ЄУН № 231/2522/13-ц
Провадження № 2/231/146/2014
17 березня 2014 року суддя
Жданівського міського суду Донецької
області Шеїна Л.Д. розглянувши
матеріали справи цивільного
судочинства за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ
орендне підприємство «Шахта
Жданівська», про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, -
05 листопада 2013 року позивач звернувся
до Жданівського міського суду з
позовом до ЗАТ орендне підприємство
«Шахта Жданівська» про стягнення з
відповідача на його користь 300000 грн. за
нанесену майнову та моральну шкоду не
виплатою в повному обсязі щомісячного
Також позивач заявив вимоги
витребувати у відповідності до ч. 1 ст.
137 ЦПК України від відповідача та
надати йому копії першоджерел по
розрахунку та фактичним щомісячним
виплатам регресу за період з 1998 року по
цей час та дати окрему ухвала та
розглянути факт протизаконного
розрахунку регресу юристом
відповідача та злочинного рішення
судді Кіровського міського суду
Донецької області Артеменко Л.І., що
розглядував справу № 2-5/04 про
відшкодування шкоди здоров'ю.
В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що з 14.10.1988 року по 2 .08.1998 року
працював у відповідача. З 11.06.1998 року
рішенням МСЕК визнаний таким, що стійко
втратив працездатність. Однак
визначені суми у відшкодування шкоди
(регресу) не відповідають нормам діючої
на той час постанови Кабінету
Міністрів України від 23.06.1996 року за №
472. До того ж платежі, які він отримував,
виплачувалися підприємством з
розбивкою на декілька частин. Вважає,
що підприємство не в повному обсязі
сплатило йому суми у відшкодування
шкоди і цим завдало йому майнової та
моральну шкоду, яку він оцінив в 300000
грн.

Ухвалою Жданівського міського суду від
06.11.2013 року у відкритті провадження по
цивільній справі було відмовлено, так
як в проваджені Кіровського міського
суду Донецької області знаходиться
справа із спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
же підстав (а.с.5).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 28.02.2014 року ухвала
Жданівського міського суду від 06.11.2013
року була скасована та передано
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції, в зв'язку з тим, по цивільній
справа на яку послався суд ухвалою
Кіровського міського суду Донецької
області від 25 вересня 2013 року було
прийнято рішення про залишення
позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду
(а.с.24-25).

До провадження судді Шеїної Л.Д. справа
надійшла 14.03.2014 року.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо:

- заява не підлягає розгляду у
судах у порядку цивільного
судочинства;

- є таке, що набрало законної сили,
рішення чи ухвала суду про закриття
провадження у справі у зв'язку з
відмовою позивача від позову або
укладенням мирової угоди сторін у
спорі між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих
підстав.

При розгляді питання про відкриття
провадження по справі, судом
встановлено, що 12.01.1999 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом, в якому
зазначив, що працював на ш. Жданівська
слюсарем підземним та отримав
професійне захворювання і втратив
працездатність на 60%% про що є висновок
МСЕК від 11.06.1998 року. Шахта виплачувала
йому регресні суми не повністю. При
розрахунку 2.08.1998 року, та при
нарахуванні щомісячних регресних сум,
шахта невірно нарахувала середній
заробіток, та не нарахувала
коефіцієнти підвищення тарифних
ставок і окладів, що призвело до
зменшення належних сум регреса та
порушила його законні права та
інтереси. Позивач запропонував свій
варіант розрахунку та просив стягнути
на його користь недовиплачену суму.
Справа розглядалася неодноразово.
Останнім рішенням Кіровського
міського суду від 29.06.2004 року за справою
2/5/2004, позов було задоволено частково.
На користь ОСОБА_1 було стягнуто:
заборгованість по сплаті одноразової
допомоги в сумі 25093 грн., заборгованість
по щомісячним виплатам в сумі 28.39 грн.
Вимоги позивача про стягнення
моральної шкоди задоволені не були.
Рішення суду набрало законної сили (а.с.
30-35).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
областв від 24.01.2005 року апеляційна
скарга ОСОБА_1 була відхилена, рішення
Кіровського міського суду від 29.06.2004
року залишено без змін (а.с. 36-37).

12.11.2009 року ОСОБА_1 звертався до
Жданівського міського суду з позовом
до ЗАТ орендне підприємство «Шахта
Жданівська» про стягнення з
відповідача на його користь
заборгованості по регресним виплатам в
сумі 20000.00 грн., та стягнення моральної
шкоди завданої не виплатою регресу в
сумі 10000.00 грн. (а.с. 38).

Рішенням Жданівського міського суду
від 16.04 2010 року в задоволені позовних
вимог ОСОБА_1 було відмовлено та
встановлено, що ЗАТ ОП «шахта
Жданівська» не має боргу зі сплати
страхових виплат (регресу). Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 15 липня 2010 року апеляційну скаргу
ОСОБА_1 було відхиллено, рішення
Жданівського міського суду від 16.04.2010
року залишено без змін. Рішення суду
набрало законної сили (а.с. 39-41, 42-44).

Таким чином у спорі між ОСОБА_1 та ЗАТ
орендне підприємство «Шахта
Жданівська» про стягнення майнової та
моральної шкоди не виплатою в повному
обсязі щомісячного регресу,
протизаконним розрахунком регресу
юристом ОП «Шахта Жданівська» - є
рішення судів, що набули законної сили
у спорі між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав,
що є підставою для відмови у відкритті
провадження у справі.

Що стосується вимог позивача дати
окрему ухвалу та розглянути факт
злочинного рішення судді Кіровського
міського суду Донецької області
Артеменко Л.І., що розглядував справу №
2-5/04 про відшкодування шкоди здоров'ю,
суд дійшов до висновку, що вони не
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Так, відповідно до ст. 126, 129 Конституції
України судді при здійснені правосуддя
незалежні й підпорядковуються лише
закону, вплив на них у будь-який спосіб
забороняється.

Рішення суду згідно з положеннями
Конституції України і відповідно дії
або бездіяльність судів (суддів) з
питань здійснення правосуддя
оскаржуються лише в порядку,
визначеному ст. 129 Конституції України
та законодавством про судочинство до
суду вищої інстанції, а не в інший суд
першої інстанції.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 13 червня 2007 року № 8
«Про незалежність судової влади»
роз'яснено, що виключне право перевірки
законності та обґрунтування судових
рішень має відповідний суд згідно з
процессуальним законодавством.
Оскарження в будь-який спосіб судових
рішень, діяльності судів і суддів щодо
розгляду та вирішення справи поза
передбаченим процесуальним законом
порядком у справі не допускається, і
суди повинні відмовляти у прийняті
позовів та заяв з таким предметом.

Оскільки зазначені вимоги ОСОБА_1
випливають із його незгоди з рішенням
суду, винесеному за його позовом, то ці
вимоги не підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства в суді
першої інстанції, оскільки для
позивача існує інший механізм усунення
помилок та недоліків судового рішення,
а саме оскарження рішення в
апеляційному та касаційному порядку.

Рішення ж судді Кіровського міського
суду Артеменко Л.І. від 29.06.2004 року по
справі № 2/5/2004 було оскаржено позивачем
в апеляційному порядку та ухвалою
Апеляційного суду Донецької області
від 24.01.2005 року було залишено без змін.

Керуючись ст. 122, 209 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

у відкритті провадження за позовом
ОСОБА_1 до ЗАТ орендне підприємство
«Шахта Жданівська», про стягнення з
відповідача на його користь 300000 грн. за
нанесену майнову та моральну шкоду не
виплатою в повному обсязі щомісячного
регресу, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Донецької області
через Жданівський міський суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Жданівського

міського суду
Шеїна Л.Д.