Справа № 589/7502/13-ц р.
Провадження № 2/589/135/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2014 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Євдокімової О.П., з участю секретаря Юрочко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства "ОСОБА_2 Аваль" про розірвання дорговору від 30 серпня 2012 року та зменшення розміру неустойки.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує ти, що з відповідачем уклала договір позики, але належним чином умови договору не виконувала в результаті чого мала заборгованість по сплаті сумі кредиту та відсотків за користування кредитом.

Умови договору вона належним чином не виконувала і за несвоєчасне погашення кредиту, згідно умов договору у неї виникла заборгованість у розмірі 82433,19 грн.

30 серпня 2012 року вона погасила суму кредиту і відсотки за користування кредитом та уклала з відповідачем новий договір згідно якого вона визнала розмір непогашеної заборгованості і домовилися, що з дати укладення цього договору будуть припинені боргові зобовязання які складали 82433,19 грн

З умовами договору вона погодилася і її влаштовувало, що відповідач, з моменту укладення цього договору, анулює її борг у розмірі 82433,19 грн.

Але коли за результатами перевірки Шосткинської ОДПІ було встановлено наявність з її боку порушення норм Податкового кодексу України т.я. вона не подала податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2012 рік і не задекларувала анульований борг на зазначену суму, а відповідно і не перерахувала податок на прибуток за 2012 рік з цієї суми, то вирішила оскаржити вказаний договір та звернутися до суду з зазначеним позовом сподіваючись таким чином зменшити розмір податку па прибуток. Тому просить розірвати договір від 30 серпня 2012 року т.я. вона не була обізнана, щодо необхідності сплати, з анульованої суми, податку а банк їй це не розяснив, а також зважаючи на те, що розмір її відповідальності не відповідає наслідкам невиконання договірних обовязків і її втратам просить зменшити розмір пені з 82433,19грн до 8000 грн.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала мотивуючи тими ж підставами та додатково пояснила, що договір читала і погоджувалася з його умовами. ЇЇ все влаштовувало і вона бажала укласти спірний договір. Підставою скасування договору вважає не розяснення їй працівниками банку обовязку сплати податку з анульованої суми.

Представник позивача позов підтримав мотивуючи тими ж підставами.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заперечення проти позову в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає і просить в задоволенні позову відмовити, а справу розглянути без їх участі.

Суд заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі

Відповідно до ст.61 ч1ЦПК України обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Так судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 17 квітня 2008 року був укладений договір № 014/0898/0011800 (а.с.20-27), за яким позивачка отримала кредит на суму 16 000грн. але зобовязання належним чином не виконувала і мала заборгованість у розмірі 82433,19 грн. що не заперечують сторони по справі.

30 серпня 2012 року, з метою зменшення фінансового навантаження на позивачку в умовах кризових явищ в економіці України, позивачка та відповідач уклали договір (а.с.5-) яким сторони визнали та засвідчили, що розмір непогашеної позивачкою заборгованості на день укладення спірного договору становить 82433,19 грн. і з дати укладення цього договору зобовязання за кредитним договором припиняються і він вважається розірваним.

Згідно ст. 651ЦК України підставами для зміни або розірвання договору є:

1. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

2. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідач не погоджується розірвати спірний договір і самим договором не передбачено умові його розірвання. Умови договору відповідачем порушені не були т.я. зазначену в договорі суму боргу позивача відповідач анулював згідно умов договору, тобто відповідач виконав взяті на себе зобовязання декілька років тому.

Суд критично ставиться до пояснень позивачки, що відповідач не розяснив їй п.1.5 спірного договору, в якому зазначено, що анульована сума боргу, відповідно до вимог податкового законодавства, буде включена банком до податкового розрахунку сум доходів нарахованих на користь фізичних осіб. Також суд звертає увагу на те, що крім того, що в договорі цей пункт чітко виписаний, зрозумілий і не потребує додаткового тлумачення то позивачка сама, як працівник Шосткинської ОДПІ, мала знати і розуміти податкове законодавство.

В свою чергу обовязок позивачки сплатити державне мито у зазначеній сумі не є підставою для розірвання договору, а тому нема законних підстав для розірвання договору від 30 серпня 2012 року.

Щодо зменшення розміру неустойки, то відповідно до ч. 3. ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, то:

Згідно із ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Пленумом вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 27 постанови від 30 березня 2012 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Вирішуючи спір в частині зменшення розміру неустойки суд бере до уваги, що при укладенні договору від 30 серпня 2012 року позивачка не тільки не зверталася до суду з заявою про зменшення розміру неустойки, а повністю погодилася з її сумою про що засвідчила в укладеному договорі і в судовому засіданні. Підставою для звернення до суду з зазначеною заявою стало лише необхідність сплатити позивачкою податок, а зменшення розміру неустойки в звязку з необхідністю сплатити податок діючим законодавством не передбачено, а тому позов є необґрунтованим і нема підстав для його задоволення.

Зважаючи на те, що позивачкою була надана доповнена позовна заява щодо додаткової вимоги про розірвання договору про припинення зобовязань, однак судовий збір за вказану доповнену заяву позивачкою сплачений не був, то на підставі ст.88 ЦПК з позивачки слід стягнути судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 31,212-215 ЦПК України, ст. 651, ч. 3. ст. 549, ст. 551 ЦК України, Пленумом вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 27 постанови від 30 березня 2012 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства "ОСОБА_2 Аваль" про розірвання дорговору від 30 серпня 2012 року та зменшення розміру неустойки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за доповнену позовну заяву в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_3