У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Юровської Г.В., Нагорняка В.А.,
Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Об'єднаної первинної організації
профспілки працівників
машинобудування та металообробки
Публічного акціонерного товариства
«Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе» про визнання незаконними та
скасування розпоряджень відповідача
про встановлення простою, визнання
незаконним та скасування графіку
відпусток, зобов'язання здійснити
донарахування заробітної плати,
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 28 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
27 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що відповідно до рішення
Ковпаківського райсуду м. Суми від 26
лютого 2014 року він розпорядженням
Об'єднаної первинної організації
профспілки працівників
машинобудування та металообробки
Публічного акціонерного товариства
«Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе» (далі - ОПОППММ ПАТ «Сумське
машинобудівне НВО ім. М.В. Фрунзе»)

від 28 лютого 2014 року № 01/06-05 був
поновлений на посаді консультанта
відповідача з правових питань
відповідно до тимчасової трудової
угоди

від 01 березня 2008 року.

З 2013 року позивач є членом профспілки
«Солідарність», яка діє на
підприємстві.

Згідно з розпорядженням відповідача
від 28 лютого 2014 року за № 01/06-07
позивачеві встановлено простій з 28
лютого 2014 року по 11 квітня 2014 року в
зв'язку з відсутністю роботи.

На підставі наведеного, ОСОБА_4 просив
суд визнати незаконним та скасувати
розпорядження відповідача від 28 лютого
2014 року № 01/06-07; зобов'язати відповідача
здійснити донарахування заробітної
плати до посадового окладу у розмірі 1
300 грн за період з 28 лютого

2014 року по 11 квітня 2014 року, нарахувати
та виплатити індексацію невиплаченої
вчасно частини заробітної плати за
період з 28 лютого

2014 року по день фактичної виплати,
нарахувати та виплатити компенсацію за
порушення строків виплати
невиплаченої вчасно частини
заробітної плати та індексацію за
період 28 лютого 2014 року по день
фактичної виплати включно; визнати
незаконним та скасувати графік
відпусток працівників відповідача на
2014 рік від 28 лютого 2014 року,
попередження про надання щорічної
відпустки від 28 лютого 2014 року та
розпорядження відповідача від 28 лютого
2014 року № 01/07-04 та стягнути моральну
шкоду в розмірі

4 тис. грн.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 28 липня

2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
27 серпня 2014 року, у задоволенні позову
відмовлено.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції з висновком якого
погодився і апеляційний суд,
обґрунтовано виходив із того, що
позивач не довів суду наявність
підстав для визнання незаконним
розпорядження про простій, яке було
видано роботодавцем відповідно до
положень ст. 34 КЗпП України, а також те,
що останнім не було дотримано вимог
трудового закону при затвердженні
графіку відпусток працівників
підприємства.

Із матеріалів справи та змісту судових
рішень не вбачається, що судами при
вирішенні спору допущено порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
суду першої інстанції, з якими
погодився й апеляційний суд, не
спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України
визначено, що суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 28 липня

2014 року та ухвалу апеляційного суду
Сумської області від 27 серпня

2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська В.А. Нагорняк Т.О.
Писана