АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Нежури В.А., Головачова Я.В.,

при секретарі Меєчко Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Коммаш" на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01.07.2014 у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Коммаш" про стягнення середнього заробітку за час затримки здійснення розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 18.04.2014 звернувся до суду з позовом, в якому просив, з урахуванням уточнень, стягнути з відповідача на свою користь 48000 грн. суми середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В обґрунтування позову зазначив, що перебував в трудових правовідносинах з відповідачем в період з 12.09.2011 по 19.10.2011. При звільненні йому було видано трудову книжку, проте не було здійснено остаточного розрахунку. Позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача, проте виплата здійснена не була.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01.07.2014 задоволений позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства "Коммаш" про стягнення середнього заробітку за час затримки здійснення розрахунку при звільненні.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Коммаш" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки здійснення розрахунку при звільненні в розмірі 48 000 (сорок вісім тисяч) гривень.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Коммаш" на користь держави судовий збір в розмірі 480 (чотириста вісімдесят гривень) 00 коп..

Справа № 752/5571/14-ц
№ апеляційного провадження 22-ц/796/10254/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Антонова Н.В
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Вважаючи рішення суду незаконним та необґрунтованим, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права. Відповідач вказує на те, що до сплати ОСОБА_1 належить 1623,45 грн. При звільнення ОСОБА_1 трудову книжку отримав, заробітну плату в тому розмірі в якому вона повинна бути відповідно до документів отримати відмовився мотивуючи свою відмову тим, що йому було усно обіцяно більшу заробітну плату. Керівництво ПАТ «КЗКМ «Коммаш» в свою чергу намагалося мирно вирішити спір, який виник 10.11.2013 надіслало лист, в якому сповістили про необхідність з'явитися до бухгалтерії ПАТ «КЗКМ «Коммаш» у визначений час та отримати заробітну плату. ОСОБА_1 на лист не відреагував, за заробітною платою не з'являвся.

На підставі викладеного вважає задоволення позовних вимог необґрунтованим, рішення суду першої інстанції таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, просить його скасувати, а позовні вимоги залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи недоведеним залишився факт ухилення ОСОБА_1 від отримання належних йому виплат, а тому суд вважав за потрібне задовольнити позовні вимоги, та стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки здійснення розрахунку при звільненні в розмірі 48000,00 грн., відповідно до поданої позивачем заяви по уточнення позовних вимог.

Проте, погодитись з таким висновком суду першої інстанції в повному обсязі колегія суддів апеляційного суду не вважає за можливе.

Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст. 116 КЗпП України.

У силу ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що позивач працював на посаду електрозварювальника на н/п автоматах ВАТ «Коммаш» в період з 12.09.2011 до 19.10.2011, що підтверджується даними трудової книжки /а.с.3-4/ та визнано відповідачем ході розгляду справи.

Сторони в судовому засіданні не заперечували і того, що в день звільнення розрахунку між позивачем та відповідачем не відбулося.

Правонаступником ВАТ «Коммаш» на даний час є ПАТ «Коммаш», що вбачається з Статуту ПАТ «Коммаш» від 26.04.2013. З Статут також вбачається, що державна реєстрація змін до установчих документів була проведена 10.06.2013 /а.с.59-76/. Проте вказане не враховано судом першої інстанції, що призвело до помилково стягнення сум з ВАТ «Коммаш».

Представник відповідача, як на підставу своїх заперечень посилався і те, що розрахунок не було проведено з вини позивача, який від отримання грошових коштів відмовився, та не з'являвся до ВАТ «Коммаш» незважаючи на направлення виклику.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що лист з пропозицією отримати заборгованість по заробітній платі був направлений позивачу 11.10.2013, а отриманий ним 18.10.2013. Інших даних, які б свідчили про здійснення відповідачем дій направлених на виконання покладеного на Законом обов'язку по здійсненню розрахунку при звільненні або даних про ухилення позивача від отримання вказаного розрахунку матеріали справи не містять. З наведеного вбачається, що суд обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати. Разом з тим, судом першої інстанції не визначений період затримки розрахунку, не визначена середньоденна заробітна плата, взагалі не наведений розрахунок середнього заробітку який належить до стягнення.

Враховуючи відсутність доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій направлених на здійснення розрахунку з позивачем до 11.10.2013, а також виходячи з того, що після отримання 18.10.2013 листа даних про вчинення позивачем дій щодо отримання розрахунку матеріали справи не містять, період затримки розрахунку становить з 19.10.2011 по 18.10.2013.

Згідно офіційних даних Міністерства соціально політики, що дорівнює 505 робочих днів,.

Відповідно до п. 2 ч. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно довідки про заборгованість по заробітній платі позивача йому підлягало до виплати за вересень - 1022,73 грн., за жовтень 2011 - 857,14 грн., а всього 1879,87 грн. /а.с.19/. При цьому відпрацьованих позивачем днів 27 робочих днів (у вересні 15, у жовтні 12). Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача становить 69,62 грн. (1879,87:27=69,62).

Відповідно сума компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка вираховується шляхом множення суми середньоденного заробітку, яка становить 69,62 грн., на кількість робочих днів затримки розрахунку - 505 має становити 35158,10 грн..

Таким чином, посилання відповідача на невірний розрахунок компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, що в свою чергу призвело до завищення суми компенсації є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга в цій частини підлягає задоволенню.

В решті рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 цього Кодексу порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Оскільки неправильність рішення суду першої інстанції полягає у неправильному визначенні розміру компенсації середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, то колегія суддів вважає, що рішення може бути змінено в цій частині.

Також, в порядку ч. 5 ст. 88 ЦПК України перегляду апеляційним судом підлягає і сума судового збору, що стягується з відповідача на користь Держави і складає 1% від суми задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Коммаш - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01.07.2014 - змінити в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в зв'язку з чим резолютивну частину рішення викласти в наспаній редакції:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Коммаш" про стягнення середнього заробітку за час затримки здійснення розрахунку при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути Публічного акціонерного товариства "Коммаш" (код ЄДРПОУ 315428, місцезнаходження м. Київ, вул. Васильківська, 28) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1, проживає: АДРЕСА_1) середній заробіток за час затримки здійснення розрахунку при звільненні в розмірі 35158 (тридцять п'ять тисяч сто п'ятдесят вісім) гривень 10 коп..

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Коммаш" (код ЄДРПОУ 315428, місцезнаходження м. Київ, вул. Васильківська, 28) на користь держави судовий збір в розмірі 351 (триста п'ятдесят одну) гривню 58 коп.

В решті рішення суду - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: