АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/1254/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Гайдук С.В. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді
Білич І.М.

суддів:
Андрієнко А.М., Кабанченко
О.А.

при секретарі:
Гречка Т.В.

за участю: представника позивача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 2 жовтня 2013 року по цивільній
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний банк «Базис» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

в с т а н о
в и л а :

У лютому 2013 року Публічне
акціонерне товариство „Акціонерний
комерційний банк „Базис" ( далі - ПАТ
„АКБ „Базис") зверталося до суду із
позовом до ОСОБА_6 в якому просило суд
стягнути з відповідача заборгованість
за іпотечним кредитним договором від
20.11.2007 року на суму 99342, 83 долари США.

На обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на те, що між банком
та ОСОБА_6 20.11.20007 року було укладено
договір про іпотечний кредит № 37 -Ф
відповідно до умов якого ОСОБА_6
отримав кредит у розмірі 235 000 доларів
США зі сплатою 14% річних з кінцевим
терміном повернення до 19.11.2010 року. За
час дії договору між сторонами
укладалися додаткові угоди за якими
було продовжено строк дії договору до
31.12.2012 року та збільшено відсоткові
ставки.

Позивач вказував, що позичальник
належним чином не виконував умови
договору про іпотечний кредит, у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість, яку просив стягнути з
відповідача з урахуванням понесених
судових витрат.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 02 жовтня 2013 року
позовні вимоги ПАТ „ АКБ „ Базис" було
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства „
Акціонерний комерційний банк „Базис"
заборгованість по кредитному договору
№ 37 -ф від 20.11.2007 року в сумі 99342, 83
доларів США, згідно офіційного курсу
НБУ станом на 05.02.2013 року - 794 047, 24 гривни
та судовий збір у сумі 3441 гривни.

Не погоджуючись з рішенням суду
представник відповідача подав
апеляційну скаргу, де ставив питання
про його скасування та ухвалення
нового рішення, яким у задоволенні
вимог позивача відмовити у повному
обсязі. Вказуючи при цьому на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Представник відповідача у судовому
засіданні не визнав подану апеляційну
скаргу заперечував проти її
задоволення.

Апелянт та представник апелянта
будучи належним чином повідомленими
про розгляд справи ( а. с. 134 -135, 145 -146)
повторно не з'явилися у судове
засідання. Судова колегія вважає за
можливе з урахуванням положень ст. 169, 305
ЦПК України розглянути справу у їх
відсутність.

Заслухавши доповідь судді,
вислухавши пояснення осіб що з'явилися
у судове засідання, вивчивши матеріали
справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції ухвалюючи
рішення про задоволення позовних
вимог, виходив з того, що ОСОБА_7
належним чином не виконував умови
договору про іпотечний кредит, у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість, яка підлягала
стягнення на користь позивача з
урахуванням положень ст.ст. 610, 625, 1054 ЦК
України.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Так як згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч.1
ст.612 ЦК України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання ( неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України
обов'язком позичальника за кредитним
договором є, зокрема, повернення
кредиту та сплата процентів за
користування ним.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Доводи апеляційної скарги відносно
того, що рішення суду не містить
жодного розрахунку стягнутих сум з
яких суд виходив при задоволенні
грошових вимог, а відтак не було
перевірено і не з'ясовано суму
заборгованості відповідача по сплаті
кредитних коштів та відсотків за
користування ними ще по трьох інших
договорах з урахуванням сплаченим ним
у квітні 2012 року 3 200 000 гривень - не
ґрунтуються на матеріалах справи. Так
як у ході розгляду справи позивачем
надавалися детальні розрахунки щодо
руху коштів по кредитному рахунку № 37
-ф від 20.11.2000 року з додатками до нього,
які перевірялися та досліджувалися
судом у ході розгляду справи ( а.с. 56 - 85)

Спростовуються матеріалами справи
також посилання апелянта щодо
невідповідності розрахунку
проведеного судом з переведенням
іноземної валюти в українську за
курсом, встановленим НБУ на день
визначений позивачем, а не ухвалення
судового рішення. Так як даний курс
іноземної валюти не відрізнявся від
визначеного судом і на день
постановлення судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду не
спростовують та не дають підстав
вважати, що судом першої інстанції при
постановленні судового рішення були
допущені порушення норм матеріального
права які призвели до постановлення
рішення, яке б підлягало скасуванню.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів вважає, що рішення
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування з доводів
викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст. 304, 305, 307, 308, 313, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
- ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 2 жовтня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення. Може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :