АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Шаповал Г. І. Доповідач -
Калиновський А.Б. Категорія 23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу

представника відповідачів ОСОБА_2 на
рішення Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 03 жовтня
2014 року по справі за позовом
Комунального підприємства "Жилсервіс"
Вільногірської міської ради
Дніпропетровської області до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, третя особа: Управління
архітектури, капітального будівництва
та житлово-комунального господарства
Вільногірської міської ради
Дніпропетровської області про
спонукання до відновлення становища,
яке існувало до порушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Вільногірського
міського суду Дніпропетровської
області від 03 жовтня 2014 року позовні
вимоги КП "Жилсервіс" Вільногірської
міської ради Дніпропетровської
області до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
Управління архітектури, капітального
будівництва та ЖКГ Вільногірської
міської ради Дніпропетровської
області про спонукання до відновлення
становища, яке існувало до порушення
задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3 відновити стан
складського приміщення інв. № 22380-а,
який існував до порушення ОСОБА_3 умов
договору оренди індивідуально
визначеного нерухомого майна, що
належить до комунальної власності
територіальної громади м.
Вільногірська, № 384/А від 30.04.2010 р., а
саме: - розібрати закладений цеглою
дверний отвір та влаштувати металеві
вхідні ворота; виконати демонтаж 2-х
металевих воріт зі східної сторони
приміщення.

Зобов'язано ОСОБА_4 розібрати
самовільно збудований гараж з
північної сторони примкнення, який
унеможливлює доступ та користування
складським приміщенням інв. № 22380-а, яке
знаходиться на балансі КП «Жилсервіс».

Розірвано договір оренди
індивідуально визначеного нерухомого
майна, що належить до комунальної
власності територіальної громади м.
Вільногірська, № 384/А від 30.04.2010 р., та
зобов'язано ОСОБА_3 здати за актом
приймання-передачі орендоване майно.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
користь КП "Жилсервіс» Вільногірської
міської ради, Дніпропетровської
області судовий збір по 121,8 грн. з
кожного.

В апеляційній скарзі представник
відповідачів просить скасувати
рішення суду, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.
Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Згідно ст. 376 ЦК України, якщо
власник (користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Згідно ст. 773 ЦК України, наймач
зобов'язаний користуватися річчю
відповідно до її призначення та умов
договору, якщо наймач користується
річчю, переданою йому у найм, не за її
призначенням або з порушенням умов
договору найму, наймодавець має право
вимагати розірвання договору та
відшкодування збитків.

Судом встановлено, що 30 квітня 2010
р. між КП «Жилсервіс» та ОСОБА_3
укладено договір оренди індивідуально
визначеного нерухомого майна, що
належить до комунальної власності
територіальної громади м.
Вільногірська, № 384/А щодо передачі в
оренду нежитлового приміщення інв. №
22380-а, що знаходиться з південної
сторони буд. АДРЕСА_1, відповідно до
якого відповідачу було передано в
оренду приміщення, яке являло собою
одне суцільне приміщення площею 54 м2.

19 листопада 2013 р. спеціальною
комісією був проведений огляд
орендованого приміщення та було
виявлено, що ОСОБА_3 демонтовані
металеві вхідні ворота в приміщення,
виконано закладку дверного отвору
цеглою, виконано монтаж двох металевих
воріт зі східної сторони, влаштовано
всередині приміщення цегляну
перегородку та на місці, де був вхід до
приміщення, ОСОБА_4 самовільно
збудовано гараж. Будь-які дозволи для
здійснення будівництва у ОСОБА_4
відсутні.

ОСОБА_3 було запропоновано
привести орендоване приміщення в
первинний стан до 20 грудня 2013 р., однак
дані умови не були ним виконані.

14 липня 2014 р. комісією повторно
здійснено перевірку стану
орендованого майна та виявлено, що
ОСОБА_3 виконано демонтаж цегляної
перегородки всередині приміщення, але
інші порушення не усунуті.

Задовольняючи позовні вимоги КП
"Жилсервіс", суд правильно виходив з
того, що ОСОБА_3 суттєво порушив взяті
на себе зобов'язання за договором
оренди, оскільки внаслідок перебудови,
з одного суцільного приміщення було
створено два з окремими воротами, окрім
того, до орендованого приміщення з
боку, де раніше були ворота, був
самовільно прибудований гараж без
будь-якого дозволу, що повністю змінило
конструкцію орендованої будівлі та
можливість користування нею після
закінчення строку оренди.

Доводи апеляційної скарги
відповідачів про те, що суд
необґрунтовано розірвав договір
оренди є безпідставними та
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами.

Твердження про те, що в діях
ОСОБА_4 не було факту самовільного
будівництва гаражу, а тому вимоги про
розібрання цього гаражу не підлягають
задоволенню не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки як стверджують самі
відповідачі, вони звертались до
відповідних органів місцевого
самоврядування з проханням надати
дозвіл на будівництво гаражу, однак
офіційно такого дозволу вони так і не
отримали.

Крім того, відповідачами не було
надано доказів на підтвердження того,
що перебудова орендованого приміщення
та прибудова до нього гаража були
здійснені за згодою орендодавця та
відповідно до порядку та правил,
встановлених законами та підзаконними
актами, що регулюють проведення
реконструкції орендованого приміщення
складу, відведення земельної ділянки
під індивідуальне гаражне будівництво
та саме будівництво будівлі гаража.

Таким чином, рішення суду відповідає
нормам матеріального та
процесуального права. Підстав для його
зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
відповідачів ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від 03
жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: