Справа № 684/753/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2014 року смт Стара
СиняваСтаросинявський районний суд
Хмельницької області Старосинявський
районний суд Хмельницької області в
складі :

головуючого судді
Сегіна І.Р.

з участю :

секретаря
Кушнірук Н.В.,

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши цивільний позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно, як спадкоємець за
заповітом після смерті свого дядька -
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в
с.Заставці Старосинявського району,
право власності на ? частки
домоволодіння з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1, за заповітом
після смерті ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

На обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що він, будучи спадкоємцем за
заповітом після смерті ОСОБА_4, прийняв
спадщину. Проте, державним нотаріусом
Старосинявської державної
нотаріальної контори позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
вказану частину житлового будинку,
через те, що за життя ОСОБА_4 не отримав
свідоцтва про право власності на
частку в спільному майні подружжя та
свідоцтво про право на спадщину за
законом на обов'язкову частку у
спадковому майні після смерті дружини.
А тому позивач не може реалізувати свої
спадкові права щодо вказаної частки
житлового будинку.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала з підстав,
викладених у ньому.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнала, посилаючись на те, що саме
їй має належати спадщина після смерті
ОСОБА_5

Суд, заслухавши пояснення сторін та
перевіривши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та його
дружина ОСОБА_5, мали у спільній
сумісній власності житловий будинок
АДРЕСА_1, дітей у них не було, що
стверджується свідоцтвом про шлюб
виданим повторно Відділом реєстрації
актів цивільного стану
Старосинявського районного управління
юстиції від 19.10.2010 року, технічним
паспортом на житловий будинок та
домовою книгою.

ОСОБА_4 з 11.05.1987 р. по ІНФОРМАЦІЯ_2 (дата
смерті) був інвалідом третьої групи, що
підтверджується довідкою управління
пенсійного фонду в Старосинявському
районі від 22.07.2014 р. № 862/4447 та довідкою
МСЕК від 15.04.2002 р.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, однак, за
життя вона склала заповіт, яким все
своє майно заповіла своїй племінниці
ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом
про смерть серія НОМЕР_1 від 27.03.2012 року,
виданим відділом державної реєстрації
актів цивільного стану
Старосинявського районного управління
юстиції та заповітом, виданим
державним нотаріусом Старосинявської
державної нотаріальної контори.

ОСОБА_3 02.03.2012 р. звернулась до нотаріуса
із заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_5 При цьому у заяві ОСОБА_3
вказало, що спадкоємцем після смерті
ОСОБА_5 на підставі ст. 1241 ЦК України є
ОСОБА_4 ОСОБА_3 не отримала свідоцтво
про право на спадщину після сметі
ОСОБА_5

ОСОБА_4 також звернувся до нотаріуса із
заявою про прийняття обов'язкової
частки у спадщині, після смерті ОСОБА_5
Однак, ОСОБА_4 після смерті дружини
захворів та не встиг отримати
свідоцтво про право власності на
обов'язкову частку у спадковому майні
та свідоцтво про право власності на
частку у спільному майні подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, однак, за
життя він склав заповіт, яким все своє
майно заповів позивачу ОСОБА_1, що
стверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_1 від 27.03.2012 року, виданим
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Старосинявського
районного управління юстиції та
заповітом, виданим приватним
нотаріусом Старосинявського районного
нотаріального округу.

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_4, однак йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом через
те, що померлий ОСОБА_4 не отримав
свідоцтво про право на частку у
спільному майні подружжя та свідоцтво
про право на спадщину за законом на
обов'язкову частку у спадковому майні
після смерті дружини, що стверджується
листом відмовою державного нотаріуса
Старосинявської державної
нотаріальної контори №230/02-14 від 26.03.2014
року та копією спадкової справи №149-2013
від 12.09.2013 року, відкритої після смерті
ОСОБА_4

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України,
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України,
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка). Розмір
обов'язкової частки у спадщині може
бути зменшений судом з урахуванням
відносин між цими спадкоємцями та
спадкодавцем, а також інших обставин,
які мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її, а
ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами
захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути, зокрема визнання права.

Зібрані по справі докази вказують, що
ОСОБА_4, як один із подружжя набув
половину частки спільного майна
подружжя та прийняв обов'язкову частку
у спадковому майні після смерті
дружини, що стверджується заявою про
прийняття спадщини від 29.03.2012 року, яка
міститься у спадковій справі, та яку
після його смерті успадкував позивач,
як спадкоємець за заповітом.

Окрім того суд зазначає, що вирішення
судом питання зменшення обов'язкової
частки у праві спадщини не є правом
суду, а може бути розглянуте у
відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України
не інакше як за зверненням особи,
поданим відповідно до вимог цього
кодексу. Таким чином, суд не бере до
уваги свідчення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10 оскільки вони не
стосуються предмету спору та предмету
доказування.

На підставі ст. ст. 15, 16, 328, 368, 1218, 1268 ЦК
України, керуючись ст.ст. 60, 197, 212-215, 218,
223-226, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на ? частки домоволодіння з
господарськими спорудами по АДРЕСА_1,
за заповітом після смерті ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через
Старосинявський районний суд шляхом
подачі протягом десяти днів з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
І. Р.
Сегін