АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 550/452/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2766/14
Головуючий у 1-й інстанції Антонов А.А.
Доповідач Мартєв С. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2014 року м. ПолтаваАпеляційний
суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - КУЗНЄЦОВОЇ О.Ю., ЧІЧІЛЯ В.А.,

за участю секретаря - САМОЙЛОВОЇ М.Д.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні провадження за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення
Чутівського районного суду
Полтавської області від 22 липня 2014 року
у справі за позовом Чутівської
районної державної адміністрації
Полтавської області в інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, за участю третьої особи -
ОСОБА_4, про позбавлення батьківських
прав, призначення піклувальника,
стягнення аліментів.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь
судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2014 року Чутівська
райдержадміністрація Полтавської
області звернувся до суду з вказаним
позовом, у якому зазначала, що ОСОБА_1
має неповнолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу, укладеного між
ОСОБА_1 та матір'ю дитини -
ОСОБА_5, донька ОСОБА_3 залишилась
проживати з матір'ю.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла та дитина
почала постійно проживати у сім'ї
бабусі по лінії матері - ОСОБА_6, яка
опікувалася ОСОБА_3, займалася її
вихованням та матеріальним утриманням.

У серпні 2013 року ОСОБА_6 померла і
піклування за ОСОБА_3 взяли на себе
родина рідного дядька по лінії матері -
ОСОБА_7 та його дружини ОСОБА_4, у cім'ї
яких дитина проживає на даний час за
адресою: АДРЕСА_1.

Батько ОСОБА_1 більше 10 років жодних
стосунків з дитиною не підтримує, не
спілкується та не приймає участі у її
вихованні, аліментів не сплачує,
матеріальної допомоги доньці не надає,
хоча і знає, що ОСОБА_3 залишилась без
батьківської опіки та гарантованих
засобів для існування.

У вересні 2013 року та у січні 2014 року
працівники Чутівської селищної ради у
телефонному режимі зв'язувались з
бабусею дитини по лінії батька, яка
проживає з відповідачем, та яка
запевнила, що ОСОБА_1 має намір
та можливість піклуватися про свою
доньку та утримувати її матеріально.

Проте до цього часу, батько дитини
стосунків з донькою не підтримує, не
забезпечує її матеріально та не
піклується про стан її здоров'я,
фізичний та духовний розвиток.

Між тим, неповнолітня ОСОБА_3 зовсім не
знає та не пам'ятає свого батька, згадує
лише про те, як ОСОБА_1 одного разу
приїздив, коли вона була маленькою та
подарував їй ляльку.

Залишається невирішеним питання
реєстрації місця проживання дитини,
оскільки родичі дитини, з якими вона
постійно проживає, не є її законними
представниками та не можуть
зареєструвати ОСОБА_3 без згоди батька.

З урахуванням викладеного, голова
райдержадміністрації просив позбавити
батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню
до неповнолітньої доньки, призначити
піклувальником ОСОБА_3 - ОСОБА_4, та
стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь
ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої
доньки у розмірі ? частини усіх видів
заробітку (доходу), але не менше, ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Рішенням Чутівського районного суду
Полтавської області від 22 липня 2014
року.

В апеляційній скарзі порушено питання
про скасування рішення суду першої
інстанції з підстав неправильного
застосування норм матеріального та
процесуального права й постановлення
ухвали суду про направлення справи на
новий розгляд за місцем проживання
відповідача.

Апеляційний суд, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
місцевого суду у межах заявлених вимог
та доводів апеляційної скарги, вважає,
що остання задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційної
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що
батьком неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач ОСОБА_1 та
мати ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті матері, малолітня ОСОБА_3
спочатку проживала разом з бабусею
ОСОБА_6 (матір'ю ОСОБА_5) у смт.
Чутове, Полтавської області, проте
після смерті останньої, з серпня
2013 року вимушена проживати по АДРЕСА_1,
у родині рідного дядька по лінії матері
ОСОБА_7 та його дружини ОСОБА_4

Відповідно до принципів Декларації
прав дитини, проголошеної Генеральною
Асамблеєю ООН 20.11.59 року, зокрема,
дитині законом або іншими засобами
повинен бути забезпечений спеціальний
захист і надані можливості та
сприятливі умови, які дозволили б їй
розвиватися фізично, розумово,
морально, духовно та у соціальному
відношенні здоровим і нормальним
шляхом і в умовах свободи та гідності,
право на здорове зростання і розвиток,
відповідне харчування, житло, розваги і
медичне обслуговування.

Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини,
ратифікованої постановою Верховної
Ради УРСР від 27.02.91 року, батьки несуть
основну відповідальність за виховання
дитини. Найкращі інтереси дитини є
предметом їх основного піклування.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України
батько може бути позбавлений судом
батьківських прав, якщо він ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Із справи вбачається, що службою у
справах дітей Чутівської РДА
неодноразово вживалися заходи щодо
встановлення контактів з батьком
дитини - ОСОБА_1, та необхідності
виконання ним своїх батьківських
обов'язків по відношенню до ОСОБА_3

У листі від 2.04.14 року №1-01-17/86 служба у
справах дітей просила ОСОБА_1
повідомити про наміри відносно
подальшої долі доньки та участі батька
в утриманні та вихованні дитини.

У висновку від 26.05.14 року №1-02-33/326,
органу опіки та піклування Чутівської
РДА дійшов висновку про наявність
достатніх підстав та необхідність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_1
відносно ОСОБА_3

Рішенням комісії з питань захисту прав
дитини при Чутівській РДА від 29.04.14 року
№4-1 вирішено підготувати та подати до
суду позов щодо позбавлення
батьківських прав ОСОБА_1 на
ОСОБА_3

Ухвалюючи рішення щодо позбавлення
батька батьківських прав відносно
доньки, місцевий суд правильно виходив
з того, що ОСОБА_1 ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню доньки, не турбується про
фізичний та духовний розвиток дитини,
не надає матеріальної допомоги на її
утримання та у будь-який інший спосіб
не проявляє батьківської турботи, у
свою чергу, службою у справах дітей
надано висновок про доцільність
позбавлення його батьківських прав.

Апеляційний суд також погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
залишення позбавленої батьківської
опіки ОСОБА_1 разом з рідним дядьком і
тіткою, які до цього часу займались
вихованням та утримання дитини, та
встановлення над нею піклування
ОСОБА_4, відповідає засобам захисту
прав неповнолітньої.

Частиною 2 ст. 171 СК України визначено,
що дитина, яка може висловити свою
думку, має бути вислухана при вирішенні
між батьками, іншими особами спору щодо
її виховання, місця проживання, у тому
числі при вирішенні спору про
позбавлення батьківських прав,
поновлення батьківських прав, а також
спору щодо управління її майном.

У заяві від 30.03.14 року ОСОБА_3
повідомлено службу у справах дітей, що
свого батька бачила один раз у
малолітньому віці та зовсім не
пам'ятає, сприймає його чужою людиною
та бажає проживати у свого дядька
ОСОБА_7 та тітки ОСОБА_4 (а.с. 14)

Відповідно до акту обстеження умов
проживання від 4.04.14 року, житло
по АДРЕСА_1, у якому проживає ОСОБА_3
разом з родиною дядька ОСОБА_7,
забезпечене газо- та
електропостачанням, облаштоване
достатньої кількістю меблів у доброму
стані та побутовою технікою, з
кількістю спальних місць відповідно до
кількості проживаючих, стосунки у
родині доброзичливі (а.с. 21).

Висновок місцевого суду щодо стягнення
із ОСОБА_1 аліментів на користь
ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_3 до
досягнення повноліття, також
відповідає інтересам дитини та вимогам
чинного законодавства, ураховуючи
положення ч. 2 ст. 166 СК України, яким
встановлено обов'язок особи,
позбавленої батьківських прав,
здійснювати утримання дитини.

Доводи апеляційної скарги щодо
недоведеності ухилення батька від
виховання та утримання доньки та
відсутності законних підстав для
позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав
відносно ОСОБА_3 є безпідставними, з
огляду на наступне.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підстави своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Відповідачем ОСОБА_1 не надано жодного
доказу на підтвердження вжиття ним
будь-яких заходів для налагодження
стосунків з донькою та проявлення по
відношенню до неї батьківської турботи
до звернення органу опіки та
піклування до суду з цим позов.

Батько дитини фактично самоусунувся
від її виховання, що підтверджується
встановленими у справі обставинами, що
знайшли належну правову оцінку судом
першої інстанції.

Твердження апелянтів щодо наміру
ОСОБА_1 та бабусі дитини - ОСОБА_2, після
закінчення ОСОБА_3 9 класів
школи забрати її до себе в м. Харків та
забезпечити продовження навчання
дитини у вищому учбовому закладі, не
спростовує невиконання відповідачем
батьківських обов'язків по відношенню
до неповнолітньої доньки, яка, окрім
всього, з 2007 року позбавлена
материнського піклування у зв'язку зі
смертю матері ОСОБА_5

Водночас, за відсутності у судовому
засіданні апеляційної інстанції
ОСОБА_1, апелянт ОСОБА_2, відповідаючи на
запитання щодо наявності у неї та
батька дитини матеріальної
спроможності нести витрати по
утриманню ОСОБА_3, повідомила, що ОСОБА_1
є хворою людиною зі встановленим
медичним діагнозом - шизофренія, а нею
отримується пенсія за віком та
додатково має підробіток без
офіційного працевлаштування, не
підтвердивши цих обставин будь-яким
доказом.

Посилання апелянтів щодо
необґрунтованості стягнення
аліментів на користь ОСОБА_4 на
утримання доньки відповідача є
безпідставним, ураховуючи, що у даній
справі судом також вирішено питання
щодо встановлення піклування ОСОБА_4
відносно неповнолітньої ОСОБА_3

Крім того, присвоєння ОСОБА_3 статусу
дитини, позбавленої батьківського
піклування, відповідає інтересам
неповнолітньої, ураховуючи, що у такому
випадку на неї поширення соціальний
захист, передбачений Законом України
«Про забезпечення
організаційно-правових умов
соціального захисту дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування», зокрема, право на
отримання державної допомоги чи
повного державного забезпечення у
вищих навчальних закладах до
досягнення нею 23 років, та інших
пільг.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

У свою чергу, твердження ОСОБА_2 щодо
порушення її прав на утримання онуки,
не заслуговує на увагу через
безпідставність, оскільки ухвалення
судом рішення про позбавлення ОСОБА_1
батьківських прав, безпосередньо не
зачіпає прав ОСОБА_2, як бабусі дитини,
приймати участі у вихованні та
матеріальному забезпеченні ОСОБА_2, чи
здобуття онукою вищої освіти.

Крім того, ОСОБА_2 сама пояснила, що з
приводу встановлення піклування та
передачі їй дитини до РДА не
зверталась.

Решта доводів апеляційної скарги є
несуттєвими та не спростовують
висновків суду.

Апеляційний суд також роз'яснює, що
позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав
не виключає можливості після зміни
останнім ставлення до виконання своїх
батьківських обов'язків та одужання,
звернутись у майбутньому до суду з
позовом про поновлення батьківських
прав до досягнення ОСОБА_3 повноліття,
що передбачено положеннями ст. 169 СК
України.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що підстави для зміни чи
скасування рішення місцевого суду
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307-308, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Чутівського районного суду
Полтавської області від 22 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
С.Ю. МАРТЄВ

Судді :
О.Ю. КУЗНЄЦОВА

В.А. ЧІЧІЛЬ

З оригіналом згідно:

суддя
С.Ю. МАРТЄВ