Справа № 265/7067/13-ц
Провадження № 2/265/90/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В.,

при секретарі Мальській Г.Ю.

за участю представника ОСОБА_1,

за участю захисника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості по аліментам та пені,

третя особа: Орджонікідзевський відділ
державної виконавчої служби,

Маріупольського міського
управління юстиції,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2013 року позивачка ОСОБА_3,
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості по
аліментам та пені. В обґрунтування
позовних вимог посилалася на ті
обставини, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя від 11 жовтня 2004 року з
ОСОБА_4 було стягнуто аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5
починаючи з 5 жовтня 2004 року і до
повноліття дитини, в розмірі 1/4 частини
зі всіх видів заробітку. Починаючи з
квітня 2008 року ОСОБА_4 аліменти не
сплачував у зв'язку з чим виникла
заборгованість по аліментам яка
згідно уточнених позовних вимог
складає 13 346,23 гривень. До теперішнього
часу вказана заборгованість по
аліментам не сплачена, відповідач
відмовляється надавати матеріальну
допомогу сину. Вважає, що
заборгованість сталася з вини
відповідача, тому він повинен сплатити
їй відповідно до ст..196 СК України
неустойку, яка становить 1% від суми
заборгованості та складає 245 096,19
гривень. Враховуючи вищенаведене,
просить суд стягнути з ОСОБА_4
заборгованість по сплаті аліментів в
розмірі 13 346,23 гривні, пеню за
прострочення сплати аліментів в
розмірі 245 096,19 гривень та понесені
судові витрати.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_3
повністю підтримала позовні вимоги та
надала пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві. Також
пояснила, що відповідач повинен був
сплачувати аліменти на утримання сина
в розмірі 1/4 частини зі всіх видів
заробітку починаючи з 5 жовтня 2004 року.
Однак починаючи з квітня 2008 року
відповідач взагалі не сплачує аліменти
на утримання сина. ІНФОРМАЦІЯ_3 їх син
досяг повноліття, але відповідач
продовжував не сплачувати
заборгованість, яка існує до
теперішнього часу. Їх син ОСОБА_5
продовжує навчатися, на денній формі
навчання, але ніякої матеріальної
допомоги відповідач не надає.
Заборгованість утворилася, так як
відповідач постійно змінював місце
роботи, деякий час взагалі не працював,
або працював неофіційно. Просила
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі, та стягнути з відповідача
ОСОБА_4 суму заборгованості по
аліментам в розмірі 13 346,23 гривень, пеню
за прострочення сплати аліментів в
розмірі 245 096,19 гривень та судові
витрати.

Представник позивача - ОСОБА_1 діюча на
підставі довіреності позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, та
пояснила, що право одержувача
аліментів на стягнення неустойки,
передбачене ст. 196 СК України у випадку
несвоєчасної виплати присуджених за
рішенням суду аліментів виникає з часу
набуття рішенням законної сили та не
пов'язується з досягненням повноліття
особи. Оскільки неустойка є видом
відповідальності неналежного
виконання аліментного обов'язку, то
така відповідальність буде дійсною до
повного виконання його обов'язку, та на
дані правовідносини строк позовної
давності не розповсюджується. Оскільки
відповідач є дієздатною особою, працює,
не є інвалідом, то підстав для
зменшення розміру неустойки не має.
Враховуючи вищевикладене, просить суд
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
визнав позовні вимоги частково, та
пояснив, що дійсно з квітня 2008 року він
не сплачував аліменти на утримання
сина за виконавчим листом, оскільки між
ним та позивачкою була усна
домовленість, що вона забере
виконавчий лист з виконавчої служби, а
він буде передавати їй гроші щомісячно
особисто. Однак позивачка не забрала
виконавчий лист, у зв'язку з чим
утворилася заборгованість по
аліментам. Суму заборгованості по
аліментам в розмірі 13 346,23 гривні він
визнає в повному обсязі, але просить
суд звернути увагу, що майже щомісячно
передавав гроші своєму сину в розмірі
до 500 гривень, однак розписок від сина
про отримання грошей не брав, по пошті
не посилав, позивачку про гроші не
повідомляв. Розмір пені не визнає в
повному обсязі, оскільки вважає, що
пеня не повинна нараховуватися на
заборгованість, оскільки їх син ОСОБА_5
вже досяг повноліття, ще в 2010 році, і на
даний час вже сплинули всі строки
позовної давності стягнення
неустойки. Також пояснив, що у нього на
утриманні знаходиться його не
працездатна дружина зі своєю донькою,
він і на даний час працює але отримую
невелику заробітну плату, а також у
його дружини є мати похилого віку яка
проживає в сільській місцевості і теж
потребує матеріальної допомоги.
Просить суд у задоволенні позовних
вимог щодо стягнення пені - відмовити.

Представник відповідача - адвокат
ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні
вимоги визнав частково, та пояснив, що
в матеріалах справи є постанова
державного виконавця про закриття
виконавчого провадження у зв'язку із
досягненням дитини повноліття.
Позивачка зазначену постанову не
оскаржувала, а тому була згодна з нею.
Оскільки відповідач повинен був
сплачувати позивачці аліменти до
досягнення дитиною повноліття тоб то
до ІНФОРМАЦІЯ_3, а позивачка звернулася
до суду лише 20 вересня 2013 року, тоб то
після спливу трьох років позовної
давності, просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі у зв'язку зі спливом строку
позовної давності.

Представник третьої особи
Орджонікідзевського ВДВС
Маріупольського МУЮ в Донецький
області до суду не з'явився надав суду
заяву с проханням розглядати справу у
його відсутність.

Свідок ОСОБА_6 допитана в судовому
засіданні пояснила, що вона є дружиною
відповідача ОСОБА_4 та проживає разом з
ним з кінця 2008 року. Їй відомо, що
ОСОБА_4 повинен був сплачувати аліменти
на утримання сина. Однак в 2008 році
позивачка домовилася з відповідачем,
що вона забере виконавчий лист, якщо
ОСОБА_4 буде добровільно сплачувати
аліменти. З 2008 року ОСОБА_4 надавав
гроші сину щомісячно в розмірі 500
гривень, однак розписок не брав,
позивачку про передачу грошей не
повідомляв. Вона особисто іноді давала
гроші сину відповідача, по 50 - 100
гривень. На даний час вона не працює,
оскільки постійно хворіє та не може
влаштуватися на роботу. Разом з нею
однією сім'єю з відповідачем проживає
її донька ОСОБА_7 яка є неповнолітньою,
та знаходиться на їхньому утриманні.
Також пояснила, що в неї в селі є мати,
яка є інвалідом дитинства, а тому вони
ще їй допомагають матеріально.

Вислухавши сторони, дослідивши
письмові матеріали справи суд
приходить до висновку про часткове
задоволенні позовних вимог з наступних
підстав.

Як встановлено судом, сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі і
мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно
свідоцтва про народження, виданого 2
липня 1992 року відділом РАЦС
Орджонікідзевського райвиконкома
міста Маріуполя, актовий запис 515,
батьками було записано ОСОБА_4 та
ОСОБА_3. ( а.с.8)

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу
виданого 17 березня 2005 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Орджонікідзевського районного
управління юстиції міста Маріуполя,
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвали шлюб 17
березня 2005 року, про що було зроблено
відповідний актовий запис № 96. ( а.с.9)

Згідно свідоцтва про шлюб виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Жовтневого районного управління
юстиції міста Маріуполя, ОСОБА_9 уклав
шлюб з ОСОБА_3 , про що 22 квітня 2005 року
було зроблено відповідний актовий
запис № 234. Після одруження подружжю
надано прізвище ОСОБА_3. ( а.с.10)

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Маріуполя від 11
жовтня 2004 року с ОСОБА_4 було стягнуто
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частині зі
всіх видів заробітку і до повноліття,
починаючи з 5 жовтня 2004 року.

Згідно постанови про відкриття
виконавчого провадження
Орджонікідзевського ВДВС ММУЮ від 14
жовтня 2010 року, було відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-7095 від 15 листопада 2004 року на
підставі заяви Іллічівського ВДВС
ММУЮ. ( а.с.104)

Згідно постанови про закриття
виконавчого провадження
Орджонікідзевського ВДВС ММУЮ від 23
вересня 2010 року, було закрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-7095 від 15 листопада 2004 року без
виконання у зв'язку із закінченням
строку для даного виду стягнення. (
а.с.98)

Згідно довідки Орджонікідзевського
ВДВС Маріупольського МУЮ №
2227/3.3-41-С-16/425-10 від 22 серпня 2013 року сума
заборгованості по аліментам ОСОБА_4 в
період з квітня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_3
становить 12800 гривень. ( а.с.11)

Як було встановлено в судовому
засіданні відповідач ОСОБА_4 на
протязі з квітня 2008 року періодично
працював на різних підприємствах та
отримував заробітну плату, однак в
державну виконавчу службу про своє
місце роботи та заробітну плату не
повідомляв, про що свідчать довідка
Маріупольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління мін доходів у Донецький
області № 6/05-19-18-2-013-ДСК від 22 січня 2014
року, Довідки Маріупольського міського
центра зайнятості № 10-240 від 22 січня 2014
року, Довідки ТОВ «Корнеліус» № 05 від 14
березня 2014 року, довідки ПАТ «ММК»ім..
Ілліча» № 04-п/675 від 25 березня 2014 року (
а.с.81,88, 135,140)

Відповідно до вимог ст.195 ч.1,4 СК
України, ст.74 ч.3 ЗУ «Про виконавче
провадження» розмір заборгованості із
сплати аліментів визначається
державним виконавцем за місцем
виконання рішення у порядку,
встановленому Сімейним кодексом
України. У разі визначення суми
заборгованості у частці від заробітку
( доходу) розмір аліментів не може бути
менше встановленого Сімейним кодексом
України. Розмір заборгованості за
аліментами обчислюється державним
виконавцем а у разі спору судом.

Як було встановлено в судовому
засіданні, згідно довідки
Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
маріупольського міського управління
юстиції № 2227/3.3-41-С-16/425-10 від 22 серпня 2013
року сума заборгованості з квітня 2008
року по ІНФОРМАЦІЯ_3 складає 12800
гривень. Позивачка із зазначеною сумою
заборгованості по аліментам не згодна.

Згідно листа Орджонікідзевського ВДВС
Маріупольського МУЮ № 2986/3.3-16 від 19
червня 2014 року розрахувати суму
заборгованості по аліментам ОСОБА_4 не
надається можливим у зв'язку зі
знищенням матеріалів виконавчого
провадження. ( а.с.209)

Згідно довідок з ДПІ
Орджонікідзевського району, відділу
персоніфікації Орджонікідзевського
району та довідки з місця роботи,
ОСОБА_4 виконував роботи у ТОВ
«Квіза-Трейд» (в подальшому
перейменовано у ТОВ Корнеліус») за
цивільно-правовим договором та
отримував винагороду (дохід) в січні
2009р. - 87,58 гривень, у лютому 2009 року - 910,68
гривень, у березні 2009 року - 450,50 гривень,
у квітні 2009 року - 2221,18 гривня, у травні
2009 року - 912,26 гривень.

Оскільки 1/4 частина від заробітку
відповідача у січні 2009 року менше ніж 30%
прожиткового мінімуму, та оскільки
відповідач з травня 2008 року по грудень
2008 року, а також з червня 2009 року по
червень 2010 року не працював, то
розрахунок за січень 2009 року, за період
з травня 2008 року по грудень 2008 року, та
за період з червня 2009 року по червень 2010
року проводиться на підставі ч. З ст. 195
СК України з урахуванням даних, які
надійшли до суду від управління
статистики в місті Маріуполі про
середню заробітну плату працівника для
даної місцевості. ( а.с.133)

Так з урахуванням зазначених
матеріалів справи, відповідач повинен
бути сплачувати позивачці:

В 2008 році:

в квітні - 282,87 гривень, в травні - 576,19
гривень, в червні - 589,81 гривень, в липні -
31,05 гривень, у серпні - 616,11 гривень, у
вересні - 592,25 гривень, у жовтні - 521,78
гривень, у листопаді - 451,78 гривень, у
грудні - 472,96 гривень,

В 2009 році:

В січні - 210,30 гривень, в лютому - 227,67
гривень, в березні - 362,62 гривень, в
квітні - 555,30 гривень, в травні, -228,06
гривень, в червні - 544,75 гривень, в липні
- 552,25 гривень, в серпні - 546,25 гривень, в
вересні - 554,25 гривень, в жовтні - 553,25
гривень, в листопаді - 546,75 гривень, в
грудні - 633,25 гривень,

В 2010 році:

В січні - березні - 574,00 гривень, в
квітні - травні - 606,50 гривень, в червні
- 161,73 гривні.

Таким чином всього сума заборгованості
складає 13 346,23 гривень. Із зазначеною
сумою заборгованості відповідач
повністю погодився.

В судовому засіданні відповідач
вказував що він неодноразово надавав
своєму синові - ОСОБА_5 гроші в рахунок
аліментів, але в якому розмірі, суми та
час пояснити не може, вказане
твердження не знайшло свого
підтвердження в ході судового
розгляду, а тому не може враховуватися
під час розрахунку суми
заборгованості.

Таким чином, суд вважає, що з боку
відповідача на користь позивачки
підлягає стягненню сума
заборгованості по аліментам в розмірі
13 346,23 гривні, і зазначену суму
заборгованності відповідач ОСОБА_4,
визнає в повному обсязі.

Однією з позовних вимог позивачки
ОСОБА_3 є стягнення пені ( неустойки) у
розмірі 1% від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення
на загальну суму 245 096,19 гривень.

Відповідно до вимог ст.196 СК України,
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Згідно з п.22 Пленуму Верховного Суду
України, від 15 травня 2006 р. № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
трав щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів
має право на стягнення неустойки (
пені) у розмірі 1% від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення .
розмір аліментів може бути зменшено
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

При цьому відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
вигляді неустойки ( пені) настає лише
за наявності вини цієї особи. На
платника аліментів не можна покладати
таку відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням банками. В інших
випадках стягується неустойка за весь
час прострочення сплати аліментів.

Як було встановлено в судовому
засіданні в період з квітня 2008 року по
червень 2010 року відповідач будучи
дієздатною особою працював час від
часу, і цей факт визнається самим
відповідачем. При цьому заборгованість
по аліментам виникла саме з його вини,
оскільки йому було відомо про
необхідність сплачувати аліменти, але
він офіційно аліменти не сплачував,
станом виконавчого провадження не
цікавився. Тому суд прийшов до висновку
що відповідач винен в утворенні
заборгованості по аліментам а тому
повинен сплачувати її в повному
обсязі.

Отже, застосування відповідальності у
вигляді нарахування неустойки
пов'язане саме із винними діями особи -
відповідача ОСОБА_4 який зобов'язаний
був сплачувати аліменти.

Виходячи з того, що аліменти
призначаються та повинні сплачуватися
щомісяця, неустойка нараховується на
щомісячну заборгованість від суми
несплачених аліментів за кожен день за
весь час прострочення по день
добровільного погашення боргу або на
момент стягнення.

Отже, неустойка (пеня) за один місяць
прострочення сплати аліментів
становить 1% від добутку простроченої
суми аліментного платежу за місяць та
загальної кількості днів прострочення.
Загальний розмір пені за прострочення
сплати аліментів є сумою пені,
нарахованої за кожен місяць періоду, у
якому було допущено прострочення
сплати аліментів.

Таким чином, суд вважає, що відповідач
ОСОБА_4 має нести передбачену ст.196 СК
України відповідальність за
прострочення сплати аліментів.

