Провадження № 2/127/304/14
Вінницький міський суд Вінницької
головуючого судді Вохмінової О.С.
при секретарі Солтисюк К.В.
з участю позивачки ОСОБА_1
її представника ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя
особа без самостійних вимог - Третя
вінницька державна нотаріальна
контора про усунення від права на
ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_4 про усунення від
права на спадщину. Мотивувала позов
тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року
матері - ОСОБА_5 - відкрилась спадщина на
майно: 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України вона і
відповідач, як спадкоємці першої черги,
подали заяви до нотаріальної контори
про прийняття спадщини. ОСОБА_5 важко
хворіла, була інвалідом, не могла
самостійно забезпечити належних умов
свого життя, потребувала стороннього
догляду, а відповідач, знаючи про
важкий стан матері, належної уваги не
приділяв, не цікавився її життям, дбав
лише про добробут своєї сім`ї. Таку
допомогу і догляд надавала лише вона,
ОСОБА_1 Вважає, що відповідач умисно
ухилявся від виконання обов`язку щодо
утримання і надання допомоги матері,
яка була у безпорадному стані, тому на
підставі ст. 1224 ЦК України просила
усунути його від права на спадкування.
В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_2 позов
підтримали, просили його задовольнити.
Суду пояснили, що ОСОБА_5 була людиною
похилого віку, хворіла на тяжкі
хвороби, в тому числі трофічні виразки,
не могла сама пересуватись, тому
потребувала сторонньої допомоги. Таку
допомогу надавала лише позивачка, а
відповідач ніякої допомоги і моральної
підтримки матері не надавав,
матеріально не утримував, хоча мати
дуже потребувала грошей, ставився до
матері байдуже. Також ОСОБА_1 пояснила,
що ніколи не перешкоджала брату
заходити до квартири, навпаки, просила,
щоб він приїхав до матері, але він не
приїжджав, говорив, що зайнятий.
Вважають, що ОСОБА_4 не гідний
спадкувати майно, що залишилось після
смерті ОСОБА_5, тому просили усунути
відповідача від права на спадкування.
В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_4 позов не визнав, суду пояснив, що
останні 2 роки мати важко хворіла,
пересувалась із палицею по хаті,
декілька разів лежала в лікарнях. З нею
постійно проживала ОСОБА_1 із дітьми.
Оскільки між ним і сестрою виникали
конфлікти він часто не навідувався до
матері, приблизно раз на місяць, коли
ОСОБА_1 не було дома, а в основному
телефонував. Відвідував її, коли вона
лежала в лікарнях. Допомагав матері
лише матеріально, давав гроші на ліки,
оскільки у всьому іншому допомагала
сестра. Вважає, що мати не була у
безпорадному стані, оскільки вона не
була лежачою, могла себе обійти в
побуті, отримувала пенсію, залишалась з
онучкою, коли ОСОБА_1 була на роботі.
Крім того, мати ніколи не говорила, що
потребує його допомоги. Додав, що
конфлікт в сім`ї виник через житло,
оскільки ОСОБА_5 не хотіла залишати всю
квартиру ОСОБА_1 і виписувати його, а
він також не захотів відмовитись від
Представник Третьої вінницької
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з`явився, наддали
суду заяву, відповідно до якої з
приводу вирішення справи покладались
на думку суду (а.с. 62).
В судовому засіданні також були
допитані свідки з боку позивачки -
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, з боку
відповідача - ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
Так, свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що
вона все життя товаришувала з ОСОБА_5,
часто навідувала її, спілкувались по
телефону. ОСОБА_5 була дуже хвора, в
2012-2013 роках ледве пересувалась,
оскільки на ногах були трофічні
виразки, тому потребувала сторонньої
допомоги, в тому числі матеріальної. У
всьому допомагала лише ОСОБА_1 Донька
робила перев`язки, готувала їжу,
прибирала, доглядала матір в лікарнях,
при цьому вимушена була працювати
майже до народження другої дитини.
ОСОБА_5 завжди скаржилась, що ОСОБА_4 не
дзвонить і не приходить.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є
сусідкою і знає, що ОСОБА_5 була дуже
хвора, особливо взимку 2013 року, коли
лежала в хірургічному відділенні. В
лікарні вона ледве пересувалась за
допомогою лікарів і доньки, оскільки
сама ходити не могла. З нею весь час
поруч була ОСОБА_1, вони разом
проживали. Сусіди говорили, що ОСОБА_4
приїжджав, але вона не зустрічала, лише
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що ОСОБА_5 -
його тітка, він жив у неї протягом 2001-2004
р.р., а в останні роки часто навідувався,
оскільки через хвороби вона
потребувала уваги і допомоги. Останні
пів року ОСОБА_5 знаходилась лише на
ліжку. Вона не могла себе обійти,
приготувати їжу. Через внутрішні
сімейні конфлікти ОСОБА_4 не з`являвся
взагалі до матері і не допомагав їй,
через це ОСОБА_5 ображалась на нього.
Він лише приїхав в реанімацію, але
живою її вже не побачив.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що
навідував ОСОБА_5 в селі і в лікарнях,
разом з ним навідував маму ОСОБА_4,
передавав їй гроші. ОСОБА_5 ніколи не
скаржилась на сина, вона не була у
безпорадному стані, оскільки могла
сама вставати, обходити себе,
отримувати пенсію. Лише останніх пів
року у неї був важкий стан.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що
навідувала ОСОБА_5 дома і в лікарнях,
допомагала грошима і продуктами, часто
телефонувала. Влітку 2012 року ОСОБА_5 ще
поралась по господарству, залишалась з
дитиною. Ніколи не чула від неї скарг на
ОСОБА_4. Також знає, що син навідувався
до матері, допомагав їй в лікарні, а до
квартири не заходив, оскільки між ним,
сестрою і мамою був житловий конфлікт.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона не
приїжджала до ОСОБА_5 з 2011 року, тому про
стан її здоров`я знає лише зі слів, а
ОСОБА_4, її чоловік, навідувався до
матері 1-2 рази на місяць, коли не було
ОСОБА_9, допомагав, чим міг. Між ним та
сестрою існує конфлікт і ОСОБА_1 завжди
говорила, щоб він не приходив, вона сама
Вислухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши матеріали цивільної справи
та оцінивши докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що в задоволенні
позову слід відмовити.
Встановленим судом фактичним
обставинам відповідають
правовідносини, що виникли при
спадкуванні, тому при вирішенні спору
суд застосовує норми глави 84 «Загальні
положення про спадкування» Книги
шостої Цивільного кодексу України.
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла ОСОБА_5 (а.с. 18).
Після її смерті відкрилась спадщина на
належну їй на праві власності 1/3 частку
двокімнатної квартири АДРЕСА_1. На
випадок смерті ОСОБА_5 своєю власністю
не розпорядилась і заповіту не
залишила, тому на підставі ст. 1261 ЦК
України спадкоємцями першої черги за
законом після смерті ОСОБА_5 є її діти -
син ОСОБА_4 (а.с. 43, зворот) та донька
ОСОБА_1 (а.с. 52, зворот).
Спадкоємці прийняли спадщину, подавши
нотаріусу в установлений законом
шестимісячний строк заяви про
прийняття спадщини, відповідно до
ст.ст. 1269, 1270 ЦК України (а.с. 43, 52).
Правовою підставою позову ОСОБА_1
визначила ч. 5 ст. 1224 ЦК України,
відповідно до якої за рішенням суду
особа може бути усунена від права на
спадкування за законом, якщо буде
встановлено, що вона ухилялася від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.
В цивільному праві безпорадним слід
розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду, допомоги
та піклування. Дане визначення
міститься в Постанові Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7
"Про судову практику у справах про
Так, в судовому засіданні було
достовірно встановлено, що ОСОБА_5,
померла у віці 55 років, тобто не була
особою похилого віку, разом з тим, була
інвалідом третьої групи, інвалідність
пов'язана з аварією на ЧАЕС, страждала
рядом захворювань серцево-судинної
системи, легенів, на інфіковані
трофічні виразки обох гомілок,
ожиріння ІІІ ст. Протягом останнього
часу до дня смерті лікувалась в
хірургічному відділенні Вінницького
обласного спеціалізованого клінічного
диспансеру радіаційного захисту
населення (з 08.01.2013 - 06.02.2013 р.), 19.01.2013 року
проведена операція - розкриття та
дренування абсцесу (а.с. 96), знаходилась
на диспансерному спостереженні
Відповідно до довідки Центру первинної
медико-санітарної допомоги № 3 від
03.03.2014 року ОСОБА_5 за місцем проживання
часто відвідував дільничний терапевт,
хірург. В силу свого важкого стану
здоров`я хвора була не в змозі про себе
самостійно подбати та потребувала
сторонньої допомоги (а.с. 98).
І свідки і сторони у справі пояснили, що
ОСОБА_5 важко хворіла, особливо останні
пів року перед смертю, на вулицю не
виходила, догляд за нею здійснювала
Тому суд приходить до висновку, що
внаслідок тяжкої хвороби ОСОБА_5 не
могла забезпечити свій побут, умови
свого життя, потребувала стороннього
догляду, допомоги та піклування.
Пленум Верховного Суду України у п. 6
постанови "Про судову практику у
справах про спадкування" від 30 травня
2008 року N 7 роз'яснив, що при
встановленні судом факту ухилення
особи від виконання обов'язку щодо
утримання спадкодавця слід
враховувати поведінку особи і
розуміння нею свого обов'язку щодо
надання допомоги, її необхідність для
існування спадкодавця, наявність
можливостей для цього та свідоме
невиконання такою особою
встановленого законом обов'язку.
Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребував
допомоги, полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Таким чином, ухилення
характеризується умисною формою вини.
Щоденні турботи у вигляді приготування
їжі, забезпечення продуктами
харчування, прибирання житла, прання
білизни, контролю за прийомами ліків,
здійснювала позивачка.
Проте, судом було встановлено на
підставі пояснень сторін і свідків, що
між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 тривалий час існує
конфлікт з приводу володіння
квартирою. В судовому засіданні
відповідач визнав, що дійсно не
здійснював за матір`ю щоденного
догляду, оскільки з матір`ю проживала і
допомагала їй у всьому ОСОБА_1 Через те,
що він знав, що мати отримує належну
допомогу від ОСОБА_1, особисто його
постійної допомоги мати не
потребувала, він навідувався та
допомагав по мірі можливості, в тому
числі і матеріально.
Встановивши той факт, що ОСОБА_5 була у
безпорадному стані і потребувала
постійного догляду і допомоги, суду не
було доведено те, що ОСОБА_5 потребувала
такої допомоги саме від ОСОБА_4,
оскільки отримувала її від іншого
спадкоємця - ОСОБА_1 Також не знайшов
свого підтвердження факт умисного
ухилення ОСОБА_4 від надання допомоги
Пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 і
позивачки в частині, що ОСОБА_5
ображалась на сина через те, що він не
приділяє їй уваги, спростовуються
поясненнями решти свідків - ОСОБА_9,
ОСОБА_10, а також відповідача, які
стверджували, що сама ОСОБА_5 ніколи не
скаржилась на сина, а він відвідував
матір в лікарні, по місцю проживання,
коли не було ОСОБА_9, і надавав їй гроші
та продукти харчування.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
Обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь в справі, не
підлягають доказуванню (ст. 61 ЦПК
На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про недоведеність позовних
вимог ОСОБА_1, тому в задоволенні позову
про усунення відповідача від права на
спадкування після смерті матері слід
На підставі викладеного, керуючись ч. 5
ст. 1224, ст. 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11,
57, 60, 61, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-
В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третя особа - Третя вінницька
державна нотаріальна контора про
усунення від права на спадкування -
Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення через
Вінницький міський суд Вінницької
області до апеляційного суду
Суддя: