Справа № 161/9139/14-ц
Провадження № 2/161/2891/14
У Х В А Л А

11 липня 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області

у складі: головуючї - судді
Кирилюк В.Ф.

при секретарі :
Поліщук Д.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк», третя
особа без самостійних вимог на стороні
позивача ОСОБА_2 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк», третя
особа без самостійних вимог на стороні
позивача ОСОБА_2 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу майна.

10 липня 2014 року ОСОБА_1 подав суду заяву
про забезпечення позову, в якій просить
суд накласти арешт на житловий будинок
з надвірними будівлями і спорудами
с.Лище по вул.Молодіжна,26 Луцького
району та земельну ділянку площею 0,12
га, яка виділена для його
обслуговування.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
суд приходить до висновку, що заява
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно абзацу 2 ч.1 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 9 від 22
грудня 2006 року «Про судову практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження у ній, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Пленум Верховного суду України у ч.4
даної постанови роз'яснив, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Таким чином, аналізуючи матеріали
справи та беручи до уваги ту обставину,
що існує реальна загроза невиконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, суд вважає за доцільне заяву
про забезпечення позову задовольнити.

Керуючись ст.ст.60, 131, 151, 152, 153 ЦПК
України, абзацу 2 ч.1 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 9 від 22
грудня 2006 року «Про судову практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

До вирішення справи по суті - накласти
арешт на житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами с.Лище по
вул.Молодіжна,26 Луцького району та
земельну ділянку площею 0,12 га, яка
виділена для його обслуговування.

Ухвалу до негайного виконання
направити у відділ державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції та Реєстраційну
службу Луцького районного управління
юстиції.

Заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який постановив
ухвалу, за заявою особи щодо якої вони
вжиті, шляхом подачі заяви протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду
В.Ф.Кирилюк