З урахуванням цих положень та в межах
позовних вимог позивачки суд вважає,
про необхідність стягнення неустойки
за прострочення аліментів за період з 01
квітня 2008 року по 24 червня 2010 року, тоб
то по день винесення рішення. Таким
чином розрахунок неустойки помісячно
буде таким:

За 2008 рік неустойка складає:

Квітень - заборгованість - 282,87 гривень,
період з травня 2008 року по 24 червня 2014
року (245+365+365+365+366+365+175=2246дн.)

Неустойка - 282,87:100x 2246=6353,26 гривень.

Травень - заборгованість - 576,19 гривень,
період з червня 2008 по 24 червня 2014року
(214+365+365+365+366+365+167=2215дн.)

Неустойка - 576,19:100х 2215 дн.=12761,61 гривень.

Червень - заборгованість - 589,81 гривень,
період з липня 2008 по 24 червня 2014 року
(184+365+365+365+366+365+167=2186дн.)

Неустойка - 589,81:100x2185 дн.=12887,35 гривень:

Липень - заборгованість - 631,05 гривень,
період з серпня 2008 по 24 червня 2014 року
(153+365+365+365+366+365+167=2154дн.)

Неустойка - 631,05:100x2154дн = 13592,82 гривень:

Серпень - повинен сплатити - 616,11
гривень, період з вересня 2008 по 24 червня
2014 року (122+365+365+365+366+365+167=2123дн.)

Неустойка -616,11:100x2123дн. = 13080,02 гривень:

Вересень - заборгованість - 592,25 гривень,
період з жовтня 2008 по 24 червня 2014 року (
92+365+365+365+366+365+167=2093дн.)

Неустойка - 592,25:100х2093дн.=12395,79 гривень.

Жовтень - заборгованість - 521,78 гривень,
період з листопада 2008 по 24 червня 2014
року (61+З65+З65+З65+З66+З65+І67=2062дн.)

Неустойка - 521,78:100х2062дн.= 10706.92 гривень:

Листопад - заборгованість - 451,78
гривень, період з грудня 2008 по 24 червня
2014 року (31+365+365+365+366+365+167=2032дн.)

Неустойка - 451,78:100x2032дн.= 9180,17 гривень.

Грудень - заборгованість - 472,96 гривень,
період з січня 2009 по 24 червня 2014 року
(365+365+365+366+365+167=2001дн.)

Неустойка - 472,96:100x2001дн.=9463,93 гривень.

За 2009 рік неустойка складає

Січень - заборгованість - 210,30 гривень,
період з лютого 2009 по 24 червня 2014 року
(|334+365+365+366+365+167=1970дн.)

Неустойка - 210,30:100х1970дн.= 4142.91 гривень

Лютий - заборгованість - 227,67 гривень,
період з березня 2009 по 24 червня 2014року
(306+365+365+366+365+167=1942дн.)

Неустойка - 227,67:100х1942дн.= 4421.35 гривень.

Березень - заборгованість - 362,62 гривень,
період з квітня 2009 по 24 червня 2014року
(275+365+365+366+365+167=1911дн.)

Неустойка - 362,62:100x1911дн.= 6929,67 гривень.

Квітень - заборгованість - 555,30 гривень,
період з травня 2009 по 24 червня 2014року
(245+365+365+366+365+167=1881дн.)

Неустойка - 555,30:100х1881дн.= 10445.19 гривень.

Травень - заборгованість - 228,06 гривень,
період з червня 2009 по 24 червня 2014 року
(214+365+365+366+365+167=1850дн.)

Неустойка - 228,06:100x1850дн.= 4219,11 гривень.

Червень - заборгованість - 544,75 гривень,
період з липня 2009 по 24 червня 2014року
(184+365+365+366+365+167=1820дн.)

Неустойка - 544,75:100x1820дн.= 10096.45 гривень.

Липень - заборгованість - 552,25 гривні
період з серпня 2009 по 24 червня 2014 року
(153+365+365+366+365+167=1789 дн.)

Неустойка - 552,25:100х1789 дн.= 9879,75гривень.

Серпень - заборгованість - 546,25 гривень,
період з вересня 2009 по 24 червня 2014року
(122+365+365+366+365+167=1758дн.)

Неустойка - 546,25:100х1758дн.= 9603,75 гривень.

Вересень - заборгованість - 554,25
гривень, період з жовтня 2009 по 24 червня
2014року (92+365+365+366+365+167=1728дн.)

Неустойка - 554,25:100х1728дн.= 9577.44 гривень.

Жовтень - заборгованість - 553,25 гривень,
період з листопада 2009 по 24 червня
2014року (61+365+365+366+365+167=1697дн.)

Неустойка - 553,25:100х1697дн.= 9388.65 гривень .

Листопад - заборгованість - 546,75
гривень, період з грудня 2009 по 24 червня
2014року (31+365+365+366+365+167=1667дн.)

Неустойка - 546,75:100x1667дн.= 9114.32 гривень.

Грудень - заборгованість - 633,25 гривень,
період з січня 2010 по 24 червня 2014року
(365+365+366+365+167=1636дн.)

Неустойка - 633,25:100х1636дн.= 10850.77 гривень

За 2010 рік неустойка складає:

Січень - заборгованість - 574 гривні,
період з лютого 2010 по 24 червня 2014 року
(334+365+366+365+167=1605дн.)

Неустойка - 574:100x1605дн.= 9212.7 гривень.

Лютий - заборгованість - 574 гривень,
період з березня 2010 по 24 червня 2014 року
(306+365+366+365+167=1577 дн.)

Неустойка - 574:100x1577дн.= 9051.98 гривень.

Березень - заборгованість - 574 гривень,
період з квітня 2010 по 24 червня 2014 року
(275+365+366+365+167=1546дн.)

Неустойка - 574:100х1546дн.= 8874.04 гривень.

Квітень - заборгованість - 606,50 гривень,
період з травня 2010 по 24 червня 2014 року
(245+365+366+365+167=1516дн.)

Неустойка - 606,50:100x1516дн.= 9194.54 гривень.

Травень - заборгованість - 606,50 гривень,
період з червня 2010 по 24 червня 2014 року
(214+365+366+365+167=1485дн.)

Неустойка - 606,50:100х1485н.= 9006.52 гривень.

Червень - заборгованість - 161,73 гривні
період з липня 2010 по 24 червня 2014 року
(184+365+366+365+167=1455дн.)

Неустойка- 161,73:100х1455 дн.= 2353,17 гривень.

Таким чином всього пеня складає 246 784, 18
гривень.

Даний порядок нарахування неустойки
узгоджується із положеннями ст. 197 СК
України та роз'ясненнями, наведеними у
Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 15.05.2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів».

В судовому засіданні захисником
відповідача ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_2
було заявлено клопотання про
застосування строків позовної
давності, до позовних вимог ОСОБА_3
щодо стягнення пені по аліментам. В
обґрунтування своїх вимог позивач та
його представник посилається на ті
обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5
досяг повноліття, постанова про
закриття виконавчого провадження була
винесена 23 вересня 2010 року. Постанова
до теперішнього часу оскаржена не була.
Посилаючись на вимоги ст. 258 ГК України (
позовна давність в один рік
застосовується в тому числі до вимог
про стягнення неустойки ( штрафу пені),
позивач просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення неустойки по аліментам, у
зв'язку зі спливом строку позовної
давності.

Суд вважає, що клопотання позивача та
його захисника щодо позовних вимог які
розглядаються судом, в частині
застосування строків позовної
давності не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 196 СК України, при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішення суду одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки ( пені ) у розмірі одного
відсотка від суми не сплачених
аліментів за кожен день прострочення.

При цьому право одержувача аліментів
на стягнення неустойки, передбачене
ст.196 СК України, у випадку несвоєчасної
виплати присуджених за рішення суду
аліментів виникає з часу набуття
рішенням законної сили, та не
пов'язуються з досягненням повноліття
особи, на утримання якої сплачувалися
аліменти, оскільки неустойка є видом
відповідальності неналежного
виконання аліментного обв'язку який
був у відповідача на час виникнення
заборгованості та така
відповідальність буде дійсною до
повного виконання його обов'язку.

Згідно з п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006, № 3
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» передбачена ст. 196
СК відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
виді неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

При цьому суд звертає увагу, що згідно
зі ст. 20 СК України, до вимог що
випливають із сімейних відносин,
позовна давність не застосовується,
крім випадків, передбачених частиною
другою статті 72, частиною другою статті
129, частиною третьою статті 138, частиною
третьою статті 139 цього Кодексу а тому
на правовідносини, які регулюються ст.
196 СК, не поширюється дія норм ЦК про
позовну давність.

Тоб то законодавець не обмежує права
стягнення неустойки ( пені) якимось
часом (строком позовної давності), а
тому клопотання позивача та його
захисника щодо застосування строків
позовної давності не підлягає
задоволенню.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що з
відповідача ОСОБА_4 на користь позивача
ОСОБА_3 підлягає стягненню неустойка за
прострочення сплати аліментів у
розмірі 246 784, 18 гривень, встановленому
та доведеному під час розгляду справи.

Разом із тим, відповідно до ч. 2 ст. 196 СК
України розмір неустойки може бути
зменшений судом з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів.

З довідки наданої ТОВ «Марстройсервіс»
за № 3 від 3 лютого 2014 року, відповідач
працює електрозварювальником ручної
сварки та його середньомісячна
заробітна плата складає 1500 - 1600 гривень.
(а.с. 158).

Також згідно свідоцтва про одруження
виданого Іллічівським відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Маріупольського міського
управління юстиції, 27 серпня 2011 року,
актовий запис 258, ОСОБА_4 має дружину
ОСОБА_6 ( а.с.156)

Згідно пояснень відповідача ОСОБА_4
які не були спростовані позивачем, на
утриманні відповідача знаходиться
дружина ОСОБА_6 яка не працює, а також
її неповнолітня донька ОСОБА_7, яка
проживає разом з відповідачем однією
сім'єю.

За таких обставин, зважаючи на
матеріальне становище відповідача
ОСОБА_4 суд вважає необхідним зменшити
розмір нарахованої за час прострочення
сплати аліментів неустойки, але не менш
суми існуючий у нього заборгованості,
стягнувши з нього на користь ОСОБА_3
пеню в розмірі 20 000 гривень, тим самим
частково задовольнивши позовні вимоги.

Крім того, позивачкою у справі понесені
судові витрати з оплати судового збору
в розмірі 229,40 гривень. Відповідно до
положень ст. 88 ЦПК України, з
відповідача підлягають стягненню на
користь позивача судові витрати у сумі
229,40 гривень. А також пропорційно до
задоволених вимог з відповідача на
користь держави підлягає стягненню
судовий збір в розмірі 104,10 гривні.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 88, 212-215,218 ЦПК
України , суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості по аліментам та пені,
третя особа: Орджонікідзевський відділ
державної виконавчої служби,
Маріупольського міського управління
юстиції - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, проживаючого в АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН
НОМЕР_2, зареєстрованої в АДРЕСА_1,
проживаючої в АДРЕСА_2, заборгованість
по сплаті аліментів в розмірі 13346,23
гривні та неустойку за прострочення
сплати аліментів за період з 1 квітня 2008
року по 24 червня 2014 року в розмірі 20 000
гривень, а всього 33 346 (тридцять три
тисячі триста сорок шість) тисяч 23
копійки.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, проживаючого в АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН
НОМЕР_2, зареєстрованої в АДРЕСА_1,
проживаючої в АДРЕСА_2 судовий збір в
розмірі 229,40 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, проживаючого в АДРЕСА_1, на
користь держави судовий збір в сумі
104,10 гривні.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області у місті
Маріуполі через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його оголошення або у
разі неприсутності сторін під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя ________________________ Шиян В.В.