Справа №578/237/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Басова В. І.Номер
провадження 22-ц/788/2026/14 Суддя-доповідач -
Бойко В. Б. Категорія - 63
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Білецького О.
М.

за участю секретаря судового засідання
-

Кияненко Н.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4
на рішення Краснопільського районного
суду Сумської області від 21 жовтня 2014
року

в цивільній справі за заявою ОСОБА_4,
заінтересовані особи: орган опіки та
піклування Краснопільської районної
державної адміністрації, ОСОБА_5 про
визнання фізичної особи недієздатною
та призначення опікуна,

В С Т А Н
О В И Л А :

Рішенням Краснопільського районного
суду Сумської області від 21 жовтня 2014
року заяву ОСОБА_4 задоволено частково.
Визнано ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
недієздатною. Призначено опікуном
ОСОБА_6 її доньку - ОСОБА_5 В задоволенні
прохання заявниці про призначення її
опікуном ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду та
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення в
частині призначення опікуном ОСОБА_6 її
доньки - ОСОБА_5 скасувати.

Вказує, що судом першої інстанції не
надано належної оцінки тому факту, що
ОСОБА_5 перебувала на диспансерному
обліку у лікаря-психіатра у 1997-1999 роках,
тобто у скарзі апелянтом ставиться під
сумнів повна цивільна дієздатність
опікуна. Окрім того, зазначає, що
призначення ОСОБА_5 опікуном
суперечать інтересам недієздатної
ОСОБА_6 з огляду на те, що ОСОБА_5 продала
належне матері житлове приміщення.

В частині визнання ОСОБА_6 недієздатною
та відмови у призначенні опікуном
ОСОБА_6 її сестри - заявниці ОСОБА_4
рішення суду не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
думку ОСОБА_4 та її представника
ОСОБА_8, які підтримали доводи
апеляційної скарги, думку прокурора,
ОСОБА_5 та представника органу опіки та
піклування Краснопільської районної
державної адміністрації, які проти
задоволення апеляційної скарги
заперечують, дослідивши матеріали
справи, перевіривши
законність й обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 39 та ч. 1 ст. 60 ЦК
України, фізична особа може бути
визнана судом недієздатною, якщо вона
внаслідок хронічного, стійкого
психічного розладу не здатна
усвідомлювати значення своїх дій та (
або ) керувати ними. Суд встановлює
опіку над фізичною особою в разі
визнання її недієздатною і призначає
опікуна за поданням органу опіки та
піклування.

Як було встановлено судом та
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4
являється рідною сестрою ОСОБА_6 ( а.с.
4-6, 60-62 ), а ОСОБА_5 є її донькою ( а.с. 97 ).

Ухвалюючи рішення про призначення
ОСОБА_5 опікуном над ОСОБА_6 місцевий
суд виходив з того, що ОСОБА_6 страждає
на психічне захворювання, не здатна
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними. Тривалий час саме ОСОБА_5
забезпечує постійний догляд за своєю
хворою матір'ю, утримує її, надає
допомогу, в тому числі пов'язану з
лікуванням, забезпечує реалізацію
передбачених законом прав та
інтересів.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком місцевого суду, так як він є
обґрунтованим, відповідає фактичним
обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, до
опікунської ради Краснопільської
районної державної адміністрації з
відповідними заявами про призначення
опікуном над ОСОБА_6 звернулись сестра
та донька останньої. Рішенням
опікунської ради від 15 жовтня 2014 року (
а.с. 116 ), відмовлено в задоволенні заяви
ОСОБА_4, оскільки між ними тривалий час
існують неприязні стосунки, а
спілкування з заявницею негативно
впливає на стан здоров'я ОСОБА_6

В заяві до суду, а також у апеляційній
скарзі заявниця взагалі не зазначає, що
вона з 2010 року спілкується з сестрою чи
підтримує з нею будь-які стосунки.

Із подання органу опіки та піклування
Краснопільської районної державної
адміністрації про призначення
опікуном ОСОБА_5 над своєю матір'ю
ОСОБА_6 від 21 жовтня 2014 року ( а.с. 115 )
вбачається, що саме донька піклується
про свою матір, купує необхідні речі,
продукти харчування, ліки, веде домашнє
господарство. Медичних протипоказань
для призначення її опікуном не
виявлено, матеріально та житлом
забезпечена.

Крім того, відповідно до довідки,
наданої головою Запсільської
сільської ради від 16 вересня
2014 року ( а.с. 86 ), ОСОБА_5 за місцем
проживання характеризується
позитивно, скарг на її поведінку не
надходило.

Доводи заявниці, з приводу того, що
призначення ОСОБА_5 опікуном над ОСОБА_6
суперечить інтересам останньої є
безпідставними.

Зокрема, як у заяві про визнання особи
недієздатною ( а.с. 1-2 ), так і у
апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що
ОСОБА_5, начебто, порушила майнові права
своєї матері. Остання, не усвідомлюючи
значення своїх дій, видала дочці
довіреність на продаж частини будинку
АДРЕСА_1. Діючи від її імені, 06 листопада
2010 року уклала договір купівлі-продажу
частини вказаного будинку, а отримані
кошти витратила на придбання гіршого
житла в смт Краснопілля Сумської
області.

Однак, вказані обставини вже були
предметом судового розгляду. ОСОБА_4
зверталась до Ковпаківського
районного суду м. Суми з позовом, де
заявляла також і вимоги про визнання як
довіреності, так і договору
купівлі-продажу недійсними. Рішенням
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 25 липня 2013 року в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 було відмовлено
за необґрунтованістю. Вирішуючи
справу, суд дійшов до висновку про те,
що сторони договору купівлі-продажу не
мають претензій один до одного і
вважають, що правочин відповідав їх
волі, проведений у відповідності до
закону. ОСОБА_4 не була стороною
договору, її посилання на те, що договір
був вчинений ОСОБА_6 в недієздатному
стані, суд відхилив.

З даними висновками погодився і суд
апеляційної інстанції, залишивши без
змін рішення суду першої інстанції.

Отже, у відповідності до приписів ст. 204
ЦК України, зазначений договір
купівлі-продажу є правомірним,
належним доказів на підтвердження
порушення майнових прав ОСОБА_6 її
донькою, заявницею надано не було.

Є безпідставними і доводи ОСОБА_4
з приводу неможливості ОСОБА_5 бути
опікуном своєї матері за станом
здоров'я, при цьому колегія суддів
виходить з наступного.

Вимоги до осіб, які можуть бути
призначені опікунами, а також коло
осіб, яких має бути обмежено у такому
праві, встановлено ст.ст. 63-64 ЦК України
та пунктами 3.1 - 3.2 Правил опіки та
піклування, затверджених спільним
наказом Державного комітету України у
справах сім'ї та молоді, Міністерства
охорони здоров'я України, Міністерства
освіти України, Міністерства праці та
соціальної політики України від 26
травня 1999 р. №34/166/131/88 ( далі - Правила ).

Зокрема, зазначеними актами
законодавства визначено, що опікуном
може бути лише фізична особа з повною
цивільною дієздатністю. Опікун або
піклувальник призначаються переважно
з осіб, які перебувають у сімейних,
родинних відносинах з підопічним, з
урахуванням особистих стосунків між
ними, можливості особи виконувати
обов'язки опікуна чи піклувальника.

Опікунами не можуть бути особи,
які : не досягли 18 років; визнані в
установленому порядку недієздатними
або обмежено дієздатними; перебувають
на обліку або лікуються в
психоневрологічних та наркологічних
закладах; раніше були опікунами чи
піклувальниками та з їх вини опіку чи
піклування було припинено; позбавлені
батьківських прав; інтереси яких
суперечать інтересам осіб, що
підлягають опіці чи піклуванню;
засуджені за скоєння тяжкого злочину.

Жодної з цих обмежень стосовно
ОСОБА_5 апелянтом не доведено та по
справі не встановлено.

Статтями 30 та 34 ЦК України
передбачено, що цивільну дієздатність
має фізична особа, яка усвідомлює
значення своїх дій та може керувати
ними.

Цивільною дієздатністю фізичної
особи є її здатність своїми діями
набувати для себе цивільних прав
і самостійно їх здійснювати, а також
здатність своїми діями створювати для
себе цивільні обов'язки, самостійно їх
виконувати та нести відповідальність у
разі їх невиконання.

Повну цивільну дієздатність має
фізична особа, яка досягла
вісімнадцяти років (
повноліття ).

У ст. 3 Закону України " Про
психіатричну допомогу " закріплено
презумпцію психічного здоров'я : кожна
особа вважається такою, яка не має
психічного розладу, доки наявність
такого розладу не буде встановлено на
підставах та в порядку, передбачених
цим Законом та іншими законами
України.

У відповідності до ч. 4 ст. 36 та ч. 1
ст. 40 ЦК України, цивільна дієздатність
фізичної особи є обмеженою та,
відповідно, фізична особа визнається
недієздатною - з моменту набрання
законної сили рішенням суду про це.

Частиною 2 статті 59 ЦПК України
передбачено, що обставини справи, які
за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що апелянтом не було надано
належних доказів, які б вказували на
наявність у ОСОБА_5 захворювання, що
перешкоджає призначенню її
опікуном.

У зв"язку з цим, не мають правового
значення для вирішення справи
показання свідків ( ОСОБА_9 та/або
лікаря-психіатра ), про допит яких
ОСОБА_4 заявила клопотання в суді
апеляційної інстанції.

Між тим, із висновку про стан
здоров'я ОСОБА_5 від 14 жовтня 2014 року
( а.с. 117 ) слідує, вона не має вад,
в т.ч. і психічного здоров'я, є здоровою
людиною, а отже відсутні обмеження,
передбачені законом, для призначення
даної особи опікуном.

Свої висновки про стан здоров"я
ОСОБА_5 Краснопільська ЦРЛ підтвердила
листом від 09.12.2014 року, який є
відповіддю на запит суду апеляційної
інстанції. Зокрема, ЦРЛ зазначає, що
лікар-психіатр неодноразово
спілкувався з ОСОБА_5, тому ніяких
сумнівів у її спроможності виконувати
обов»язки опікуна, не виникало.

Окрім того, даний медичний заклад
зазначає у листі, що призначення
заявниці ОСОБА_4 опікуном ОСОБА_6 може
привести до загострення психічного
захворювання.

Не заслуговують на увагу доводи
апелянта та її представника в суді
апеляційної інстанції і в тій частині,
що висновок про стан здоров'я ОСОБА_5
від 14 жовтня 2014 року не містить
остаточного висновку про можливість
бути опікуном хворої матері, відтак
являється неналежно оформленою
медичною документацією.

При перевірці вказаних обставин,
колегія суддів виходить з того, що ЦК
України, ЦПК України, Законом України "
Про психіатричну допомогу ",
вищезгаданими Правилами та іншими
нормативно-правовими актами України
не визначено форми медичного висновку
про стан здоров"я особи, яка
призначається опікуном. Зокрема,
Міністерство охорони здоров'я України
не затверджувало форму такої медичної
документації, проте форма медичної
довідки для опікунства міститься у
законодавстві, яке регулює роботу
органів опіки та піклування.

У випадку обстеження ОСОБА_5 у
Краснопільській ЦРЛ, за аналогією,
медичним закладом була використана
форма медичної довідки - Додаток 5 до
Порядку провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов"язаної із
захистом прав дитини, затвердженого
постановою КМУ від 24.09.2008 року №866. Цим
додатком не встановлено, яке саме
формулювання повинно зазначатися у
графі " Остаточний висновок ", тому
вказівка про те, що ОСОБА_5 являється
здоровою особою, на думку колегії
суддів, є вичерпною відповіддю на
питання про можливість бути опікуном
за медичними показниками.

З урахуванням викладеного,
наявність у апелянта стосовно себе
медичного висновку дещо іншого зразка,
не свідчить про невірне оформлення
документації відносно опікуна ОСОБА_5

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновки
суду першої інстанції в частині
задоволення подання органу опіки та
піклування та призначення опікуном
ОСОБА_6 саме її доньки - ОСОБА_5 За таких
обставин, рішення суду першої
інстанції в оскаржувані частині є
законним та обґрунтованим, підстав для
його зміни чи скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів -

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Краснопільського
районного суду м. Сумської області від
21 жовтня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -