Справа № 492/115/14-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення без задоволення

заяви про перегляд заочного рішення

21 березня 2014 року
м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської
області у складі головуючого судді
Крикуна М.П. при секретарі Богдан А.І.,
за участю представника заявника
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Арцизі
Одеської області заяву ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішення по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним та про визнання права
власності,

встановив:

12 липня 2007 року Арцизьким районним
судом Одеської області ухвалено заочне
рішення у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та про
визнання права власності, яким позов
ОСОБА_3 задоволено, визнано договір
купівлі-продажу нерухомого майна -
квартири, розташованої в АДРЕСА_1,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дійсним
та за ОСОБА_3 визнано право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

23.01.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із
заявою про перегляд зазначеного
заочного рішення, посилаючись на те, що
він не був належним чином повідомлений
про дату, час і місце розгляду справи
судом, оскільки не отримував судових
повісток про виклик до суду. 13.01.2014 року
його представник отримав вищевказане
заочне рішення суду. Крім того, заявник
ОСОБА_2 зазначає, що з 1993 року він
виїхав на постійне місце проживання до
Російської Федерації, а позивачка про
розгляд справи його не повідомляла.
ОСОБА_3 посилається на те, що ним їй була
видана розписка про те, що він отримав
від неї гроші в сумі 250 доларів США за
продану ним квартиру, розташовану в
АДРЕСА_1, з зобов'язанням оформити
правочин в нотаріальній формі. Однак,
вказану квартиру він нікому, в тому
числі ОСОБА_3, не продавав, грошей не
отримував та розписку про їх отримання
не видавав. Квартиру він залишив ОСОБА_3
для догляду, для тимчасового
проживання її батьків, коли виїжджав з
України в 1993 році. Про продаж квартири з
ОСОБА_3 він не домовлявся та документів
на квартиру їй не передавав.

В судовому засіданні представник
заявника - відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1
заяву підтримав та просив суд заяву
задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 не
з'явилась, хоча була належним чином
повідомлена про час і місце засідання,
звернулась до суду з заявою про
відкладення розгляду справи. Однак,
відповідно до ч.1 ст. 231 ЦПК України
неявка осіб, належним чином
повідомлених про час і місце засідання,
не перешкоджає розгляду заяви.

Вислухав пояснення представника
заявника, дослідив матеріали цивільної
справи, суд вважає, що заява заявника
про перегляд заочного рішення підлягає
залишенню без задоволення з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
судом відповідач у справі ОСОБА_2 про
дату, час і місце судового засідання
повідомлявся належним чином згідно
чинного на той час законодавства,
причину своєї неявки суду не повідомив,
про що свідчить оголошення в порядку ч.
9 ст. 74 ЦПК України у пресі про його
виклик до суду (а.с.21) і у зв'язку з
неявкою відповідача, повідомленого про
час і місце розгляду справи (відповідно
до положень ч.9 ст. 74 ЦПК України в
редакції станом на 12.07.2007р.), зі згоди
позивачки, судом ухвалено рішення при
заочному розгляді справи відповідно до
норм ч.4 ст. 169 і ч.1 ст. 224 ЦПК України в
редакції, що діяла на час винесення
оскаржуваного рішення суду (а.с. 26).

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом, докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

З наведеної норми випливає, що заочне
рішення може бути скасовано судом за
наявності двох умов: 1) якщо судом буде
встановлено, що відповідач, тобто
заявник, не з'явився у судове засідання
та не повідомив про причини неявки з
поважних причин і 2) докази, на які
посилається відповідач, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи і обов'язок доказування
наявності саме двох умов для
скасування заочного рішення лежить
саме на відповідачеві.

Вимоги заявника ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення обґрунтовуються тим,
що він не був повідомлений належним
чином про дату, час і місце розгляду
справи судом, оскільки з 1993 року виїхав
на постійне місце проживання до
Російської Федерації, а позивачка про
розгляд справи його не повідомляла. Про
винесення судом заочного рішення
дізнався 13.01.2014 року після отримання
копії рішення суду його представником.
ОСОБА_3 посилається на те, що ним їй була
видана розписка про те, що він отримав
від неї гроші в сумі 250 доларів США за
продану ним квартиру, з зобов'язанням
оформити правочин в нотаріальній
формі. Однак, вказану квартиру він
нікому, в тому числі ОСОБА_3, не
продавав, грошей він не отримував та
розписку про їх отримання не видавав.
Квартиру він залишив ОСОБА_3 для
догляду, для тимчасового проживання її
батьків, коли виїжджав з України в 1993
році. Про продаж квартири з ОСОБА_3 він
не домовлявся та документів на
квартиру їй не передавав.

Відповідно до положень ч.9 ст. 74 ЦПК
України в редакції, що діяла на час
винесення оскаржуваного рішення суду,
відповідач у справі ОСОБА_2 про час і
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином згідно чинного на той
час законодавства, причину своєї
неявки суду не повідомив. Доказів того,
що він з 1993 року постійно проживає на
території Російської Федерації
відповідач ОСОБА_2 суду не надав, хоча
особисто подав до канцелярії суду
підписану ним заяву про перегляд
заочного рішення. Отже відповідач,
тобто заявник, не довів суду, що він не
з'явився у судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин. Крім того, ОСОБА_2 не
надав суду та не посилається на докази,
які б підтверджували, що він не видавав
(не писав та не підписував) розписку від
11.09.1993р. видану ОСОБА_3 про продаж їй
спірної квартири та зобов'язання
нотаріально посвідчити договір
купівлі-продажу квартири.

Таким чином, заявником ОСОБА_2 суду не
було надано жодного переконливого
доказу, що підтверджують обставини, на
які він посилається в поданій заяві, у
зв'язку з чим судом не було встановлено,
що ОСОБА_2 не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин та не видавав
розписку про продаж ОСОБА_3 належної
йому квартири. ОСОБА_2 суду не надано та
він не посилається на докази, які мають
істотне значення для правильного
вирішення справи, як того вимагає ст. 232
ЦПК України. Також, щодо твердження
заявника про безпідставність
посилання судом на норми ч.2 ст. 220 ЦК
України при ухваленні оскаржуваного
рішення, необхідно зазначити, що
Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» та інших
законодавчих актів України», крім
іншого, з 01.01.2013р. внесено зміни до ст.ст.
182, 640 ЦК України, зокрема, щодо
визначення моменту укладення договору.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК
України суд може своєю ухвалою за
результатами розгляду заяви про
перегляд заочного рішення залишити
заяву без задоволення.

Встановлені судом вищевказані
обставини є підставою для залишення
заяви заявника ОСОБА_2 про перегляд
заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 74, 208 - 209, 231, 232 ЦПК
України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного
рішення по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та про
визнання права власності - залишити без
задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. Строк на апеляційне
оскарження заочного рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя

Арцизького районного суду
М.П. Крикун