АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/314/14
інстанції: Соловйов В.В.
Категорія: 27 Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 19 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Базіль Л.В.

Суддів: Полікарпової О.М.

Прокопчук Л.П.

при секретарі: Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Великолепетиського районного
суду Херсонської області від 24 жовтня
2013 року ухваленого за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
посилаючись на те, що 21.06.2005 року між ним
та ОСОБА_3 укладено кредитний договір
на суму 3 500 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою 36% річних з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. Боржник
порушив умови кредитного договору,
суму кредиту та відсотки у
встановлений строк не сплатив,
внаслідок чого у нього виникла
заборгованість в сумі 33068 грн. 14 коп.

Враховуючи викладене, банк просив
суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість
за кредитним договором у сумі 33068 грн. 14
коп., а саме: 9795 грн.07 коп. -
заборгованість за кредитом; 23273 грн.07
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом.

Рішенням Великолепетиського районного
суду Херсонської області від 24 жовтня
2013 року в задоволенні позовних вимог
відмовлено у зв'язку зі спливом строку
позовної давності.

У поданій апеляційній скарзі публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» просить рішення суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному об'ємі.

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду апеляційної інстанції
не надходили.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача, ОСОБА_4 доводи
апеляційної скарги підтримала з
підстав викладених в ній.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засіданні
не з'явився, хоча належним чином
повідомлявся про час і місце розгляду
справи. Судові виклики, що направлялися
на адресу реєстрації місця проживання
відповідача, повернулися апеляційному
суду з відміткою Укрпошти про те, що за
зазначеною адресою відповідач не
проживає. Направлення судових повісток
за фактичним місцем проживання,
вказаним відповідачем в заяві про
отримання кредитних коштів,
повернулися апеляційному суду з
відміткою Укрпошти (за закінченням
терміну зберігання). Направити
відповідачу текст судової повістки
шляхом СМС - повідомлення виявилося не
можливим через некоректність
зазначених в позовній заяві засобів
зв'язку.

Відповідно до ст.77 ЦПК України сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, зобов'язані повідомити суд про
зміну свого місця проживання
(перебування, знаходження) або
місцезнаходження під час провадження
справи. У разі відсутності заяви про
зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою
більше не проживає або не знаходиться.

За таких обставин, з урахуванням
положень ч.2 ст.305 ЦПК України колегія
суддів вважає, що неявка відповідача не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника позивача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з пропуску позовної давності, а
позивачем не було заявлено вимог про
поновлення такого строку.

Проте з таким висновком суду
погодитися не можна з огляду на
наступне.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Отже, законодавством чітко та
однозначно врегульовано, що підставою
застосування позовної давності є
виключно заява сторони у спорі під час
розгляду справи у суді першої
інстанції.

Проте матеріали справи такої
заяви не містять.

Помилковим є посилання суду на
пункт 7 ч.11 ст.11 Закону України «Про
захист прав споживачів», згідно з яким
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, оскільки ця
вимога стосується позасудового
порядку повернення споживчого кредиту
і спрямована на те, щоб встановити
судовий контроль за вирішенням таких
вимог кредитодавця з метою захисту
прав споживача як слабшої сторони
договору споживчого кредиту.

З цих обставин колегія суддів
погоджується з доводами апелянта про
те, що правових підстав для
застосування позовної давності у суду
першої інстанції не було.

Із матеріалів справи вбачається,
що 21.06.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_3 укладено кредитний договір
на суму 3 500 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою 36% річних з
кінцевим терміном повернення - червень
2007 року, що відповідає строку дії
картки.

Під час апеляційного розгляду
справи було встановлено, що в червні 2007
року було здійснено перевипуск картки
на 4 роки, тобто до червня 2011 року.

Згідно з долученою до матеріалів
справи при апеляційному розгляді
справи випискою з особистого рахунку
ОСОБА_3 вбачається, що останньому 13.08.2007
року був збільшений кредитний ліміт до
10000.00 грн. та 10.02.2009 року кредитний ліміт
знижено до 9800.00 грн.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за станом на 31.07.2013 року
заборгованість за вказаним договором
складається з суми заборгованості за
кредитом в розмірі 9795 грн.07 коп.; суми
заборгованості за процентами в розмірі
23273 грн. 07 коп.; а всього 33068 грн. 14 коп.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

За змістом ст.629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до п.9.4 укладеного
договору зобов'язання сторін по цьому
договору припиняються з моменту
належного виконання.

Відповідно до ст.ст.1049,1050,1054 за
кредитним договором банк, або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що позовні вимоги ПАТ
КБ «ПриватБанк» підлягають
задоволенню в повному об'ємі.

Оскільки порушення судом норм
матеріального та процесуального права
призвели до неправильного вирішення
спору, оскаржуване рішення суду
відповідно до п.4 ст.309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
позивача понесені ним судові витрати,
які підтверджені документально в
розмірі 517 грн.56 коп.

На підставі ст.526, ст.ст. 1049 -1054 ЦК
України, керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК
України колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Великолепетиського
районного суду Херсонської області від
24 жовтня 2013 року скасувати і ухвалити
нове рішення.

Позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»
кредитну заборгованість у розмірі 33068
грн. 14 коп. та судові витрати в сумі 517
грн. 56 коп.

Рішення суду набирає законної
сили з моменту його проголошення і може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ на протязі
двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: