Провадження №: 2/752/6273/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року суддя Голосіївського
районного суду міста Києва Новак А.В.,
вивчивши матеріали заяви за позовом
ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України,
Управління праці та соціального
захисту населення Голосіївської
районної в місті Києві державної
адміністрації про визнання дій
неправомірними, нарахування та
стягнення щорічної допомоги на
оздоровлення,-

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до Голосіївського
районного суду м. Києва з позовом до
Кабінету Міністрів України, Управління
праці та соціального захисту населення
Голосіївської районної в місті Києві
державної адміністрації про визнання
дій неправомірними, нарахування та
стягнення щорічної допомоги на
оздоровлення.

Заявник звернувся до суду в порядку
передбаченому Цивільним процесуальним
кодексом України.

Вивчивши матеріали заяви вважаю, що
подана заява не підлягає розгляду в
судах в порядку цивільного
судочинства, оскільки з матеріалів
заяви вбачається, що вимоги
пред'являються до суб'єкта владних
повноважень, а спір є
публічно-правовим.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

В конкретному випадку позивачем у
позові, у тому числі ставиться питання
про визначення права на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення,
розміру її нарахування та стягнення.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 09.09.2010 року у справі №
19-рп/2010 було вирішено, що положення
пункту 2 частини першої статті 15
Цивільного процесуального кодексу
України в редакції Закону України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо підвідомчості
справ, пов'язаних із соціальними
виплатами» від 18 лютого 2010 року № 1691-VI
визнано таким, що не відповідає
Конституції України(є
неконституційним).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України,
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень(нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності, а тому вимоги
заявника належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки його вимоги стосуються
можливого порушення прав, що
випливають з правовідносин, які
регулюються Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України,
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту пільг.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України
вважаю за необхідне відмовити позивачу
у відкритті провадження.

Керуючись ст.ст. 122, 209-210, 293-294, 296 ЦПК
України,-

ухвалив:

у відкритті провадження за позовом
ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України,
Управління праці та соціального
захисту населення Голосіївської
районної в місті Києві державної
адміністрації про визнання дій
неправомірними, нарахування та
стягнення щорічної допомоги на
оздоровлення - відмовити.

Копію ухвали та скаргу надіслати
заявникам разом з доданими до неї
документами.

Ухвала може бути оскаржена протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали, а
ухвалу яку було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя
А.Новак