Справа № 464/3986/14
Головуючий у 1 інстанції: Борейко С.В.
Провадження № 22-ц/783/4031/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляк Р.В.

за участі секретаря - Азенко М.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 22 квітня 2014 року у справі за
заявою ОСОБА_2, відповідачі: Державна
служба інтелектуальної власності
України, Український інститут
промислової власності про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
із заявою про встановлення фактів, що
мають юридичне значення для визначення
розміру оплати експертизи, зміну
платника за судову експертизу, заміну
корисної моделі на раціоналізаторську
пропозицію, визнання недійсною
публікації про недійсність корисної
моделі № 35139 та просив встановити факт:
яка різниця між автором і
патентовласником та їх участь у
судовому процесі; обґрунтованість
судової експертизи та її оплати.

Встановлення цих фактів йому необхідно
з метою зміни виконавчого провадження
про стягнення з ОСОБА_2 авторської
винагороди у справі про визнання
виписки з державного реєстру Постанов
України на корисну модель № 35139 та
Публікацію в номері бюлетеня № 1 від
10.01.2014 р. недійсними.

Ухвалою Сихівського районного суду м.
Львова від 22 квітня 2014 року у відкритті
провадження у справі за заявою ОСОБА_2,
відповідачі: Державна служба
інтелектуальної власності України,
Український інститут промислової
власності про встановлення фактів, що
мають юридичне значення - відмовлено.

Ухвалу оскаржив заявник ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просив ухвалу суду скасувати, справу
направити для продовження розгляду до
суду першої інстанції. Вказує на те, що
суд першої інстанції помилково прийшов
до висновку, що спір повинен
розглядатись в позовному провадженні,
хоча такий спір вже розглянуто, проте в
судовому рішенні допущені помилки, без
згоди сторін була призначена
експертиза, тому встановлення вказаних
юридичних фактів йому необхідно для
повторного розгляду позову.

Просить скасувати ухвалу суду та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча належним чином
відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК
України були повідомлені про день та
час розгляду справи, причини неявки
суду не повідомили, тому відповідно до
ч.2 ст.305 ЦПК України їх неявка не
перешкоджає розглядові справи, який
відбувається без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах,
передбачених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною першою ст.256 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає справи
про встановлення фактів, перелік яких
зазначено у цій статті.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення, тобто ці факти повинні
мати юридичне значення і з їх
встановленням не пов'язується наступне
вирішення спору про право.

Із змісту заяви ОСОБА_2 вбачається, що
факти, які він просить встановити,
судом не передбачені ч.1 ст.256 ЦПК
України, а також відсутні правові
підстави для їх встановлення на
підставі ч.2 ст.256 ЦПК України.

Відповідно до змісту заяви ОСОБА_2 він
не погоджується з рішенням Сихівського
районного суду м. Львова, яким
задоволено позов ТзОВ «Медгарант» до
ОСОБА_2, 3-я особа Державна служба
інтелектуальної власності, про
визнання патенту на корисну модель
недійсним; залишеного без змін ухвалою
Апеляційного суду Львівської області
від 24.09.2013р. та ухвалою ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ від
24.09.2013р., з яким він не згідний, тому
через встановлення зазначених ним
фактів бажає скасувати судові рішення.

Оскільки перевірка законності
судового рішення та правомірність його
виконання здійснюється у спосіб,
передбачений ЦПК України, а усі спори
між ТзОВ «Медгарант», ОСОБА_2, Державною
службою інтелектуальної власності,
Українським інститутом промислової
власності щодо права на корисну модель
України «Спосіб застосування озону для
лікувальних ванн» № 35139 повинні
вирішуватись у позовному провадженні,
суд правильно прийшов до висновку, що
правові підстави для відкриття
провадження по заяві ОСОБА_2 відсутні.

Враховуючи, що ухвалу суду
постановлено з додержанням вимог
закону, колегія суддів не вбачає
підстав для її зміни або скасування.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, п.4 ч.1
ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м.
Львова від 22 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20-ти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ з дня набрання
ухвалою апеляційного суду законної
сили.

Головуючий
Т.Г. Мусіна

Судді:
І.В. Бермес

Р.В. Савуляк

З оригіналом згідно.

Судове рішення набрало законної
сили 11.06.2014р.

Суддя
Мусіна Т.Г.

Дата оформлення копії: 02.07.2014р.

Помічник судді
Вірт Ю.М.