Справа № 530/267/14-ц
Номер провадження 2/530/198/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року головуючий -
суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області Дігтяр М.І.
одноособово розглянув цивільну справу
за позовом

ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
нерухоме

майно,--

В С Т А
Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом і просить суд визнати за ним
право приватної власності на житловий
будинок із господарсько-побутовими
спорудами АДРЕСА_1.

В судове засідання сторони не
з'явилися, позивач ОСОБА_1 надіслав до
суду заяву про розгляд справи у його
відсутності, заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, відповідач
ОСОБА_2 направив до суду заяву про
розгляд цивільної справи за його
відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1
визнає повністю, так як він
відмовляється на його користь від
належної йому частки у частині
житлового будинку АДРЕСА_1, яка
належала його батькам ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Суд вирішив за можливе розглядати
справу у відсутності сторін, на
підставі наявних у справі доказів, з
урахуванням норм ст.197 ЦПК України.

Суд прийнявши до уваги заяви
сторін, дослідивши та проаналізувавши
письмові докази по справі, приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на нерухоме
майно підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками
ОСОБА_1 були, ОСОБА_3, померлий
ІНФОРМАЦІЯ_2, у віці 67 років, у селі
Пишненки Зіньківського району, та
ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_3, у віці 71
року, у селі Пишненки Зіньківського
району. Відповідач ОСОБА_2 є рідним
братом позивача.

При житті батьків позивач мав на
праві приватної спільної сумісної
власності з ними житловий будинок із
господарсько-побутовими спорудами
АДРЕСА_1, які складаються із будівель,
позначених у технічному паспорті на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок наступними літерами:
А-1-житловий будинок, Б,б-літня кухня,
Б1-гараж, Г-вбиральня, В-сарай, в-навіс,
в1-сарай, № 1,2-огорожа, ворота, хвіртка.

Станом на 01.07.1990 року вказане
господарство відносилося до категорії
колгоспного двору, головою якого був
ОСОБА_3, а позивач , та ОСОБА_4, були
членами цього двору. Таким чином, їм
формально належало по 1/3 частині
вказаного нерухомого майна, так як
правовстановлюючі власність документи
на будинок за життя батьків позивача ,
та і до цього часу, не були виготовлені.

Після смерті ОСОБА_3 позивач
ОСОБА_1 і його мати ОСОБА_4, вважалися
такими, що фактично прийняли спадщину
померлого ОСОБА_3, так як на час
відкриття спадщини постійно проживали
зі спадкодавцем, що передбачено ст. 1268
ч. 3 Цивільного кодексу України, згідно
якої спадкоємець, який постійно
проживав зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину. Таким чином, після
смерті ОСОБА_3 позивач і його мати
ОСОБА_4, набули права власності на 1/2
частину вказаного житлового будинку
кожний, так як рідний брат позивача
проживав окремо від батька-- ОСОБА_3 і не
бажаючи приймати його спадщину, не
подавав заяви нотаріусу про прийняття
спадщини, а тому він згідно ст. 1272 ч.1
Цивільного кодексу України, вважається
таким, що не прийняв її.

Уже після смерті матері ОСОБА_4,
позивач набув в цілому права власності
на житловий будинок із
господарсько-побутовими спорудами
АДРЕСА_1, як спадкоємець першої черги за
законом з наступних підстав: він
вважався таким, що фактично прийняв
спадщину померлої матері ОСОБА_4, так
як на час відкриття спадщини постійно
проживав зі спадкодавцем, що
передбачено ст. 1268 ч. 3 Цивільного
кодексу України, а його брат ОСОБА_2 з
підстав ст. 1272 ч.1 Цивільного кодексу
України, не прийняв спадщини, та крім
того відмовився від прийняття спадщини
на користь позивача, на підставі ст. 1274
ч. 2 Цивільного кодексу України, згідно
якої спадкоємець за законом має право
відмовитися від прийняття спадщини на
користь будь-кого із спадкоємців за
законом незалежно від черги.

На даний час позивач, як
співвласник вказаного житлового
будинку, і єдиний спадкоємець
померлого батька за законом першої
черги, зважаючи на викладене вище, --
бажає успадкувати 1/2 частину вказаного
житлового будинку, що належала ОСОБА_4,
та документально оформити на себе в
цілому право приватної власності на
цей будинок, але в нотаріальному
порядку успадкувати цю частину
будинку не може, так як право
власності на житловий будинок при
житті його батьків, та і до цього часу,
не було належним чином оформлено і
частки кожному із них не виділені, -- а
тому звертається до суду про визнання
за ним права приватної власності в
цілому на житловий будинок із
господарсько-побутовими спорудами
АДРЕСА_1.

Факт того, що вказаний житловий
будинок із господарсько-побутовими
спорудами мав статус колгоспного двору
і був спільною власністю позивача з
померлими батьками ОСОБА_3 і ОСОБА_4, а
після смерті останніх, -- позивач має
право на це нерухоме майно, --
підтверджується наступними доказами:

1.Паспортом і свідоцтвом про
народження позивача, згідно яких його
прізвище ОСОБА_4, а його батьками були
ОСОБА_3 і ОСОБА_4

2.Свідоцтвами про смерть
спадкодавців ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які
померли у селі Пишненки Зіньківського
району, відповідно, ІНФОРМАЦІЯ_2 і
ІНФОРМАЦІЯ_3.

3.Трьома довідками
Пишненківської сільської ради про
статус господарства

АДРЕСА_1, згідно яких воно станом на
01.07.1990 року відносилося до типу
колгоспного двору, головою якого був
ОСОБА_3, а членами двору був позивач і
його мати ОСОБА_4, до дня смерті якої з
нею постійно проживав позивач у
вказаному житловому будинку, який
знаходиться на приватизованій ОСОБА_3
земельній ділянці

4.Технічним паспортом на житловий
будинок із господарсько-побутовими
спорудами АДРЕСА_1, які складаються із
будівель, позначених у технічному
паспорті на садибний (індивідуальний)
житловий будинок наступними літерами:
А-1-житловий будинок, Б,б-літня кухня,
Б1-гараж, Г-вбиральня, В-сарай, в-навіс,
в1-сарай, № 1,2-огорожа, ворота, хвіртка.

5.Державним актом на право
приватної власності на землю серії Р3 №
652829 на ім'я ОСОБА_3, згідно якого
останньому належала на праві приватної
власності земельна ділянка площею 0, 55
гектарів, де розташований вказаний
житловий будинок

6.Заявою брата позивача-- ОСОБА_2
про відмову на користь позивача у
прийнятті спадщини померлих батьків
ОСОБА_3 і ОСОБА_4

7.Постановою нотаріуса про
відмову у видачі позивачеві свідоцтва
про право на спадщину на вказаний
житловий будинок, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на нього.

Дослідивши матеріали справи, суд
знаходить, що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та
ст. ст. 325, 328, 392, 347 1261 Цивільного кодексу
України, керуючись ст.ст. 15,30,62,208,209,214,215
ЦПК України, суд-

В И Р І
Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем селища Котельва
Полтавської області, мешканцем
АДРЕСА_1, -- право приватної власності
на житловий будинок із
господарсько-побутовими спорудами
АДРЕСА_1, які складаються із будівель,
позначених у технічному паспорті на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок наступними літерами:
А-1-житловий будинок, Б,б-літня кухня,
Б1-гараж, Г-вбиральня, В-сарай, в-навіс,
в1-сарай, № 1,2-огорожа, ворота, хвіртка.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Полтавської області через
Зіньківський районний суд, протягом 10
днів після його проголошення.

СуддяМ. І. Дігтяр