Справа № 188/1532/14-ц
Провадження № 2/188/691/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року Суддя
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області Полубан М.П.
, розглянувши заяву Публічного
Акціонерного Товариства Комерційний
Банк « Приватбанк» ( скорочена назва
ПАТ КБ « Приватбанк» ) до ОСОБА_2 про
забезпечення позову ,

В С Т А Н О В И
В:

В провадження Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області надійшла цивільна справа за
позовом ПАТ КБ « Приватбанк» до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором
.

Разом з позовом на адресу суду
надійшла заява від позивача про
забезпечення позову. На обгрунтування
даної заяви зазнається , що відповідач
не виконує взяті на себе зобов"язання -
не здійснює щомісячних погашень
кредиту , внаслідок чого виникла
заборгованність. У банку відсутні
підстави вважати , що відповідачем
будуть припинені недобросовісні дії
щодо виконання обов"язків перед
кредитором. Найчастіше за порушенням
зобов"язань перед банком відбувається
вчинення відповідачем всіх можливих
заходів щодо позбавлення банку
можливості задовольнити свої вимоги за
рахунок належного відповідачу майна й
коштів. Це виражається у передачі
третім особам права власності на майно
й кошти або його переховування від
банку й державної виконавчої служби , а
також проведені інших операцій з
майном та коштами щодо позбавлення
банку можливості задовольнити свої
вимоги за його рахунок. З огляду на
зазначене вважає , що неприйняття
заходів забезпечення позову може
зробити неможливим виконання рішення
суду .

В заяві просить суд :

- накласти арешт у межах суми
заборгованості за кредитом в розмірі
6048.92 грн. на грошові кошти , рухоме та
нерухоме майно , яке належить ОСОБА_2 (
52744. АДРЕСА_1 ) , шляхом заборони
будь-яким способом укладати угоди
стосовно цього майна , проводити його
реєстрацію та перереєстрацію ,
здійснювати його відчуження ;

- вжити заходів для термінового
виконання ухвали про забезпечення
позову.

Вивчивши заяву та матеріали
позовної заяву та додані до неї
матеріали, суд вважає , що заява
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено - ( п.1 ) причини, у зв'язку
з якими потрібно забезпечити позов.

В своїй заяві позивач зазначає , що
відповідач своїх зобов'язань не
виконала . У банка відсутні підстави
вважати , що відповідачем будуть
припинені недобросовісні дії щодо
виконання обов'язків перед кредитором.
Тобто вважає , що неприйняття заходів
забезпечення позову може зробити
неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 9 від
22 грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів. Крім того , суд ,з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог, має
пересвідчитись, зокрема, у тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з"ясувати обсяг позовних вимог,
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
позивач позовним вимогам.

Відповідно до вимог ч.3 ст.152 ЦПК
України вид забезпечення позову має
бути співмірним із заявленими
позивачем вимогами.

Як вбачається із заяви про
забезпечення позову,позивач взагалі не
зазначає на яке саме майно у
забезпечення його позову суд має
накласти арешт, не надає жодних доказів
на підтвердження того, чи дійсно майно
перебуває у власності відповідача та
не надає доказів щодо його вартості.
Позивач в своїй заяві не навела
мотивів обрання саме цього, а не іншого
виду забезпечення позову, при цьому не
було наведено і доводів на
підтвердження того, чи існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання рішення суду при задоволені
позову.

Доводи позивача про те, що такий вид
забезпечення позову є вкрай необхідним
ніякими доказами не підтверджені, а є
лише його припущенням, яке не може бути
підставою для задоволення заяви про
забезпечення позову вказаним способом.

Крім того, при забезпеченні
позову шляхом арешту рухомого та
нерухомого майна, не враховано, що за
вимогами ст.55 Закону України «Про
виконавче провадження» при виконанні
відповідної ухвали під час проведення
арешту можливе обмеження права
власника на користування майном, а
також вилучення у нього цього майна для
передачі на зберігання іншим особам.

Таким чином , суд вважає , що
заява позивача про забезпечення позову
є необґрунтованою та такою , що не
підлягає задоволенню

На підставі викладеного ,
каеруючись ст. 151-153 ЦПК України , суд -

У Х
В А Л И В :

Заяву Публічного Акціонерного
Товариства Комерційний Банк «
Приватбанк» до ОСОБА_2 про
забезпечення позову залишити без
задоволення .

Копію даної постанови невідкладно
направити позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 5 днів з дня її
проголошення. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання , а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Суддя М. П. Полубан