іпотеки, є недостатньою для
задоволення всіх вимог стягувача ПАТ
«БМ Банк», таким чином, вказані кошти
підлягають перерахування в повному
обсязі на рахунок стягувача, як такі,
що отримані за рахунок реалізації
заставленого майна.

З огляду на вказане, вбачається, що
Розпорядження державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області Токар Д.А. №32230422/3 в
частині перерахування 64 919,96 грн. та
500,00 грн. як виконавчого збору та витрат
є незаконним.

Положеннями ст. 28 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
заходи, спрямовані на стягнення з
боржника виконавчого збору,
здійснюються виключно державними
виконавцями, таким чином, у суду
відсутні підстави для здійснення
заходів для стягнення з боржника
виконавчого збору та витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, як про те зазначено в
скарзі.

Таким чином, оскільки Розпорядження
№32230422/3 в частині перерахування 64
919,96 грн. та 500,00 грн. як виконавчого
збору та витрат визнано незаконним, а
вчинення заходів для стягнення з
боржника виконавчого збору та витрат
не відноситься до компетенції суду,
вимога скарги щодо зобов'язання
державного виконавця внести зміни в
Розпорядження №32230422/3, якими
передбачити перерахування всієї суми
коштів на рахунок стягувача, та вжити
заходів для стягнення з боржника
виконавчого збору та витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, не підлягає
задоволенню.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні вимог скарги щодо визнання
неправомірними дій Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області щодо проведення
опису, арешту та передачі на реалізацію
арештованого майна, що не належить на
праві власності боржнику ОСОБА_1 та
скасування акту опису та арешту майна
від 22.05.2012 року; зобов'язання Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області здійснити заходи з
опису та арешту майна боржника ОСОБА_1,
суд керувався наступним.

Як зазначено в скарзі, дії державного
виконавця щодо опису майна, яке не
існує, а саме не зареєстроване за
боржником, та передача вказаного майна
на реалізацію, призводить до
затягування процесу виконання рішення
суду, оскільки тягне за собою
оскарження дій державного виконавця та
оскарження в судовому порядку
результатів торгів з реалізації
неіснуючого майна боржника.

В матеріалах виконавчого провадження,
які надійшли на запит суду, наявні
відповідні Витяги, якими
підтверджується реєстрація за ОСОБА_1
права власності на майно, яке, в
подальшому, передавалось на реалізацію
з метою виконання судового рішення у
справі 2-3543/2010.

Так, державним виконавцем було
отримано Витяг, що підтверджував
реєстрацію права власності за ОСОБА_1
на об'єкт незавершеного будівництва 89%
готовності з надвірним господарськими
будівлями та спорудами за адресою
АДРЕСА_1, однак, в подальшому, було
отримано отримано Витяг, що
підтверджував реєстрацію права
власності за ОСОБА_1 на ціле (завершене)
домоволодіння з надвірним
господарськими будівлями та спорудами
за адресою АДРЕСА_1, датою прийняття
рішення про реєстрацію зазначено 28.05.2008
року.

Незважаючи на наявність вказаного
Витягу, при здійсненні опису та арешту
майна 22.05.2012 року, в Акті зазначено саме
про об'єкт незавершеного будівництва 89%
готовності з надвірним господарськими
будівлями та спорудами за адресою
АДРЕСА_1. Також, в подальшому, на
прилюдні торги було виставлено вказане
майно саме як об'єкт незавершеного
будівництва , а не як ціле (завершене)
домоволодіння.

Таким чином, державним виконавцем не
було здійснено заходів, спрямованих на
приведення у відповідність
характеристик майна, зазначених в Акті
арешту та опису та у документації щодо
передачі майна на прилюдні торги, з
відомостями щодо фактично
зареєстрованого на праві власності за
ОСОБА_1 майна.

Водночас, як повідомили в судовому
засіданні представники стягувача ПАТ
«БМ Банк», результати торгів з приводу
реалізації майна, яке було предметом
акту опису та арешту від 22.05.2012 року,
оскаржуються ними в позовному порядку.
Таким чином, оскільки в порядку
позовного провадження передбачено
спосіб захисту права, який полягає у
визнанні результатів прилюдних торгів
недійсними, та під час судового
розгляду підлягає встановленню
правомірність чи неправомірність
складення акту опису та арешту майна,
таким чином, вказана вимога, заявлена
під час розгляду скарги, не підлягає
задоволенню.

Стосовно вимоги щодо визнання
бездіяльності державних виконавців
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області при виконанні
виконавчого листа 2-3543/2010 неправомірною
та такою, що призвела до порушення
розумних строків виконання рішень
суду, вказана вимога є
неконкретизованою, що позбавляє суд
можливості здійснити перевірку
дотримання чи недотримання державними
виконавцями Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
вимог законодавства при здійсненні
виконавчого провадження.

Таким чином, суд прийшов до висновку по
наявність підстав для часткового
задоволення скарги, а саме в частині
визнання незаконним Розпорядження
№32230422/3 при перерахуванні 64 919,96 грн.
та 500,00 грн. як виконавчий збір та
витрати, пов'язані з провадженням
виконавчих дій, водночас, інші вимоги
скарги не підлягають задоволенню.

На підставі 28, 44, 65 ЗУ «Про виконавче
провадження», ст.. 1 ЗУ «про іпотеку», ст.
387 ЦПК України, п. 3.1. Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України №68/5 від 27.10.1999 року,
суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного
товариства "БМ Банк", заінтересована
особа ОСОБА_1 на дії державних
виконавців Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
- задовольнити частково.

Визнати незаконним розпорядження
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області Токар Д.А. №32230422/3 від
06.03.2013 року щодо перерахування коштів,
що надійшли від реалізації іпотечного
майна боржника в процесі виконання
виконавчого листа Голосіївського
районного суду м. Києва від 14.01.2011 року
по справі №2-3543/2010, в частині
перерахування 64919,96 грн. як виконавчий
збір та 500,00 грн. як витрати.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва, через суд першої
інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а сторонами, які не були
присутні при проголошенні ухвали суду -
протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя:
Антонова Н.В.