АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/774/1515/14
Головуючий в першій інстанції
Доповідач - Котушенко С.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого
Котушенко С.П.

суддів Петренко
І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Кіровського
районного суду м.Дніпропетровська від
20 грудня 2013 року за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа - публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»
про визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
права власності на майно, придбане під
час спільного проживання. Позивачка
вказувала на те, що з 1992 року вони з
відповідачем проживали однією сім'єю
без реєстрації шлюбу в належній їй
квартирі, вели спільне господарство,
мали спільний бюджет, взаємно
піклувались про один одного, мають
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2007 році
вони вирішили придбати іншу квартиру
для спільного проживання, у зв'язку з
чим 09 серпня 2007 року вона продала свою
квартиру АДРЕСА_1.

14 вересня 2007 року вони з відповідачем
за спільні кошти, в тому числі й за
виручені від продажу її квартири кошти,
придбали квартиру АДРЕСА_2, в якій стали
мешкати з відповідачем та донькою
однією сім'єю. Право власності на
квартиру оформлено на відповідача.

Посилаючись на припинення відносини з
відповідачем та невизнання ним її
права на частину квартири, позивачка
просила визнати за нею право особистої
власності на 1/2 частину спірної
квартири; визнати 1/2 частину зазначеної
квартири їх з відповідачем спільною
сумісною власністю та визнати за нею
право власності на 3/4 частини квартири.

Ухвалою від 14 серпня 2013 року суд
залучив до участі у справі в якості
третьої особи ПАТ «УкрСиббанк».

Рішенням Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 20 грудня 2012 року
визнано за ОСОБА_3 право власності на ?
частину спірної квартири, а в
задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач
ставить питання про скасування
рішення, як ухваленого з порушенням
норм матеріального і процесуального
права та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів
вважає апеляційну скаргу підлягаючою
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 1992 року сторони
проживали однією сім'єю без реєстрації
шлюбу, мають доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. За договором
купівлі-продажу від 14 вересня 2007 року
відповідачем була придбана квартира
АДРЕСА_2.

Задовольняючи частково позов, суд
виходив з того, що спірна квартира є
спільною сумісною власністю сторін,
оскільки була придбана під час їх
проживання однією сім'єю.

З таким висновком погодитися не можна,
оскільки його зроблено із порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.1 ст.74 СК України, на яку
послався суд, якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

Пленум Верховного Суду України у п.20
постанови «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» №11 від 21
грудня 2007 року роз'яснив, що при
застосуванні ст.74 СК, що регулює поділ
майна осіб, які проживають у фактичних
шлюбних відносинах, судам необхідно
враховувати, що правило зазначеної
норми поширюється на випадки, коли
чоловік та жінка не перебувають у
будь-якому іншому шлюбі та між ними
склалися усталені відносини, що
притаманні подружжю.

При застосуванні ст.74 СК України, таким
чином, слід виходити з того, що ця норма
поширюється на випадки, коли чоловік і
жінка не перебувають у будь-якому
іншому шлюбі та між ними склалися
усталені відносини, які притаманні
подружжю.

Для визначення осіб як таких, що
перебувають у фактичних шлюбних
відносинах, для вирішення майнового
спору на підставі ст.74 СК України суд
повинен встановити факт проживання
однією сім'єю чоловіка та жінки без
реєстрації шлюбу в період, протягом
якого було придбано спірне майно.

Розглядаючи справу, суд не звернув
уваги на те, що питання про спірне майно
у даному випадку пов'язане із
встановленням факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки, які не
перебували у шлюбі між собою. Такий
факт в судовому порядку не
встановлювався.

Частиною 3 ст.303 ЦПК України
передбачено, що апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
виявлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

При викладених обставинах ухвалене у
справі рішення без змін залишатися не
може і підлягає скасуванню, як ухвалене
передчасно, з постановленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду
м.Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року
скасувати. В задоволенні позову
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: