Справа № 128/2105/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

05 червня 2014 року
місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого судді
Ганкіна І.А.

при секретарі
Колонюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Вінницько -
Хутірської сільської ради Вінницького
району та області про визнання права
власності на житловий будинок в
порядку спадкування за заповітом,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною
заявою до Вінницько - Хутірської
сільської ради Вінницького району та
області про визнання права власності
на житловий будинок в порядку
спадкування за заповітом, в якій
вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько
- ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась
спадщина на будинок за АДРЕСА_1.

Спадщину після смерті батька ОСОБА_2,
прийняла його дружина, а її, позивачки
по справі мати - ОСОБА_3, вступивши в
оперативне управління спадковим
майном , що відповідає вимогам ст. 549 ЦК
України в редакції 1963 року, так як
проживала і була зареєстрована разом з
ним з 13.07.1973 року по ІНФОРМАЦІЯ_3, вела
спільне господарство та фактично після
смерті чоловіка .

Рішенням 15 сесії 21 скликання
Вінницько-Хутірської сільської ради
Вінницького району від 31.03.1994 року
матері - ОСОБА_3 було передано у
приватну власність для обслуговування
та будівництва будинку та
господарських споруд земельну ділянку
площею 0,16 га по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Вінницькі-Хутори
Вінницького району померла мати
ОСОБА_3.

Як зазначає позивачка в своїй заяві, що
ще за життя, мати ОСОБА_3 залишила
заповіт від 02.03.2004 року посвідчений
секретарем Вінницько-Хутірської
сільської ради, за яким зробила
розпорядження, що на випадок смерті усе
своє майно з чого б воно не складалось
та де б воно не було, в тому числі все те,
що буде належати їй на день смерті і на
що вона за законом матиме право
заповіла в рівних частках своїм дітям,
а саме: їй, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Своїми заявами від 27.09.2010 року ОСОБА_4,
ОСОБА_5 відмовились від належної частки
у спадщини за заповітом після смерті
матері ОСОБА_3 Підписи на вказаних
заявах посвідченні секретарем
Вінницько-Хутірської сільської ради.

Спадщину ж після смерті матері
прийняла лише вона , позивачка по
справі , так як у визначений законом
строк звернулась із заявою про
прийняття спадщини до Вінницької
районної державної нотаріальної
контори, про що було сформовано витяг
№24888857 від 30.09.2010 року про реєстрацію
спадкової справи.

Однак, одержати свідоцтво про право на
спадщину в нотаріальній конторі вона,
ОСОБА_1 не має можливості, так як
відповідно до роз'яснення від 15.04.2014
року №П-64/02-17 державного нотаріуса їй
було відмовлено в видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом, із - за
відсутності правовстановлюючого
документу на спадкове майно - будинок
за АДРЕСА_1.

Зазначені обставини унеможливлюють
реалізацію позивачем права, щодо
передбаченого законом оформлення
факту прийняття спадщини, в зв'язку з
чим вона змушена звертатися до суду за
захистом своїх прав та інтересів з
даним позовом, в якому просить суд
визнати за нею право власності в
порядку спадкування за заповітом на
жилий будинок з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться в АДРЕСА_1, та раніше
належав ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні від сторін
поступили заяви, якими просять справу
слухати в їх відсутність.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6
позовні вимоги своєї довірительки
підтримав в повному об`ємі, просив суд
позов задоволити.

Відповідач по справі, а це : представник
Вінницько - Хутірської сільської ради
Вінницького району та області, в особі
сільського голови Кравченко В.В. проти
задоволення позовних вимог, заявлених
позивачкою ОСОБА_1 не заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд
вважає, що справу можливо розглянути
без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Суд дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, дійшов
висновку, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про його
смерть НОМЕР_1, виданим Вінницьким
міським відділом ЗАГС 12.02.1979 року ( а.с. 6
) .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась
спадщина, яка складається з жилого
будинку з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться в АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України в
редакції 1963 року, спадщину після смерті
ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_3,
так як проживала разом з спадкодавцем
і вела спільне господарство та
фактично після смерті чоловіка
вступила у володіння та управління
спадковим майном, що підтверджується
довідками, виданими Вінницько -
Хутірською сільською радою
Вінницького району та області
відповідно за № 534 від 31.03.2014 року та за
№ 410 від 01.03.2012 року ( а.с. 7,9) .

