Справа № 333/5952/14-ц
Провадження № 2/333/2440/14
У Х В А Л А

Іменем України

про залишення
позову без руху

28 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.
Запоріжжя Дмитрієва М.М., розглянувши
матеріали позовної заяви ТОВ «Кредит
Колекшн Груп» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О
В И В:

До Комунарського районного суду м.
Запоріжжя надійшла позовна заява ТОВ
«Кредит Колекшн Груп» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

Зазначену справу передано у
провадження судді Дмитрієвої М.М.

Відповідно до положень ст.ст. 55,124
Конституції України та ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаний або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб у спосіб,
визначений законами України.

За змістом зазначеної статті, суд не
має право обирати спосіб захисту на
власний розсуд, оскільки це порушує
принцип диспозитивності та
змагальності цивільного процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд
сприяє особам, які беруть участь у
справі у здійсненні їх прав.

Європейський суд з прав людини у своїй
прецедентній практиці виходить із
того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод гарантує
кожному право подати до суду будь-який
позов, що стосується його цивільних
прав і обов'язків. Проте, право на суд не
є абсолютним і воно може бути піддане
обмеженням, дозволеним за змістом, тому
що право на доступ до суду за своєю
природою потребує регулювання з боку
держави. Разом з тим, такі обмеження не
повинні впливати на доступ до суду чи
ускладнювати цей доступ таким чином і
такою мірою, щоб завдати шкоди суті
цього права, та мають переслідувати
законну мету.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що,
реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух. Також Європейський суд з прав
людини зазначає, що не повинно бути
занадто формального ставлення до
передбачених законом вимог, так як
доступ до правосуддя повинен бути не
лише фактичним, але й реальним (Рішення
Суду у справі «Жоффре де ля Прадель
проти Франції» від 16.12.1992 року).

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовну заяву
подано без додержання вимог
передбачених ст. 119 Цивільного
процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 3 ст. 38 ЦПК України,
юридичних осіб у цивільному процесі
представляють їх органи, що діють в
межах повноважень, наданих їм законом,
статутом чи положенням, або їх
представники.

Відповідно до ч. 8 ст. 119 ЦПК України,
якщо позовна заява подається
представником позивача, до позовної
заяви додається довіреність чи інший
документ, що підтверджує його
повноваження.

Положеннями ст. 42 ЦПК України, ст. 246 ЦК
України, встановлено, що
повноваження представника юридичної
особи мають бути посвідчені
довіреністю юридичної особи або
документами, що посвідчують службове
становище і повноваження її керівника.
Довіреність від імені юридичної особи
видається за підписом посадової особи,
уповноваженої на це законом, статутом
або положенням, з прикладанням печатки
юридичної особи. Оригінал довіреності
або копія з неї, посвідчена суддею,
приєднуються до справи.

Позовна заява подана від імені
представника ОСОБА_3, який діє на
підставі довіреності № 397 від 02.12.2013
року.

В підтвердження своїх повноважень
ОСОБА_3 надає фотокопію довіреності №
397 від 02.12.2013 року, за підписом
Генерального директора ОСОБА_4, але
суду не надано жодних документів, що
підтверджують повноваження ОСОБА_4.

Виходячи зі змісту ст. ст. 3, 8, 38, 42, 44, ч. 8
ст. 119, п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України при
зверненні представника юридичної
особи до суду, суд зобов'язаний
належним чином перевірити
повноваження особи, яка діє від імені
юридичної особи, відповідність виданої
представникові юридичної особи
довіреності вимогам закону, зокрема
наявність у посадової особи, яка
підписала довіреність, передбачених
законом, статутом або положення
юридичної особи, повноважень на це.

Із доданих до матеріалів позовної
заяви документів, не вбачається
можливим встановити особу та
повноваження ОСОБА_4.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК
України, до позовної заяви додаються
документи, що підтверджують сплату
судового збору.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
перераховується у безготівковій або
готівковій формі виключно через
установи банків чи відділення зв'язку.
На підставі ст. 9 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір сплачується
за місцем розгляду справи та
зараховується до спеціального фонду
Державного бюджету України.

Статтею 4 Закону України «Про судовий
збір» визначено ставку судового збору
за подання позовної заяви немайнового
характеру - 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до квитанції, яка додана до
матеріалів позовної заяви, сума
сплаченого судового збору становить
243,60 грн. Проте представник позивача в
позовній заяві зазначає, що сума
сплаченого судового збору становить
466,28 гривень. Також, зазначену суму
судового збору представник позивача
просить стягнути з відповідача.

Таким чином, позивачу необхідно надати
докази сплати судового збору та надати
відповідні документи на підтвердження
цього. У разі звільнення від сплати
судового збору, позивач повинен в
позовній заяві вказати підстави
звільнення та надати відповідні
докази.

Згідно зі ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України
позовна заява, яка подана без
додержання вимог, викладених у ст. ст.
119-121 Цивільного процесуального кодексу
України, підлягає залишенню без руху з
наданням строку для усунення
недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя,
-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ТОВ «Кредит Колекшн
Груп» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - залишити без руху,
надавши триденний строк з дня
отримання цієї ухвали для усунення
недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання
ухвали суду в зазначений строк, заяву
буде визнано неподаною та повернуто
позивачу зі всіма доданими до неї
документами.

Копія направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
М.М. Дмитрієва