Справа № 438/95/11
Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-ц/783/5863/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

при секретарі: Бадівській О.О.

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Бориславського міського
суду Львівської області від 17 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа Східницька селищна
рада Львівської області про виділ в
натурі 1/4 ідеальної частини
будинковолодіння АДРЕСА_1 та
встановлення порядку володіння й
користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, у
якому просить суд ухвалити рішення,
яким виділити їй у натурі 1/4 ідеальну
частку із індивідуального житлового
будинку АДРЕСА_1 та 1/4 ідеальну частку
із господарських будівель,
розташованих по АДРЕСА_1. Встановити
між нею та відповідачем ОСОБА_5 порядок
користування земельною ділянкою
площею 1678 кв.м., що закріплена за
житловим будинком АДРЕСА_1, виділивши
їй у володіння і користування 1/4
частину земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_1. Стягнути
з відповідача на її користь судові
витрати у справі. В обґрунтування
позову посилається на те, що їй на праві
власності належить 1/4 ідеальна
частина житлового будинку АДРЕСА_1, які
вона успадкувала після смерті матері
ОСОБА_6 Відповідачу на праві власності
належить 3/4 ідеальної частини спірного
будинковолодіння, в тому числі 1/2
ідеальна частина - на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, виданого Бориславською
держнотконторою 10.04.2001 р., та 1/4 ідеальна
частина будинковолодіння, яку він
успадкував по закону після смерті
їхньої матері ОСОБА_7 У даний час
відповідач займає у спірному будинку
весь другий поверх та дві кімнати на
першому поверсі (позначені на
схем-плані літ.1-4 та літ.1-5), які були в
користуванні їхньої матері. Вона
фактично займає та користується
приміщеннями першого поверху будинку,
а саме: приміщеннями, позначеними на
схем-плані літ.1-3, літ.1-2, ванною літ.II,
верандою літ. І та підвалом, позначеним
на схем-плані літ.І., які також були в
користуванні їхньої матері. Згідно
рішення виконкому Східницької
селищної ради від 19.12.1980 р. та додатку до
даного рішення, за спірним будинком
закріплено земельну ділянку площею 1678
кв.м., в тому числі 478 кв.м. - самовільно
захоплена земельна ділянка, яка
залишена у користуванні. Реального
розподілу спірного будинковолодіння
між нею та відповідачем після смерті
їхньої матері проведено не було.
Незважаючи на те, що вона є
повноправним власником 1/4 ідеальної
частини спірного будинковолодіння,
відповідач чинить їй перешкоди у
користуванні її власністю, з приводу
чого у них часто виникають конфлікти.

Рішенням Бориславського міського
суду Львівської області від 17 липня 2014
року позов задоволено. Вирішено
питання судових витрат.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_5
подавши апеляційну скаргу, у якій
зазначає, що вважає його прийнятим в
порушення норм процесуального і
матеріального права, при постановленні
якого не застосовано закон який
підлягав застосуванню. Вказує, що судом
помилково не залучено відповідачем у
справі ще одного співвідповідача -
рідну сестру ОСОБА_8, як можливого
спадкоємця майна та неповно з'ясовно
обставини справи, не в повній мірі
задоволено вимоги, що підлягали до
задоволення, а саме щодо проведення
додаткової чи повторної судової
-будівельно-технічної експертизи,
оскільки експертом невірно було взято
для проведення можливих варіантів
розподілу вихідні дані для проведення
експертного дослідження карт
земміськфонду та матеріалів справи
Дрогобицького МБТІ та ЕО, тобто дані
взяті для проведення експертного
дослідження, на які посилався суд не
відповідають фактичним обставинам
справи. Також звертає увагу, що в
порушення норм ЦПК України невірно
покладено обов'язок по відшкодуванні
судових витрат, зокрема за проведену
судово-технічну експертизу та
відхилення реально виділених часток.

Просить скасувати рішення
Бориславського міського суду
Львівської області від 17 липня 2014 року
та ухвалити нове рішення.

Представник Східницької селищної ради
Львівської області в судове засідання
не з'явився, хоча про розгляд справи
було повідомлено належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.
211), про причини неявки суд не
повідомлено та з клопотанням про
відкладення розгляди справи не
звертався, тому розгляд справи
відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України
здійснюється колегією суддів за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, представника ОСОБА_4,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. На
підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції відповідає
зазначеним вимогам.

Районним судом встановлено, що сторони
у справі є співвласниками
будинковолодіння АДРЕСА_1. Зокрема,
позивачу ОСОБА_3 на праві спільної
часткової власності належить 1/4
ідеальна частина будинковолодіння
АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом, виданого
03.10.2008 року державним нотаріусом
Бориславської держнотконтори, р.№1735,
зареєстрованого у КП ЛОР «Дрогобицьке
МБТІ та ЕО» 06.03.2009 року за р.№24649707, що
стверджується копією витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, виданого КП ЛОР «Дрогобицьке
МБТІ та ЕО» 06.03.2009 року.

ОСОБА_2 на праві власності належить 1/2
ідеальна частина спірного
будинковолодіння на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, виданого Бориславською
держнотконторою 10.04.2001 року. Крім цього,
у його користуванні перебуває 1/4
ідеальна частина будинковолодіння, яка
перебувала у власності їхньої з
позивачем матері - ОСОБА_6, та на яку на
цей час він спадщину не оформив, що
стверджується копією довідки КП ЛОР
«Дрогобицьке МБТІ та ЕО» №723 від 27.04.2010
року. Таким чином, у фактичному
користуванні відповідача перебуває 3/4
ідеальних частин спірного
будинковолодіння.

Житловий будинок АДРЕСА_1 (позначений
на плані літ. «А-1») складається з шести
житлових кімнат, двох кухонь, підвалу
та до нього належать такі господарські
будівлі: дерев'яний сарай літ. «Б»,
огорожа літ. « 1».

Відповідно до копії угоди про порядок
конкретного користування будинком,
укладеної 15.05.2001 року між матір'ю сторін
у справі - ОСОБА_6 та відповідачем
ОСОБА_2, посвідченої приватним
нотаріусом Бориславського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 за
реєстровим №1053, в користування
відповідача перейшов другий поверх
будинку АДРЕСА_1, а саме: кухня « 2-1»
площею 9,7 кв.м., житлова кімната « 2-2»
площею 15,9 кв.м., житлова кімната « 2-3»
площею 13 кв.м., житлова кімната « 2-4»
площею 12,8 кв.м., коридор «І» площею 7,0
кв.м., коридор «ІІ» площею 13,5 кв.м.,
приміщення для ванни «ІІІ» площею 5,0
кв.м., що становить 53/100 ід.частин
житлового будинку. Сарай літ. «Б» та
огорожа « 1» в спільному користуванні. У
користування матері сторін у справі -
ОСОБА_6 перейшов весь перший поверх
спірного житлового будинку.

Також районним судом встановлено, що на
даний час відповідач ОСОБА_2 має у
користуванні у спірному будинку весь
другий поверх та дві кімнати на першому
поверсі (позначені на схем-плані літ.1-4
та літ.1-5), які були в користуванні
ОСОБА_6

ОСОБА_3 фактично користується
приміщеннями першого поверху спірного
будинку, а саме: приміщеннями,
позначеними на схем-плані літ.1-3, літ.1-2,
ванною літ.II, верандою літ. І та
підвалом, позначеним на схем-плані
літ.І., які також були в користуванні
матері ОСОБА_6

Рішенням виконавчого комітету
Східницької селищної ради народних
депутатів №75 від 19.12.1980 року та додатку
до даного рішення, за житловим будинком
АДРЕСА_1, закріплено земельну ділянку
площею 1678 кв.м., в тому числі 478 кв.м. -
самовільно захоплена земельна ділянка,
яка залишена у користуванні.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 364/13
від 31.10.2013р., розроблено один варіант
виділу в натурі частки позивачу ОСОБА_3
в житловому будинку з урахуванням
встановленого порядку користування, що
склався між співвласниками на стадії
проектного завдання. При цьому
обчислено величину компенсації за
відхилення від величин ідеальних
часток (а.с. 39-61).

Окрім того, експертизою розроблено два
варіанти виділу позивачу ОСОБА_3 в
окреме користування частини горищного
простору площею 21,6 кв.м., а також
розроблено два варіанти порядку
користування земельною ділянкою
площею 1200 кв.м., яка виділена для
обслуговування будинку АДРЕСА_1.

Згідно з ст. 364 ЦК України, співвласник
має право на виділ у натурі частки із
майна, що є у спільній частковій
власності. Якщо виділ у натурі частки
із спільного майна не допускається
згідно із законом або є неможливим
(частина друга статті 183 цього Кодексу),
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Згідно з ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності жилого будинку,
будівлі або споруди.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 88 ЗК України:
володіння, користування та
розпорядження земельною ділянкою, що
перебуває у спільній частковій
власності, здійснюються за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а у
разі недосягнення згоди - у судовому
порядку. Учасник спільної часткової
власності на земельну ділянку має
право на отримання в його володіння,
користування частини спільної
земельної ділянки, що відповідає
розміру належної йому частки.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд першої
інстанції прийшов до висновку про те,
що виділення вищевказаного горищного
простору та встановлення порядку
користування вказаною земельною
ділянкою необхідно провести по першому
варіанту, запропонованому судовою
будівельно-технічною експертизою,
оскільки це буде відповідати інтересам
сторін.

Окрім того, з ОСОБА_2 районний суд
стягнув на користь ОСОБА_3 грошову
компенсацію за відхилення реально
виділених часток будинковолодіння від
ідеальних часток у сумі 3 848 грн. з ПДВ.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції.

В судовому засіданні Апеляційного суду
Львівської області ОСОБА_2 подав суду
клопотання про призначення повторної
будівельно-технічної експертизи, однак
колегія суддів вважає, що дане
клопотання слід відхилити, оскільки
таке є необґрунтованим і таким, що не
відповідає вимогам ст. 150 ЦПК України
щодо призначення додаткової чи
повторної експертизи, оскільки не
наведено жодних підстав передбачених
законом.

Окрім того, під час розгляду справи в
суді першої інстанції було допитано
експерта ОСОБА_10, який склав висновок
№364/13 судової будівельно-технічної
експертизи.

Покликання апелянта щодо
неправильного визначення земельної
ділянки, колегія суддів вважає
необґрунтованим, оскільки як
вбачається із пояснень апелянта в
Апеляційному суді Львівської області,
що дані взяті для проведення
експертного дослідження, на які
посилався суд не відповідають
фактичним обставинам справи, не
знайшли свого підтвердження.

Окрім того, відповідачем в доводах
апеляційної скарги не зазначено який
закон не застосував суд першої
інстанції та які вимоги матеріального
та процесуального права судом
порушено.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що районний суд повно та
всебічно дослідив та оцінив
обставини у справі, подані сторонами
докази та правильно визначив характер
спірних правовідносин.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону і зібраним
по справі доказам.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують рішення суду першої
інстанції, а тому підстав для
скасування рішення Бориславського
міського суду Львівської області від 17
липня 2014 року колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориславського міського
суду Львівської області від 17 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
Л.Б. Струс

Судді
М.М. Шандра

Н.Л. Шумська