АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

04 грудня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого -
Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток
А.О.

при секретарі - Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ПАТ «Банк «Демарк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 04 листопада 2010 року,

встановила:

у серпні 2010 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
солідарно з відповідачів на його
користь заборгованість за кредитним
договором в розмірі 34 630 грн. 94 коп., а
також стягнути 3 300 грн. комісії та
судові витрати, посилаючись на те, що 27
липня 2007 року між ним та ОСОБА_1. було
укладено кредитний договір, а з ОСОБА_2.
- договір поруки, умови яких
відповідачі не виконують, внаслідок
чого утворилась заборгованість.

Рішенням Деснянського районного
суду м. Києва від 04 листопада 2010 року у
позов задоволено частково, стягнуто з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2. солідарно
заборгованість у розмірі 34 630 грн. та
судові витрати., стягнуто з ОСОБА_1 3 300
грн. щомісячної комісії за кредитним
договором.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення скасувати в частині
задоволення вимог про стягнення з
нього заборгованості та ухвалити в цій
частині нове, яким в задоволенні
позовних вимог до нього відмовити,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді
Немировської О.В., пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Звертаючись до суду з даним
позовом, позивач - ПАТ «Банк «Демарк»
посилався на те, що 27.07.2007 р. між ним та
ОСОБА_1. було укладено Кредитний
договір №82-060, за умовами якого
позичальнику було надано кредит в сумі
20 000 грн. терміном до 24.07.2009 р. зі сплатою
25% річних.

Оскільки ОСОБА_1. не виконував належним
чином взятих на себе зобов'язань,
утворилась заборгованість, яка
складається з тіла кредиту - 16 283 грн. 99
коп., відсотків - 11 053 грн. 59 коп., штрафу -
930 грн., пені за порушення строків
сплати тіла - 2 983 грн. 87 коп., пеня за
прострочення сплати відсотків - 3 379 грн.
49 коп.

На забезпечення виконання зобов'язання
того ж дня між позивачем та ОСОБА_2.
було укладено договір поруки. В зв'язку
з цим позивач просив стягнути
солідарно з боржника та поручителя
суму заборгованості та з ОСОБА_1 суму
комісії - 3 300 грн.

Рішенням Деснянського районного
суду м. Києва від 04 листопада 2010 року у
позов задоволено частково, стягнуто з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2. солідарно
заборгованість у розмірі 34 630 грн. та
судові витрати., стягнуто з ОСОБА_1 3 300
грн. щомісячної комісії за кредитним
договором.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
з вини позичальника ОСОБА_1 утворилась
заборгованість за кредитним договором,
а тому заборгованість підлягає
стягненню з боржника та поручителя в
солідарному порядку.

Однак повністю погодитись з таким
висновком суду першої інстанції
неможна, оскільки він зроблений з
порушенням норм матеріального права.

Як видно з матеріалів справи, між
позивачем та ОСОБА_2 27.07.2007 р. було
укладено договір поруки на
забезпечення виконання Кредитного
договору від 27.07.2007 р., укладеного між
позивачем та ОСОБА_1.

Строк дії Кредитного договору
закінчився 24.07.2009 р. В зв'язку з наявною
заборгованістю по договору позивач
19.11.2009 р. направив ОСОБА_2 як поручителю
лист, в якому вимагав в 5-денний строк з
моменту одержання листа сплатити всю
суму заборгованості позичальника за
Кредитним договором.

З позовом про стягнення
заборгованості в солідарному порядку
позивач звернувся до суду 03.08.2010 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлений, порука припиняється,
якщо кредитор протягом шести місяців
від дня настання строку виконання
грошового зобов'язання не пред'явить
вимогу до поручителя.

В даному випадку позивачем було
пропущено встановлений законом строк
для пред'явлення вимоги до поручителя,
в зв'язку з чим порука є припиненою.

Пред'явленням вимоги до поручителя є
пред'явлення до нього позову.
Зазначення в Договорі поруки терміну
дії договору до дати повної сплати
позичальником заборгованості або до
сплати поручителем всієї суми
заборгованості банку не може бути
підставою для визначення такого строку
без будь-якого обмеження в порушення
вимог закону.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню в
частині солідарного стягнення
заборгованості з боржника та
поручителя і в цій частині слід
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні вимог до ОСОБА_2. відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 313-317 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 04 листопада 2010 року скасувати
в частині солідарного стягнення з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за
кредитним договором та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким стягнути з
ОСОБА_1 на користь Публічного
акціонерного товариства «Банк Демарк»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 34 630 грн. 94 коп. та судовий збір
в розмірі 379 грн. 31 коп.

В задоволенні вимог до ОСОБА_2
Публічному акціонерному товариству
«Банк «Демарк» відмовити.

В іншій частині залишити рішення
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

Справа № 754/5356/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/13320/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Лісовська О.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Немировська О.В.