Справа № 308/8800/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

Головуючого судді - Ференца А.М.

при секретарі - Пазяк С.М.

з участю позивача ОСОБА_1

з участю представника позивача - ОСОБА_2

з участю представника відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Ужгороді матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Чопської міської ради, ОСОБА_4, Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна про визнання права власності на житло,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з заявою до Чопської міської ради, ОСОБА_4, Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна про визнання права власності на житло, посилаючись на те, що напідставі рішення виконкому Чопської міської ради народних депутатів № 1 від 24.01.1992 року нею була отримана у власність квартира, що знаходиться за адресою м. Чоп, вул. Берег 18/4 Ужгородського району Закарпатської області що підтверджується ордером виконкому Чопської міської Ради народних депутатів №54 від 24.01.1992 року.

22.12.1992 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_5 1950 р/н якого після одруження зареєструвала в своїй квартирі.

У 1999 році ОСОБА_1 приватизувала вищевказану квартиру та оскільки на той час її чоловік ОСОБА_5 був зареєстрований в даній квартирі то при видачі свідоцтва про право власності на житло від 05.03.1999 року вказано що квартира яка знаходиться за адресою м. Чоп вул. Берег 18/4 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам сімї - ОСОБА_5

Згодом 26.10.2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було розірвано.

27.08.2012 року колишній чоловік ОСОБА_5 помер Після його смерті в лютому 2013 року до ОСОБА_1 звернувся його син ОСОБА_4 з наміром виселити її з квартири.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали повністю та просили суд позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає до задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням виконкому Чопської міської ради народних депутатів № 1 від 24.01.1992 року позивачкою була отримана у власність квартира, що знаходиться за адресою м. Чоп, вул. Берег 18/4 Ужгородського району Закарпатської області що підтверджується ордером виконкому Чопської міської Ради народних депутатів №54 від 24.01.1992 року.

22.12.1992 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_5 1950 р/н якого після одруження зареєструвала в своїй квартирі.

У 1999 році ОСОБА_1 приватизувала вищевказану квартиру та оскільки на той час її чоловік ОСОБА_5 був зареєстрований в даній квартирі то при видачі свідоцтва про право власності на житло від 05.03.1999 року вказано що квартира яка знаходиться за адресою м. Чоп вул. Берег 18/4 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам сімї - ОСОБА_5

Згодом 26.10.2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було розірвано.

27.08.2012 року колишній чоловік ОСОБА_5 помер, після його смерті в лютому 2013 року до ОСОБА_1 звернувся його син ОСОБА_4 з наміром виселити її з квартири.

Позивачка просить визнати за нею право власності на дану квартиру та зареєструвати квартиру як її приватну власність.

Однак з цим погодитись не можна, так як Відповідно до ст.58 Житлового кодексу УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Отже, на підставі ордеру не набувається право власності, але ордер є підставою для вселення в надане жиле приміщення. Крім того, відповідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Державна реєстрація спірної квартири відбулась відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло від 05.03.1999 р., яке було записано в реєстровій книзі за №596 (згідно чинного на той час законодавства України).

Відповідно до даного Свідоцтва квартира знаходилась у спільній суміній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_5

А тому тільки 05.03.1999 р. у спірної квартири з'явилися приватні власники, а до того вона знаходилася у комінальній власності, і в користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Позивачка помилковоє зазначає, що спірна квартира є її особистою власністю, оскільки це спростовується Свідоцтвом про право власності на житло від 05.03.1999 р., яке було записанов в реєстровій книзі за №596.

27 серпня 2012 року помер ОСОБА_5, про що свідчить актовий запис №73 у Свідоцтві про смерть (Серія І-ФМ №143226), який являвся батьком ОСОБА_4

ОСОБА_4 являється єдиним спадкоємцем першої черги згідно закону. Заповіту померлий не складав.

20 лютого 2013 р. ОСОБА_4 подав заяву про прийняття спадщини за померлим батьком, у зв'язку з чим Приватним нотаріусом Гецянин І:С. було проведено реєстрацію спадкової справи у нотаріуса за №04/2013 та у Спадковому реєстрі за №54180631, про що свідчить копія ОСОБА_2 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 20 лютого 2013 р.

А тому 1/2 спірної квартири повинна належати ОСОБА_4

Відповідно до ст.328 ЦК право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

Враховуючи все вищенаведене та безпідставність заявления позову, суд відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 14, 60, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Чопської міської ради, ОСОБА_4, Ужгородського районного комунального підприємства (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна про визнання права власності на житло - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ференц А.М.