Справа №1304/3916/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2014 року Галицький районний
суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Городецької
Л.М.,

при секретарі - Скочиляс І.М.,

з участю представників

позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом, в
якому просить стягнути солідарно з
відповідачів на його користь 17 600
гривень завданої матеріальної шкоди;
5000 гривень завданої моральної шкоди; 5000
гривень витрат на правову допомогу та
судові витрати.

В обґрунтування позову покликається на
те, що з вини відповідачів, яким на
праві спільної часткової власності
належить квартира АДРЕСА_1, 17.02.2012 року
відбулось залиття квартири АДРЕСА_2,
яке ним використовується для
здійснення підприємницької
діяльності. Факт залиття квартири
зафіксовано комісією ЛКП
«Каменяр-Центр». Внаслідок залиття
приміщення пошкоджена і частково
обвалилася стеля, стіни, меблі, та
пошкоджено багато документів, які він
зберігав на робочому місці, в тому
числі документи підприємця, дозвільні
та реєстраційні документи. З моменту
затоплення у приміщенні сирість і
затхле повітря, яким йому доводиться
дихати протягом дня, та яке не дає змоги
повноцінно працювати, внаслідок чого
він втрачає заробіток. Ситуація з
відмовою відповідачів добровільно
відшкодувати завдані збитки пригнічує
його морально і завдає лишніх клопотів.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали в повному обсязі з підстав,
викладених у фабулі позову. Просять
позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_5 та його
представник ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти позову заперечили з
підстав, викладених у письмових
запереченнях ( а.с.15-17, 35-37) та письмових
поясненнях (а.с.177-179). Просять у
задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_6 та його
представник ОСОБА_3 в судовому
засіданні проти позову заперечили та
пояснили, що обов'язок по відшкодуванню
збитків позивачу, завданих залиттям
квартири, на нього не може бути
покладено, оскільки він не проживає та
не зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з
1975 року. Крім того, доступу до квартири
він немає. Просять у задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_4
слід задоволити частково з покладенням
обов'язку на ОСОБА_5 відшкодування
матеріальної шкоди, при цьому, не
покладаючи такого обов'язку на ОСОБА_6.

До такого висновку суд приходить,
виходячи з наступного.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Статтею 22 ЦК України передбачено,
що особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.5 ст.319 ЦК України
власник не може використовувати право
власності на шкоду правам, свободам та
гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію та природні якості землі.

З матеріалів справи вбачається,
що квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за
ОСОБА_4 на праві приватної власності на
підставі договору дарування квартири,
що підтверджується реєстраційним
посвідченням ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від
13.01.2003 року ( а.с.87). Дану квартиру
позивач використовує для здійснення
підприємницької діяльності - кабінет
рефлексотерапії. Міністерством
охорони здоров'я України ОСОБА_4 видано
ліцензії для здійснення
підприємницької діяльності (а.с.94-96).

Судом встановлено, що відповідно
до акту комісії ЛКП «Каменяр-Центр» від
17.02.2013 року (а.с.6) в квартирі АДРЕСА_2
виявлено пляму, сліди потьоків з
відвалюванням штукатурки з стелі
площею 1 кв.м., сліди потьоків по всіх
стінах. В інших кімнатах квартири на
стінах виявлено плями та потьоки до
підлоги. Всі меблі в кімнаті та підлога
залиті водою.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи ТзОВ
«Гал-Світ» №046/12 від 05.10.2012 року (а.с.62)
імовірною причиною залиття квартири
АДРЕСА_2 є несправність сантехнічних
приладів в квартирі АДРЕСА_1. Сума
збитків, завданих внаслідок затоплення
квартири АДРЕСА_2 становить 10 510
гривень.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належала на праві спільної сумісної
власності гр.ОСОБА_5 та ОСОБА_7, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на квартиру від 10.08.2000 року (
а.с.45).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_7 (
а.с.23). Після її смерті 11 березня 2010 року
державним нотаріусом Першої
Львівської державної нотаріальної
контори ОСОБА_5 видано свідоцтво про
право на спадщину за законом, а саме: на
? частку квартири АДРЕСА_1. Свідоцтво
про право на спадщину на ? частку від ?
частки квартири №АДРЕСА_1 ОСОБА_6 ще не
видано.

Згідно довідки з місця проживання про
склад сім'ї і прописку №843 від 19.05.2010
року, виданої ЛКП «Каменяр-Центр»
вбачається, що ОСОБА_5 зареєстрований
та є власником квартири АДРЕСА_1 ( а.с.26).

Згідно акту обстеження житлових умов
заявника, виданого ЛКП «Каменяр-Центр»
від 19.05.2010 року видно, що квартира
АДРЕСА_1 обладнана водопроводом,
каналізацією, опалення пічне. У
квартирі проживає одна особа - ОСОБА_5 (
а.с.28).

Довідкою квартирно-експлуатаційного
відділу №492 від 14.05.2012 року (а.с.113)
підтверджено факт реєстрації ОСОБА_5 в
квартирі АДРЕСА_1.

Задовольняючи позов в частині
стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_4, суд приймає до уваги
пояснення відповідача ОСОБА_6, який не
зареєстрований, не проживає з 1975 року,
та не має доступу до квартири АДРЕСА_1 з
серпня 2012 року; довідку з місця
проживання про склад сім'ї і прописку
№843 від 19.05.2010 року, виданої ЛКП
«Каменяр-Центр»; довідку
квартирно-експлуатаційного відділу
№492 від 14.05.2012 року; лист Головного
центру обробки спеціальної інформації
Державної Прикордонної Служби України
№23/Т від 13.05.2014 року, відповідно до
якого ОСОБА_6 в період з початку лютого
2012 року по 15 березня 2012 року перебував
за кордоном, а відтак на час залиття
квартири №АДРЕСА_2 не міг проживати у
квартирі АДРЕСА_1; довідку
квартирно-експлуатаційного відділу з
місця проживання про склад сім'ї та
прописку №492 від 14.05.2012 року, відповідно
до якої ОСОБА_6 зареєстрований та
проживає за адресою: АДРЕСА_3 ( а.с.152).

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили те, що
після смерті ОСОБА_7 відповідач ОСОБА_5
не допускав до квартири АДРЕСА_1 свого
брата - відповідача ОСОБА_6, замки в
квартирі поміняв.

Відповідно до ст.10 ч.3 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Крім того, ч.1 ст.60 ЦК України
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ст.1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, судом встановлено, що
позивачу завдано матеріальної шкоди на
суму 10 510 гривень, а тому слід
задоволити вимогу щодо стягнення цієї
суми з відповідача ОСОБА_5.

Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що позивачу завдано
моральної шкоди у зв'язку із залиттям
квартири, що завдало лишніх клопотів,
негативно позначилося на його
підприємницькій діяльності, внаслідок
чого знизився заробіток.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного суд України № 4 „Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95
року, із змінами, внесеними згідно з
Постановою Пленуму Верховного суду № 5
від 25.05.2001 року, під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного
законодавства, зокрема ст.23 ЦК України
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Згідно з ст.23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Відповідно до ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Судом в процесі розгляду справи
не було здобуто жодних доказів того, в
чому саме полягає моральна шкода,
завдана позивачу, та чим керувався
ОСОБА_4 при визначенні розміру
моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, а
тому в задоволенні вимоги про
відшкодування моральної шкоди слід
відмовити.

Разом з тим, позивачем понесено
витрати за проведення експертного
дослідження в розмірі 1920 гривень, а
тому суд приходить до переконання, що з
відповідача ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
слід стягнути вищевказану суму.

Відповідно до ст.79 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом. До
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать: витрати на правову
допомогу; витрати сторін та їх
представників, що пов'язані з явкою до
суду; витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи; витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

Вирішуючи питання стягнення
судових витрат, суд приходить до
висновку, що з ОСОБА_5 слід стягнути на
користь позивача 5000 гривень витрат за
надання правової допомоги, які
підтверджуються копією квитанції до
прибуткового касового ордера №1/04 від
25.04.2012 року ( а.с.7), та 333,30 гривень
судового збору.

Керуючись ст.10, 60, 84, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст.16, 22-23, 319, 1166-1167 ЦК України,
суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_4 - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3,
паспорт серії НОМЕР_3, виданий
Залізничним РВ УМВС України у
Львівській області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (
ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) 10 510 гривень (десять тисяч
п'ятсот десять грн. 00 коп.) матеріальної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 333,30
гривень судового збору, 1920 гривень за
проведення судової
будівельно-технічної експертизи, 5000
гривень витрат за надання правової
допомоги.

У задоволенні позовних щодо
відшкодування моральної шкоди -
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області протягом 10-ти днів з
дня його проголошення.

Суддя
Л.М.Городецька