Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ
№ 22-ц/778/4305/14
Головуючий у 1 інстанції Андреєв В.В.
Суддя-доповідач Воробйова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

Головуючого: Кочеткової І.В.,

Суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства
«Дзержинськвантажтранс» на рішення
Дзержинського міського суду Донецької
області від 02 липня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до Державного
підприємства «Дзержинськвантажтранс»
про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
Дзержинського міського суду Донецької
області, з позовом до ДП
«Дзержинськвантажтранс» про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач
зазначав, відповідно до наказу №22/к від
28 лютого 2005 року з 01 березня 2005 року
була прийнята на роботу
електромонтером 3 розряду СЦБ і зв'язку
на Відокремлений підрозділ
«Дзержинське вантажно-транспортне
управління ДП «Донецька
вугільно-коксівна компанія».

Згідно до наказу Міністерства палива
та енергетики України № 372 від 08 серпня
2005 року ДП «Донецька вугільно-коксівна
компанія» реорганізована шляхом
ліквідації і на його базі утворено ДП
«Дзержинськвугілля».

Згідно до наказу ДП
«Дзержинськвугілля» № 1 від 01
листопада 2005 року Відокремлений
підрозділ «Дзержинське
вантажно-транспортне управління ДП
«Донецька вугільно -коксівна компанія»
перейменована в Відокремлений
підрозділ «Вантажно-транспортне
управління ДП «Дзержинськвугілля».

Згідно до наказу Міністерства палива
та енергетики України №478 від 25 вересня
2006 року Відокремлений підрозділ
«Вантажно-транспортне управління ДП
«Дзержинськвугілля» відділено зі
складу ДП «Дзержинськвугілля» і
перейменовано в ДП
«Дзержинськвантажтранс».

Відповідно до Рішення Господарського
суду Донецької області від 16 липня 2010
року за справою №45/1796 стосовно
відповідача порушено справу про
банкрутство. У зв'язку з цим усім
працівникам відповідачем було
запропоновано написати заяву про
переведення на нове місце роботи -
Товариство з додатковою
відповідальністю
«Дзержинськвантажтранс».

Позивач 29 січня 2014 року написала
відповідну заяву про переведення на
зазначене товариство.

28 січня 2014 року позивач письмово
повідомила адміністрацію відповідача
про свою вагітність. 31 січня 2014 року
була ознайомлена з наказом № 11/к від 31
січня 2014 року, в якому зазначено, що її
звільнено у зв'язку з ліквідацією
відповідача на підставі ч. 1 п. 1 ст. 40
Кодексу законів про працю України.

Таким чином, 31 січня 2014 року позивача
було звільнено, на інше підприємство не
переведено, тобто відповідач порушив ч.
3 ст. 184 КЗпП України.

Внаслідок незаконного звільнення
погіршився стан здоров'я позивача,
був порушений звичний стан життя, що
потребує додаткових зусиль по
організації життя.

На підставі викладеного, позивач
просив суд, поновити на роботі на
посаді електромонтера ДП
«Дзержинськвантажтранс», стягнути
середній заробіток за час вимушеного
прогулу та моральну шкоду, яку оцінює у
5000 грн.

Рішенням Дзержинського міського суду
Донецької області від 02 липня 2014 позов
ОСОБА_2 задоволено.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді
електромонтера ДП
«Дзержинськвантажтранс».

Стягнуто з ДП «Дзержинськвантажтранс»
на користь ОСОБА_2 середній заробіток
за час вимушеного прогулу у розмірі
7959,84 грн. і у відшкодування моральної
шкоди 5000 грн.

Стягнуто з ДП «Дзержинськвантажтранс»
на користь держави судовий збір 243, 60
грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішення,
ДП «Дзержинськвантажтранс» подало
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на необґрунтованість судового рішення,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до розпорядження ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну
територіальної підсудності судових
справ, підсудність даної справи
визначено апеляційному суду
Запорізької області.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно статті 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

У відповідності до статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Задовольнивши позов, суд першої
інстанції вірно посилався на
положення ч.3 ст.184 КЗпП України, якими
передбачені підстави звільнення
вагітних жінок у випадку ліквідації
підприємства з обов»язковим
працевлаштуванням. При цьому суд
виходив з того, що відповідач не
працевлаштував вагітну ОСОБА_3

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають обставинам справи,
належним чином оціненим доказам, а
також узгоджуються з нормами
матеріального права, які судом
правильно застосовані.

Частиною 3 статті 10 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Згідно частини 4 статті 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом встановлено, що згідно до наказу
№22/к від 28.02.2005 року ОСОБА_2 з 01.03.2005 року
була прийнята на роботу
електромонтером 3 розряду СЦБ і зв»язку
на Відокремлений Підрозділ
«Дзержинське ватажно-транспортне
управління ДП «Донецька
вугільно-коксівна компанія».

Постановою господарського суду
Донецької області від 26.02.2013 року по
справі №45/179б про банкрутство ДП
«Дзержинськвантажтранс» м.Дзержинськ
боржник оголошений банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру та призначено
ліквідатором арбітражного керуючого
ОСОБА_4

Донецьким апеляційним господарським
судом постановою від 10.04.2013 року
скасовано постанову господарського
суду Донецької області від 26.02.2013 року
по справі №45/179б про банкрутство
боржника ДП «Дзержинськвантажтранс», а
справа №45/179б направлена на стадію
проведення процедури санації боржника.

Вищим Господарським судом України
постановою від 15.10.2013 року скасовано
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 10.04.2013 року по
справі №45/179б про банкрутство боржника
ДП «Дзержинськвантажтранс», а справа
№45/179б направлена на стадію проведення
процедури ліквідації боржника.

Відповідач наказом від 29.10.2013 року №98/к
повідомив позивача про за планове
звільнення у зв»язку із ліквідацією
відповідача. 28.01.2014 року ОСОБА_2 заявою
повідомила відповідача про свою
вагітність (а с.10-11) та надала висновок
ВКК №23 від 24.01.2014 року (а.с.4).

31 січня 2014 року ОСОБА_2 була звільнена у
зв»язку з ліквідацією підприємства у
відповідності до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП
України згідно до наказу №11/к від 31.01.2014
року (а.с.5-6).

Згідно із п. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, може бути
розірваний власником або
уповноваженим ним органом у випадку
змін в організації виробництва і праці,
в тому числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КЗпП України
звільнення вагітних жінок і жінок, які
мають дітей віком до трьох років (до
шести років - частина шоста статті 179),
одиноких матерів при наявності дитини
віком до чотирнадцяти років або
дитини-інваліда з ініціативи власника
або уповноваженого ним органу не
допускається, крім випадків повної
ліквідації підприємства, установи,
організації, коли допускається
звільнення з обов'язковим
працевлаштуванням. Обов'язкове
працевлаштування зазначених жінок
здійснюється також у випадках їх
звільнення після закінчення
строкового трудового договору. На
період працевлаштування за ними
зберігається середня заробітна плата,
але не більше трьох місяців з дня
закінчення строкового трудового
договору.

Як роз'яснено у п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 6
листопада 1992 року "Про практику
розгляду судами трудових спорів" при
розгляді справ про звільнення за п. 2 ст.
36 КЗпП судам слід враховувати, що
звільнення з цих підстав вагітних
жінок і жінок, які мають дітей віком до
трьох років (або понад три роки, але не
більше, ніж до 6 років, якщо дитина за
медичним висновком в цей період
потребує домашнього догляду), одиноких
матерів (жінка, яка не перебуває у шлюбі
і у свідоцтві про народження дитини
якої відсутній запис про батька дитини
або запис про батька зроблено в
установленому порядку за вказівкою
матері, вдова, інша жінка, яка виховує і
утримує дитину сама) при наявності
дитини віком до чотирнадцяти років або
дитини-інваліда провадиться з
обов'язковим працевлаштуванням (ч. 3 ст.
184 КЗпП). Не може бути визнано, що
власник або уповноважений ним орган
виконав цей обов'язок по
працевлаштуванню, якщо працівниці не
була надана на тому ж або на іншому
підприємстві (в установі, організації)
інша робота або запропонована робота,
від якої вона відмовилась з поважних
причин (наприклад, за станом здоров'я).

Відповідно до ч. 2 ст. 104 ЦК України та ч. 2
ст. 33 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" юридична особа є
такою, що припинилася, з дня внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
її припинення.

Як вбачається із відомостей із Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України (далі - ЄДРПОУ) ДП
«Дзержинськвантажтранс» не
ліквідовано та не припинено.

Доводи апеляційної скарги про обрання
способу працевлаштування ОСОБА_2 через
державну службу зайнятості, полягають
лише в переоцінці доказів, які належним
чином перевірені і оцінені судом
першої інстанції та не знайшли
підтвердження в ході розгляду справи в
суді апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не
відносяться до тих підстав, з яких
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення про
скасування або зміну оскаржуваного
судового рішення.

При розгляді справи судом першої
інстанції дотримані вимоги цивільного
процесуального закону, повно й
об'єктивно з'ясовані обставини справи
та надана належна оцінка.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку про те, що рішення суду
першої інстанції відповідає вимогам
матеріального і процесуального права,
а наведені в скарзі доводи є
необґрунтованими і правильність
висновків суду не спростовують, а
відтак підстав для скасування
судового рішення не вбачається.

Керуючись ст. ст.307, 308 ЦПК України
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Дзержинськвантажтранс»
відхилити.

Рішення Дзержинського міського суду
Донецької області від 02 липня 2014 року у
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: