АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2393/2014
Головуючий в І інстанції Кузьміна О.І.
Доповідач: Лісова Г.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 09 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Лісової Г.Є.Суддів:Бугрика
В.В. Семиженка Г.В.При
секретарі:Яковенко В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на ухвалу Суворовського районного суду
м. Херсона від 7 липня 2014 року за заявою
ОСОБА_5, заінтересована особа -
виконавчий комітет Херсонської
міської ради про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документа

В С Т А Н О В И Л А:

18.06.2014 року ОСОБА_5 звернувся в суд із
заявою про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документа, посилаючись на те, що
рішенням виконавчого комітету
Херсонської міської ради від 21.12.1999
року №491 йому була передана у приватну
власність земельна ділянка площею 0,0651
га на території міської ради (о.Вел.
Потьомкінський) для ведення
садівництва у садівницькому
товаристві «Лісник» (ділянка НОМЕР_1).
На підставі цього рішення 24.12.2002 року
йому був виданий державний акт на право
приватної власності на землю. Проте в
документі, що посвідчує право на
земельну ділянку зазначено, що
державний акт видано громадянину
України ОСОБА_5 замість ОСОБА_5.
Допущена помилка в прізвищі позбавляє
його можливості повноцінно
розпоряджатися належною йому на праві
власності земельною ділянкою.

Просив встановити факт
належності йому ОСОБА_5 державного акта
на право власності на землю серія І-ХС
№025972.

Ухвалою Суворовського районного
суду м. Херсона від 7 липня 2014 року заяву
ОСОБА_5 залишено без розгляду з підстав
наявності спору про право.

В апеляційній скарзі на ухвалу
суду ОСОБА_5 просить її скасувати і
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
безпідставність висновків суду про
наявність спору про право.

У судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_6 апеляційну скаргу
підтримала з підстав викладених у ній,
просить ухвалу суду скасувати як
незаконну.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Як вбачається із списку членів
садівницького товариства «Лісник»,
який є додатком до рішення виконавчого
комітету Херсонської міської ради №491
від 26.12.1999 року, ОСОБА_5 була передана у
власність земельна ділянка у
садівницькому товаристві «Лісник»
(ділянка НОМЕР_1) для ведення
садівництва.

Проте державний акт на право
приватної власності на землю виданий
24.12.2002 року на підставі цього ж рішення
виконавчого комітету міської ради на
земельну ділянку площею 0,0651 га
розташовану на території міської ради
(о. Вел. Потьомкінський) для ведення
садівницького товариства у
садівницькому товаристві «Лісник»
(ділянка НОМЕР_1) ОСОБА_5 замість ОСОБА_5.

Державний акт є документом, що
посвідчує право особи на земельну
ділянку. Внаслідок допущеної помилки у
прізвищі заявника в державному акті
воно не збігається із прізвищем,
вказаним у паспорті, що посвідчує його
особу і вбачається з копії паспорта
наявної в матеріалах справи. Зазначена
обставина викликає сумнів щодо
належності на праві власності саме
заявнику цієї земельної ділянки.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п.37 постанови №5 від 7.02.2014 року
«Про судову практику в справах про
захист права власності та інших
речових прав», що з урахуванням
положень частини першої статті 15 та
статті 392 ЦК власник має право
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Виходячи із змісту наведених норм
права, потреба в такому способі захисту
права власності виникає тоді, коли
наявність суб'єктивного права власника
не підтверджена відповідними доказами,
підлягає сумніву, не визнається іншими
особами або ними оспорюється, а не в
тому разі, коли цими особами не
виконується відповідне рішення суду,
ухвалене раніше.

Оскільки позови про визнання
права власності, що пред'явлені на
підставі статті 392 ЦК, пов'язані з
невизначеністю відносин права
власності позивача щодо свого майна, то
на ці позови не поширюються правила про
позовну давність.

Враховуючи зазначені положення
норм матеріального права, суд першої
інстанції обґрунтовано прийшов до
висновку про залишення заяви без
розгляду, тому що право власності за
ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0651
га розташовану на території міської
ради (о. Вел. Потьомкінський) для
ведення садівницького товариства у
садівницькому товаристві «Лісник»
(ділянка НОМЕР_1) не може бути визнане
шляхом встановлення факту належності
ОСОБА_5 державного акта на право
приватної власності на землю раніше
виданого йому на прізвище ОСОБА_5,
замість ОСОБА_5.

Керуючись ст. ст. 303, 307,312 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В
А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду
м. Херсона області від 7 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді