РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 рокум. Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі судді
Полянчука Б.І., при секретарі Панченко
Л. І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Бердянська міська рада, управління
Держземагенства в м. Бердянську про
усунення перешкод у здійсненні права
власності та зобов'язанні здійснити
дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом
до ОСОБА_2, треті особи: Бердянська
міська рада, управління
Держземагенства у м. Бердянську про
усунення перешкод у здійсненні права
власності та зобов'язанні здійснити
дії, вказуючи, що їй на підставі
договору дарування від 24.11.1990 року
належить на праві спільної часткової
власності 1/4 частина садиби,
розташованої у АДРЕСА_1. Крім неї
співвласниками садиби є ОСОБА_2, якому
належить 3/4 її частки. На підставі
рішення виконавчого комітету
Бердянської міської ради №265 від 09.05.1953
року у користування співвласників
садиби виділена земельна ділянка
площею 461,4 кв. м. Після 1993 року на
території домоволодіння побудовані
самовільні споруди: літня кухня «Н,С-ІІ
поверх, мансарда Мс» (Другий поверх
збудований як над літньою кухнею «Н»
так і над літньою кухнею «С») та
металевий гараж літера «У», який в
технічному паспорті позначений як
«Навіс У». Ці самовільні споруди
побудовані без її згоди. У неї відсутнє
інше житло і вона бажає проживати в
належній їй частині садиби,
користуватися господарськими
будівлями та спорудами, але з часу
набуття справа власності вона
позбавлена можливості здійснювати
повноваження власника, оскільки
відповідач не допускає її до садиби та
перешкоджає проживанню в будинку. Не
маючи можливості проживати в будинку
по АДРЕСА_1 вона в усній формі
запропонувала ОСОБА_2 купити її частку,
але відповідач відмовився. 03.12.2013 року
вона направила відповідачу листа в
якому запропонувала купити її 1/4
частину домоволодіння за ринковою
ціною, але відповіді не отримала. При
наявності у домоволодінні самовільних
споруд нотаріуси відмовляють у
посвідченні договору купівлі-продажу
чи дарування, що чинить їй перешкоди у
вчиненні правочинів по відчуженню
нерухомості. Окрім того, відповідач
перешкоджає їй в отриманні
кадастрового номеру на земельну
ділянку, що також є перешкодою у
відчуженні частки. Просила захистити
її права власника частки нерухомості,
усунувши перешкоди у володінні та
розпорядженні 1/4 часткою садиби
АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача
знести самовільні споруди за адресою
АДРЕСА_1: літні кухні Н, С, - ІІ поверх,
мансарду Мс та металевий гараж У.

У судовому засіданні
позивач та його представник позовні
вимоги підтримали і просили їх
задовольнити, пояснивши суду, що
порядок користування садибою між
співвласникам не визначався.
Відповідач має переважне право на
придбання частки, але він не відповів
на письмову пропозицію ОСОБА_1 про
купівлю її частки, що вони розцінюють
як відмову від укладення такої угоди.

Відповідач та його
представники позовні вимоги не визнали
і просили в задоволенні позову
відмовити.

ОСОБА_2 пояснив суду, що він
побудував мансарду у 1991-1993 р.р. Будівля
під літерою «У» є навіс, а не гараж. Він
бажає придбати частку позивача, але
остання не може визначитися з її
вартістю.

Представник відповідача
ОСОБА_3 пояснив суду, що ОСОБА_1
пропонувала відповідачу купити її
частку, але не могла визначитися з
ціною і не повідомила інших суттєвих
умов договору купівлі-продажу. Позивач
проголошує, що бажає продати частку,
але жодних конкретних дій з цього
питання не робить. Першим власником
частки в домоволодінні став позивач, а
потім відповідач. У кожного
співвласника ідеальні частки і кому
належать самовільні споруди невідомо.
Самовільні споруди побудував не
відповідач а попередній власник
садиби. Позивач не надала суду доказів
того, що в неї є покупець її частки, але
вона не може продати садибу із-за
розташованих на ній самовільних споруд
та відмову нотаріуса у вчиненні
нотаріальних дій.

Представник відповідача
ОСОБА_4 просив у задоволенні позову
відмовити.

Представник Бердянської
міської ради в судове засідання не
з'явився, подав до суду листа про
розгляд справи в його відсутності,
позов не визнав.

Представник управління
Держземагенства у м. Бердянську у
судове засідання не з'явився, подав до
суду заяву про розгляд справи у
відсутності представника.

Заслухавши осіб, які беруть
участь у справі, свідків, дослідивши
письмові докази суд приходить до
наступного.

Стаття 391 ЦК України
передбачає, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Позивач за договором
дарування від 24.11.1990 року стала
власником 1/4 частини житлового будинку,
що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.17).

ОСОБА_1 надала суду листа з
пропозицією ОСОБА_2 придбати її частку
у спірній садибі, який вона направила
відповідачу, а останній його отримав
(а.с.20-22).

Із довідки КПзТІ
Бердянської міської ради від 08.09.2011
року (а.с.16), копії технічного паспорту
від 02.09.2011 року видно, що на території
домоволодіння АДРЕСА_1 розташовані
самовільні споруди: літні кухні «Н, С-ІІ
пов.» та мансарда «Мс». Літня кухня С
побудована у 2004 році. Відмітки про рік
побудови літньої кухні «Н» та мансарди
«Мс» відсутні (а.с.8-10).

Із технічного паспорту на
спірну садибу видно, що станом на 14.04.1993
року самовільні споруди Н, С-ІІ пов. та
мансарда «Мс» відсутні (а.с.11-13).

Із зазначеного можна
зробити висновок, що самовільні
споруди побудовані після 14.04.1993 року.

Акт технічного дослідження
домоволодіння по АДРЕСА_1 від 10.04.1995
року не може підтверджувати або
спростовувати факт знаходження на
території садиби самовільних споруд,
оскільки з нього не видно, що це питання
було предметом дослідження при
складанні акту а надана суду схема
садиби не містить дату її складання
(а.с.14).

Позивач надала суду копію
оголошення, яке опубліковано в ЗМІ
11.12.2013 року про намір продати 1/4 частку
садиби по АДРЕСА_1 (а.с.67-68).

Суд вважає, що наданими
письмовими доказами та поясненнями
свідка ОСОБА_5 позивачем не доведено
перешкоди зі сторони відповідача у
здійсненні ОСОБА_1 права розпорядженні
своїм майном, оскільки вона не надала
суду жодного належного доказу, який
підтверджує неможливість оформлення
нею договору купівлі-продажу спірної
частини садиби. Позивачем надано
докази її бажання здійснити відчуження
частки домоволодіння, але не надала
докази неможливості оформити у
нотаріуса конкретну угоду по
відчуженню садиби із-за перешкод, які
чинить їй відповідач.

Крім того, не надано
позивачем доказів знаходження на
території садиби по АДРЕСА_1 металевого
гаража літера «У».

За таких обставин у
задоволенні позову слід відмовити
із-за його недоведеності.

Керуючись ст.ст. 209,212-215 ЦПК
України, ст. 391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних
вимог відмовити.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
рішення.

Суддя