Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/102/14-ц
Провадження № 2-п/209/15/14
У Х В А Л А

"01" квітня 2014 р. Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська у складі:

головуючого Ковальової А.Б.

при секретарі Золотих Л.М.

за участю

представників позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

відповідачки ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_7 до ОСОБА_5, треті особи Департамент комунальної власності та земельних відносин, Дніпровська районна у місті Дніпродзержинську рада, Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Дніпродзержинську ради, Дніпровський РВ в м. Дніпродзержинську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ТОВ Абонент ХХІ про визнання приватизації недійсною, про скасування рішення виконавчого комітету, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та ордеру, виселення з квартири, визнання права користування квартирою, повернення майна з чужого незаконного володіння, стягнення матеріальної а моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 листопада 2013 року позов був задоволений, визнано недійсним рішення виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Дніпродзержинську ради від 21 березня 2007 року № 138 про видачу ОСОБА_5 ордеру на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 на склад сімї із двох чоловік, визнано недійним ордер № 17 від 04 липня 2007 року про надання ОСОБА_5 на склад сімї із двох чоловік права на зайняття житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1, визнано недійсним розпорядження Фонду комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради, правонаступником якого є Департамент комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради, за № 5/1688-р від 11 вересня 2008 року про передачу квартири АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_8, визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради, правонаступником якого є Департамент комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради, на підставі розпорядження за № 5/1688-р від 11 вересня 2008 року про належність квартири АДРЕСА_1 на праві приватної власності ОСОБА_8, зобовязаний Дніпровський РВ в м. Дніпродзержинську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській зняти з реєстраційного обліку по квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з її малолітньою дитиною ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, із виключенням відомостей про них із особового рахунку на квартиру, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з її малолітньою дитиною ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, виселена із квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, визнано за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, право на користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2, з подальшою реєстрацією Дніпровським РВ в місті Дніпродзержинську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській ОСОБА_7 та ОСОБА_2 в зазначеній квартирі, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 та ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 27000 (двадцять сім тисяч), у відшкодування моральної шкоди 20000 ( двадцять тисяч) гривень грн. та сплачені судові витрати в сумі 978 (девятсот сімдесят вісім) гривень 40 коп.

10 січня 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про перегляд вищевказаного рішення, яка відправлена відповідачем поштовим відправленням 26 грудня 2013 року, посилаючись на те, що копія заочного рішення була отримана нею 17 грудня 2013 року в канцелярії Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська. В своїй заяві відповідач зазначила, що її неявка в судові засідання була викликана знаходженням її на лікарняному по догляду за хворою дитиною в період з 09 жовтня по 19 жовтня 2013 року, потім з 21 по 29 жовтня 2013 року вона знаходилася на стаціонарному лікуванні, в період з 30 жовтня по 18 листопада на амбулаторному лікуванні після оперативного лікування, а тому не могла бути присутньою на судових засіданнях, і в призначені дні надсилала заяви про відкладення розгляду справи на інші дати. А тому через відсутність її в судовому засіданні при розгляді справи по суті вона не змогла надати суду докази на підтвердження її заперечень проти позовних вимог позивачів. Просить суд скасувати заочне рішення від 11 листопада 2013 року.

Ухвалою від 13 січня 2013 року зазначена заява про перегляд заочного рішення була залишена без руху, заявниці наданий строк для усунення недоліків. 28 лютого 2014 року до суду надійшла заява ОСОБА_5 на виконання ухвали суду від 13 січня 2013 року, до якої додані: копія постанови прокуратури Дніпровського району м.Дніпродзержинська, копія заяви для позивачів та усіх учасників судового розгляду, копії листків непрацездатності, копія рішення Дніпровського суду від 18 серпня 2006 року.

Вислухавши представників позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які заперечували проти заяви про перегляд заочного рішення, відповідачку ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6, які наполягали на скасуванні заочного рішення та призначення справи до розгляду на загальних підставах, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Головуючий відкриває судове засідання і з'ясовує, хто з осіб, які беруть участь у справі, з'явився, встановлює їх особу, перевіряє повноваження представників, після чого повідомляє зміст заяви і з'ясовує думку сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, щодо вимог про перегляд заочного рішення. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Згідно зі ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У даному випадку, у судовому засіданні встановлено.

Відповідачка ОСОБА_5 неодноразово сповіщалася про дату, час та місце проведення судового засідання і за місцем роботи, в Дніпровський РВ м.Дніпродзержинська, и за місцем проживання АДРЕСА_4 та не зявилася повторно в судове засідання 11 листопада 2013 року. В матеріалах справи є особиста розписка ОСОБА_5 про її сповіщення на останнє судове засідання /а.с.212/. Перед цим є розписка її мами на а.с.161. Також згідно вимог ЦПК України, на адресу її реєстрації направлялися рекомендовані листи з повідомленням які повернулися до суду за закінченням терміну зберігання /а.с. 210, 191, 160/. Також сповіщалася відповідачка за місцем роботи. Посилання відповідачки на той факт, що про дату та час розгляду цивільної справи на 11 листопада 2013 року вона не була повідомлена належним чином суд сприймає критично, оскільки в матеріалах справи мається її розписка /а.с.212/. Жодних заяв про поважність причин неявки, або з клопотанням про перенесення судового розгляду справи 11 листопада 2013 року, ні від відповідачки, ні від її представника не надходило.

Що стосується доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, ОСОБА_5 посилається на рішення від 18 серпня 2006 року та на постанову про закриття кримінального провадження від 08 жовтня 2013 року, однак зазначене вище посилання не є доречним, оскільки кримінальне провадження не є результатом предмета спору та не може вплинути на результати розгляду цивільної справи, оскільки кримінальне провадження було відкрито відносно виконання ухвал суду від 19 жовтня 2012 року про скасування заочного рішення від 02 лютого 2007року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та від 21 січня 2013 року щодо залишення позовної заяви ОСОБА_5 до Шишку нова Є.В. про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням без розгляду. Окрім цього, в самому тексті постанови про закриття кримінального провадження від 08 жовтня 2013 року старший слідчий прокуратури ОСОБА_9 посилається на той факт, що станом на час винесення постанови в Дніпровському районному суді розглядається цивільна справа «про визнання приватизації недійсною», і саме в судовому порядку може бути підтверджено або спростовано певні факти чи обставини.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не зявився у судове засідання 11 листопада 2013 року без поважних причин. Доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, з боку відповідачки ОСОБА_5 та її представника адвоката ОСОБА_6 в заяві про перегляд заочного рішення, в додатках до заяви або судовому засіданні не вказано.

Керуючись ст.231,232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_7 до ОСОБА_5, треті особи Департамент комунальної власності та земельних відносин, Дніпровська районна у місті Дніпродзержинську рада, Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Дніпродзержинську ради, Дніпровський РВ в м. Дніпродзержинську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ТОВ Абонент ХХІ про визнання приватизації недійсною, про скасування рішення виконавчого комітету, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру та ордеру, виселення з квартири, визнання права користування квартирою, повернення майна з чужого незаконного володіння, стягнення матеріальної а моральної шкоди залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : А.Б.Ковальова