У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька
Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_3, третя особа - приватне
підприємство «Інтерхім - КС», про
звернення стягнення на предмет іпотеки
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 6 березня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 19
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року публічне акціонерне
товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ
«Родовід Банк») звернулося до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
21 серпня 2008 року згідно з кредитним
договором банк відкрив приватному
підприємству «Інтерхім - КС» (далі - ПП
«Інтерхім - КС») відновлювальну
кредитну лінію в розмірі 550 тис. грн на
строк до 20 серпня 2010 року зі сплатою 23,5 %
річних за користування кредитом. З
метою забезпечення виконання
вказаного кредитного зобов'язання 21
серпня 2008 року між банком і ОСОБА_3
укладений договір іпотеки, згідно з
яким останній передав банку в іпотеку
квартиру АДРЕСА_1. Взяті на себе
зобов'язання ПП «Інтерхім - КС»
не виконувало, у зв'язку з чим станом на
6 листопада 2012 року виникла
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 945 508 грн 15 коп.

Ураховуючи викладене, позивач просив
суд у рахунок погашення заборгованості
за кредитним договором звернути
стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 6 березня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 19
листопада 2013 року позов ПАТ «Родовід
Банк» задоволено. Звернуто стягнення
на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1
що належить на праві власності ОСОБА_3,
для задоволення вимог позивача з
погашення заборгованості за кредитним
договором від 21 серпня 2008 року в
розмірі 945 508 грн 15 коп., за початковою
ціною, встановленою на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарг та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову ПАТ «Родовід Банк», суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
й суд апеляційної інстанції, виходив із
того, що відповідач ПП «Інтерхім - КС»
свої зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконував,
у результаті чого виникла значна
заборгованість, тому в банку наявні всі
підстави для звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Проте повністю погодитись із такими
висновками судів не можна, оскільки
судидійшли їх з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам судові рішення не
відповідають; суди не встановили
фактичні обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи, при
цьому порушили норми як
процесуального, так і матеріального
права.

Судами встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 21
серпня 2008 року між відкритим
акціонерним товариством «Родовід
Банк», правонаступником якого є ПАТ
«Родовід Банк», та ПП «Інтерхім - КС»
укладений кредитний договір, за
умовами якого останньому відкрито
відновлювальну кредитну лінію в
розмірі 550 тис. грн на строк до 20 серпня
2010 року зі сплатою 23,5 % річних за
користування кредитом. З метою
забезпечення виконання вказаного
кредитного зобов'язання 21 серпня 2008
року між банком і ОСОБА_3 укладений
договір іпотеки, згідно з яким останній
передав банку в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1. Взяті на себе зобов'язання
ПП «Інтерхім - КС» не виконувало, у
зв'язку з чим станом на 6 листопада 2012
року виникла заборгованість за
кредитним договором у розмірі 945 508 грн
15 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Також п. 2.1.6. договору іпотеки
передбачено, що у випадку невиконання
чи неналежного виконання
позичальником основного зобов'язання
банк має право звернути стягнення на
предмет іпотеки в порядку, що
передбачений розділом 3 цього договору
та задовольнити свої майнові вимоги за
рахунок переданого в іпотеку майна в
повному обсязі, визначені на момент
фактичного задоволення, враховуючи
суму заборгованості за кредитом, плату
за користування грошовими коштами,
збитків, неустойки, штрафів, пені, іншої
заборгованості та витрат, пов'язаних з
утриманням і збереженням предмета
іпотеки, витрат на страхування
предмета іпотеки, витрат із вчинення
виконавчого напису, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Вищого господарського суду
України від 25 квітня 2012 року постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 1 листопада 2011
року та рішення Господарського суду
Київської області від 29 червня 2011 року
в справі № 15/043-11 скасовано в частині
стягнення з ПП «Інтерхім -
КС» 217 314 грн 89 коп. заборгованості за
процентами, 52 682 грн 96 коп.
пені за несвоєчасне погашення
заборгованості за процентами, 26
814 грн 13 коп. інфляційних втрат за
простроченою заборгованістю за
процентами, 8 917 грн 45 коп. трьох
процентів річних від суми простроченої
заборгованості за процентами, в
частині стягнення державного мита в
розмірі 3 057 грн 29 коп., а також в частині
розстрочки виконання рішення суду і в
цих частинах справу направлено на
новий розгляд до господарського суду
Київської області. В іншій частині
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 1 листопада 2011
року та рішення господарського суду
Київської області від 29 червня 2011 року
в справі № 15/043-11 залишено без змін (а.с.
74-80).

Постановою Господарського суду
Київської області від 20 червня 2012 року
стягнуто з ПП «Інтерхім - КС» на користь
ПАТ «Родовід Банк» 217 314 грн 89 коп.
заборгованості за
процентами, 9 042 грн 63 коп. пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за процентами, 26 814 грн 13 коп.
інфляційних втрат за простроченою
заборгованістю за процентами, 8 917 грн 45
коп. трьох процентів річних від суми
прострочених процентів. В частині
стягнення пені за несвоєчасне
погашення заборгованості за
процентами в розмірі 43 640 грн 33 коп.
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. У задоволенні
заяви ПП «Інтерхім - КС» про
розстрочення виконання рішення
господарського суду Київської області
відмовлено.

Разом з тим при зверненні ПАТ «Родовід
Банк» до Господарського суду Київської
області з позовом до ПП «Інтерхім - КС»
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, уже було
встановлено заборгованість в розмірі
918 370 грн 66 коп.

Проте, як установлено постановою
Господарського суду Київської області
від 20 червня 2012 року ПП «Інтерхім - КС»
на день її прийняття було сплачено
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 213 498 грн 57 коп.

Таким чином, станом на 20 червня 2012 року
розмір заборгованості ПП
«Інтерхім - КС» перед ПАТ «Родовід
Банк» складав 704 872 грн 09 коп.

Крім того, у судовому засіданні
апеляційного суду представник ПАТ
«Родовід Банк» підтвердив дані факти.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Також у ч. 3 ст. 61 ЦПК України зазначено,
що обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Однак ОСОБА_3 не брав
участі в розгляді справи господарським
судом, тому для нього обставини,
встановлені постановою Господарського
суду Київської області від 20 червня 2012
року не є преюдиційною, отже, розмір
заборгованості за кредитним договором
підлягав перевірці.

Проте суди у порушення ст. ст. 212-214 ЦПК
України на зазначені положення закону
уваги не звернули; не встановили
дійсних прав і обов'язків сторін, які
випливають з кредитного договору та
договору іпотеки; не перевірили розмір
заборгованості за кредитним договором,
пославшись на рішення господарського
суду, та не врахували, що з ОСОБА_3
звертається стягнення на квартиру в
задоволення вимог, які на 240 636 грн 06 коп.
перевищують вимоги, заявлені до
ПП «Інтерхім - КС» за кредитним
договором.

За таких обставин ухвалені у справі
судові рішення не можуть вважатись
законними й обґрунтованими, тому
відповідно до ст. 338 ЦПК України
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 6 березня
2013 року та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 19 листопада 2013 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:

Б.І. Гулько

А.О.
Лесько

С.Ф. Хопта

В.А.
Черненко