АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1572/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 23 Цибра Н. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Єльцов В. О. УХВАЛА
10 червня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЄльцов В. О.
суддівПальонний В. С. , Карпенко О. В. при
секретаріБражнюк О.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 22 квітня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_6 до СТОВ
«Канівці» про розірвання договору
Вивчивши матеріали справи,
колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до
СТОВ "Канівці" про розірвання договору
оренди земельної ділянки. Свої позовні
вимоги обґрунтувала тим, що 01 липня 2007
року між сторонами було укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 3,10 га терміном на 10 років,
зареєстрований у книзі реєстрації
договорів оренди земельних ділянок у
районному відділі Черкаської
регіональної філії Центру ДЗК 02 липня
Відповідач порушив умови договору щодо
своєчасної сплати орендної плати, яка
взагалі не виплачувалась, останній
термін сплати орендної плати сплинув 01
лютого 2014 року, відповідач не реагує на
клопотання позивача щодо виплати
орендної плати, а тому позивачка
просить суд розірвати договір оренди
землі, укладений 01 липня 2007 року між
нею та СТОВ "Канівці".
Рішенням Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 22 квітня 2014
року в задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
рішення Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 22 квітня 2014
року скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі. Стягнути з відповідача
121,80 грн. судового збору за перегляд
судового рішення в апеляційному
порядку.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника СТОВ «Канівці» Новікова
М.В. про безпідставність апеляційних
вимог, перевіривши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Розглядаючи спірні правовідносини між
сторонами, суд першої інстанції повно
і всебічно дослідив та оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу правовідносин і закон, який їх
регулює, та ухвалив правильне по суті
рішення з дотриманням вимог
матеріального і процесуального права.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом було встановлено, що ОСОБА_6 є
власницею земельної ділянки для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 3,10 га. в адмінмежах
Великоканівецької сільської ради
Чорнобаївського району Черкаської
області, що підтверджується державним
актом на право приватної власності на
земельну ділянку серії ІІІ ЧР №019558 від
28 серпня 2002 року.

Між сторонами 01 липня 2007 року було
укладено договір оренди вказаної
земельної ділянки грошовою оцінкою 49020
грн. терміном на 10 років. Договір
пройшов державну реєстрацію у
встановленому законодавством порядку.

Умовами договору, а саме п.п. 9, 11
визначено, що за користування
земельною ділянкою орендар сплачує
орендодавцю щороку орендну плату в
розмірі 1,5% грошової оцінки земельної
ділянки в строк до 01 лютого року,
наступного за звітним. Додаткові угоди
щодо зміни умов договору між сторонами
не укладались, позивач письмово не
ставив питання про збільшення розміру
орендної плати.

Згідно ст. 13 ЗУ «Про оренду землі»
договір оренди землі - це договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

За змістом ст. 21 ЗУ «Про оренду землі»
розмір та умови орендної плати, що
зазначені в договорі оренди, не можуть
суперечити чинному на час укладення
договору оренди.

Під час судового розгляду справи
було встановлено, що належна ОСОБА_6
земельна ділянка на належних правових
підставах відповідно до умов договору
оренди землі перебуває в користуванні
відповідача, позивачем не надано
доказів, в чому виявилось порушення
його прав та охоронюваних законом
інтересів та не доведено
обґрунтованість своїх вимог щодо
несплати орендної плати, внаслідок
чого, на її думку, утворилась
заборгованість і були порушені умови,
укладеного між сторонами договору
оренди землі.

Крім того, на (а.с. 27) матеріалів
справи міститься довідка № 373 від 18
квітня 2014 року, яка вказує на повний
розрахунок відповідача з позивачем по
орендній платі у відповідності до умов
договору та вимог чинного
законодавства і в зв'язку з цим повне
виконання взятих на себе зобов'язань за
умовами договору оренди, що виключає
будь-які порушення відповідача по
відношенню до охоронюваних законом
прав позивача.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про
оренду землі» визначено, що на вимогу
однієї із сторін договір оренди землі
може бути достроково розірваний за
рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
статтями 24 і 25 цього Закону та умовами
договору, а також на підставах,
визначених ЗК України та іншими
законами України.

Згідно п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України
підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати.

Така ж правова позиція викладена і
в постанові Верховного Суду України
від 12 грудня 2012 року у справі № 146цс12, в
якій зазначено, що за змістом ст. 21 ЗУ
«Про оренду землі» розмір та умови
орендної плати, що зазначені в договорі
оренди, не можуть суперечити чинному на
час укладення договору оренди.

Позивачем та його представником не
надано ніяких обгрунтованих доказів,
які б спростували вмотивовані висновки
районного суду. Крім того судом була
встановлена відсутність
систематичного невиконання обов'язків
відповідача щодо сплати орендної плати
за землю згідно умов договору оренди, а
під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції сторонами також
не було доведено факту систематичної
невиплати орендної плати позивачу, а
тому відсутні підстави для розірвання
договору оренди землі з вищевказаних
підстав.

Вірно встановивши факти і відповідно
їм правовідносини, постановивши
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права
на підставі наявних та наданих
сторонами належних та допустимих
доказів, суд першої інстанції ухвалив
правильне та справедливе рішення.

Доводи апеляційної скарги ретельно
перевірені судом апеляційної
інстанції і є безпідставними та не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не містять підстав для
скасування чи зміни правильного
рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 22 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
СТОВ «Канівці» про розірвання договору
оренди - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий :

Судді :