АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №760/5757/13 № апеляційного
провадження:22ц/796/9121/2014 Головуючий у
суді першої інстанції:Бобровник О.В.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А. Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
9 липня 2014 року колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого - Семенюк Т.А.
Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.
при секретарі - Круглику В.В.,
розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 28 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах ОСОБА_4 до Київського
міського психоневрологічного
диспансеру № 5, треті особи:
Прокуратура Солом'янського району м.
Києва, Київський міський центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, зобов'язання
вчинити певні дії , -
В С Т А Н О В И Л А:
Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 28 травня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу на
рішення суду, в якій просять рішення
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позову, вважаючи, що судом
порушені норми матеріального та
процесуального права, не враховано
обставини, які мають суттєве значення
для справи.

ОСОБА_3,ОСОБА_4, Прокуратура
Солом'янського району м. Києва та
Київський міський центр по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат в
судове засідання не з'явилися, хоча
були повідомлені про час та місце
розгляду справи належним чином, про
причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ст. 305 ЦПК України,
колегія суддів вважає за можливе
слухати справу у відсутність осіб, які
не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Судом встановлено, що у березні 2013 року
позивачі звернулися до суду з позовом
до відповідача про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
зобов'язання вчинити певні дії,
посилаючись в обґрунтування своїх
вимог на те, що 5 листопада 2007 року
ОСОБА_3 було взято на консультативний
нагляд у Київському міському
психоневрологічному диспансері №5,
вказані дії були здійснені на підставі
«огляду на дому психіатром», та на її
думку, поставлення її на
консультативний нагляд в КМПНД № 5 є
безпідставним та неправомірним.

Також, вказують, що неправомірними
діями КМПНД № 5, ОСОБА_3, яка є інвалідом
праці безстрокове та її донька ОСОБА_4,
яка є інвалідом першої групи з
дитинства були позбавлені права на
санаторно-курортне лікування. Вона -
ОСОБА_3, була позбавлена права на
отримання виплати коштів за надані
соціальні послуги доньці ОСОБА_4. Окрім
того, ОСОБА_3 не було зараховано робочий
стаж.

Через неправомірні дії відповідача
стан здоров'я позивачів значно
погіршився, що, на думку позивачів, є
підставою для відшкодування моральної
шкоди.

ОСОБА_3 вважає також, що вказаними
неправомірними діями відповідача,
позивачам було завдано значну
матеріальну шкоду, оскільки за цей час,
згідно листа Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат від 04. 02. 2013 року,
ОСОБА_3 мала б отримати в якості оплати
за соціальні послуги 38 887 грн. 50 коп. З
урахування збільшення позовних вимог,
просила суд стягнути з відповідача
матеріальну шкоду у розмірі 60 790 грн., 20
000 грн. моральної шкоди на користь
ОСОБА_3, 20 000 грн. на користь ОСОБА_4,
зарахувати ОСОБА_3 час перебування на
консультативному нагляді у КМПНД № 5 в
трудовий стаж.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
інвалідом другої групи з трудового
каліцтва безстроково, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами.

З матеріалів справи вбачається, що 5
листопада 2007 року ОСОБА_3 було взято на
консультативний нагляд у Київському
міському психоневрологічному
диспансері №5, вказані дії були
здійснені на підставі «огляду на дому
психіатром».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що дії
лікарів КМПНД № 5 щодо постановлення
позивачки на консультативний нагляд
були правомірними, а тому підстав для
стягнення моральної шкоди на користь
позивачів не вбачається.

Проте, з таким висновком суду повною
мірою погодитись не можна.

За положенням ч. 2 ст. 11 Закону України
"Про психіатричну допомогу",
психіатричний огляд проводиться
лікарем-психіатром на прохання або за
усвідомленою згодою особи.

Частиною 4 ст. 11 вказаного Закону
визначено, що рішення про проведення
психіатричного огляду особи без її
усвідомленої згоди або без згоди її
законного представника приймається
лікарем-психіатром за заявою, яка
містить відомості, що дають достатні
підстави для такого огляду. Із заявою
можуть звернутися родичі особи, яка
підлягає психіатричному огляду, лікар,
який має будь-яку медичну
спеціальність, інші особи.

Згідно ч.4 ст. 11 вказаного Закону,
рішення про проведення психіатричного
огляду особи без її усвідомленої згоди
або без згоди її законного
представника приймається
лікарем-психіатром за заявою, яка
містить відомості, що дають достатні
підстави для такого огляду. Із заявою
можуть звернутися родичі особи, яка
підлягає психіатричному огляду, лікар,
який має будь-яку медичну
спеціальність, інші особи.

За вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній особі або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.5 ст. 23 ЦК України,
моральна школа відшкодовується
одноразово.

Як встановлено судом, рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 27.11.2012
року, рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 25.04.2012 року скасовано і
ухвалено нове рішення, яким визнано дії
КМПНД № 5 щодо постановлення ОСОБА_3 на
консультативний нагляд з 5 листопада 2007
року незаконними та зобов'язано КМПНД
№ 5 виключити з консультативного
обліку всі відомості про ОСОБА_3

Відповідно до ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відтак, висновки суду першої
інстанції щодо правомірності дій
лікарів при постановці ОСОБА_3 на
консультативний нагляд у КМПНД № 5 є
помилковими.

Крім того, зазначаючи, що питання про
стягнення з відповідача на користь
позивачів моральної шкоди вже було
вирішене судом апеляційної інстанції
при ухваленні рішення від 07.06.2012року,
суд першої інстанції не врахував, що
апеляційним судом шкоду відшкодовано у
зв'язку із ненаданням ОСОБА_3 відповіді,
а не у зв'язку із незаконним
постановленням її на консультативний
нагляд.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 щодо
стягнення з КМПНД № 5 моральної шкоди у
зв'язку з незаконним постановленням її
на консультативний нагляд, що призвело
до моральних страждань, погіршення
стосунків з рідними, сусідами та
знайомими, порушенням звичного способу
життя, підлягають частковому
задоволенню.

Колегія суддів, враховуючи характер
та ступень моральних страждань
позивачки, ступень вини відповідача у
заподіянні шкоди, приходить до
висновку про необхідність стягнення з
відповідача на користь ОСОБА_3 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
1000 грн..

Разом з цим, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення позову про
стягнення моральної шкоди на користь
ОСОБА_4, оскільки позивачами не
доведено спричинення останній
будь-яких моральних страждань
незаконними діями відповідача.

Колегія суддів не може погодитися і з
доводами апелянтів про незаконність
рішення суду щодо відмови у
задоволенні позову в частині стягнення
на їх користь 60 790,50 грн. матеріальної
шкоди, яку вони повинні були отримати,
якби не було неправомірно постановлено
на консультативний нагляд ОСОБА_3,
оскільки, як вбачається з матеріалів
справи, відповідно до листа Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат
департаменту соціальної політики КМДА
від 4 лютого 2013 року № 03/07-А90, кошти у
сумі 38 887,5 грн. в якості державної
соціальної допомоги, в тому числі і
надбавки за догляд, були зараховані та
виплачені ОСОБА_4 шляхом перерахування
на поточний рахунок в АБ «Укргазбанк».

Також колегія суддів погоджується і з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позову про
зарахування часу знаходження на
консультативному нагляді в трудовий
стаж ОСОБА_3, оскільки такі вимоги
безпідставні і не ґрунтуються на
законі.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
скасування рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 28 травня 2014
року в частині відмови у задоволенні
позовних вимог щодо стягнення
моральної шкоди на користь ОСОБА_3 з
ухваленням в цій частині нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 28 травня 2014 року в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
про стягнення моральної шкоди
скасувати та ухвалити нове рішення в
цій частині наступного змісту.

Позов ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах
та в інтересах ОСОБА_4 до Київського
міського психоневрологічного
диспансеру № 5, треті особи:
Прокуратура Соломянського району м.
Києва, Київський міський центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, зобов'язання
вчинити певні дії задовольнити
частково.

Стягнути з Київського міського
психоневрологічного диспансеру № 5 на
користь ОСОБА_3 моральну шкоду у
розмірі 1000 грн.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення а набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді