Справа № 667/8762/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2014 року Комсомольський
районний суд м. Херсона в складі:

головуючого-судді: Котьо
І.В.

при секретарі:
Яворській А.В.

за участю представника позивача:
Зайченко К.С.

адвоката: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

встановив:

Позивач подав до суду вище вказану
позовну заяву посилаючись на ту
обставину, що 10 травня 2007 року між ним
та відповідачем ОСОБА_3 було укладено у
простій письмовій формі кредитний
договір № б/н, згідно умов якого
відповідач ОСОБА_3 отримав від позивача
кредит у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку в
розмірі 1000 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Відповідач ОСОБА_3
підтвердив свою згоду на те, що
підписана ним заява разом і Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною картою складає
між ним та позивачем Договір. Однак,
відповідач взятих на себе зобов'язань
за даним кредитним договором не
виконав, оскільки не надав своєчасно
позивачеві грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами
відповідно до умов Договору. У зв'язку з
чим станом на 31 серпня 2013 року за ним
перед позивачем наявна заборгованість
в сумі 2756,71 доларів США, що є
еквівалентом 22026,11 грн., з яких
заборгованість за кредитом 980,56 доларів
США, заборгованість по відсоткам за
користування кредитом 1090,83 доларів США,
заборгованість за комісією за
користування кредитом 494,45 доларів США,
штрафи у відповідності до умов пункту
8.6 Умов та правил надання банківських
послуг у вигляді фіксованої частини 62,58
доларів США та процентної складової
128,29 доларів США. Тому позивач змушений
пред'явити до відповідача відповідний
позов шляхом подання до суду даної
позовної заяви, в якій просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість за кредитним договором
в сумі 2756,71 доларів США та судові
витрати у вигляді судового збору
сплаченого позивачем за подання до
суду даної позовної заяви в сумі 229,4
грн.

В судовому засіданні представник
за довіреністю позивача публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - Зайченко К.С.
позовні вимоги заявлені позивачем
підтримала та просила задовольнити у
повному обсязі посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві.
При цьому, зазначила, що розмір взятий
позивачем для розрахунку відсотків,
які підлягають сплаті відповідачем за
користування кредитом, у 24 % на рік на
суму залишку заборгованості за
кредитом передбачений у пам'ятці
клієнта, яка при укладенні кредитного
договору була видана ПАТ КБ
«ПриватБанк» ОСОБА_3 та наявна лише в
нього.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив, про час і
місце судового розгляду був своєчасно
повідомлений належним чином у порядку
встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 та ч.5 ст. 76 ЦПК
України, про що свідчить відповідна
розписка представника відповідача -
адвоката ОСОБА_2, наявна в матеріалах
справи.

Представник відповідача - адвокат
ОСОБА_2 в судовому засіданні подав до
суду письмову заяву, в якій просив суд
застосувати позовну давність до
позовних вимог позивача ПАТ КБ
«ПриватБанк» про стягнення боргу за
кредитом та відсотками, який виник до 17
жовтня 2010 року, та відмовити у
задоволенні вказаних позовних вимог у
зв'язку зі спливом строку позовної
давності. Крім цього, відзначав, що
розмір взятий позивачем для розрахунку
відсотків, які підлягають сплаті
відповідачем за користування кредитом,
у 24 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом не
передбачений ні в заяві ОСОБА_3 до ПАТ
КБ «ПриватБанк» від 10 травня 2007 року, а
ні в Умовах надання банківських послуг
або Правилах користування платіжною
картою, у зв'язку з чим вважав вимогу
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості по відсоткам за
користування кредитом із розрахунку 24 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом необґрунтованою та просив
відмовити в її задоволенні.

Заслухавши осіб, які беруть участь
у справі, дослідивши матеріали справи
суд встановив, що 10 травня 2007 року між
сторонами було укладено у простій
письмовій формі кредитний договір №
б/н, згідно умов якого відповідач
ОСОБА_3 отримав від позивача кредит у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку в розмірі 1000
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 3 % на
місяць .

Договір дії відповідно до п.9.12 Умов
та правил надання банківських послуг
, що є невід'ємною частиною договору ,
протягом 12 місяців з моменту
підписання , якщо протягом цього
строку жодна сторона про інформує
другу про припинення дії договору ,
він автоматично логнується на той же
строк.

Відповідно до інформації про картку
в травні 2011 року перша карта була

перевипущена за заявою ОСОБА_3 у
зв'язку з її втратою , і відповідно до
умов договору за даної карткою було
змінено процентну ставку за
користування кредитом з 3% до 2 % на
місяць.

Відповідно до розрахунку станом на 31
серпня 2013 року у відповідідача наявна
заборгованість в сумі 2756,71 доларів США,
що є еквівалентом 22026,11 грн., з яких
заборгованість за кредитом 980,56 доларів
США, заборгованість по відсоткам за
користування кредитом 1090,83 доларів США,
заборгованість за комісією за
користування кредитом 494,45 доларів США,
штрафи у відповідності до умов пункту
8.6 Умов та правил надання банківських
послуг у вигляді фіксованої частини 62,58
доларів США та процентної складової
128,29 доларів США.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1.
Позика глави 71 ЦК України, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору,
відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України.

Згідно положень ч.1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

У зв'язку з чим суд вважає, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню у
повному обсязі.

Доводи представника відповідача
щодо застосування строку позовної
давності до вимог позивача судом
визнаються не переконливими та
такими що не підлягають застосуванню ,
оскільки відповідно до правових
позицій Верховного суду України (
далі Правові позиції) викладених у
справі № 6-116цс13 йдеться про
застосування перебігу позовної
давності за вимогами кредитора , які
випливають з порушення боржником
умов договору ( графіка погашення
кредиту) про погашення боргу
частинами ( щомісячними платежами),
відповідно до яких вказаний строк
починається стосовно кожної окремої
частини , від дня коли відбулося це
порушення і позовна давність у таких
випадках обчислюється окремо до
кожного простроченого платежу. Однак
як встановлено судом , між сторонами ,
відповідно до умов договору не
узгоджувався графік погашення
кредиту , щомісячними платежами . За
умовами кредитування було
передбачено що відповідач
зобов'язаний був , в разі користування
кредитними коштами , вносити
щомісячний платіж для його погашення
в розмірі 7% від заборгованості і
строк їх внесення визначався до 25
числа місяця , слідуючого за
наступним.

Крім того , суд також вважає не
обґрунтованими доводи, представника
відповідача щодо застосування
строку позовної давності до позовних
вимог в частині стягнення штрафу,
оскільки як слідує з тих же Правових
позицій та аналізу норм ст. 266, ч. 2 ст.
258 ЦК України , наведених в ньому , Суд
дійшов висновку про те що , що
стягнення неустойки (пені, штрафу)
обмежується останніми 12 місяцями перед
зверненням кредитора до суду, а
починається з дня (місяця), з якого вона
нараховується, у межах строку позовної
давності за основною вимогою. А так як
судом при розгляді вказаної справи ,
було встановлено що позивачем не
пропущено строк позовної давності за
основною вимогою тому позовна
давність до позовних вимог в частині
стягнення штрафу також не може
застосовуватись.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати у
вигляді судового збору, що були
понесені позивачем у справі і
документально підтверджені.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215
ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 652, 1049, 1050, 1054
ЦК України, пунктами 2, 9 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30 березня
2012 року № 5, правових позицій
Верховного суду України у справі №
6-116цс13 суд -

вирішив:

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 2756.71 долар США, що складає
22026.11 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» судовий
збір в розмірі 229,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Херсонської області через суд
першої інстанції, яким є
Комсомольський районний суд м. Херсона,
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

З мотивованим рішенням суду
сторони мають право ознайомитись з 19
березня 2014 року.

Суддя
І. В.
Котьо