Факт належності даного спадкового
будинку ОСОБА_3 підтверджується копією
технічного паспорту на житловий
будинок, виданий Вінницьким бюро
технічної інвентаризації від 18.04.1978
року та фізичною особою підприємцем
ОСОБА_8 від 25.04.2014 року ( а.с. 15-19)

Крім того, відповідно до рішення 15
сесії 21 скликання Вінницько-Хутірської
сільської ради Вінницького району від
31.03.1994 року ОСОБА_3 передано у приватну
власність для обслуговування та
будівництва будинку та господарських
споруд земельну ділянку площею 0,16 га по
АДРЕСА_1 ( а.с. 10) .

Згідно свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_2 від 21.04.2010 року виданого
виконкомом Вінницько-Хутірської
сільської ради ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 5 ).

Ще за життя, 02 березня 2004 року заповітом
посвідченим секретарем Вінницько
-Хутірської сільської ради Вінницького
району за реєстром № 130, ОСОБА_3 все
своє майно з чого б воно не складалося в
тому числі все те, що буде належати їй
на день смерті і на що вона за законом
матиме право заповіла в рівних частках
своїм дітям : ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (
а.с. 11 ) .

ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом,
спадщину після смерті спадкодавиці
ОСОБА_3 прийняла, подавши заяву в
Вінницьку районну державну
нотаріальну контору, що
підтверджується копією спадкової
справи № 592/2010 р., заведеної Вінницькою
районною нотаріальною конторою 30.04.2010
року, що була витребувана ухвалою суду
від 27.05.2014 року, а також витягом за №
24888857 від 30.09.2010 року про реєстрацію
спадкової справи ( а.с. 12).

Спадкоємці за заповітом - ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, своїми заявами від 27.09.2010 року
відмовились від належної частки у
спадщині за заповітом після смерті
матері ОСОБА_3 Підписи на вказаних
заявах посвідченні секретарем
Вінницько-Хутірської сільської ради (
а.с. 13-14) .

Однак, в зв'язку з тим, що спадкодавець
ОСОБА_3 за життя не отримала
правовстановлюючі документи на
вищевказане будинковолодіння , тому
державним нотаріусом Вінницької
районної державної нотаріальної
контори своїм листом від 15.04.2014 року
№П-64/02-17 відмовлено в видачі свідоцтва
про право власності на спадковий
будинок з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами
за АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_3

Дані правовідносини регулюються:

- відповідно до ст. 548 ЦК України в
редакції 1963 року прийнята спадщина
визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини.

- ст. 317 ЦК України власникові належать
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном;

- ст. 328 ЦК України, відповідно до
якої право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом;

- ч.1 с. 1223 ЦК України передбачає , що
право на спадкування мають ті особи,
які визначені у заповіті;

- ст. 1274 ЦК України - спадкоємець за
законом має право відмовитися від
прийняття спадщини на користь будь -
кого із спадкоємців за законом не
залежно від черги;

- ч. 3 ст. 1296 ЦК України передбачає, що
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Розглядаючи дану цивільну справу,
визначаючись щодо заявлених вимог, суд
виходив з того, що відповідно до ст. 10
ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених позовних вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

За даних обставин суд приходить
до висновку, що права позивача на
спадщину є доведеним , а тому позовні
вимоги підлягають до задоволення.

Крім того, визнання представником
відповідача пред'явленого позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 524, 525, 529, 549, 555, 561 ЦК
України в редакції 1963 року, ст..ст. 317, 328,
331, 1223, 1268, 1274, 1296 ЦК України, ст.ст.15, 30,
60, 61, 214, 215, 223 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності в порядку спадкування за
заповітом від 02.03.2004 року на житловий
будинок з належними до нього
господарськими будівлями та спорудами
за АДРЕСА_1 , що раніше належав ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Вінницькі
Хутори Вінницького району Вінницької
області .

До складу будинковолодіння входить:
житловий будинок «А» загальною площею
56,4 кв.м.; веранда «а»; ґанок; літня кухня
«В»; веранда «в»; гараж «Г»; погреб
«п/Г»; шия погреб «ш/п»; сарай «Д»;
убиральня «У»; огорожа №1; хвіртка №2;
ворота № 3, криниця № 4.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: