інстанції Левченко А.В.Провадження №
22-ц/780/1854/14 Доповідач у 2
інстанції ТаргонійКатегорія 43
УХВАЛА

Іменем України

12 березня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Голуб С.А.,

за участю секретаря: Черепинець А.І .,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 21 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
зняття з реєстраційного обліку та
виселення.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи учасників
судового процесу, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА :

В грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про визнання ОСОБА_2
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням, зняття його з
реєстраційного обліку та виселення.

В обґрунтування позовних вимог
послався на те, що він, позивач, є
власником будинку АДРЕСА_1.

Разом з ним проживають його дружина,
донька, зять та їхні діти. Коли донька
одружилась з відповідачем, він
зареєстрував його за місцем їх
проживання.

Позивач неодноразово звертався до
відповідача з проханням звільнити його
помешкання та знятися з реєстраційного
обліку, але відповідач на його
звернення не реагує, влаштовує
безпідставні сварки, краде гроші та
інші його речі. Позивач ОСОБА_1
самостійно сплачує всі рахунки за
комунальні платежі, оскільки
відповідач певний час ніде не працював.
В 2013 році він був змушений двічі
звертатись до райвідділу міліції
відносно неправомірних дій його зятя.
Також неодноразово він звертався до
голови Іванківської сільської ради з
проханням допомогти виселити
відповідача, адже йому і його дружині
набридли постійні сварки та погрози.
Оскільки добровільно відповідач не
бажає виселитись з його будинку, був
змушений звернутись до суду.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 21 січня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким задовольнити його позовні
вимоги, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
наступні питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин (ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції даним
вимогам закону відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не довів обґрунтованість своїх
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

Згідно з вимогами ст. 157 ЖК України,
членів сім'ї власника жилого будинку
(квартири) може бути виселено у
випадках, передбачених частиною першою
статті 116 цього Кодексу. Виселення
провадиться у судовому порядку без
надання іншого жилого приміщення.

Частиною 1 ст. 116 ЖК України встановлено:
якщо наймач, члени його сім'ї або інші
особи, які проживають разом з ним,
систематично руйнують чи псують жиле
приміщення, або використовують його не
за призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
одному будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Тобто для застосування норм цієї
статті необхідна наявність двох умов:
систематичне порушення правил
співжиття, а також вжиття заходів
попередження або громадського впливу,
які не дали позитивних результатів.

Під заходами впливу мається на увазі
заходи попередження, що застосовуються
судами, прокурорами, органами
внутрішніх справ, адміністративними
комісіями виконкомів, а також заходи
громадського впливу, вжиті на зборах
жильців будинку чи членів ЖБК, трудових
колективів, товариськими судами й
іншими громадськими організаціями за
місцем роботи або проживання
відповідача.

Під час розгляду справи судом першої
інстанції встановлено, що позивач
проживає та зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1.

Разом з ним також зареєстровані та
проживають його дружина, їх донька,
зять та троє онуків.

Позивач неодноразово звертався до
сільради зі скаргами на поведінку
свого зятя, а також до ОСОБА_3

При цьому в матеріалах справи відсутні
докази того, що до відповідача були
вжиті заходи попередження або
громадського впливу.

Крім того, згідно наданих довідок,
відповідач характеризується з
позитивної сторони, до кримінальної та
адміністративної відповідальності не
притягувався.

Таким чином, повно та всебічно
з'ясувавши обставини справи,
дослідивши надані сторонами докази,
вислухавши пояснення сторін у справі,
суд першої інстанції дійшов по суті
правильного висновку про відмову в
задоволенні позову.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування при
апеляційному розгляді справи не
встановлено

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 21 січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді:
Таргоній Д.О.

Голуб С.А.

Приходько К.П.