Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3792/13-ц

номер провадження 2/695/1441/13

17 березня 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд,
Черкаської області, в складі :

головуючого - судді
Таратіна В.О.

при секретарі
Курченко В.М.

з участю представника
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Золотоноша цивільну
справу за позовом Кредитної спілки
«Добросвіт» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості та за
зустрічним позовом ОСОБА_5 до Кредитної
спілки «Добросвіт» про визнання
недійсним кредитного договору та
договору поруки,-

ВСТАНОВИВ

КС "Добросвіт" звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення боргу за кредитним договором
в сумі 31774,87 грн.

Свою заяву позивач пояснює тим, що
10.04.2008 року відповідач ОСОБА_3 уклала
кредитний договір № 00128 з КС
«Добросвіт» та отримала кредит в сумі
5000,00 грн., строком на 36 місяців, під 44%
річних на умовах сплати відсотків за
користування кредитом та частину
кредиту в розмірах і за графіком,
встановленим кредитним договором з
терміном остаточного погашення не
пізніше 10.04.2011 року.

В якості забезпечення позичальником
своїх зобов'язань за кредитним
договором між позикодавцем та
позичальником та ОСОБА_4, ОСОБА_5 було
укладено договори поруки № 00128/1, № 00128/2
від 10.04.2008 року. За умовами
вищезазначених договорів поруки
поручителі поручилися перед
позикодавцем за своєчасне та повне
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором.

Зобов'язання за кредитним договором
позичальником виконувалися не
належним чином, в строки передбачені
договором кредит та відсотки за
користування кредитним коштами не
сплачувалися.

24.03.2009 року рішенням Соснівського
районного суду м. Черкаси вирішено
стягнути солідарно з відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КС
«Добросвіт» заборгованість за
кредитним договором в сумі 7648,54 грн.
Зазначене рішення суду набрало
законної сили, а обставини які ним не
встановлені відповідно до ст.61 ЦПК
України не підлягають новому
дослідженню. Винесене рішення суду не
припинило кредитні зобов'язання між
сторонами, оскільки останні
припиняються в результаті належного
виконання грошового зобов'язання.

Заборгованість позичальника по
відсотках за користування кредитним
коштами непогашена та за період з 19.01.2009
року по 30.09.2013 року становить 31774,87 грн.,
з яких 7293,17 грн. - несплачена сума
відсотків за умовами п. 1 кредитного
договору, 24481,50 грн. - несплачена сума
відсотків за умовами п 6.5 кредитного
договору.

ОСОБА_5 звернулась з зустрічним позовом
мотивуючи його тим, що 10.04.2008р. між
ОСОБА_3 та КС «Добросвіт» був укладений
кредитний договір № 00128 від 10.04.2008р.
10.04.2008р. з метою забезпечення належного
виконання ОСОБА_3 зобов'язань за
кредитним договором № 00128 від 10.04.2008р.
між ОСОБА_5 був укладений договір
поруки № 00128/2. Вважає, що Кредитний
договір № 00128 від 10.04.2008р. та договір
поруки № 00128/2 від 10.04.2008р. мають бути
визнані недійсними, оскільки в момент
укладення Кредитного договору № 00128
від 10.04.2008р. та надання фінансового
кредиту ОСОБА_3 КС «Добросвіт» повинна
була мати відповідну ліцензію. Як
вбачається з Ліцензії від 19.11.2004р.,
виданої Державною комісією з
регулювання ринків фінансових послуг
України Кредитній спілці «Добросвіт»,
строк дії вказаної ліцензії закінчився
ще 04.11.2007р., тому станом на 10.04.2008р.,
укладаючи з ОСОБА_3 кредитний договір №
00128, КС «Добросвіт» діяла без
відповідного дозволу (ліцензії).

Представник позивача в судовому
засіданні наполягала на задоволенні
позову в повному обсязі та просила суд
відмовити в задоволенні зустрічного
позову.

Представник відповідача ОСОБА_5 -
ОСОБА_2 в судовому засідання не визнав
позовні вимоги та наполягав на
задоволенні зустрічного позову.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явилися з невідомих для
суду причин, хоча про день та час
розгляду справи ставилися судом до
відома.

Суд, вислухавши думку учасників
судового процесу та дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
первинний та зустрічний позови не
підлягають до задоволення з наступних
підстав.

Згідно з ч.1 ст.1 ЗУ «Про кредитні
спілки» кредитна спілка - це
неприбуткова організація, заснована
фізичними особами, професійними
спілками, їх об'єднаннями на
кооперативних засадах з метою
задоволення потреб її членів у
взаємному кредитуванні та наданні
фінансових послуг за рахунок
об'єднаних грошових внесків членів
кредитної спілки.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про кредитні
спілки» кредитна спілка може укладати
від свого імені договори та інші угоди,
які не суперечать вказаному закону.

Частиною 4 ст.8 вказаного Закону
передбачено, що ліцензуванню в
кредитній спілці підлягає діяльність
по залученню внесків (вкладів) членів
кредитної спілки на депозитні рахунки,
а також інші види діяльності
відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
- Фінансові послуги надаються
фінансовими установами, а також, якщо
це прямо передбачено законом,
фізичними особами - підприємцями.
Виключне право або інші обмеження щодо
надання окремих фінансових послуг
встановлюються законами про
діяльність відповідної фінансової
установи та нормативно-правовими
актами державних органів, що
здійснюють регулювання ринків
фінансових послуг.

Відповідно до ч.3 ст.5 цього Закону
надавати фінансові кредити за рахунок
залучених коштів має право на підставі
відповідної ліцензії лише кредитна
установа.

Згідно з ч.2 ст.34 ЗУ «Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг» здійснення
страхової діяльності, діяльності з
надання послуг накопичувального
пенсійного забезпечення, надання
фінансових кредитів за рахунок
залучених коштів, діяльності з надання
будь-яких фінансових послуг, що
передбачають пряме або опосередковане
залучення фінансових активів від
фізичних осіб дозволяється тільки
після отримання відповідної ліцензії.

Пунктом 1.2 Ліцензійних умови
провадження діяльності кредитних
спілок з надання фінансових послуг
встановлено, що діяльність кредитної
спілки з надання фінансових кредитів
за рахунок капіталу кредитної спілки, а
також коштів об'єднаних кредитних
спілок, залучених кредитною спілкою, що
є їх членом, та коштів спільних
фінансових фондів асоціацій кредитних
спілок, утворених їх членами, не
потребує отримання ліцензії.

В момент укладення Кредитного договору
№ 00128 від 10.04.2008р. та надання
фінансового кредиту ОСОБА_3 КС
«Добросвіт» повинна була мати
відповідну ліцензію. Як вбачається з
Ліцензії від 19.11.2004р., виданої Державною
комісією з регулювання ринків
фінансових послуг України Кредитній
спілці «Добросвіт», строк дії вказаної
ліцензії закінчився ще 04.11.2007р., тому
станом на 10.04.2008р., укладаючи з ОСОБА_3
кредитний договір № 00128, КС «Добросвіт»
діяла без відповідного дозволу
(ліцензії).

За таких обставин, оскільки КС
«Добросвіт» не спростовані подані
відповідачем докази щодо відсутності у
позивача на момент укладання
кредитного договору № 00128 від 10.04.2008
ліцензії та не подані належні докази
щодо надання кредиту ОСОБА_3 за рахунок
капіталу кредитної спілки, тому
позовні вимоги КС «Добросвіт» не
підлягають до задоволення.

В задоволенні зустрічного позову слід
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Дво- чи
багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч.ч.1-3,5,6 ст.203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Відповідно ч.3 ст.215 ЦК України якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Кредитний договір між ОСОБА_3 та КС
«Добросвіт» № 00128 від 10.04.2008р. 10.04.2008р. є
двостороннім договором. Позивачка за
зустрічним позовом не є стороною
договору. Отже оспорюваний правочин, а
саме вказаний кредитний договір між
ОСОБА_3 та КС «Добросвіт», не може бути
визнаним недійсним, оскільки жодним
чином не стосувався на момент
укладення ОСОБА_5, не впливав на її
права або обов'язки, не може бути нею
оспорений, а також суд не вбачає
підстав визнання його недійсним в
порядку ст.215 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Оскільки основний договір між ОСОБА_3
та КС «Добросвіт» № 00128 від 10.04.2008р.
10.04.2008р. не виконано, він не є нікчемним
або не визнаний недійсним, відсутні
підстави у визнанні недійсним договори
поруки № 00128/1, № 00128/2 від 10.04.2008 р.

Керуючись ст. ст. 208 - 215 ЦПК України, суд
,-

ВИРІШИВ

В задоволенні позову Кредитної спілки
«Добросвіт» відмовити повністю.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Суддя
В. О. Таратін