Справа № 462/5492/14
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/7165/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: позивача, представника
відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 06 жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на дитину,-

в с т а н о в и л а:

06.08.2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з
позовом про стягнення з відповідача
аліментів на утримання їхньої
малолітньої доньки у розмірі 1500
гривень щомісячно, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що відповідач в
добровільному порядку не надає дитині
належного матеріального утримання.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 06.10.2014 року позов ОСОБА_4
задоволено частково.

Суд вирішив стягувати з ОСОБА_3 у
користь ОСОБА_4 аліменти на утримання
доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі в розмірі 1000 гривень
щомісячно, починаючи з 06.08.2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішення суду оскаржив відповідач
ОСОБА_3, просить його змінити в частині
визначення розміру аліментів з підстав
неповного з»ясування судом обставин,
що мають значення для справи,
присудивши позивачеві аліменти на
утримання дитини в розмірі 350 гривень.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що
при визначенні розміру аліментів судом
не було враховано його матеріального
становища та стану його здоров»я, а
саме, того, що він не працює і з наявним
у нього захворюванням, яке є
невиліковним, йому важко
працевлаштуватись. Крім того, зазначає,
що оскаржуваним рішенням на нього
повністю покладено обов»язок
забезпечити прожитковий мінімум для
дитини і не враховано вимог закону щодо
рівного обов»язку кожного з батьків
утримувати свою дитину. Зазначає, що
він спроможний сплачувати аліменти в
мінімальному розмірі - по 350 гривень
щомісячно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторони відповідача в підтримання
апеляційної скарги, заперечення
позивача, перевіривши матеріали
справи, законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є
батьками малолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Шлюб між сторонами розірвано рішенням
Залізничного районного суду м.Львова
від 26.06.2014 року (а.с.3).

Дитина проживає разом із своєю матір»ю
- позивачем ОСОБА_4, окремо від
відповідача (а.с.6).

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивача та присуджуючи з відповідача
у її користь аліменти на утримання
їхньої доньки у розмірі 1000 гривень
щомісячно, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач офіційно
не працює, але має нерегулярні доходи, є
працездатним, не має інших дітей та
утриманців, і визначений судом розмір
аліментів відповідає встановленому
законом розміру прожиткового мінімуму
для дитини такого віку.

Проте повністю з такими висновками
суду погодитись не можна, оскільки
судом не в повній мірі дотримано норм
матеріального закону, які регулюють
спірні правовідносини.

У відповідності до ст.180 СК України,
батьки зобов»язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181
СК).

У відповідності до ст.182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров»я та матеріальне
становище дитини; стан здоров»я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
утриманців та інші обставини, що мають
істотне значення .

Відповідно до ч.2 цієї статті,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

В судовому засіданні в апеляційному
суді позивач пояснила, що вона не
працює, а відповідач має доходи, однак,
розміру цих доходів вона назвати і
підтвердити відповідними доказами не
може.

Представник відповідача пояснила, що
її довіритель має невиліковне
захворювання очей, несе у зв»язку з цим
витрати на лікування, розмір яких вона
назвати не може, не є інвалідом, однак,
йому важко працевлаштуватись на
постійну роботу.

Враховуючи встановлені судом
обставини справи та наведені вище
положення ст.180 СК України щодо рівного
обов»язку кожного з батьків
забезпечити дитині необхідне
матеріальне утримання, відсутність у
сторін заробітку, який би дозволяв
забезпечити дитині матеріальне
утримання, більше від встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дитини такого віку, відсутності у
дитини захворювань, які б вимагали
щомісячних витрат, та відсутності
медичних висновків про встановлення
відповідачеві інвалідності та/або
обмежень для нього у працевлаштуванні
у зв»язку з наявним у нього
захворюванням, колегія суддів дійшла
висновку про те, що сторони зобов»язані
забезпечити своїй дитині законодавчо
закріплений прожитковий мінімум з
урахуванням її віку, який на момент
ухвалення оскаржуваного рішення
становив 1102 гривні, незалежно від того,
мають вони доходи чи ні.

Таким чином, з наведених вище мотивів
рішення суду першої інстанції в
частині визначення розміру аліментів,
які підлягають стягненню з відповідача
у користь позивача на утримання їхньої
дитини, необхідно змінити, зменшивши їх
розмір до 600 гривень.

В решті рішення суду ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для його скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.4, 313,
316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 06 жовтня 2014 року змінити,
зменшивши розмір присуджених з ОСОБА_3
у користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до 600 (шістсот) гривень.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили рішенням апеляційного
суду.

Головуючий:
Бойко С.М.

Судді:
Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.