Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ференц А.М.,

при секретарі судового засідання Пазяк С.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

з участю відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/4070/74/25270 від 26.04.2006 року, мотивуючи її тим, що 26.04.2006 року між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_2 був укладений вищезазначений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 35000 доларів США, строком до 25.04.2026 року із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 12,00 % річних. Однак взяті на себе зобов'язання з повернення отриманого кредиту та сплати відсотків за його користування ОСОБА_2 належним чином не виконує, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 20.08.2013 року складає 333 986,86 грн.

В забезпечення зобовязань за вказаним кредитним договором між банком і фізичною особою ОСОБА_4 укладено договір поруки № б/н від 27.04.2006 р.

У судовому засіданні представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 744 697, 47 грн. та судовий збір, зазначив, що збільшені позовні вимоги підтримує повністю просить суд їх задоволити та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні збільшені позовні вимоги визнала, однак заперчила проти нарахованої суми пені.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2006 року між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 014/4070/74/25270, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 35000 доларів США, строком до 25.04.2026 року із сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 12,00 % річних.

В забезпечення зобовязань за вказаним кредитним договором між банком і фізичною особою ОСОБА_4 укладено договір поруки № б/н від 27.04.2006 р.

З наданого позивачем розрахунку слідує, що заборгованість позичальника ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/4070/74/25270 від 26.04.2006 року, станом на 19.08.2014 року складає 744 697,47 грн., з яких: 345 049,24 грн. сума непогашеного кредиту; 99390,81 грн. несплачені основні відсотки за користування кредитом, 300 257,42 грн. пеня за прострочку кредиту та відсотків за період 14.01.2011 р. по 19.08.2014 р.

У ході судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконує.

Оцінивши докази, зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи, у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Виходячи з вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача суми пені в розмірі 300 257,42 грн. за несвоєчасне погашення платежів, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Приймаючи до уваги, що розмір нарахованої позивачем пені складає 300 257,42 грн., що майже відповідає розміру не повернутого відповідачем кредиту 345049,24 грн., а також інші обставини, що мають істотне значення, зокрема, матеріальне становище відповідача, наявність на її утриманні неповнолітньої дитини, суд відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України вважає за необхідне зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до 50 000 грн.

Витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 526, 625, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 14, 60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 і/н НОМЕР_1 та ОСОБА_4 і/н НОМЕР_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в особі Закарпатської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» заборгованість в розмірі 494440,05 грн., та понесені позивачем судові витрати в розмірі 3654,00 грн.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ференц А.М.