Справа № 684/754/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 жовтня 2014 року

смт.Стара Синява Старосинявський
районний суд Хмельницької області в
складі :

головуючого судді Сегіна
І.Р.

з участю :

секретаря
Кушнірук Н.В.,

розглянувши цивільний позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням, -

встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням,
посилаючись на те, що йому на праві
приватної власності належить житловий
будинок, що розташований в АДРЕСА_1. За
вказаною адресою, окрім позивача та
його неповнолітнього сина,
зареєстровані , однак, не проживають
його колишня дружина - ОСОБА_2 та
колишня теща - ОСОБА_3, які після
розірвання шлюбу між позивачем та
ОСОБА_2 переїхали в інше помешкання та
разом з позивачем не проживають,
добровільно знятись з реєстрації не
бажають. А тому позивач не може
реалізувати своє право на володіння,
користування та розпорядження
житловим будинком, який йому належить
на праві власності.

В судове засідання позивач та його
представник не з'явились, однак
представник позивача надала суду заяву
про підтримання позовних вимог та
розгляд справи за її відсутності.

Відповідачі, які належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явились
повторно.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового засідання
технічними засобами не проводилось.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів,
якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Тому відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про заочний
розгляд справи.

Суд, дослідивши наявні у справі докази,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом об'єктивно встановлено, що
позивачу на праві власності належить
житловий будинок, що розташований в
АДРЕСА_1. За вказаною адресою, окрім
позивача та його неповнолітнього сина,
зареєстровані його колишня дружина -
ОСОБА_2 та колишня теща - ОСОБА_3.

Рішенням Старосинявського районного
суду від 01.08.2013 року розірвано шлюб між
позивачем та ОСОБА_2, яка, після
розірвання шлюбу з позивачем, створила
нову сім'ю та не проживає разом із своєю
матір'ю у вказаному житловому будинку
та не бажають в добровільному порядку
знятись з реєстраційного обліку.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Старосинявського РС УДМС України в
Хмельницькій області із заявою про
зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2
та ОСОБА_3, однак йому було відмовлено
та рекомендовано звернутись до суду.

Вказані обставини стверджуються :
технічним паспортом №19596617 від 07.10.2010
року та домовою книгою на житловий
будинок по АДРЕСА_1; свідоцтвом про
право на спадщину за законом серія ВРВ
№045738 від 29.09.2010 року; рішенням
Старосинявського районного суду від
01.08.2013 року про розірвання шлюбу між
позивачем та відповідачкою; листом -
відмовою Завідувача Старосинявського
РС УДМС України в Хмельницькій області;
довідкою виконкому Старосинявської
селищної ради від 03.09.2014 року №1335 та
актом обстеження факту проживання
громадян стверджується те, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, не проживають у будинку по
АДРЕСА_1; довідкою Старосинявської ЗОШ
від 02.09.2014 року про те, що син позивача
ОСОБА_1 не навчається у даній школі.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

В силу ст.405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідачі не проживають в будинку
більше року. Визначений законом річний
строк, протягом якого за членом сім'ї
власника житла зберігається право на
користування житловим приміщенням
сплинув, а інше договором чи
домовленістю між сторонами визначено
не було, а тому є підстави для визнання
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими,
що втратили право користування жилим
приміщенням.

На підставі ст.ст. 391, 405 ЦК України,
керуючись ст.ст.10, 11, 197, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд

вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право
користування житловим приміщенням
- будинком АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя
І. Р. Сегін