АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/1066/2014
в І інстанції: Сіянко В.М.
Доповідач: Капітан І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року березня місяця 19 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Колісниченка А.Г.
Вадзінського П.О.при секретарі:Грицак
А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на ухвалу Голопристанського
районного суду Херсонської області від
23 жовтня 2013 року в справі за заявою
Публічного акціонерного товариства
«Марфін Банк» про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Марфін Банк» (далі - Банк)
звернулось в суд із заявою про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

В обґрунтування своєї заяви Банк
посилався на те, що 20 травня 2011 року
Голопристанським районним судом
видано виконавчі листи №2-67/2011 про
стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь
Банку заборгованості за кредитним
договором із зазначенням строку
пред'явлення їх до виконання до 02
травня 2014 року. 20 березня 2012 року
державним виконавцем ВДВС
Голопристанського РУЮ було винесено
постанови про повернення стягувачу
виконавчих листів про стягнення боргу
з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у зв'язку з
відсутністю майна, на яке може бути
звернуто стягнення. Одночасно Банку
було роз'яснено право на повторне
пред'явлення виконавчих листів до
виконання в строк до 20 березня 2013 року.

Враховуючи, що у виконавчих листах
зазначено строк пред'явлення їх до
виконання до 2 травня 2014 року, виконавчі
листи були виписані через нетривалий
час після набрання чинності Закону
України від 4 листопада 2010 року №2677-VІ
«Про внесення змін до Закону України
«Про виконавче провадження»та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)», що давало
стягувачеві підстави помилково
вважати, що строк пред'явлення
виконавчих листів до виконання
складає три роки, Банк просив суд
визнати поважною причину пропуску
строку пред'явлення виконавчого листа
про стягнення боргу з ОСОБА_6 та ОСОБА_5
до виконання та поновити цей строк.

Ухвалою Голопристанського районного
суду Херсонської області від 23 жовтня
2013 року заяву Банку задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить ухвалу скасувати.

В письмових запереченнях Банк,
посилаючись на безпідставність
доводів апеляційної скарги та
законність ухвали, просить скаргу
відхилити, а ухвалу суду залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_5, перевіривши відповідність
оскарженої ухвали вимогам цивільного
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву, суд першої
інстанції виходив з того, що строк
пред'явлення виконавчих листів до
виконання Банком пропущено з поважних
причин.

Проте такого висновку суд дійшов з
порушенням норм процесуального права,
що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України є підставою для скасування
ухвали і постановлення нової ухвали з
цього питання.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

За загальним правилом п. 2 ч. 1 ст. 22
Закону України «Про виконавче
провадження» виконавчі документи
можуть бути пред'явлені до виконання
протягом року, якщо інше не
передбачено законом. Цей строк
встановлюється для виконання судових
рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили.

Підставою для поновлення строку
пред'явлення до виконання виконавчого
документа є наявність поважних причин
такого пропуску, встановлення яких
віднесено на розсуд суду, який у
кожному конкретному випадку має в
залежності від конкретних обставин
встановити їх наявність та об'єктивну
вагу для сторін та для справи. Зокрема,
поважною причиною пропуску строку для
пред'явлення документа до виконання є
тривала хвороба стягувача, що
перешкоджала вчиненню подібних дій,
тривале відрядження тощо. Як поважні
причини не слід розглядати перебування
стягувача в омані, якщо у введенні в цей
стан не винен боржник, щодо способу та
порядку виконання судового рішення,
або відсутність коштів у боржника для
виконання зобов'язання тощо.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувану у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Згідно ч. 5 ст. 47 вищезазначеного Закону
- повернення виконавчого документа
стягувачу з підстав, передбачених цією
статтею, не позбавляє його права
повторно пред'явити виконавчий
документ до виконання протягом
строків, встановлених статтею 22 цього
Закону.

Як свідчать матеріали справи, 20 травня
2011 року Голопристанським районним
судом Херсонської області видано
виконавчі листи №2-67 про солідарне
стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь
ПАТ «Марфін Банк» заборгованості за
кредитним договором із зазначенням
строку пред'явлення до виконання до
02.05.2014 року /а.с. 2,3/.

Після видачі судом виконавчих листів
ці листи Банк пред'явив до виконання
своєчасно, у термін, передбачений п. 2 ч.
1 ст. 22 Закону України «Про виконавче
провадження».

Постановами ВП №27269036 та ВП №27269224 від 20
березня 2012 року виконавчі листи№2-67
були повернуті Банку на підставі п. 2 ст.
47 Закону України «Про виконавче
провадження» у зв'язку з відсутністю у
боржника майна, на яке можна звернути
стягнення. Одночасно Банку роз'яснено
право повторного пред'явлення
виконавчого документа до виконання в
строк до 20 березня 2013 року /а.с. 4,5/.

Проте повторно Банк пред'явив ці
виконавчі листи тільки у вересні 2013
року, внаслідок чого державним
виконавцем ВДВС Голопристанського РУЮ
було відмовлено у відкритті
виконавчого провадження на підставі п.
1 ст. 26 Закону України «Про виконавче
провадження» /а.с. 2,3/.

Оскільки при поверненні виконавчих
документів у березні 2012 року Банку
було роз'яснено право повторного їх
пред'явлення до виконання в строк до 20
березня 2013 року, що визнається самим
Банком, однак вказаний строк Банком
пропущено майже на шість місяців,
колегія суддів вважає, що названі
Банком причини пропуску такого строку,
а саме: зазначення у виконавчому
документі строку пред'явлення його до
виконання протягом трьох років, видача
виконавчих листів через нетривалий час
після набрання чинності Закону
України №2677-ІV від 4 листопада 2010 року, а
також - помилкове розуміння, що строк
пред'явлення виконавчих листів до
виконання складає три роки, не є
поважними і не можуть слугувати
підставою для поновлення пропущеного
строку для пред'явлення виконавчого
документа до виконання. Інші причини
Банком не зазначені.

За таких підстав ухвала суду як така, що
не відповідає вимогам ЦПК України
підлягає скасуванню з постановленням
нової ухвали, якою у задоволенні заяви
Банку необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 303,307,п. 2 ч. 1 ст. 312, ст. 371
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Голопристанського районного
суду Херсонської області від 23 жовтня
2013 року скасувати, постановити нову
ухвалу.

У задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «Марфін Банк»
про поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання відмовити.

Ухвала в касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді