Справа № 530/94/14-ц
Номер провадження 2-о/530/17/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 року Зіньківський
районний суд Полтавської області в
складі: головуючого - судді Должко С.Р.,
при секретарі Стрілець Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Зіньків справу за
заявою

ОСОБА_7, заінтересована особа
Проценківська сільська рада про
встановлення факту родинних відносин, -

В С
Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_7, заінтересована
особа Проценківська сільська рада
звернулася в Зіньківський районний суд
Полтавської області із заявою про
встановлення факту родинних відносин.

В заяві ОСОБА_7 вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_5
помер її рідний брат, ОСОБА_2,
відповідно до копії свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1 від 04.07.2013 року.

На день смерті, ОСОБА_2, згідно довідки
Проценківської сільської ради,
проживав та був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 - один, отже
спадкоємців, передбачених статтею 1241
ЦК України на обов"язкову частку у
спадщині померлого не має.

Після смерті ОСОБА_2, відкрилась
спадщина у вигляді земельної ділянки
розміром 3.34 га, що знаходиться на
території Проценківської сільської
ради, Зіньківського району,
Полтавської області і належала
померлому на підставі державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ПЛ № 226490, виданого 11 травня 2007
року Зіньківською
райдержадміністрацією.

Спадщину у встановлений законом строк
заявниця прийняла про що нею до
Зіньківської державної нотаріальної
контори 16 листопада 2013 року була подана
заява про прийняття спадщини та
заведена спадкова справа № 345/2013.

Заявниця, ОСОБА_7 та померлий ОСОБА_2
мали спільних батьків: ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, тому є рідними братом та
сестрою.

При зверенні ОСОБА_7 до Зіньківської
державної нотаріальної контори за
консультацією щодо подальшого
оформлення спадщини та отримання
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку після
померлого ОСОБА_2, нотаріусом їй було
повідомлено, що видати свідоцтво про
право на спадщину за законом на
земельну ділянку не має моливості,
оскільки відсутні документи, що
підтверджують роднинні відносини
заявниці зі спадкодавцем.

Відділом ДРАЦС Реєстраційної служби
Зіньківського РУЮ при проведенні
перевірки по первинних актових записах
про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
с.Ступки, Зіньківського району,
Полтавської області актового запису
не виявлено. Єдиними доказами, що
можуть підтвердити родинні відносини
ОСОБА_7 та ОСОБА_2, які заявниця має при
собі є її свідоцтво про народження
серії НОМЕР_2 та свідоцтво про шлюб
серії НОМЕР_3. Інших документів, які
могли б підтвердити їх родинні
відносини заявниця не має.

Факт того, що померлий, ОСОБА_2, є рідним
братом заявниці підтвердити свідки:
ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

В судовому засіданні заявниця, заяву
підтримала повністю та просила її
задовольнити. Надала пояснення
аналогічні викладеним в заяві.

Суд, заслухавши пояснення заявника,
зачитавши заяву заінтересованої особи,
зачитавши заяви та заслухавши
пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
дослідивши наявні матеріали справи та
оцінивши їх в сукупності, приходить до
висновку, що заява ОСОБА_7 підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цивільно-процесуального кодексу
України.

Відповідно ст. 213 ЦПК України, - рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України,
- цивільне судочинство здійснюється
відповідно до Конституції України,
цього Кодексу та Закону України "Про
міжнародне приватне право". Якщо
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, передбачено інші
правила, ніж встановлені цим Кодексом,
застосовуються правила міжнародного
договору. Провадження в цивільних
справах здійснюється відповідно до
законів, чинних на час вчинення окремих
процесуальних дій, розгляду і
вирішення справи. Закон, який
встановлює нові обов'язки, скасовує чи
звужує права, належні учасникам
цивільного процесу, чи обмежує їх
використання, не має зворотної дії в
часі.

Згідно положень пункту 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у
цивільній справі", - рішення суду як
найважливіший акт правосуддя
покликане забезпечити захист
гарантованих Конституцією України
прав і свобод людини та здійснення
проголошеного Основним Законом
України принципу верховенства права. У
зв'язку з цим суди повинні неухильно
додержувати вимог про законність і
обґрунтованість рішення у цивільній
справі (частина перша статті 213 ЦПК).
Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до статті 8 ЦПК, а також
правильно витлумачив ці норми. Якщо
спірні правовідносини не врегульовані
законом, суд застосовує закон, що
регулює подібні за змістом відносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого - суд виходить із загальних
засад законодавства (аналогія права).
Якщо є суперечності між нормами
процесуального чи матеріального права,
які підлягають застосуванню при
розгляді та вирішенні справи, то
рішення є законним, якщо судом
застосовано відповідно до частини
четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають
вищу юридичну силу. У разі наявності
суперечності між нормами законів
(кодексів), що мають однакову юридичну
силу, застосуванню підлягає той з них,
який прийнято пізніше. При
встановленні суперечностей між
нормами права, які підлягають
застосуванню при розгляді та вирішенні
справи, суду також необхідно
враховувати роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України, що містяться в
постанові від 1 листопада 1996 року № 9
"Про застосування Конституції України
при здійсненні правосуддя".
Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність та
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

За змістом ст. 10 ЦПК України, - цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

В судовому засіданні було встановлено,
що відповідно до копії свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1, виданого
Проценківською сільською радою,
Зіньківського району, Полтавської
області, ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 73 років
помер ОСОБА_2.

Після його смерті відкрилась спадщина
до складу якої входить земельна
ділянка розміром 3,34га, яка розташована
на території Проценківської сільської
ради Зіньківського району Полтавської
області і належала померлому на
підставі державного акту серії ПЛ №
226490, виданого Зіньківською державною
адміністрацією 11 травня 2007 року.

Згідно довідки № 1223, виданої
Проценківською сільською радою
Зіньківського району Полтавської
області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, помер
ІНФОРМАЦІЯ_5, проживав в АДРЕСА_1
одиноко.

Відповідно до копії свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, виданого
Зіньківським райбюро РАГС Полтавської
області батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 є
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Як вбачається зі свідоцтва про
укладення шлюбу серії НОМЕР_3, виданого
сільською радою с.Ступки,
Зіньківського району, Полтавської
області, 21 квітня 1963 року було укладено
шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та присвоєно
дружині прізвище ОСОБА_8.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили
суду, що ОСОБА_7 є рідною сестрою
померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 3, 10,15,30, 57-61, 212-223, 234-235
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_7, заінтересована особа
Проценківська сільська рада про
встановлення факту родинних відносин -
задовольнити повністю.

Встановити факт того, що ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4, жителька АДРЕСА_2 є рідною
сестрою, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5
у віці 73 років в селі Ступки,
Зіньківського району, Полтавської
області.

На рішення може бути подано апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня його
проголошення, апеляційна скарга
апеляційному суду подається через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване рішення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області

С.Р.Должко