Справа № 640/6611/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року Київський
районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді
Якуші Н.В.

при секретарі
Пічугіної А.Г.

за участі :

представника позивача- ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за
участі третьої особи - ОСОБА_6, про
визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року позивач
звернувся до суду з уточненою в процесі
розгляду позовною заявою до
відповідачів з вимогою про визання за
ним право власності на 7/100 частин
житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1, припинивши при
цьому право власності на 7/100 частин
житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 право власності на
який зареєстроване за ОСОБА_7 та ОСОБА_5
по 1/2 частці за кожним (по 7/200).

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначав, що йому на праві
власності належить 13/100 частин
житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право власності на
спадщину за законом, посвідченого
29.07.2010 року державним нотраусом Восьмої
Харківської державної нотаріальної
контори за реєстровим №5-814. Вказував,
що право власності на інші частини
будинку зареєстровані за третьою
особою ОСОБА_6 - 80/100 частин на підставі
договору купівлі-продажу від 15.04.1986
року, рішення Київського районного
суду м.Харкова від 13.03.2008 року та
додаткового рішення Київського
районного суду м. Харкова від 03.06.2008
року; за ОСОБА_7 - 7/200 частин на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
27.11.2009 року; за ОСОБА_12 -7/200 частин на
підставі свідоцтва про право на
спадщну від 27.11.2009 року.

Зазначав, що після смерті ОСОБА_7 за
заповітом усе майно померлої перейшло
до її онука ОСОБА_4, проте на спірний
будинок відповідач оформлювати
спадкові права не бажає.

Вказував, що оскільки частка, що
належить відповідачам є незначною і не
може бути виділена в натурі,
відповідачі та їх спадкоємці ніколи не
користувались спірними приміщеннями,
байдуже стявляться до будинку, просив
суд задовольнити його позовні вимоги у
повному обсязі.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_3 не з'явився, про час і місце
слухання справи був повідомлений
належним чином. Представник позивача
ОСОБА_1, діючий на підставі договору про
надання правової допомоги від 25.05.2014
року, в судовому засіданні уточнені
позовні вимоги підтримав, просив їх
задовольнити в повному обсязі,
посилався на докази та обставини, які
були викладені в позовній заяві.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_4,
ОСОБА_3 не з'явились, були повідомлені
про місце і час судвого засідання
належним чином, надали заяви про
розгляд справи за їх відсутності та про
визання ними позовних вимог позивача у
повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3
-ОСОБА_2, діючий на підставі довіренсоіт
від 13.11.2012 року в судовому засіданні
позовні вимоги визнав, не заперечував
проти їх задоволення.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явився, належним чином був
повідомлений про місце і час розгляду
справи, причини неявки суду не
повідомив, заяв та клопотань до суду не
надав.

Суд, вислухавши представника
позивача, представника відповідача,
вивчивши матеріали справи і дослідивши
надані докази, у межах заявлених
позовних вимог ( ст.11 ЦПК України)
встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Згідно ст. 360 ЦК України
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у
разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Відповідно до ст. 365 ЦК України
право особи на частку у спільному майні
може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння та користування
майном є неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї. Суд
постановлює рішення про припинення
права особи на частку в спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Тобто, для припинення права особи
на частку у спільному майні необхідно
встановити наявність будь-якої з
обставин, передбачених пунктами 1-3
частини першої статті 365 ЦК України за
умови, що таке припинення не завдасть
істотної шкоди інтересам співвласника
та членам його сім'ї та попереднього
внесення позивачем вартості цієї
частки на депозитний рахунок суду.

Висновок про істотність шкоди, яка
може бути завдана співвласнику,
вирішується в кожному конкретному
випадку, з урахуванням обставин справи
та особливостей об'єкта, який є
спільним майном.

Відповідно ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Як встановлено в судовому
засіданні та вбачається з матеріалів
справи право власності на житловий
будинко з надвірними будівлями №32 по
вул. З'єднаній у м. Хакрові
зареєстровано наступним чином: 7/200
частин - за ОСОБА_7 на підставі
свідоцтва про право на спадщину,
виданого 27.11.2009 року Третьою
Харківською нотаріальною конторою за
№3-1573; 7/200 частин - за ОСОБА_5 на підставі
свідоцтва про право на спадщину,
виданого 27.11.2009 року Третьою
Харківською нотаріальною конторою за
№3-1575; 13/100 частин - за ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі -продажу
,посвідченого 15.04.1986 року Восьмою
Харківською нотаріальною конторою за
№2-640, рішенням Київського районного
суду м. Харкова від 13.03.2008 року,
додаткового рішення Київського
районного суду м. Харкова від 03.06.2008
року, що було підтверджено відповіддю
на запит №9549 від 29.10.2011 року
Комунальним підприємством «Харківське
міське бюро технічної
інвентаризації», Інформаційною
довідкою з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно щодо об'єкта
нерухомого майна від 21.07.2014 року №24508871
(а.с.7,100-103).

Як було встановлено судом, ОСОБА_7
померла ІНФОРМАЦІЯ_4, після смерті якої
була завдена спадкова справ №934/2012.

Як вбачається з копії спадкової
справ, витребуваної судом з Восьмої
Харківської державної нотаріальної
контори, померла ОСОБА_7 залишила все
своє майно своєму правнуку ОСОБА_4 (а.с.47
зворотна сторона).

Відповідно до наявної в
матеріалах спадкової справи №934/2012
заяви ОСОБА_3 вбачається, що останній
відмовися від одержання обов'язкової
частки спадкового майна, що належало
його померлій матері ОСОБА_7 (а.с.46).

Відповідно до Витягу про
реєстрацію в Спадковому реєстрі від
11.06.2013 року судом встановлено, що
спадкоємець ОСОБА_4 оформив свої
спадкові права на 26/100 частин житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_2. Право
власності на 7/200 частин будинку
АДРЕСА_1, ОСОБА_4 не оформив.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали до
суду заяви про визання ними позову у
повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України
позивач може відмовитися від позову, а
відповідачі - визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Згідно ч. 4 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
12.06.2009 року №2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й порушує права,
свободи та інтереси інших осіб, суд
ухвалює рішення про задоволення
позову, обмежившись у мотивувальній
частині рішення посиланням на визнання
позову без з'ясування і дослідження
інших обставин справи.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок у
їх сукупності.

Дослідивши та проаналізувавши
письмові докази по справі суд
приходить до висновку, що визнання
позову відповідачами не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, оскільки
предметом позову є припинення права
власності та визнання права власності
на майно, право на яке належить
відповідачам, враховуючи конкретні
обставини справи, а саме те, що частка у
спільній власності на будинок ОСОБА_3
та ОСОБА_4 є незначною (7/100), вона не може
бути виділена в натурі, сумісне
користування квартирою неможливе,
оскільки відповідачі не мешкають в
будинку та не несуть витрати по його
утриманню, суд вважає, що позовні
вимоги щодо припинення права власності
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на 7/100 частин будинку,
визнання права власності на цю частку
за позивачем ОСОБА_3 підлягають
задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації за
понесені судові витрати, пов'язані із
зверненням до суду і розглядом
цивільної справи.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3,10,11,174, 209,212,214-215,218, 256 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, за участі третьої особи -
ОСОБА_6, про визнання права власності -
задовольнити.

Припинити право власності на 7/100
частин житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 право власності на
який зареєстроване за ОСОБА_7 та ОСОБА_5
по 1/2 частці за кожним (по 7/200).

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_2 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3 вартість 7/100
частин житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 в розмірі 341 (триста
сорок одна) грн. 40 коп. шляхом виплати ТУ
ДСА України в Харківській області
ОСОБА_5, ОСОБА_4 зазначеної суми коштів
у рівних частинах, внесених ОСОБА_3 на
депозитний рахунок ТУ ДСА України в
Харківській області.

Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1) право власності на 7/100 частин
житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі якщо рішення було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02
вересня 2014 року.

Суддя
Н.В. Якуша