МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 521/2684/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2014 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м.Одеси Сегеда О.М., розглянувши заяву ОСОБА_2 до про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання правочину недійсним,

встановив:

У лютому 2014р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» /далі ПАТ «УкрСиббанк»/ про визнання правочину недійсним.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 зазначала, що 22.12.2006р. між нею та відповідачем було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №0, згідно п.1.1, 1.2 якого банк зобовязався надати 95800,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 483790,00грн. за курсом НБУ на день укладення договору на власні потреби строком до 22.12.2027р.

З матеріалів справи вбачається, що у забезпечення виконання грошових зобовязань між сторонами 22.12.2006р. було укладено договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала в іпотеку банку квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вважаючи, що вищевказаний кредитний договір №0 від 22.12.2006р. не відповідає вимогам законодавства України, та ці невідповідності націлені проти прав та інтересів позивача, ОСОБА_2 просила суд винести рішення, яким визнати недійсним договір №0 від 22.12.2006р. про надання споживчого кредиту, укладений між фізичною особою ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсиббанк».

При зверненні до суду з вищевказаним позовом позивачка надала до суду заяву про забезпечення позову, якою просила суд постановити ухвалу, якою заборонити ПАТ «Укрсиббанк» та Першому Малиновському відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції вчиняти дії, направлені на відчуження права власності на транспортні засоби, та нерухоме майно, зареєстроване за ОСОБА_2 до винесення судом рішення по справі та набрання ним законної сили, а також заборонити їй ОСОБА_2 сплачувати за договором про надання споживчого кредиту №0 від 22.12.2006р. укладеного з ПАТ «Укрсиббанк» платежі, а ПАТ «Укрсиббанк» нараховувати за договором пеню, штраф, відсотки до винесення судом рішення по справі та набрання ним законної сили.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, вважає, що зазначена заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення.

На підставі п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти дії.

Суд вважає, що у разі якщо рішенням суду буде задоволено позов ОСОБА_2 та договір про надання споживчого кредиту буде визнано недійсним, нарахування відсотків за користування кредитом припиниться.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Тому заборона ПАТ «УкрСиббанк» та Першому Малиновському відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції вчиняти дії, направлені на відчуження права власності на транспортні засоби та нерухоме майно, зареєстроване за ОСОБА_2 до моменту прийняття рішення судом і його вступу в законну силу та заборона позивачу сплачувати за вказаним договором про надання споживчого кредиту платежі (пеню, відсотки, суму основного кредиту), а ПАТ «УкрСиббанк» нараховувати за цим договором пеню, штраф, відсотки до моменту прийняття рішення судом, не будуть заходами забезпечення позову ОСОБА_2 у розумінні статей 151 і 152 ЦПК України та 216 ЦК України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 до про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання правочину недійсним залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.М. Сегеда