Справа№759/2868/14 № апеляційного
провадження 22-ц/796/8577/14 Головуючий у
суді першої інстанції: Борденюк В.В.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 28 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 28 квітня 2014 року відкрито
провадження по даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
просить ухвалу суду скасувати,
вважаючи, що ухвалу постановлено з
порушенням правила підсудності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що у березні 2014
року позивач звернувся до суду із
позовом до відповідача про розірвання
шлюбу, посилаючись в обґрунтування
своїх вимог на те, що 2 березня 2002 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровано
шлюб у Центральному відділі державної
реєстрації шлюбів Головного
управління юстиції у м. Києві, актовий
запис № 353. Від шлюбу мають сина -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначив, що протягом
останніх трьох років сімейне життя між
сторонами поступово погіршувалося, не
було взаємопорозуміння, поваги, що
призвело до припинення шлюбних
відносин та ведення спільного
господарства.

У зв'язку із викладеним просив суд
розірвати шлюб між сторонами.

Згідно зі ст. 109 ЦПК України, позови до
фізичної особи пред'являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

Відкриваючи провадження по даній
справі, суд першої інстанції виходив з
положень ст. 109 ЦПК України.

Колегія суддів не може погодитися з
доводами апелянта про те, що при
відкритті провадження судом першої
інстанції порушено правила
підсудності, не враховано, що вона
проживає в АДРЕСА_1, що відноситься до
Шевченківського району м. Києва,
оскільки, як вбачається з відомостей
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС
УДМС України в м. Києві, від 18 квітня 2014
року, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2, що територіально відноситься
до Святошинського району м. Києва.

Тобто позивачем подано позовну заяву
за останнім відомим зареєстрованим
місцем проживання відповідача.

Проживання відповідачки за іншою
адресою без відповідної реєстрації не
дає підстав вважати, що судом першої
інстанції провадження у справі
відкрите з порушенням правил
підсудності.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та не
впливають на їх правильність.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала суд першої інстанції
є законною та обґрунтованою і не може
бути скасована з підстав, викладених у
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 28 квітня 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді