ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
__________________________________________
Провадження 2-з/201/26/2014
У Х В А Л А

25 лютого 2014 року
м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Федоріщева С.С.,

при секретарі Нижник
І.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні розглянувши клопотання
Позивача про забезпечення доказів у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради, територіальної
громади м. Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради,
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, треті
особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, Реєстраційна
служба Дніпропетровського міського
управління юстиції, про визнання
недійсними заяв про відмову від права
власності на квартири, визнання права
власності та стягнення моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Відповідачів з
зазначеним позовом та просить:

1. Визнати заяву ОСОБА_1 у вигляді
відмови від права власності на
квартиру № 9 по АДРЕСА_1, посвідченої
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 від 18.12.2007
року, зареєстрованої в реєстрі № 3074 -
недійсною.

2. Визнати заяву ОСОБА_1 у вигляді
відмови від права власності на
квартиру № 10 по АДРЕСА_1, посвідченої
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 від 18.12.2007
року, зареєстрованої в реєстрі № 3075 -
недійсною.

3. Визнати право власності на
квартиру № 9 по АДРЕСА_1, загальною
площею 69,1 кв.м за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), з
подальшою реєстрацією права власності
в Єдиному державному реєстрі прав.

4. Визнати право власності на
квартиру № 10 по АДРЕСА_1, загальною
площею 44,5 кв.м за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), з
подальшою реєстрацією права власності
в Єдиному державному реєстрі прав.

5. Стягнути солідарно з
виконавчого комітету Жовтневої
районної у м. Дніпропетровську ради (м.
Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 7),
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 (АДРЕСА_3 ),
Дніпропетровської міської ради (м.
Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75),
нанесену мені моральну шкоду у розмірі
50 000,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог,
Позивач посилається на те, що 13 жовтня
2007 року внаслідок вибуху побутового
газу сталася аварія в житловому
будинку АДРЕСА_1. Внаслідок аварії була
пошкоджена квартира № 9-10 в будинку
АДРЕСА_1, належна Позивачу на праві
власності, що підтверджується Списком
сімей, що підлягають переселенню у
зв'язку з вибухом газу, затвердженого
рішенням виконкому Жовтневої районної
у м. Дніпропетровську ради № 720 від
19.10.2007 року.

Рішенням виконавчого комітету
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради „Про
затвердження актів районної технічної
комісії „Про обстеження житлового
будинку (приміщення) з метою
встановлення їх відповідності
санітарним і технічним вимогам та
визнання житлового будинку
(приміщення) непридатним для
проживання та списків сімей, що
підлягають переселенню з будинків по
АДРЕСА_1" від 19.10.07р. №720 було
затверджено акт районної технічної
комісії обстеження усіх 160 квартир
будинку АДРЕСА_1 та домоволодіння
АДРЕСА_4, яким цей будинок та
домоволодіння визнані аварійними, не
придатними для проживання (пункти 1 і 2
рішення) та затверджені списки сімей,
що підлягають переселенню з будинків
по АДРЕСА_1 (пункт 6 рішення). На підставі
рішення виконавчого комітету
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради від 19.10.07р. за №720
„Про визнання житлового будинку по
АДРЕСА_1 аварійним та непридатним для
проживання", ст. ст. 347, 349 Цивільного
кодексу України та п.п. 3.10, 4.2.а
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від
07.02.2002р. №7/5 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
07.02.2002р. №157/6445 (зі змінами та
доповненнями станом на 19.05.2005р.) було
скасовано реєстраційний запис та
анульовано право власності на квартири
№№1-58, 60-80 по АДРЕСА_1 (під'їзди №№1, 2).

Будинок АДРЕСА_1 був обстежений
районно- технічною комісією Жовтневої
районної у м. Дніпропетровську ради,
про що був складений акт обстеження від
13 жовтня 2007 року, до складу якої входили
члени райвиконкому, спеціалісти
районного експлуатаційного
підприємства. Зазначений акт
районно-технічної комісії було
затверджено рішенням виконкому № 720
від 19.10.2007 року.

Протоколом №1 від 24.10.2007 року засідання
комісії з питань використання коштів
резервного фонду державного бюджету на
компенсацію на придбання житла за
втрачене житло було затверджено зразки
документів та порядок отримання
компенсації на придбання житла за
втрачене житло, що підтверджується
копією протоколу.

На момент вибуху ОСОБА_3, який є третьою
особою, був неповнолітньою дитиною та є
постраждалим від вибуху газу особою, що
також підтверджується списком сімей,
що підлягають переселенню у зв'язку з
вибухом газу, затвердженого рішенням
виконкому Жовтневої районної ради у м.
Дніпропетровську № 720 від 19.10.2007 року, з
приводу чого Позивачем, його батьком,
була написана заява про відмову від
права власності на квартиру № 9-10 в
будинку АДРЕСА_1 замість грошової
компенсації, що підтверджується
копіями заяв від 18.12.2007 року,
посвідчених приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2.

26.10.2007 року рішенням виконавчого
комітету Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську районної ради № 726
було винесено рішення «Про захист прав
та інтересів неповнолітніх
(малолітніх) дітей з числа сімей, що
постраждали внаслідок надзвичайної
ситуації по АДРЕСА_1», відповідно до
якого надано згоду знятися з
реєстраційного обліку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, надано дозвіл на
придбання частини житла на його ім'я та
надано дозвіл на згоду батьків на
відмову від прав власності на житло
(частину житла), право користування
яким (якою) мають неповнолітні
(малолітні) діти.

18.01.2013 року Позивач дізнався про
існування рішення Дніпропетровської
міської ради № 859 від 24.07.2012 року «Про
надання департаменту комунального
господарства та капітального
будівництва Дніпропетровської міської
ради дозволу на проектування та
реконструкцію об'єкта «реконструкція
багатоповерхового житлового будинку
по АДРЕСА_1» та інформацію з засобів
інформації про передачу квартир по
АДРЕСА_1 для надання
військовослужбовцям
Дніпропетровського гарнізону як
компенсацію за передачу
територіальній громаді м.
Дніпропетровська земельної ділянки
військового містечка АДРЕСА_5.

Позивачем 18 січня 2013 року з Єдиного
державного реєстру судових рішень була
отримана інформація про існування
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 21.09.2011 року по
справі № 2-0-233/11, згідно якого було
передано до комунальної власності
територіальної громади м.
Дніпропетровська в особі
Дніпропетровської міської ради
безхазяйне нерухоме майно, а саме -
квартири з № 1 по 80 по АДРЕСА_1.

Пізніше йому стало відомо, що 19
листопада 2007 року, лише через місяць
після аварії між Міноборони України та
Дніпропетровською міською радою
відбулася робоча нарада, результатом
якої стало прийняття протоколу від
19.11.2007 року № 20/25 відповідно до якого
планувалась передача 80-ти пошкоджених
вибухом газу квартир, серед яких є і
квартири №9-10 по АДРЕСА_1.

Таким чином, Позивач стверджує, що йому
стало відомо, що зруйноване житло -
кв.9-10, на яке він мав право власності,
було незаконно визнано непридатним для
подальшого проживання. Насправді ці
квартири є придатними для проживання, і
підлягають реконструкції з подальшою
передачею іншим особам.

Позивач вважає, що під час написання
ним в нотаріальній конторі заяви про
відмову від права власності на належні
йому квартири № 9-10 по АДРЕСА_1, права
його сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
був неповнолітнім на той час, були
грубо порушені як особи, яка мала
законне право користування цим житлом,
та при цьому були порушені вимоги ст. 12
Закону України «Про основи соціального
захисту бездомних осіб і безпритульних
дітей», ст.17 Закону України «Про
охорону дитинства», ст.177 Сімейного
Кодексу України, вимоги ст.1 Першого
Протоколу до Конвенції про захист прав
і основних свобод людини.

Крім того, Позивач вважає, що під час
написання ним заяви про відмову від
права власності на нерухоме майно -
квартиру №9-10 по АДРЕСА_1 були грубо
порушені права його дружини ОСОБА_4, яка
не надавала своєї згоди у нотаріуса на
відмову від права власності на
квартиру, яка була спільною власністю
подружжя, чим було порушено вимоги
ст.ст.368, 369 ЦК України та ст.65 СК України.
Щодо надання згоди одним з подружжя на
укладення угоди щодо спільного майна,
то при укладенні одним із подружжя угод
щодо спільного майна вважається, що він
діє за згодою другого і що письмова
згода другого з подружжя необхідна,
якщо один із них укладає угоду, яка
потребує нотаріального посвідчення.
Такої згоди під час написання
Позивачем заяв про відмову від
належного йому на праві власності
нерухомого майна, яке було спільною
власністю подружжя, з боку його дружини
ОСОБА_4, отримано не було.

Таким чином, Позивач вважає, що при
посвідченні заяв від 18.12.2007 року щодо
його відмови від права власності на
квартири №9 та №10 по АДРЕСА_1, приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального органу ОСОБА_2
були грубо порушені вимоги ст. 44, 46, 47, 49
Закону України «Про нотаріат»,
всупереч змісту яких, нотаріус не
витребував при посвідченні заяв
додаткові документи, а саме - згоду
дружини Позивача - ОСОБА_4 на відмову
від права власності на квартири, які є
об'єктами спільної власності подружжя
та рішення органу опіки щодо надання
згоди ОСОБА_4 на відмову від права
користування квартирою
неповнолітнього на той час їх
спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вважає, що зазначеними діями
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2,
Дніпропетровською міською радою та
Жовтневою районною у м.
Дніпропетровську радою, які полягають
у незаконному та безпідставному
позбавленні належного Позивачу права
власності на нерухоме майно, йому була
нанесена моральна шкода, яку він оцінює
у розмірі 50 000,00 грн.До початку розгляду
справи по суті Позивач через свого
представника ОСОБА_5 подав заяву про
забезпечення доказів, які він та її
довірена особа не в змозі самостійно
отримати - інформацію з медичної
установи щодо стану здоров'я ОСОБА_6
перед його смертю.

До початку розгляду справи, Позивач
подав заяву про забезпечення доказів,
які він самостійно не в змозі отримати:

1. Від «Придніпровської державної
академії будівництва та архітектури»:

- експертний висновок про
технічний стан будівельних
конструкцій 1 та 2 під'їздів житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 10.12.2007
р.;

- інформацію про замовника
(організацію, підприємство, установу),
яка замовила вищезазначений
Експертний висновок.

2. Від Дніпропетровської міської
ради - копію Протоколу №25 від 13.10.2007р.,
складеного міською комісією з питань
техногенного-екологічної безпеки та
надзвичайних ситуацій, який передував
складанню 13 жовтня 2007 року акту
обстеження житлового будинку з метою
встановлення його відповідності
санітарним та технічним вимогам та
визнання жилого будинку в цілому
непридатним для проживання, який 19.10.2007
року був затверджений рішенням
Жовтневою районною у місті радою.

3. Від Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства -
копію експертного висновку
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України № 7/3-639 від 17.10.2007
року, відповідно до якого визначено
вартість 1 кв. м пошкодженого житла
внаслідок вибуху побутового газу, що
стався 13.10.2007 року у АДРЕСА_1.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, дослідивши подані
матеріали, суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1-2 ст. 133 ЦПК України,
особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. Способами забезпечення
судом доказів є допит свідків,
призначення експертизи, витребування
та (або) огляд доказів, у тому числі за
їх місцезнаходженням. У необхідних
випадках судом можуть були застосовані
інші способи забезпечення доказів.

З огляду на викладене та враховуючи, що
у Позивача є складнощі в отриманні
доказів, якими він бажає обґрунтувати
свої вимоги, суд доходить до висновку
про необхідність задоволення
клопотання представника Позивача про
забезпечення доказів.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.10,11,131,133, 209,210 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про забезпечення
доказів задовольнити та зобов'язати
надати суду документи:

1. Від «Придніпровської державної
академії будівництва та архітектури»
(49600, м. Дніпропетровськ, вул.
Чернишевського, 24-А), на адресу якого
05.12.2011 року ОСОБА_1 було надано запит про
надання Експертного висновку про
технічний стан будівельних
конструкцій 1 та 2 під'їздів житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 10.12.2007р.,
а також надати інформацію про
замовника (організацію, підприємство,
установу), яка замовила вищезазначений
Експертний висновок (копії запитів на
отримання публічної інформації від
05.12.2011р. та 27.01.2012р., копії відмов в
наданні запитуваної інформації -
додаються).

2. Від Дніпропетровської міської
ради (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Карла
Маркса, 75) - копію Протоколу №25 від
13.10.2007 р., складеного міською комісією з
питань техногенного-екологічної
безпеки та надзвичайних ситуацій, який
передував складанню 13 жовтня 2007 року
акту обстеження житлового будинку з
метою встановлення його відповідності
санітарним та технічним вимогам та
визнання жилого будинку в цілому
непридатним для проживання, який 19.10.2007
року був затверджений рішенням
Жовтневою районною у місті радою.

3. Від Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства (01601,
м. Київ, вул. Велика Житомирська, 9) -
копію експертного висновку
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України № 7/3-639 від 17.10.2007
року, відповідно до якого визначено
вартість 1 кв. м пошкодженого житла
внаслідок вибуху побутового газу, що
стався 13.10.2007 року у АДРЕСА_1.

У відповідність до ч.3 ст.137 ЦПК України,
докази, які вимагає суд, направляються
до суду безпосередньо.

У відповідність до ст.293 ЦПК України,
ухвала окремо від рішення суду
оскарженню не підлягає.

Суддя:
С.С.
Федоріщев