Справа № 333/5839/14-ц
Провадження № 2/333/2387/14
УХВАЛА

Іменем України

про залишення позовної заяви без руху

23 липня 2014 року
м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.
Запоріжжя Дмитрієва М.М., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_1 до Районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Комунарському району, Служби
(управління) у справах дітей
Запорізької міської ради, третя особа:
Комунарський районний відділ у м.
Запоріжжі УДМС України в Запорізькій
області, про визнання осіб такими, що
втратили право на збереження житла та
зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Комунарського
районного суду м. Запоріжжя
з позовом до Районної адміністрації
Запорізької міської ради по
Комунарському району, Служби
(управління) у справах дітей
Запорізької міської ради, третя особа:
Комунарський районний відділ у м.
Запоріжжі УДМС України в Запорізькій
області, про визнання осіб такими, що
втратили право на збереження житла та
зняття з реєстраційного обліку.

Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом Відповідно до положень ст.ст.
55,124 Конституції України та ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаний або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб у спосіб,
визначений законами України.

За змістом зазначеної статті, суд не
має право обирати спосіб захисту на
власний розсуд, оскільки це порушує
принцип диспозитивності та
змагальності цивільного процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд
сприяє особам, які беруть участь у
справі у здійсненні їх прав.

Європейський суд з прав людини у своїй
прецедентній практиці виходить із
того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод гарантує
кожному право подати до суду будь-який
позов, що стосується його цивільних
прав і обов'язків. Проте, право на суд не
є абсолютним і воно може бути піддане
обмеженням, дозволеним за змістом, тому
що право на доступ до суду за своєю
природою потребує регулювання з боку
держави. Разом з тим, такі обмеження не
повинні впливати на доступ до суду чи
ускладнювати цей доступ таким чином і
такою мірою, щоб завдати шкоди суті
цього права, та мають переслідувати
законну мету.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що,
реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух. Також Європейський суд з прав
людини зазначає, що не повинно бути
занадто формального ставлення до
передбачених законом вимог, так як
доступ до правосуддя повинен бути не
лише фактичним, але й реальним (Рішення
Суду у справі «Жоффре де ля Прадель
проти Франції» від 16.12.1992 року).

Так, відповідно до ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити:
найменування суду, до якого подається
заява; ім'я (найменування) позивача і
відповідача, а також ім'я представника
позивача, якщо позовна заява подається
представником, їх місце проживання
(перебування) або місцезнаходження,
поштовий індекс, номери засобів
зв'язку, якщо такі відомі; зміст
позовних вимог; ціну позову щодо вимог
майнового характеру; виклад обставин,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги;
зазначення доказів, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; перелік
документів, що додаються до заяви.
Позовна заява повинна відповідати
іншим вимогам, встановленим законом.

Розглянувши заяву та додані
до неї матеріали, суддя дійшов
висновку, що подана заява не відповідає
вимогам вищевказаної норми закону. В
порушення п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України в позові не викладені
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої позовні вимоги, не зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Як вбачається з позовної заяви, позивач
просить суд визнати дітей, які
зареєстровані у АДРЕСА_1, яка належить
відповідачу на праві власності, такими,
що втратили право проживання у
вищезазначеній квартирі, у зв'язку з
тим, що позивач була позбавлена
батьківських прав. Проте, жодних
доказів, які підтверджують, що
зазначена квартира належить
позивачеві, та в ній зареєстровані
діти, остання не надає, чим можуть бути
підтвердженні обставини, в позовній
заяві не зазначає. Також з матеріалів
позовної заяви вбачається, що прізвище
позивача «ОСОБА_1», проте, позовні
вимоги позивач пред'являє до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 У зв'язку з чим, суд пропонує
позивачу уточнити прізвища осіб, до
яких пред'явлені позовні вимоги.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, суддя
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
ст.ст. 119-120 ЦПК України, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати трьох днів з дня
отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду
у встановлений строк виконає вимоги,
визначені ст.ст. 119-120 ЦПК України,
позовна заява вважається поданою в
день її первісного подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Враховуючи наведене суддя дійшов
висновку, що провадження у справі
неможливо відкрити до усунення
вказаних недоліків, а тому позовну
заяву слід залишити без руху, а
позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.ст. 119- 121 ЦПК України,
суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Комунарському району, Служби
(управління) у справах дітей
Запорізької міської ради, третя особа:
Комунарський районний відділ у м.
Запоріжжі УДМС України в Запорізькій
області, про визнання осіб такими, що
втратили право на збереження житла та
зняття з реєстраційного обліку -
залишити без руху, надавши триденний
строк з дня отримання копії цієї ухвали
для усунення недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання
ухвали суду в зазначений строк, позовну
заяву буде визнано неподаною та
повернуто позивачу зі всіма доданими
до неї документами.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
М.М. Дмитрієва