Справа № 466/5085/13
Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/783/1654/14
Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого -
судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник
Н.П., Мельничук О.Я.,

за секретаря
Данилик І.І.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 06 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Львова від 06 грудня 2013 року
вищезазначений позов задоволено та
розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2,
зареєстрований 27 жовтня 2001 року у
міському відділі РАЦС Львівського
міського управління юстиції за актовим
записом №2613.

Після розірвання шлюбу сторонам
залишено прізвище «ОСОБА_2».

Рішення суду оскаржила представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим,
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
на основі неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
а висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи.

Апелянт зазначає, що суд при вирішенні
позову про розірвання шлюбу не
врахував інтереси малолітньої дитини,
інші обставини життя подружжя, не вжив
заходів до примирення подружжя
оскільки ОСОБА_2 хоче зберегти сім'ю,
щоб дитина зростала у повноцінній
сім'ї.

Апелянт просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_4 у
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення учасників судового розгляду,
перевіривши відповідно до ст.303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги та пред'явлених позовних вимог
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скаргу необхідно відхилити.

Відповідно до п.10 роз'яснень Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 11
від 21.12.2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», шлюб може бути розірвано в
судовому порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей. Із цією метою суди
повинні повно і всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу та
інші обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до їх примирення.

Задовольняючи позов про розірвання
шлюбу, суд, з'ясувавши фактичні
взаємини сторін та дійсні обставини їх
життя, дійшов правильного висновку, що
шлюб між сторонами існує формально,
сторони більше року не проживають
разом, не підтримують дружніх відносин
та не ведуть спільного господарства,
примирення позивач не бажає і вважає
таке неможливе, відтак, подальше
спільне життя сторін і збереження їх
шлюбу суперечило б інтересам позивача
та інтересам дитини.

Та обставина, що сторони на час
звернення позивача з позовом про
розірвання шлюбу не проживали разом
тривалий час і фактично їх шлюб існував
лише формально не заперечується самою
відповідачкою, а тому саме небажання
розірвання шлюбу не може бути
підставою для відмови у позові,
оскільки, як встановлено судом, сторони
не підтримують подружніх відносин
тривалий час та проживають окремо, що
привело до остаточного розпаду сім'ї.

Вирішуючи даний спір, місцевий суд
виходив з того, що подальше спільне
життя сторін із збереженням шлюбних
стосунків є неможливим, та у
відповідності зі ст. 112 СК України
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Ненадання строку на примирення не
спростовує висновку суду про те, що
спільне життя і збереження шлюбу між
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 суперечило б
інтересам позивача та інтересам
малолітньої дитини.

Крім того, колегія суддів враховує, що з
моменту подання позову до винесення
рішення судом першої інстанції пройшло
п'ять місяців, а до розгляду справи
судом апеляційної інстанції минуло ще
понад 3 місяці, однак, доказів, що за цей
час відносини між подружжям
покращились і сім'ю збережено, не
представлено.

Так, згідно зі ст. 111 СК України, суд
вживає заходів щодо примирення
подружжя, якщо це не суперечить
моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України, кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини. Примушування до припинення
шлюбних відносин, примушування їх
збереження, в тому числі примушування
до статевого зв'язку за допомогою
фізичного або психічного насильства є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканість і
може мати наслідки, встановлені
законом.

При розірванні шлюбу суд не
зобов'язаний вживати заходів до
примирення подружжя або будь-яким
способом втручатися в їхнє особисте
життя.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ураховуючи наведене вище, колегія
суддів вважає, що судом правильно
встановлено фактичні обставини справи,
зібраним доказам дана оцінка,
правильно застосований матеріальний
закон та дотримана процедура розгляду
справи, передбачена ЦПК України, тому
колегія суддів доходить висновку, що
рішення відповідає вимогам закону й
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1
ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 06 грудня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:
Курій Н.М.

Судді:
Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.