Справа № 740/2354/14 Провадження №
22-ц/795/1682/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Гордієць Л. В. Доповідач - Харечко Л. К.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіХаречко
Л.К.,суддів:Губар В.С., Позігуна М.І., при
секретарі:Мартиновій А.В.,за
участю:відповідача ОСОБА_5 та його
представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу ОСОБА_5 на рішення Ніжинського
районного суду Чернігівської області
від 14 липня 2014 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про
відшкодування шкоди, заподіяної
дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 14 липня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_5
про відшкодування шкоди, заподіяної
дорожньо-транспортною пригодою
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 17415
(сімнадцять тисяч чотириста
п'ятнадцять) гривень 68 копійок у
рахунок відшкодування заподіяних
збитків в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, 1150 (одну
тисячу сто п'ятдесят) гривень 00 копійок
в рахунок повернення вартості
проведеного автотоварознавчого
дослідження, 243 (двісті сорок три) 60
копійок в рахунок повернення судового
збору, а всього стягнути 18809
(вісімнадцять тисяч вісімсот дев'ять)
гривень 28 копійок.

Непогоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить вказане рішення
скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_7
відмовити, посилаючись на те, що
рішення було ухвалене без повного та
всебічного з'ясування обставин на які
посилалися сторони, а також з грубим
порушенням матеріального та
процесуального законодавства.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт вказує на те, що він з позивачем
перебував у трудових відносинах і ні
про яку цивільно-правову угоду не може
бути мови. Зазначає, що позивач не
оскаржував рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 17.04.2014 року, яким йому було
відмовлено в задоволенні позову про
відшкодування шкоди з тих підстав, що
між сторонами трудовий договір згідно
положень КЗпП України не укладався, а
між останніми наявні відносини щодо
цивільно-правової угоди згідно норм ЦК
України з правами та обов'язками
виконавця та замовника. Вважає, що
правова кваліфікація спірних
правовідносин вказаного рішення не має
преюдиційного значення.

Крім того, апелянт зазначає, що суд
першої інстанції погоджуючись з тим, що
між сторонами були наявні відносини
щодо цивільно-правової угоди згідно
норм ЦК України з правами та
обов'язками виконавця та замовника та
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7,
не вказав яка саме угода була укладена
між сторонами і якими конкретними
нормами ЦК України вона
регламентується.

Вислухавши суддю-доповідача, осіб, які
брали участь у справі, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не може бути задоволеною,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом встановлено, що відповідно до
довіреності від 31.01.2011 року ОСОБА_7 має
право розпорядження автомобілем марки
FAW, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року
випуску, належного ОСОБА_8 на підставі
свідоцтва про реєстрацію ТЗ, серії
НОМЕР_3.

30.09.2013 року позивач відповідно до П.2.2.
ПДР України передав керування
вищевказаним транспортним засобом
відповідачу для перевезення вантажу.

Згідно постанови Ніжинського
міськрайонного суду від 28.01.2014 року
ОСОБА_5 07 жовтня 2013 року керуючи
автомобілем марки FAW, реєстраційний
номер НОМЕР_1, на автомобільній дорозі
Дніпропетровськ-Царичанка-Решитилівка
, в порушення п.п.16.11; 2.1; 2.2 ПДР здійснив
зіткнення із автомобілем марки
„Камаз", номерний знак НОМЕР_2, в
результаті ДТП вищезазначені
автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Як вбачається з висновку № 451
експертного автотоварознавчого
дослідження колісного транспортного
засобу складеного 29 жовтня 2013 року
судовим експертом-автотоварознавцем
ОСОБА_9 вартість відновлюваного
ремонту вантажного автомобіля „FAW-
СА1061 К28L5R5-2111", державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, необхідного для усунення
пошкоджень, отриманих у ДТП 07.10.2013 року,
з урахуванням значення коефіцієнту
фізичного зносу його складників,
станом на час проведення дослідження
складає: - з урахуванням суми ПДВ 20% -
2935,21 грн., у вартості складників: 27415,63
грн.

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 17.04.2014
року в позові ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про
відшкодування шкоди відмовлено.
Позовні вимоги у вказаній справі є
аналогічними, але заявлені з підстав
пошкодження належного позивачу
автомобіля відповідачем під час
виконання трудових обов'язків. В
мотивувальній частині рішення суд
зазначив, що між сторонами трудовий
договір згідно положень КЗпП України
не укладався, між останніми наявні
відносини щодо цивільно-правової угоди
згідно норм ЦК України з правами та
обов'язками виконавця та замовника.

В травні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про
відшкодування шкоди внаслідок ДТП з
підстав пошкодження належного йому
автомобіля під час виконання
відповідачем домовленості щодо
перевезення вантажу.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
правовідносини, які між ними виникли
та закон їх регулюючий, виходячи з того,
що з вини ОСОБА_5 сталася ДТП, який
керував транспортним засобом ОСОБА_7
під час виконання відповідачем
домовленості щодо перевезення вантажу.
Позивач за власний рахунок та частково
за рахунок відповідача відновив свій
пошкоджений транспортний засіб, а тому
вправі вимагати з відповідача
відшкодування всіх завданих йому
збитків.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується апеляційний
суд враховуючи наступне.

Відповідно до 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Як зазначено в роз'ясненнях п. 2
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27 березня 1992 року № 6 „Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди", шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини.

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 14 липня
2014 року в задоволенні позову ОСОБА_7 до
ОСОБА_5 про відшкодування шкоди
відмовлено повністю. В мотивувальній
частині рішення зазначено, що між
сторонами трудовий договір згідно
положень КЗпП України не укладався, між
останніми наявні відносини щодо
цивільно-правової угоди згідно норм ЦК
України з правами та обов'язками
виконавця та замовника. Вказане
рішення сторонами не оскаржувалося та
набрало законної сили.

З урахуванням викладеного висновки
місцевого суду про те, що
правовідносини, які склалися між
сторонами у справі, були не трудовими, а
виникли на підставі укладеного
сторонами цивільно-правової угоди,
відповідають фактичним обставинам
справи та зібраним доказам, яким суд
першої інстанції дав об'єктивну оцінку,
а тому апеляційний суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_7 щодо
відшкодування шкоди, заподіяної
дорожньо-транспортною пригодою є
обґрунтованими, а рішення суду першої
інстанції є законним.

Розглядаючи апеляційну скаргу на
підставі вимог ст. 303 ЦПК України,
апеляційним судом не встановлено
підстав, передбачених ст. 309 ЦПК
України, для ухвалення нового рішення
суду.

За таких обставин, відповідно до ст. 308
ЦПК України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ніжинського районного суду
Чернігівської області від 14 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Головуючий:Судді: