№ провадження 2/208/116/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

20 лютого 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі: головуючого судді -
Ричка С.О.

при секретарі - Щербацевич Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська цивільну
справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: Заводський районний
відділ в м. Дніпродзержинськ ГУ
Державної міграційної служби України в
Д/О, ТОВ «Оселя» про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року позивач звернулася до
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська з позовною заявою до
відповідача ОСОБА_2, в якій просить суд
визнати відповідача такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, розташованим за адресою:
АДРЕСА_1, та зобов'язати третіх осіб
зняти відповідача з реєстраційного
обліку за вищевказаною адресою, в
обґрунтування своїх вимог зазначив, що
вона на підставі рішення № 811 від 18
жовтня 2005 року виконавчого комітету
Дніпродзержинської міської ради
отримала житлове приміщення, АДРЕСА_1,
загальною площею 43,7 кв.м., житловою
площею 29,6 кв.м. у тому числі. 11 грудня 2004
року позивач уклала шлюб з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у якого від першого шлюбу
була донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яких
вона зареєструвала у 2006 році в квартирі
АДРЕСА_1. Починаючи з квітня 2006 року
відповідач до теперішнього часу
жодного разу у спірній квартирі не
з'явилась, вона, забравши всі свої
особисті речі, виїхала із спірної
квартири. житловим приміщенням не
цікавилась і не цікавиться, не
сплачувала і не сплачує комунальні
послуги та квартплату. Перешкод
відповідачці у користуванні житловим
приміщенням позивач ніколи не чинила,
вона добровільно залишила квартиру і
не мешкає в ній понад вісім років, однак
до теперішнього часу залишається бути
зареєстрованою в ній. Позивач
неодноразово намагалися з'ясувати
місцезнаходження відповідачки, але до
теперішнього часу їй не відомо де вона
проживає, а тому відповідачка у
добровільному порядку знятись з
реєстраційного обліку не має наміру, у
зв'язку з чим, вона вимушена звертатись
з даним позовом до суду та просить його
задовольнити.

Позивач до судового розгляду справи
звернулася з письмовою заявою, в якій
вказала, що заявлені позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, та просить
суд розглянути справу у її відсутність
та не заперечує проти заочного
розгляду справи.

Представники третіх осіб: Заводський
районний відділ в м. Дніпродзержинськ
ГУ Державної міграційної служби
України в Д/О, ТОВ «Абонент ХХІ» в
судове засідання не з'явилися, але
надіслали на адресу суду заяви в яких
не заперечували проти позовних вимог
та просили суд розглянути справу без
участі їх представників.

Суд вважає можливим розглянути справу
за відсутності позивача та т третьої
особи, згідно вимог ч.2 ст. 158 ЦПК
України.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином,
згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про
причини неявки суду не повідомила,
судова повістка - виклик направлена
відповідачці на останню відому суду
адресу, крім того у газеті «Вісті
Придніпров'я» № 11 (1504) від 13.02.2014р. було
надруковане оголошення про час місце
та лату розгляду справи, і тому в силу
ст.77 ЦПК України відповідач вважається
повідомленою, на підставі ст. 169 ЦПК
України суд вважає причини неявки
відповідача неповажними; є достатньо
матеріалів про права та відносини
сторін, потрібність дачі особистих
пояснень відповідачем відсутня, що
дозволило суду за згодою позивача та
його представника, згідно вимог ст. 224
ЦПК України, ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи, що дозволило суду
вважати за необхідне визнати його
неявку з неповажних причин, провести
заочний розгляд справи, розглянути
справу на підставі наявних у справі
доказів.

В зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснюється на
підставі ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, повно і
всебічно з'ясувавши обставини справи,
дотримуючись принципів змагальності і
диспозитивності цивільного
судочинства, оцінивши докази у справі
за своїм внутрішнім переконанням
згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи
порушені, невизнані або оспорювані
права, свободи чи інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб
згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач на підставі рішення № 811 від 18
жовтня 2005 року виконавчого комітету
Дніпродзержинської міської ради
отримала житлове приміщення, квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 43,7 кв.м.,
житловою площею 29,6 кв.м. у тому числі в
наслідок чого їй був виданий 05 грудня
2005 року ордер № 03 на житлове
приміщення, та 13.12.2005 року вона була
зареєстрована у АДРЕСА_1, після її
отримання, що підтверджується штампом
в паспорті громадянина України
виданого на ім'я позивача та копією
особистого рахунку НОМЕР_1.

В судовому засіданні встановлено, що 11
грудня 2004 року позивач уклала шлюб з
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у якого від
першого шлюбу була донька ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з особистого рахунку на
спірну квартиру у 2006 році позивач
зареєструвала свого чоловіка та
відповідачку у квартирі АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що з квітня 2006 року
відповідач, забравши всі свої особисті
речі, виїхала із спірної квартири, що
підтверджується актом про не
проживання виданого 26.05.2013р. ТОВ
«Оселя».

Також судом встановлено, що до
теперішнього часу відповідачка
жодного разу не поверталась в спірну
квартиру для проживання, житловим
приміщенням не цікавилась і не
цікавиться, не сплачувала і не сплачує
комунальні послуги та квартплату,
перешкод відповідачці у користуванні
житловим приміщенням позивач ніколи не
чинила, вона добровільно залишила
квартиру і не мешкає в ній понад вісім
років, однак до теперішнього часу
залишається бути зареєстрованою в
спірній квартирі, що порушую права
позивача, ставить її у тяжке
матеріальне становище та створює умови
для виникнення заборгованості за
надання комунальних послуг по спірній
квартирі.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України,
місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок, квартира або інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому, у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», місцем
перебування є
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком менше шести місяців
на рік, місцем проживання є
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад шість місяців
на рік, реєстрацією є внесення
відомостей до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесення цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань реєстрації.

Відповідно до вимог ст. 71 Житлового
кодексу України, при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається житлове
приміщення протягом 6 місяців.

Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

В силу ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Відповідач в спірній квартирі з
реєстраційного обліку не знята,
комунальні платежі не сплачує, що
перешкоджає власнику у здійсненні ним
його законного права.

Відповідач порушує вимоги ст. 47
Конституції України в якій зазначено,
що кожен має право на житло, а також те,
що ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду, а
також були порушені і вимоги ст. 9 ЖК
України, в якій зазначено, що ніхто не
може бути виселений із займаного
житлового приміщення, або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Реєстрація та проживання Відповідача
за вказаною адресою заважає позивача в
повній мірі і на власний розсуд
користуватись квартирою, до того ж
завдає збитків матеріального та
морального характеру.

Суд вважає, що та обставина, що
відповідач продовжує бути на
реєстраційному обліку за вказаною
адресою, порушує законні права
позивача, таким чином вимога позивача
щодо визнання відповідача такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням підлягає задоволенню
шляхом зняття відповідача з
реєстраційного обліку за зазначеною
адресою.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 47 Конституції України, ст. 29ч.1 ЦК
України, ст. ст. 9, 71,72, 155 ЖК України, ст. 3,
ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст.ст. 10, 213, 215, 224
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи: Заводський районний відділ в м.
Дніпродзержинськ ГУ Державної
міграційної служби України в Д/О, ТОВ
«Оселя» про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстраційного
обліку - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Зобов'язати Заводський районний відділ
в м. Дніпродзержинськ ГУ Державної
міграційної служби України в Д/О та ТОВ
«Оселя» зняти з реєстраційного обліку
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у квартирі
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
Заводським районним судом м.
Дніпродзержинська за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний термін скарги про апеляційне
оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України з дня його проголошення.

Суддя
Ричка С. О.