АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів Перепелюк
І.Б., Галичанського А.Д.

секретар Тодоряка Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення
Першотравневого районного суду
м.Чернівці від 24 вересня 2013 року,

встановила:

ПАТ КБ «ПриватБанк» у липні 2013
року звернулося до суду з
вищезазначеним позовом до ОСОБА_1 та
просило стягнути з відповідачки на
його користь заборгованість станом на
4 квітня 2013 року за кредитом в розмірі
2 589,07 дол. США, 4 755,82 дол. США-
заборгованість за процентами за
користування кредитом, 31,29 дол. США
штраф (фіксована частина), 367,24 дол. США
штраф (процентна складова), всього 7743,42
дол. США, що згідно до офіційного курсу
НБУ на день звернення до суду становить
61 869 грн. 95 коп.

Зазначало, що 20 травня 2008 року між ПАТ
КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №228519-CRED,
відповідно якого позивач надав кредит
в сумі 6 000 дол.США терміном до 20
листопада 2009 року, а відповідачка
зобов'язувалася повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитом в строки та в порядку,
встановлених договором.

Відповідачка свої зобов'язання по
договору не виконала, що призвело до
виникнення вказаної в позові
заборгованості.

Заочним рішенням Першотравневого
районного суду м.Чернівці від 24 вересня
2013 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено, постановлено

№22ц-1348/2014 рік
Головуючий у 1 інстанції Стоцька Л.А.

Категорія 19/27
Доповідач Чупікова В.В.

стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 61 869 грн.
99 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подано
апеляційну скаргу, в якій вона просить
заочне рішення Першотравневого
районного суду м.Чернівці від 24 вересня
2013 року скасувати, у задоволенні
позовних вимог відмовити за пропуском
строку позовної давності, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права.

Вважає, що судом не взято до уваги
порушення позивачем вимог п.п.2.3.1., 2.3.5.
кредитного договору, оскільки позивач
передчасно звернувся до ОСОБА_1 з
позовом про стягнення заборгованості,
не звертаючись до неї в досудовому
порядку.

Також посилається на те, що дія
кредитного договору закінчилась у
листопаді 2009 року, а строк кредитування
сплив 20 листопада 2009 року, а тому
вважає, що позивач з достовірністю знав
про порушення свого права, однак
зволікав майже 5 років, пропустивши
строк позовної давності.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник позивача просить
апеляційну скаргу відхилити, зазначене
рішення суду першої інстанції залишити
без змін, як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа зобов'язується надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у розмірі
та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст.1049 ЦК України
за кредитним договором позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

В силу ст.ст.525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Судом встановлено, що 20 травня 2008
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір
№228519-CRED, відповідно якого позивач
надав кредит в сумі 6 000 дол. США
терміном до 20 листопада 2009 року.

Відповідно до умов договору
погашення заборгованості здійснюється
щомісячно по 402 дол. США, що
складається із заборгованості за
кредитом,

Статтями 257, 259 ЦК України визначено, що
загальна позовна давність встановлена
тривалістю у три роки, позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

У відповідності до п.5.7 кредитного
договору від 20 травня 2008 року №228519-CRED,
строк позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів по договору
встановлюється сторонами тривалістю 5
років.

З копії особового рахунку вбачається,
що починаючи з 19 травня 2009 року
відповідач ОСОБА_1 перестала
виконувати свої зобов'язання за
кредитним договором. Позивач звернувся
за захистом порушеного права до суду у
липні 2013 року(а. с.1,90).

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
апелянта, що ПАТ КБ «ПриватБанк»
пропустив строк на звернення до суду
за захистом порушеного права є
безпідставними.

Твердження в апеляційній скарзі про те,
що судом за власною ініціативою не
застосовано строк позовної давності є
помилковим, оскільки Постановою
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
по розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 року
передбачено, що застосування строку
позовної давності у кредитних
правовідносинах (п.7 ч.11 ст.11 ЗУ «Про
захист прав споживачів»), де вказано, що
кредитодавцю забороняється вимагати
повернення споживчого кредиту, строк
давності якого минув, стосується
позасудового порядку вирішення спору.
У зв'язку з цим для застосування строку
позовної давності у судовому порядку
необхідна заява відповідача про
застосування позовної давності в
порядку ст.267 ЦК України, яка зроблена
до винесення рішення судом.

З матеріалів справи убачається, що
відповідачка ОСОБА_1 була належним
чином повідомлена про день та час
розгляду справи в суді першої
інстанції, до суду не надсилала заяв
про розгляд справи у її відсутності та
про застосування позовної
давності(а.с.41-45).

Доводи апелянта, що судом першої
інстанції не з'ясовано та не перевірено
існування зазначеної в позові
заборгованості спростовується
розрахунками наданими ПАТ КБ
«ПриватБанк» при зверненні до суду та
запереченням на апеляційну скаргу з
доданою копією особового рахунку
позичальника, з яких вбачається, що
загальна заборгованість ОСОБА_1 за
кредитним договором від 20 травня 2008
року №228519-CRED станом на 4 квітня 2013 року
становить 7 743, 42 дол.США, що складається
з 2 589,07 дол.США заборгованість за
кредитом, 4 755,82 дол.США заборгованість
за процентами за користування
кредитом, 31,29 дол.США штраф (фіксована
частина), 367,24 дол.США штраф (процентна
складова).

Таким чином, враховуючи наведене вище,
судова колегія приходить до висновку
про те, що у суду першої інстанції були
підстави для задоволення позову,
оскільки відповідач не виконав взяті
на себе зобов'язання щодо виконання
умов кредитного договору, у зв'язку з
чим виникла заборгованість, яка була
підтверджена відповідним розрахунком
позивача та не спростована
відповідачем. А тому зазначена в
позові сума заборгованості підлягає
стягненню з відповідача.

Інші доводи апелянта не знайшли свого
належного підтвердження та не
спростовують висновків суду. При
встановленні фактів, на яких
ґрунтується рішення, суд не
припустився порушень норм
матеріального чи процесуального права,
що давали б підстави для скасування
рішення суду.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

А тому апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Першотравневого
районного суду м.Чернівці від 24 вересня
2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді: