Справа № 495/394/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

12 лютого 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі головуючого - судді
Шевчук Ю.В.

при секретарі - Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровському
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Миколаївської сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області про встановлення
факту прийняття спадщини і визнання
права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом
про встановлення факту прийняття
спадщини і визнання права власності на:
земельну ділянку площею 6,60 га, яка
розташована у АДРЕСА_1, яка надана для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку, виданим
21.10.2002 року Білгород-Дністровською
районною державною адміністрацією,
зареєстрованого в книзі державних
актів на право приватної власності на
землю за № 3446 належала ОСОБА_2,
вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
рідна мати - ОСОБА_3, після смерті якої
відкрилась спадщина у вигляді
вищезазначеного майна, на яке вона
претендує як єдиний спадкоємець за
заповітом, оскільки спадкоємців інших
черг за законом, заповітом або
спадкоємців які б мали право на
обов'язкову спадкову частку, не має.
Оформити свої спадкові права
нотаріально позивачка не може в зв'язку
з тим, що після смерті батька ОСОБА_2,
мати не встигла зареєструвати право
власності на земельну ділянку.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, представила заяву згідно
якої позовні вимоги підтримує, просить
справу розглядати за її відсутністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, подав заяву
згідно якої просив розглянути справу
за його відсутністю, не заперечуючи
проти позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при
визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст. 174
ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
надані докази, суд вважає, що позов
підлягає повному задоволенню з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки
ОСОБА_2. На день смерті батькові
належала земельна ділянка площею 6,60 га,
яка розташована у АДРЕСА_1, яка надана
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку, виданим
21.10.2002 року Білгород-Дністровською
районною державною адміністрацією,
зареєстрованого в книзі державних
актів на право приватної власності на
землю за № 3446.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки
ОСОБА_3, якою 07 березня 2008 року був
складений заповіт, зареєстрований в
реєстрі за № 02, відповідно до якого все
майно, де би воно не находилось і в чому
б воно не складалось померла ОСОБА_3
заповідав позивачці ОСОБА_1.

Після смерті батька у встановленому
порядку спадщину прийняла мати
позивачки ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом, виданого 23.08.2011 року
Білгород-Дністровською міською
державною нотаріальною контрою,
реєстровий № 2692, але за життя не
встигла зареєструвати право власності
та отримати правовстановлюючі
документи на земельну ділянку.

При зверненні позивача до нотаріальної
контори для оформлення свідоцтва про
право на спадщину за заповітом
позивачці було відмовлено у зв'язку з
тим, що померлою ОСОБА_3 за життя не було
зареєструвати право власності та
отримати правовстановлюючі документи
на земельну ділянку.

На даний час позивачка фактично
прийняла зазначене спадкове майно,
оскільки зберігає право установчу
документацію, сплачуючи платежі та
необхідні податки.

У відповідності зі ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом має право
прийняти спадщину, і незалежно від часу
його прийняття вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини. Таким чином, позивачка
фактично прийняла спадщину, що
відкрилася після смерті її матері -
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що позивачка являється єдиним
спадкоємцем за заповітом майна, яке
повністю прийняла у своє володіння, суд
вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 про
встановлення факту прийняття спадщини
і визнання права власності на спадкове
майно обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню, визнавши за
нею право власності на спадкове майно,
що складається з: земельної ділянки
площею 6,60 га, яка розташована у АДРЕСА_1,
яка надана для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку, виданим
21.10.2002 року Білгород-Дністровською
районною державною адміністрацією,
зареєстрованого в книзі державних
актів на право приватної власності на
землю за № 3446 належала ОСОБА_3,
попередньо встановивши факт
належності земельної ділянки померлій.

Керуючись ст.ст.1233 - 1235, 1258, 1261, 1268 ЦК
України, ст.ст. 10,11, 130, 174, 209, 213, 214-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Встановити факт приналежності
земельної ділянки площею 6,60 га, яка
розташована у АДРЕСА_1, яка надана для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва -
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини, що відкрилась за заповітом
після смерті матері - ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та складається з:
земельної ділянки площею 6,60 га, яка
розташована у АДРЕСА_1, яка надана для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку, виданим
21.10.2002 року Білгород-Дністровською
районною державною адміністрацією,
зареєстрованого в книзі державних
актів на право приватної власності на
землю за № 3446.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:
земельну ділянку площею 6,60 га, яка
розташована у АДРЕСА_1, яка надана для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку, виданим
21.10.2002 року Білгород-Дністровською
районною державною адміністрацією,
зареєстрованого в книзі державних
актів на право приватної власності на
землю за № 3446.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: