Справа № 335/6212/14-ц 2-о/335/62/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2014 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Геєць Ю.В., при секретарі Замуруєвій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Орджонікідзевський РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області про встановлення факту постійного проживання на території України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, в якій вказала, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Запоріжжя та при народженні мала прізвище «Барабаш», з цього часу постійно мешкала у м. Запоріжжя за адресою: АДРЕСА_1.

07.07.1989 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_2 та взяла його прізвище «ОСОБА_1». Після реєстрації шлюбу заявниця виписалась з квартири за адресою: АДРЕСА_1 та переїхала й прописалась до свого чоловіка за адресою: АДРЕСА_4, де мешкала до 1993 року.

Під час шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_3 року заявниця народила сина ОСОБА_3 та пізніше, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народила сина ОСОБА_4.

У 1993 року заявниця виписалась з будинку АДРЕСА_4 м. Запоріжжя, так як шлюбні відносини з чоловіком припинились, але вже нікуди не прописувалась. Фактично заявниця мешкала за адресою: АДРЕСА_1.

Приблизно в 1996-1997 роках працівники міліції вилучили у заявниці паспорт по кримінальній справі, який не був повернутий, а потім був загублений.

22.06.2006 року заявниця була засуджена Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя до 5 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 роки.

15.11.2007 року заявниця була засуджена Ленінським районним судом м. Запоріжжя на строк 5 років 1 місяць.

Після звільнення 25.02.2011 року заявниця почала займатись відновленням паспорту, проте на той час сектор громадянства, імміграції, реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області відмовив їй у видачі паспорту громадянина України, так як не підтверджувалось її громадянство України та рекомендовано звернутись у сектор ГІРФО Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області для вирішення питання щодо громадянства України.

Відповіддю від 21.03.2014 року Орджонікідзевським РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області заявницю повідомлено, що при розгляді її заяви про втрату паспорту від 21.06.2011 року не було встановлено належності її до громадянства України, оскільки з останнього місця проживання: АДРЕСА_1, вона була знята 13.11.1989 року.

Заявниця просить суд встановити факт її, ОСОБА_1, постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України та на момент набрання чинності Закону України „Про громадянство України".

В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Орджонікідзевського РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував.

Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 (повторне) ІНФОРМАЦІЯ_5 року у м. Запоріжжя народилась ОСОБА_5 (а.с. 4).

Згідно до відмітки в паспорті громадянина України НОМЕР_2 виданого на ім'я ОСОБА_2, останній 07.07.1989 року уклав шлюб з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 25).

Відповідно до свідоцтв про народження НОМЕР_3 та Серії НОМЕР_4 (повторне) батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_2, ОСОБА_1 (а.с. 5,6).

З побутової характеристики наданої КП „ВРЕЖО №13" від 09.11.2011 року на ім'я ОСОБА_1 вбачається, що остання за адресою АДРЕСА_2 зареєстрована не була, однак з 1986 року по 2006 року мешкала за зазначеною адресою (а.с. 15).

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2006 року ОСОБА_1 засуджена за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі з випробувальним строком на 3 роки.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2007 року ОСОБА_1 засуджена за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років 1 місяць позбавлення (а.с. 7-11).

Згідно до довідки про звільнення Серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 відбувала покарання в установах Державної кримінально - виконавчої служби з 19.10.2006 року по 25.02.2011 року звідки звільнена, прямує до місця проживання - АДРЕСА_3 (а.с. 12).

Відповіддю від 21.03.2014 року Орджонікідзевським РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області заявницю повідомлено, що при розгляді її заяви про втрату паспорту від 21.06.2011 року не було встановлено належності її до громадянства України, оскільки з останнього місця проживання: АДРЕСА_1, вона була знята 13.11.1989 року (а.с. 16).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_2 підтвердили факт постійного та безперервного проживання ОСОБА_1 на території держави Україна з 1991 року по теперішній час.

Згідно п. 1 ст. 3 Закону України „Про громадянство України" усі громадяни колишньої СРСР, які на момент проголошення незалежності України, 24 серпня 1991 року, постійно проживали на території України є громадянами України.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

В силу викладеного заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 256 -259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Орджонікідзевський РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити юридичний факт, постійного проживання ОСОБА_1 на території України на момент проголошення незалежності України, 24.08.1991 року, та на момент набрання чинності Закону України „Про громадянство України", 13.11.1991 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ю.В. Геєць