АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 676/5837/13-ц
Провадження № 22-ц/792/2004/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді Баса
О.Г.,

суддів - Карпусь С.А., Федорової Н.О.,

при секретарі - Бондарі О.В.,

з участю: позивачів - ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду Хмельницької області від 18 липня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_1 до Кам'янець-Подільської
станції екстреної медичної допомоги,
головного лікаря Кам'янець-Подільської
станції екстреної медичної допомоги
ОСОБА_3, Хмельницького обласного центру
екстреної медичної допомоги та
медицини катастроф, управління охорони
здоров'я Кам'янець-Подільської міської
ради, голови ліквідаційної комісії
Кам'янець-Подільської міської станції
швидкої допомоги ОСОБА_4 про захист
честі, гідності та відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

5 серпня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1
звернулися до суду із вищевказаним
позовом. В його обґрунтування
зазначили, що 3 серпня 2012 року під час
ознайомлення ОСОБА_2 з матеріалами
справи за позовом
Кам'янець-Подільської міської станції
швидкої і невідкладної медичної
допомоги до ОСОБА_2 про захист ділової
репутації та відшкодування моральної
шкоди було виявлено листи головного
лікаря Кам'янець-Подільської міської
станції швидкої і невідкладної
медичної допомоги ОСОБА_3 за № 100 від
19.05.2010 року, адресованого начальнику
міського управління охорони здоров'я
ОСОБА_4 і за № 132 від 20.07.2010 року,
адресованого голові Хмельницького
обласного осередку ветеранів ОСОБА_5 та
голові Всеукраїнського об'єднання
ветеранів ОСОБА_6 У цих листах ОСОБА_3
повідомляв інформацію, яка не
відповідає дійсності, грубо суперечить
обставинам справи, порочить честь,
гідність та ділову репутацію ОСОБА_2 та
ОСОБА_1

Зокрема, у листі № 100 від 19.05.2010 року
зазначено, що «…громадянка ОСОБА_2 веде
себе брутально з працівниками швидкої
медичної допомоги, відмовляється від
призначень, госпіталізації, керує
діями лікарів, викликає карету швидкої
медичної допомоги з метою наявності
факту виклику…». У листі № 132 від 20.07.2010
року зазначено:

________________________________________________________________________
____________________

Доповідач у першій інстанції
Вдовичинський А.В.
Провадження № 22-ц/792/2004/14

Суддя-доповідач Федорова Н.О.
Категорія: ухвала

«…поведінка голови міського
відділення Всеукраїнського об'єднання
ветеранів ОСОБА_1 є негідною, зухвалою,
такою, що не відповідає людським
нормам. 16.07.2010 року о 12.30 год. ОСОБА_1
дезорганізував роботу диспетчерської
служби станції, обзиваючи нецензурними
словами співробітників, які там на той
час знаходилися. ОСОБА_1 перейшов у
приймальню, де також на всі букви
алфавіту обізвав секретаря та
медстатиста. По телефону нецензурними
словами образив головного лікаря та
начальника управління охорони здоров'я
міста. Це не перший випадок образ
співробітників станції як з боку
ОСОБА_1 так і «членів» його організації
(особливо ОСОБА_2.). Поведінка ОСОБА_1 є
недостойною. ОСОБА_2 по декілька разів
на місяць викликає швидку на судові
засідання, в яких приймає безпосередню
участь не для надання медичної
допомоги, а для фіксації самого факту
виклику…».

Позивачі зазначають, що після цієї
події у них значно погіршився стан
здоров'я. В ОСОБА_2 піднявся тиск, різко
погіршилось самопочуття, почала
страждати на безсоння. Знайомі, які
працюють в управлінні охорони здоров'я,
та лікарі змінили ставлення до неї. У
ОСОБА_1, який є інвалідом війни ІІ групи,
також піднявся тиск, почали тремтіти
руки та повіки, погіршився сон, боліло
хворе серце, внаслідок чого йому
довелось звертатись до лікарів та
пройти курс санаторно-курортного
лікування.

Вважають, що поширення такої
інформації мало на меті створити
враження у невизначеного кола осіб про
їх аморальну поведінку, порушення ними
закону та норм співжиття. Відомості
щодо їх моральних якостей розцінюють
як негативні, образливі, принизливі та
такі, що завдали непоправної шкоди їх
репутації. Зазначають, що з часу
поширення цієї завідомо неправдивої
інформації, вони знаходяться у стані
морального пригнічення та дискомфорту,
їм важко відновити втрачені соціальні
зв'язки, знайомі та сусіди змінили своє
ставлення до них, порушився нормальний
ритм життя.

Кожний із позивачів оцінює завдану
йому моральну шкоду у 1 000 грн. Вважають,
що така сума буде достатньою для
сатисфакції та відновлення
справедливості.

Тому, просили суд, з урахуванням
уточнених позовних вимог, визнати
недостовірною та такою, що ганьбить
честь, гідність та ділову репутацію
ОСОБА_2 інформацію, викладену головним
лікарем Кам'янець-Подільської міської
станції швидкої і невідкладної
медичної допомоги ОСОБА_3 у листі за №
100 від 19.05.2010 року, адресованого
начальнику міського управління
охорони здоров'я ОСОБА_4; визнати
недостовірною та такою, що ганьбить
честь, гідність та ділову репутацію
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 інформацію, викладену
головним лікарем Кам'янець-Подільської
міської станції швидкої і невідкладної
медичної допомоги ОСОБА_3 у листі за №
132 від 20.07.2010 року, адресованого голові
Хмельницького обласного осередку
ветеранів ОСОБА_5 та голові
Всеукраїнського об'єднання ветеранів
ОСОБА_6; зобов'язати відповідачів
спростувати вищезазначену
недостовірну інформацію стосовно обох
позивачів шляхом надсилання
відповідних листів начальнику
міського управління охорони здоров'я
ОСОБА_4, голові Хмельницького обласного
осередку ветеранів ОСОБА_5 та голові
Всеукраїнського об'єднання ветеранів
ОСОБА_6; стягнути з відповідачів на
користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1 000 гривень
моральної шкоди кожному та судові
витрати по справі.

Ухвалою Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 18.07.2014 року
позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1
залишено без розгляду.

Непогоджуючись з ухвалою суду, позивач
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу та ухвалити
рішення у справі.

Стверджує, що вона не отримувала судові
повістки про виклик у судові засідання,
які були призначені на 03.07.2014 року та
18.07.2014 року, а отже, не була повідомлена
про розгляд справи.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_1
підтримали апеляційну скаргу з
мотивів, які в ній зазначені.

Інші учасники процесу у судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином. Згідно письмових заяв
просили справу розглядати у їх
відсутність.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Судом встановлено, що 5 серпня 2013 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з
позовом про захист честі, гідності та
відшкодування моральної шкоди (а.с. 1, 2).

Представляти свої інтереси останні
уповноважили ОСОБА_10, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи довіреностями (а.с. 57, 164).

12 листопада 2013 року було відкрито
провадження у даній справі (а.с. 51).
Справа призначена до розгляду на 20
листопада 2013 року.

20 листопада 2013 року розгляд справи за
клопотанням позивачки ОСОБА_2 (а.с. 71)
був відкладений до 5 грудня 2013 року.

У подальшому суд відкладав розгляд
справи ще чотирнадцять разів. Зокрема,
19.12.2013 року, 13.01.2014 року, 28.01.2014 року,
26.02.2014 року, 12.03.2014 року, 31.03.2014 року,
11.04.2014 року, 23.04.2014 року, 07.05.2014 року,
20.05.2014 року, 30.05.2014 року, 11.06.2014 року,
20.06.2014 року, 03.07.2014 року. З них, 4 рази - за
клопотанням позивачки ОСОБА_2, 5 разів -
за клопотанням представника сторін
ОСОБА_10, 3 рази - у зв'язку з неявкою
позивачів та їх представника.

В черговий раз справу було призначено
до розгляду на 3 липня 2014 року. Про
вказане представник сторін ОСОБА_10
була належним чином повідомлена, що
підтверджується даними розписки про
вручення судової повістки (а.с. 184).

Однак, як вбачається з журналу судового
засідання від 3 липня 2014 року (а.с. 188) ні
позивачі, ні їх представник у судове
засідання не з'явились, про причини
такої неявки суд не повідомили.

У зв'язку з вищевикладеним, розгляд
справи було відкладено до 18 липня 2014
року. Про вказане представник сторін
ОСОБА_10 була належним чином
повідомлена, що підтверджується даними
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 194).

В день, призначений для слухання
справи, від позивача ОСОБА_1 до суду
надійшла заява (а.с. 199) про відкладення
розгляду справи у зв'язку з погіршенням
стану здоров'я. Будь-яких медичних
документів на підтвердження
зазначеного додано не було.

Цього ж дня від представника сторін
ОСОБА_10 до суду також надійшла заява
про відкладення розгляду справи у
зв'язку з різким погіршенням стану
здоров'я (а.с. 200, 201). Документів, які б
підтверджували вказану обставину,
додано не було.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, від
сторін не надходила заява про розгляд
справи за їх відсутності. Разом з тим,
вони, будучи належним чином
повідомленими про розгляд справи,
повторно не з'явились в судове
засідання 18 липня 2014 року.

За таких умов, суд першої інстанції
правильно, з дотриманням
цивільно-процесуальних норм, своєю
ухвалою від 18 липня 2014 року залишив
позов без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивачка ОСОБА_2 не була належним
чином повідомлена про розгляд справи 03
липня 2014 року та 18 липня 2014 року
спростовуються матеріалами справи та
не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 76 ЦПК України
вручення судової повістки
представникові особи, яка бере участь у
справі, вважається врученням повістки
цій особі.

З матеріалів справи вбачається, що
судові повістки про виклик до суду на
судові засідання, призначені на 03 липня
2014 року та 18 липня 2014 року, були
врученні представникові сторін ОСОБА_10
20 червня 2014 року та 10 липня 2014 року
відповідно (а.с. 184, 194), тобто завчасно,
як того вимагають приписи ч. 3 ст. 74 ЦПК
України. Отже, відповідно до вимог ст. 76
ЦПК України вважається, що вони були
вручені і особам, яких вона представляє
- ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Одночасно з цим,
позивачка у судові засідання не
з'явилась, про причини своєї неявки суд
не повідомила.

Що стосується заяв позивача ОСОБА_1 та
представника сторін ОСОБА_10 про
відкладення розгляду справи 18 липня 2014
року у зв'язку із погіршенням їх стану
здоров'я, то суд першої інстанції
правильно виходив з того, що окрім того,
що такі обставини не були підтверджені
належними медичними документами, у
разі повторної неявки сторін позов
відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України
судом повинен бути залишений без
розгляду незалежно від причин такої
неявки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 157 ЦПК України
суд розглядає справи протягом
розумного строку, але не більше двох
місяців з дня відкриття провадження у
справі, а справи про поновлення на
роботі, про стягнення аліментів -
одного місяця. У виняткових випадках за
клопотанням сторони, з урахуванням
особливостей розгляду справи, суд
ухвалою може подовжити розгляд справи,
але не більш як на п'ятнадцять днів.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони чи їх представник не
звертались до суду з клопотанням про
продовження розгляду справи, з
урахуванням особливостей її розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

В порушення вказаної норми дії сторін
свідчать про зловживання своїми
процесуальними правами та навмисне
затягування розгляду справи, яка
більше одного року по суті не
розглядається.

Враховуючи вищевикладене, а також
тривалість розгляду справи, колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги не заслуговують на
увагу та підлягають відхиленню, а
ухвала суду першої інстанції залишенню
без змін, оскільки вона винесена з
дотриманням норм процесуального
закону.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 18 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Н.О. Федорова