УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 2/657/2011Головуючий суду першої
інстанції:Берещанський Ю.В. Головуючий
суду апеляційної інстанції:Шестакова
Н. В.

"29" січня 2014 р. колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

Головуючого суддіШестакової Н.В.
СуддівАдаменко О.Г.
Павловської
І.Г. При секретаріКраснощоковій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну
справу за позовом Відкритого
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та звернення стягнення на
предмет іпотеки

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на
ухвалу Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 28
листопада 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Ялтинського міського
суду АР Крим від 12 квітня 2011 року
задоволено позов ВАТ «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту та звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Ухвалою Апеляційного суду АР Крим
від 15 вересня 2011 року рішення
Ялтинського міського суду АР Крим від 12
квітня 2011 року залишено без змін.

Ухвалою Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 28
листопада 2013 року відмовлено у
задоволені заяви ОСОБА_6 про винесення
додаткового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ставить
питання про скасування ухвали першої
інстанції, зазначивши, що ухвала суду
постановлена з порушенням норм
процесуального права, оскільки в
рішенні суду першої інстанції від 12
квітня 2011 року не зазначені дії, які
підлягають виконанню при зверненні
стягнення на предмет іпотеки
відповідно до вимог ч.1 ст.39 Закону
України «Про іпотеку», тобто в рішенні
не зазначений спосіб реалізації
предмета іпотеки, а також не визначена
початкова ціна предмета іпотеки для
його подальшої реалізації.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги відповідно
до ст. 303 ЦПК України, заслухавши
представника Банку, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої
інстанції виходив з того, що підстави
із яких заявник просить ухвалити
додаткове рішення, виникли
безпосередньо на стадії виконання
рішення та не відносяться до підстав,
визначених у ст.220 ЦПК України.

Висновки суду першої інстанції
зроблені з порушенням норм закону.

Як свідчать матеріали справи, 06
листопада 2013 року ОСОБА_6 звернулась до
суду першої інстанції із заявою про
ухвалення додаткового рішення по
цивільній справі, посилаючись на те, що
у резолютивній частині рішення суду
першої інстанції від 12 квітня 2011 року
не зазначений спосіб реалізації
предмета іпотеки, а також не визначена
початкова ціна предмета іпотеки для
його подальшої реалізації.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України
«Про іпотеку» від 05.06.2003 року № 898-IV у
разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у рішенні суду зазначаються: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження

2

предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону;
пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

З роз'яснень постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" вбачається,
що резолютивна частини рішення суду в
разі задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки має
відповідати вимогам як статті 39 Закону
України "Про іпотеку", так і положенням
пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК.
Зокрема, у ньому в обов'язковому
порядку має зазначатись: загальний
розмір вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; спосіб
реалізації предмета іпотеки - шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу шляхом
надання права іпотекодержателю на
продаж предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації (при цьому суд
може зазначити, що початкова ціна
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій).

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
необґрунтовано відмовив в ухваленні
додаткового рішення по справі.

За таких обставин оскаржена ухвала
суду першої інстанції постановлена з
порушенням встановленого для
вирішення зазначеного питання
порядку, підлягає скасуванню з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303,307,312 Цивільного
процесуального кодексу України,
колегія суддів

УХВАЛИ Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6
задовольнити.

Ухвалу Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 28
листопада 2013 року скасувати. Передати
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Шестакова Н.В.
Адаменко О.Г. Павловська
І.Г.