АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 177/2-15/01
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2489/К/14
суддя Приміч Г.І.
Суддя-доповідач - Зубакова
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М.,
Соколан Н.О.

при секретарі - Трофименко О.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою Відділу
державної виконавчої служби
Криворізького районного управління
юстиції на ухвалу Криворізького
районного суду Дніпропетровської
області від 07 листопада 2014 року по
цивільній справі за поданням
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Криворізького районного управління
юстиції про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до виконання аліментних
зобов'язань.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Криворізького районного управління
юстиції - Озімок Тетяна Анатоліївна, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2014 року державний
виконавець Відділу державної
виконавчої служби Криворізького
районного управління юстиції Озімок
Т.А. звернулася до суду з поданням про
обмеження у праві виїзду за кордон
ОСОБА_2, посилаючись на те, що в Відділі
державної виконавчої служби
Криворізького районного управління
юстиції (надалі - ВДВС Криворізького
РУЮ) знаходиться виконавче провадження
по примусовому виконанню виконавчого
листа: № 2-15 від 19.04.2001 року виданого
Криворізьким районним судом
Дніпропетровської області про
стягнення з ОСОБА_2 аліментів на
користь Дитячого будинку №2 на
утримання неповнолітніх дітей в
розмірі 1/3 частини з усіх видів її
заробітку (доходу), щомісячно. Божник
ухиляється від виконання судового
рішення. У зв'язку з викладеним, просив
суд, тимчасово обмежити у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2, 1975 року
народження.

Ухвалою Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 07
листопада 2014 року в задоволенні
подання державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Криворізького районного управління
юстиції Озімок Т.А. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межу
України ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційній скарзі начальник ВДВС
Криворізького РУЮ поставив питання про
скасування ухвали суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, просив скасувати ухвалу суду та
постановити нову ухвалу, якою
задовольнити подання державного
виконавця ВДВС Криворізького РУЮ про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України до виконання
аліментних зобов'язань. Вважає, що
доказом ухилення боржника від сплати
аліментів є фактична їх несплата та
виникла у зв'язку з цим заборгованість,
що сукупно перевищує суму відповідних
платежів за шість місяців.

Заслухавши суддю-доповідача,
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Криворізького районного управління
юстиції Озімок Т.А., яка підтримала
доводи апеляційної скарги та просила
її задовольнити, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів викладених у
поданні державного виконавця та
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Криворізького районного управління
юстиції Озімок Т.А. звернулася до суду з
даним поданням, зазначивши, що на
виконанні в ВДВС Криворізького РУЮ
знаходиться в провадженні по
примусовому виконанню виконавчий лист
№ 2-15 від 19.04.2001 року, виданий
Криворізьким районним судом
Дніпропетровської області про
стягнення з ОСОБА_2 аліментів на
користь Дитячого будинку №2 на
утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в
розмірі 1/3 частини з усіх видів її
заробітку (доходу), щомісячно.

Боржник ОСОБА_2 заборгованість за
вказаними аліментними платежами не
сплачує. Враховуючи значний термін
невиконання боржником зобов'язань та
законних вимог державного виконавця, є
підстави вважати, що боржник
ухиляється від виконання судового
рішення.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_2, суд першої
інстанції виходив із того, що державним
виконавцем не вчинено всіх необхідних
виконавчих дій щодо стягнення
заборгованості по аліментам, не
з'ясовано наявність нерухомого майна,
а тому, з урахуванням відсутності у
боржника паспорту для виїзду за межі
України, задоволення такого подання є
передчасним.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Процесуальний порядок вирішення
питання про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
врегульовано ст. 377-1 ЦПК України.

Підстави для тимчасового обмеження у
праві виїзду громадян України за межі
України передбачені ст.6 «Про порядок
виїзду з України та в'їзд в Україну
громадян України», в п.5 якої зазначено,
що громадянину може бути тимчасово
відмовлено у видачі паспорта, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи) до виконання зобов'язань.

При наявності паспорта громадянинові
України може бути тимчасово відмовлено
у виїзді за кордон із тих же підстав, що
передбачені для відмови у видачі
паспорта.

З аналізу зазначеної норми
матеріального закону витікає, що для
тимчасового обмеження у праві виїзду
громадянина України за кордон
необхідна не тільки наявність
невиконаних зобов'язань, але і ухилення
від їх виконання, а також наявність
паспорту для виїзду за кордон.

Як вбачається з матеріалів справи
боржника ОСОБА_2, 1975 року народження, не
документована паспортом громадянина
України для виїзду за кордон, що й було
враховано судом першої інстанції при
постановленні ухвали.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що судом надано вірної
оцінки обставинам справи, зокрема
враховано той факт, що боржник ОСОБА_2
проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10),
однак державним виконавцем перевірено
наявність майна, на яке можна звернути
стягнення, лише за адресою реєстрації
боржника: АДРЕСА_2 (а.с. 5).

При цьому, запит до КП ДОР «Криворізьке
БТІ» щодо реєстрації за ОСОБА_2 права
власності на нерухоме майно державним
виконавцем було направлено щодо майна
за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8), а відомості
щодо реєстрації права власності на
нерухоме майно за адресою реєстрації
та проживання боржника ОСОБА_2
державним виконавцем взагалі не
витребувано.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що державним
виконавцем належними та допустимим
доказами не підтверджено факт
здійснення всіх необхідних виконавчих
дій з приводу виконання зазначеного
виконавчого листа та не надано доказів
про неможливість виконати рішення суду
в примусовому порядку, а згідно
рішення Європейського Суду України з
прав людини від 29 червня 2004 року у
справі «Півень про України» саме на
державну виконавчу службу
покладається обов'язок належно, у
повному обсязі і без затримок
виконувати рішення суду, що передбачає
вжиття всіх необхідних заходів, які
передбачені законом і повинні
привести до виконання рішення.

Доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку про те, що доводи апеляційної
скарги спростовуються матеріалами
справи, та фактично є незгодою з
висновками суду по оцінці наданих
доказів та існуючих обставин справи,
тож суд дійшов вірного висновку щодо
необхідності відмовити державному
виконавцеві в задоволенні подання щодо
обмеження права виїзду за кордон
ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що ухвала суду
постановлена з дотриманням норм
матеріального і процесуального
законодавства, у зв'язку із чим
апеляційна скарга підлягає відхиленню
через свою недоведеність, а
оскаржувана ухвала - залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Криворізького
районного управління юстиції -
відхилити.

Ухвалу Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 07
листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: