АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8187/14
Головуючий 1 інстанції:
Справа № 640/8987/14-ц
Доповідач : Пшенічна Л.В.
Категорія: стягнення суми
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Хорошевського О.М.,
Івах А.П.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Київського районного суду м.
Харкова від 01 жовтня 2014 року

за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
стягнення суми боргу, -

в с т а н о в
и л а :

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом,
після уточнення якого просив стягнути
з ОСОБА_3 на його користь суму основного
боргу 418 985,06 грн., суму встановленого
індексу інфляції, пені від суми позики,
3 % річних за весь час прострочення від
простроченої суми - 57 089,43 грн., моральну
шкоду - 5 000 грн., витрати на правову
допомогу - 4 000 грн., судові витрати - 3 654
грн.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 01 жовтня 2014 року позов
ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
суму основного боргу в розмірі 418 985,06
грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
суму індексу інфляції, пені від суми
позики, 3 % річних за весь час
прострочення суми, що становить 57 089,43
грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
витрати на правову допомогу в сумі 4 000
грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
суму сплаченого судового збору в
розмірі 3 654 грн.

В іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, яка оскаржує рішення в
частині стягнення витрат на правову
допомогу, стягненні пені, нарахування
інфляційних витрат на суму боргу в сумі
23000 доларів США, посилається на те, що
судом порушено норми матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити ОСОБА_5 у
задоволенні вищезазначеної частини
позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
вказує на те, що стягнення інфляційних
і коштів в іноземній валюті одночасно є
взаємовиключаючими, оскільки грошова
сума, еквівалентна іноземній валюті
відповідно до умов договору позики не
може зазнавати інфляційних втрат на
території України Надання правової
допомоги є недоведеним, а пеня не
передбачена договором позики, судом не
наведено за яким курсом гривні до
долару визначено еквівалент суми

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що вона підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги щодо
стягнення суму боргу в суд першої
інстанції виходив з того, що наявність
боргу підтверджена рас писками про
отримання грошей в борг і зобов'язання
їх повернути

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо
договором не встановлено строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідач не оспорює наявність боргу
та його суму.

Щодо доводу апеляційної скарги
стосовно того, що сума богу, яка
визначена і іноземній валюті, а саме 26000
доларів США підлягає стягненню за
курсом гривні до долару на час
пред'явлення вимоги про повернення
боргу, а не на час ухвалення судом
рішення, судовою колегіє не
приймається. Оскільки таке твердження
не ґрунтується на положенням чинного
законодавства.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в абз. 2 п 14 постанови Верховного Суду
України «Про судове рішення» у разі
пред'явлення позову про стягнення
грошової суми в іноземній валюті суду
слід у мотивувальній частині рішення
навести розрахунок з переведенням
іноземної валюти в українську за
курсом встановленим Національним
банком України на день ухвалення
рішення.

Згідно розрахунку позивача сума боргу
в розмірі 23000 доларів США за офіційним
курсом НБУ станом на 22.09 2014 року (саме
на цю дату позивач збільшив позовні
вимоги і просив стягнути борг за курсом
на вказану дату) 1 дол. США = 13, 43 грн. і
борг становить 23000 дол. США х 13,43 =308985,059 +
борг в сумі 110000 і загальна сума боргу за
двома розписками становить 418985 грн. 06
коп.

Щодо стягнення інфляції та пені, то
відповідач не надав до судових
інстанції розрахунку, який би
спростовував розрахунок позивача (а.с
.64)

Що стосується стягненні пені за
затримку виконання грошового
зобов'язання, то такі підстави
передбачені ст..1048 ЦК України

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що суд першої інстанції в супереч
вимогам законодавства нарахував
інфляційні витрати на суму боргу в
іноземній валюті є надуманими, не
ґрунтується на матеріалах справи, бо
такі позовні вимоги не заявлялись і
судом не вирішувалися.

Відносно нарахування і стягнення
інфляційних витрат, то відповідач
визнав їх в суді першої інстанції і
представник відповідача в судовому
засіданні апеляційного суду зазначив,
що такий довід в апеляційній скарзі
наведений помилково.

Судом першої інстанції стягнуто на
користь позивача витрати пов'язані з
правовою допомогою, але судова колегія
вважає, що суд першої інстанції не мав
правових підстав для стягнення
вказаних витрат.

Статтею 1 Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах»
встановлено, що розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, а в адміністративних справах
- суб'єктом владних повноважень, не може
перевищувати 40% встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, в
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій
позасудовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому засіданні.

Матеріали справи містять квитанцію про
сплату 4000 грн., але не містять
розрахунку про кількість годин, які
були затрачені для надання правової
допомоги у цій справі.

Судом першої інстанції ці обставини не
з'ясовані, а вони мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору в частині компенсації витрат на
правову допомогу.

Вказані положення закону суд першої
інстанції не врахував, що призвело до
неправильного вирішення питання щодо
стягнення на користь позивача
компенсації на правову допомогу.

Судова колегія, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України, рішення змінює в цій
частині його скасовує, оскільки ці
вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.. 303, 304. п.3 ч.1 ст. 307, п4. ч. 1
ст. 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України судова
колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити частково

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 01 жовтня 2014 року змінити,
скасувавши а частині стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрат на
правову допомогу в сумі 4000 грн.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальний
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії