АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/786/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 48 Савенко В. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
Дмитренко М. І. РІШЕННЯ
13 березня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючого Дмитренко М. І. суддів
Бондаренко С. І. , Храпко В. Д. при
секретарі Бражнюк О.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на
рішення Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 17 січня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості по
аліментах та неустойки, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 20 липня 2010 року з ОСОБА_7
вирішено стягнути на користь позивачки
аліменти на утримання сина - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх
видів заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 16 червня 2010 року.

Відповідач, знаючи про рішення суду, та
маючи можливість сплачувати аліменти,
від сплати ухилявся, внаслідок чого
утворилася заборгованість. Вироком
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 21 червня 2013 року
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК
України і призначено покарання у виді 2
років обмеження волі. На підставі ст. 75
КК України звільнено від відбуття
покарання з випробуванням, встановивши
йому іспитовий строк 1 рік.

Згідно довідки-розрахунку головного
державного виконавця Золотоніської
виконавчої служби Щербатюк Л.О.
заборгованість по виплаті аліментів за
період з червня 2010 року по липень 2013
року становить 9286 грн. 85 коп.

Додатково зазначала, що в зв'язку з
несплатою ОСОБА_7 заборгованості по
аліментам, вона має право на стягнення
неустойки у розмірі 1 % від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Просила суд стягнути з відповідача
заборгованість з аліментів на
утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 9286 грн. 30 коп. та неустойку від
суми несплачених аліментів в розмірі
50087 грн. 30 коп. Розподіл судових витрат
провести в порядку, визначеному ст.88
ЦПК України.

В судовому засіданні представник
позивача надав до суду заяву про
відмову від позовних вимог в частині
стягнення заборгованості за аліменти в
розмірі 9286грн.85 коп. і просила стягнути
з відповідача лише суму неустойки
(пені) в розмірі 50087 грн. 30 коп.

Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 17 січня 2014 року позов
задоволено частково. Вирішено стягнути
із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 2827 грн. 87
коп. в порядку неустойки (пені) від суми
несплачених аліментів, що стягуються
на утримання неповнолітнього сина -
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погоджуючись з таким рішенням суду,
ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду першої інстанції
скасувати, як таке, що постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
сторін, дослідивши матеріали по справі,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 303
ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції, з чим погоджується колегія
суддів, вірно виходив з положень ст. 196
СК України, проте сума пені в розмірі 2827
грн. 87 коп., розрахунок якої зробив
відповідач і суд прийняв його за
основу, є невірно обрахованою, порядок
нарахування неустойки не відповідає
вимогам ч.1 ст. 196 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 22 постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" передбачена ст. 196
СК України відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
виді неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту
норм ст. 196 СК України пеня
нараховується не на всю суму
заборгованості, а її нарахування
обмежується лише сумою несплачених
аліментів за той місяць, в якому не
проводилося стягнення аліментів.

У зв'язку з цим сума
заборгованості зі сплати аліментів за
попередні місяці не додається до суми
заборгованості за наступні, а
кількість днів прострочення
обчислюється виходячи з того, скільки
днів прострочено до сплати певної суми
заборгованості. При цьому пеня
нараховується не з часу фактичного
ухилення від утримання і не з часу
набрання рішенням суду про стягнення
аліментів законної сили, а з часу
невиконання рішення суду.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, щодо
стягнення пені за несвоєчасну сплату
аліментів, суд першої інстанції не
врахував, що пеня нараховується не на
всю суму заборгованості за кожен день
прострочення їх сплати, а її
нарахування обмежується лише тим
місяцем, протягом якого не проводилося
стягнення.

Судом встановлено, що рішенням
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 20 липня 2010 року
з ОСОБА_7 вирішено стягнути на користь
позивачки аліменти на утримання сина -
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини
всіх видів заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 16 червня 2010 року.

На виконання даного рішення видано
виконавчий лист №2-1167/2010 від 20.07.2010 року.

У зв'язку з ухиленням від сплати
аліментів та виникненням
заборгованості в розмірі 8412,05 грн.
вироком Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 21 червня 2013
року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК
України і призначено покарання у виді 2
років обмеження волі. На підставі ст. 75
КК України звільнено від відбуття
покарання з випробуванням, встановивши
йому іспитовий строк 1 рік. Згідно
вироку ОСОБА_7 вину визнав повністю та
пояснив невиконання рішення суду по
сплаті аліментів тим, що він не
працював.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Отже, як встановлено у вироку
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 21 червня 2013 року
заборгованість по аліментам виникла з
вини самого ОСОБА_7

Виходячи з вимог ст. 196 СК України
розрахунок пені (неустойки) за весь час
прострочення сплати аліментів повинен
бути наступний.

Так, згідно довідки - розрахунку
головного державного виконавця
Золотоніської виконавчої служби
Щербатюк Л.О. аліменти за червень 2010
року ОСОБА_7 зобов'язаний був сплатити в
сумі 115 грн. 05 коп. Враховуючи, що
відповідачем сплачено в грудні 2012 року
280 грн. Дану суму необхідно врахувати
при розрахунку пені. Тому, підсумувавши
суми за червень - липень 2010 року і
віднявши 280 грн. отримаємо суму за
липень 66 грн. 35 коп., яку відповідач
повинен був сплатити. Вказана сума ним
сплачена не була, тому неустойка за
липень 2010 року становить 706 грн. 62 коп.
(66,35 грн. х1%х1065днів). Неустойка
нараховується з 17 червня 2010 року по 30
червня 2013 року - 1065 днів. За серпень 2010
року - 2391,64 грн.(231,30 грн.х1%х1034 днів); за
вересень 2010 року - 2322,25 грн. (231,30
грн.х1%х1004 днів); за жовтень 2010 року - 2297,25
грн. (236,10 грн.х1%х973 днів); за листопад 2010
року - 2226,42 грн. (236,10 грн.х1%х943 днів); за
грудень 2010 року - 2153,23 грн. (236,10 грн.х1%х912
днів).

В 2011 році неустойка (пеня)
становить: за січень 2011 року - 2156,68 грн.
(244,80 грн.х1%х881 днів); за лютий - 2088,14 грн.
(244,80 грн.х1%х853 днів); за березень - 2012,25
грн. (244,80 грн.х1%х822 днів); за квітень -
1976,83 грн. (249,60 грн.х1%х792 днів); за травень
- 1899,45 грн.(249,60 грн.х1%х761 днів); за червень
- 1824,57 грн. (249,60 грн.х1%х731днів); за липень
- 1747,2 грн. (249,60 грн.х1%х700 днів); за серпень
- 1669,82 грн. (249,60 грн.х1%х669 днів); за
вересень - 1594,94 грн. (249,60 грн.х1%х639 днів);
за жовтень - 1555,87 грн. ( 255,90 грн.х1%х608
днів); за листопад - 1479,10 грн. (255,90
грн.х1%х578 днів); за грудень - 1427,67 грн. (261
грн.х1%х547 днів).

В 2012 році неустойка (пеня)
становить: за січень - 1382,36 грн. (267,90
грн.х1%х516 днів); за лютий - 1304,67 грн. (267,90
грн.х1%х487 днів); за березень - 1221,62 грн.
(267,90 грн.х1%х456 днів); за квітень - 1164,25
грн. ( 273,30 грн.х1%х426 днів); за травень -
1079,53 грн. (273,30 грн.х1%х395 днів); за червень
- 997,54 грн. (273,30 грн.х1%х365 днів); за липень -
918,83 грн. (275,10х1%х334 дні); за серпень - 833,55
грн. (275,10 грн.х1%х303 дні); за вересень - 751,02
грн. (275,10 грн.х1%х273 дні); за жовтень - 675,18
грн. (279 грн.х1%х242 дні); за листопад - 591,69
грн. (279,10 грн.х1%х212 днів); за грудень - 521,82
грн. ( 288,30 грн.х1%х181 день).

В 2013 році неустойка (пеня)
становить; за січень - 437,40 грн. (291,60
грн.х1%х150 днів); за лютий - 355,75 грн. (291,60
грн.х1%х122 дні); за березень - 265,35 грн. (291,60
грн.х1%х91 день); за квітень - 177,87 грн. (291,60
грн.х1%х61 день); за травень - 87,48 грн. (291,60
грн.х1%х30 днів); за червень - 2,91 грн. (291,60
грн.х1%).

Всього за період червень 2010 року -
липень 2013 року пеня (неустойка) складає
46 298,75 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 196 СК України суд
може зменшити розмір неустойки з
урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Будь-яких доказів, які свідчать про
матеріальний та сімейний стан ОСОБА_7,
останнім суду не надано, а тому колегія
суддів не вбачає підстав для зменшення
розміру неустойки в сумі 46 298 грн. 75 коп.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає зміні в частині
визначення розміру стягнутої з
відповідача неустойки (пені) на користь
позивачки в бік збільшення до суми - 46
298 грн. 75 коп.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин, що мають значення по справі,
які суд вважав доведеними, порушення
або неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що
суд першої інстанції в порушення вимог
ст.88 ЦПК України не вирішив питання
розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Зважаючи на викладене, з ОСОБА_7
підлягає стягненню в дохід держави
судовий збір в розмірі 425 грн. 94 коп., а з
ОСОБА_6 підлягає стягненню в дохід
держави судовий збір в розмірі 37 грн. 03
коп.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 17 січня 2014 року
- задовольнити частково.

Рішення Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 17 січня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості по
аліментах та неустойки - змінити, в
частині визначення розміру стягнутої з
ОСОБА_7 неустойки (пені) на користь
ОСОБА_6 в бік збільшення з суми 2 827 грн.
87 коп. на суму 46 298 грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави
судовий збір в розмірі 425 грн. 94 коп., а з
ОСОБА_6 стягнути в дохід держави
судовий збір в розмірі 37 грн. 03 коп.

В іншій частині рішення залишити
без змін.

Рішення набирає чинності з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції на протязі 20
днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :