Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/4535/14
Головуючий у 1 інстанції: Галущенко Ю.А.
Суддя-доповідач: Денисенко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від « 16» вересня 2014 р. у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГлаксоСмітКляйн
Фармасьютікал Україна», третя особа
відділ Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції м. Київ про стягнення суми
переплати по аліментам, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_4
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
ТОВ «ГлаксоСмітКляйн Фармасьютікал
Україна» про стягнення суми переплати
по аліментам, який в процесі розгляду
справи уточнив.

Позивач зазначав, що рішенням
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 02 березня 2009 р. з нього на
користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 27 січня
2009 р., до їх повноліття.

На підставі вказаного рішення суду був
виданий виконавчий лист № 2-1323 та
відділом Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції м. Київ відкрито виконавче
провадження. ІНФОРМАЦІЯ_5 донька -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, досягла
повноліття, однак про цю обставину
відповідач виконавчу службу не
повідомила, тому із його заробітної
плати за місцем його роботи у ТОВ
««ГлаксоСмітКляйн Фармасьютікалс
Україна» продовжували стягувати
аліменти на вже повнолітню дитину
протягом ще двох років.

20 листопада 2012 р. він письмово
звернувся до відповідача ОСОБА_2 з
листом про повернення переплати по
аліментам в добровільному порядку,що
остання проігнорувала.

За його заявою до відділу Державної
виконавчої служби

Солом'янського районного управління
юстиції м. Київ, була проведена

перевірка законності стягнення
аліментів на дитину
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, після
досягнення нею повноліття,та
встановлено надмірне утримання із
заробітку позивача за період з
липня 2011 р. по вересень 2013 р. суми 89699
гр.76 коп.

Посилаючись на те, що після досягнення
повноліття старшою дитиною ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на молодшу
дитину повинні були стягуватись за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття, за період з липня 2011 р. по
вересень 2013 р. сума переплати по
аліментам 89699 гр.76 коп. отримана
відповідачкою безпідставно, в тому
числі з вини відповідача ТОВ
«ГлаксоСмітКляйн Фармасьютікалс
Україна». Позивач, уточнивши позовні
вимоги, просив стягнути солідарно з
відповідачів на його користь
безпідставно отримані кошти переплати
по аліментам в сумі 89301 грн. 08 коп.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
переплату по аліментам за період з 04
липня 2011 року по 30 вересня 2013 року на
утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в сумі 89
301 грн. 08 коп.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ТОВ
«ГлаксоСмітКляйн Фармасьютікалс
Україна» про стягнення суми переплати
по аліментам відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2
в особі представника ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права, просить
скасувати рішення суду та постановити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника апелянта ОСОБА_3,
заперечення представника позивача
ОСОБА_7, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 179 СК України
аліменти, одержані на дитину, є
власністю того з батьків, на ім'я кого
вони виплачуються.

Частиною 1 статті 1212 ЦК України
визначено, що особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не
підлягають поверненню безпідставно
набуті аліменти та інші грошові суми,
надані фізичній особі як засіб до
існування, якщо їх виплата проведена
фізичною або юридичною особою
добровільно, за відсутності рахункової
помилки з її боку і недобросовісності з
боку набувача.

Задовольняючи позовні вимоги та
стягуючи з відповідачки переплату по
аліментам за період з 04.07.2011 року по
30.09.2013 року на утримання ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, в сумі 89 301 грн. 08 коп., суд
виходив із того, що вимоги п. 1 ч. 1 ст. 1215
ЦК України застосовуються у випадку
добровільного здійснення виплати
аліментів, а позивачем кошти на користь
відповідача були стягнуті у
примусовому порядку, а саме на
виконання рішення суду.

Проте, до такого висновку суд дійшов не
врахувавши конкретні обставини цієї
справи.

Як установлено судом, рішенням
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 02 березня 2009 р. з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку,починаючи з 27 січня
2009 р., до повноліття ОСОБА_5 та ОСОБА_6
(а.с. 6).

На підставі вказаного рішення суду був
виданий виконавчий лист № 2-1323, в якому
зазначене стягнення з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у
розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку
відповідача щомісячно, але не менше
ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи
з 27 січня 2009 р., до повноліття дітей (а.с.
7-10).

30 листопада 2009 року за цим виконавчим
листом відділом Державної виконавчої
служби Солом'янського районного
управління юстиції м. Київ було
відкрито виконавче провадження та
виконавчий лист для примусового
виконання був направлений за місцем
роботи боржника - у ТОВ
««ГлаксоСмітКляйн Фармасьютікалс
Україна» (а.с. 16).

Після досягнення повноліття
ІНФОРМАЦІЯ_5 донькою ОСОБА_5 із
заробітної плати ОСОБА_4
продовжувалися стягуватися аліменти в
розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку
щомісячно.

З відповіді Управління державної
виконавчої служби України Головного
управління юстиції у м. Києві
вбачається, що після досягнення
повноліття найстаршою дочкою аліменти
продовжувалися стягуватися без
врахування тієї частки, що припадала на
повнолітню дитину, що призвело до
переплати у розмірі 89 301 грн. 08 коп. (а.с.
16), оскільки у судовому рішення та у
виконавчому листі було зазначено, що
аліменти у розмірі 1/3 частини його
заробітку стягуються до повноліття
дітей і не зазначено, що після
досягнення повноліття ОСОБА_5, аліменти
стягуються у розмірі 1/6 частини на іншу
дочку.

Після досягнення повноліття донька
ОСОБА_5 продовжувала навчання.

Із рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2011
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка продовжує навчання,
вбачається, що ОСОБА_4 був обізнаний в
тому, що після досягнення дочкою ОСОБА_5
повноліття з нього продовжуються
стягуватися аліменти у розмірі 1/3
частини його заробітку. Зазначене
судове рішення, яким з нього були
стягнуті аліменти на повнолітню
доньку, не набрало законної сили,
оскільки рішенням Апеляційного суду
Запорізької області від 18 січня 2012
року воно було скасоване та у позові
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, яка
продовжує навчання, було
відмовлено(а.с. 34-35, 36-38)

Тільки 20 листопада 2012 року ОСОБА_4
звернувся до ОСОБА_2 із заявою про
повернення надмірно отриманої суми
аліментів на старшу доньку, а також 20
листопада та 15 грудня 2012 року до
відділу Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції м. Київа із заявою про
проведення перерахунку аліментів у
зв'язку із досягнення донькою ОСОБА_5
повноліття (а.с. 11, 14, 15).

Проте, він не звертався до суду із
позовною заявою про зменшення
аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що
аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_5
за її заявою були стягнуті з ОСОБА_4 у
розмірі 1/12 частини всіх його доходів
рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 02 липня 2013 року. При
визначенні розміру аліментів судом
враховано, що ОСОБА_4 після досягнення
цієї донькою повноліття стягувалися
аліменти на її утримання за зазначеним
рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 02 березня 2009 р.
(а.с. 39-40).

Зазначені обставини свідчать про те, що
позивачу було відомо про
продовження стягнення з нього
аліментів після досягнення донькою
повноліття у розмірі 1/3 частини його
заробітку, він погоджувався з цим та не
ставив питання про зменшення цього
розміру, оскільки донька після
досягнення повноліття продовжувала
навчання, тобто добровільно сплачував
аліменти у розмірі 1/3 частини
заробітку.

З огляду на зазначене та на те, що у
судовому рішенні від 02 березня 2009 р. та
виконавчому документі не було
зазначено, що після досягнення
повноліття ОСОБА_5 аліменти підлягають
стягненню у розмірі 1/6 частини його
доходів, визначена відділом Державної
виконавчої служби надмірно сплачена
сума аліментів згідно з п. 1 ч.1 ст. 1215 ЦК
України не підлягає стягненню з
відповідачки, тому на підставі п.3 ч.1
ст. 309 ЦПК України рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні вимог позивача.

В іншій частині рішення не оскаржене,
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 16
вересня 2014 року по цій справі в частині
задоволення вимог до ОСОБА_2 про
стягнення суми переплати по аліментам
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення:

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні вимог
до ОСОБА_2 про стягнення суми переплати
по аліментам.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: