Справа № 497/116/14-ц
Провадження № 2/497/143/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2014 року. Болградський районний суд
Одеської області в складі:

головуючої - судді - Калібової М.М.

за участю секретаря - Войтової С.І.

у відкритому судовому засіданні в м.
Болград, розглянув цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" в особі філії - АТ "Ощадбанк"
до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Державний
ощадний банк України», 15.01.2014 року
звернувся до суду з позовом та просив
постановити рішення, яким стягнути
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2на
його користь, в особі філії Одеське
обласне управління АТ "Ощадбанк"
заборгованість по кредитному договору
№ 1452 від 07 жовтня 2008 року, в сумі 82435
(вісімдесят дві тисячі чотириста
тридцять п'ять) грн. 76 коп., яка
складається з: строкового основного
боргу по кредиту - 76726, 22 грн.,
простроченого основного боргу по
кредиту - 4219,20 грн., прострочених
процентів за користування кредитом за
період з 10.08.2012 року по 09.12.2013 року - 1404,85
грн. та пені згідно даних АБС « Барс
Millenium» за період з 10.08.2012 року по 09.12.2013
року - 85,49 грн., та судові витрати по
справі, посилаючись на те, що 07 жовтня
2008 року між ПАТ „Державний ощадний
банк України" та відповідачкою ОСОБА_1
був укладений договір про іпотечний
кредит №1452 на суму 175000,00 (сто сімдесят
п'ять тисяч) грн..

Гроші в сумі 175000,00 (сто
сімдесят п'ять тисяч) грн. відповідачка
одержала, але в обумовлені договором
строки свої зобов'язання по поверненню
кредиту не виконувала, в зв'язку з чим,
станом на 09.12.2013 року за нею виникла
заборгованість по сплаті кредиту в
сумі 82453 (вісімдесят дві тисячі
чотириста тридцять п'ять) 76 грн..
Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_2
по цьому договору є поручителем, так
як. ПАТ «Державний ощадний банк
України» з ним уклав договір поруки та
іпотеки від 07 жовтня 2008 року.

14 лютого 2014 року
від позивача до суду надійшла заява про
зменшення позовних вимог, в якій
вказується, що з моменту подачі
позовної заяви розмір позовних вимог
зменшився, та згідно розрахунку
заборгованості за кредитом станом на
04.02.2014 року сума заборгованості складає
28299 грн. 23 коп., в тому числі:

-прострочені проценти за користування
кредитом за період з 01.09.2008 року по
04.02.2014 року - 3130 грн. 13 коп.;

-пеня за прострочений основний борг
по кредиту за період з 01.09.2008 року по
04.02.2014 року - 23270 грн. 96 коп.;

-пеня за прострочені проценти за
користування кредитом за період з
01.09.2008 року по 04.02.2014 року - 1898 грн.14 коп.

18 березня 2014 року
від позивача до суду надійшла заява про
збільшення позовних вимог, в якій
вказується, що з моменту подачі
позовної заяви розмір позовних вимог
збільшився, та згідно розрахунку
заборгованості за кредитом станом на
17.02.2014 року сума заборгованості складає
34857 грн. 32 коп., в тому числі:

-прострочені проценти за користування
кредитом за період з 01.09.2008 року по
17.02.2014 року - 3130 грн. 10 коп.;

-пеня за прострочений основний борг
по кредиту за період з 01.09.2008 року по
17.02.2014 року - 28075 грн. 18 коп.;

-пеня за прострочені проценти за
користування кредитом за період з
01.09.2008 року по 17.02.2014 року - 3652 грн. 04
коп.

12.06.2014 року
Болградським районним судом в якості
доказів до позовної заяви у
позивача витребувані оринінал
кредитної справи за кредитним
договором № 1452 від 07 жовтня 2008 року,
укладеним між ОСОБА_1 да Відкритим
акціонерним товариством "Державний
ощадний банк України", нині Публічне
акціонерне товариство "Державний
ощадний банк України"; розрахунки
нарахування процентів за користування
кредитом, пені за прострочений
основний борг по кредиту, а також пені
за прострочені проценти за
користування кредитом по вище
названому кредитному договору, у
зв'язку з тим, що у всіх наданих суду
розрахунках банком невірно вказана
початкова дата періоду нарахування
процентів та пені: банком суми
нарахувань проводились з 14.08.2008 року,
01.02.2008 року, 01.09. 2008 року, коли кредитний
договір між ОСОБА_1 та банком був
укладений лише 07.10.2008 року.

25.06.2014 року від
позивача до суду надійшла заява про
зменшення розміру позовних вимог,
згідно якій банк просить суд
постановити рішення, яким стягнути з
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
користь ПАТ "Державний ощадний банк
України" в особі філії - Одеського
обласного управління АТ "Ощадбанк"
суму боргу за кредитом в розмірі 18514
грн. 02 коп., в тому числі:

-прострочені проценти за користування
кредитом за період з 01.09.2008 року по
18.06.2014 року - 3130 грн. 10 коп.;

-пеня за прострочений основний борг
по кредиту за період з 01.06.2012 року по
18.06.2014 року - 14062 грн. 45 коп.;

-пеня за прострочені проценти за
користування кредитом за період з
01.06.2012 року по 18.06. 2014 року - 1321 грн. 47
коп.

25.07.2014 року подав до суду заяву
про зменшення розміру позовних вимог,
згідно якій банк просить суд
постановити рішення, яким стягнути з
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
користь ПАТ "Державний ощадний банк
України" в особі філії - Одеського
обласного управління АТ "Ощадбанк"
суму боргу за кредитом в розмірі 11614
грн. 94 коп., в тому числі:

-пеня за прострочений основний борг по
кредиту за період з 01.06.2012 року по 03.07.2014
року - 11614 грн. 94 коп. (а.с.139-140).

04.08.2014 року позивач направив в суд
заяву про збільшення розміру позовних
вимог та просить суд постановити
рішення, яким стягнути з відповідачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ
"Державний ощадний банк України" в
особі філії - Одеського обласного
управління АТ "Ощадбанк" суму боргу
за кредитом в розмірі 27275 грн. 30 коп., в
тому числі:

-пеня за прострочений основний борг по
кредиту за період з 01.07.2011 року по 28.07.2014
року - 27275 грн. 30 коп., (а.с.162).

Відповідач ОСОБА_1
уточнені позовні вимоги ПАТ
"Державний ощадний банк України" не
визнала та пояснила, що боргу по
кредитному договору № 1452 від 07 жовтня
2008 року, укладеному між нею та банком,
вона не має. Позивач в заявах про
зменшення, збільшення, зменшення та
збільшення позовних вимог, невірно
вказував:

-початкову дату періоду нарахування
процентів за користування кредитом -
14.08.2008 року, в той час, коли кредитний
договір між нею, ОСОБА_1, та позивачем
був укладений лише 07.10 2008 року;

-початкову дату періоду нарахування
пені за прострочений основний борг по
кредиту - 01.02.2008 року, в той час, коли
кредитний договір між нею, ОСОБА_1, та
позивачем був укладений лише 07.10 2008
року;

-початкову дату періоду нарахування
пені за прострочені проценти за
користування кредитом - 01.09.2008 року, в
той час, коли кредитний договір між
нею, ОСОБА_1, та позивачем був укладений
лише 07.10 2008 року.

ОСОБА_1 та ії представник
вважають, що боргу по кредитному
договору у відповідачів перед банком
взагалі немає, оскільки ОСОБА_1
повністю погасила кредит ще 09.01.2014
року. Відповідачка та ії представник
вважають, що банком пеню нараховано
невірно із посиланням на п.7.8 Договору
№ 1452 від 07 жовтня 2008 року, укладеному
між ОСОБА_1 та позивачем, оскільки пеня
за визначенням не є грошовим
зобов'язанням за кредитним договором,
а є одним із видів цивільно-правової
відповідальності у разі порушення
боржником виконання зобов'язання, тому
стягнення неустойки (пені, штрафу)
обмежується останніми 12 місяцями перед
зверненням кредитора до суду, а
починається з дня (місяця), з якого вона
нараховується, у межах строку
позовної давності за основною вимогою.
Відповідачка та ії представник також
вважають, що вимоги позивача про
стягнення сум, донарахованих після
звернення до суду, також неправомірні,
а надані банком розрахунки
необгрунтовані, так як відсутній
графік, обов'язковість якого визначено
п.3 Постанови НБУ № 168, та який є
істотною умовою та невід'ємною
частиною договору.

Суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково.

Встановлено, що 07 жовтня 2008 року
ПАТ "Державний ощадний банк України" в
особі філії Одеське обласне управління
АТ "Ощадбанк" та відповідачка ОСОБА_1
уклали договір про іпотечний кредит р
№1452 на суму 175000 (сто сімдесят п'ять
тисяч) грнивень (а.с.4-7).

Відповідач, ОСОБА_2 по
кредитному договору, укладеному з
ОСОБА_1, є поручителем, і з ним позивач
уклав 07 жовтня 2008 року договір поруки
(а.с.12-17), та іпотечний договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Болградського районного нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі за 9462 від
07.10.2008 року (а.с.8-110.

Згідно п.1.1 договору поруки,
ОСОБА_2 зобов'язався перед позивачем
відповідати солідарно з ОСОБА_1 в
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання ним своїх зобов'язань по
укладеному з позивачем кредитному
договору.

Відповідно до п. 1.1 кредитного
договору, позичальник забов'язується
прийняти, належним чином використати
та повернути Кредит в сумі 175000,00 (сто
сімдесят п'ять тисяч) грн., а також
сплатити проценти за користування
Кредитом в розмірі 21 % річних в порядку,
на умовах та в строки, визначені
договором №1452. (а.с. 4).

В визначений договором строк,
відповідачка ОСОБА_1 кредит і проценти,
нараховані банком, не сплачувала, в
зв'язку з чим за нею виникла
заборгованість за кредитом, яка згідно
з розрахунком загальної
заборгованості станом на 09.12.2013 рік
складала - 82435 (вісімдесят дві тисячі
чотириста тридцять п'ять) гривень 76
копійок, яка складалася з наступних
частин:

- 76 726,22 грн. - строковий основний борг
по кредиту;

- 4219,20 грн. - прострочений основний борг
по кредиту;

- 1404,85 грн. - прострочені проценти за
користування кредитом за період з
10.08.2012 р. по 09.12.2013 рік;

- 85,49грн. - пеня згідно даних АБС "Барс
Millenium" за період 10.08.2012 року по 09.12.2013 рік.

Викладене підтверджується:

- кредитним договором №1452,
укладеним 07 жовтня 2008 року ПАТ
"Державний ощадний банк України" в
особі філії Одеське обласне управління
АТ "Ощадбанк" з відповідачкою ОСОБА_1,
згідно якого вона повинна була
отримати кредит в сумі 175000 (сто
сімдесят п'ять тисяч) грнивень і
сплачувати його до 07 жовтня 2018 року, а
також сплатити проценти за
користування Кредитом в розмірі 21
(двадцять один) % річних в порядку, на
умовах та в строки, визначені цим
Договором (а.с.4-7).

- договором поруки, №1452, укладеним
07 жовтня 2008 року ПАТ "Державний ощадний
банк України" в особі філії Одеське
обласне управління АТ "Ощадбанк" з
відповідачем ОСОБА_2 згідно якого він
зобов'язався перед позивачкою
відповідати солідарно в повному обсязі
за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1
своїх зобов'язань, по укладеному нею
кредитному договору, а згідно п.1.1
сплачувати ще й проценти за
користування Кредитом в розмірі 21
(двадцять один) % річних в порядку, на
умовах та в строки, визначені Договором
№1452 (а.с.12-170.

- розрахунком заборгованості по
кредитному договору №1452, укладеному 07
жовтня 2008 року ПАТ "Державний ощадний
банк України" в особі філії Одеське
обласне управління АТ "Ощадбанк" з
відповідачкою ОСОБА_1, згідно якого
сума заборгованості по кредиту станом
на 09.12.2013 рік становила 82 435 (вісімдесят
дві тисячі чотириста тридцять п'ять)
гривень 76 коп., яка складається з
наступних частин:

- 76 726,22 грн. - строковий основний борг
по кредиту;

- 4219,20 грн. - прострочений основний борг
по кредиту;

- 1404,85 грн. - прострочені проценти за
користування кредитом за період з
10.08.2012 р. по 09.12.2013 рік;

- 85,49грн. - пеня згідно даних АБС "Барс
Millenium" за період 10.08.2012 року по 09.12.2013 рік.

09.01.2014 року відповідачка ОСОБА_1 в
рахунок погашення заборгованості за
вище вказаним кредитним договором
внесла в касу ПАТ "Державний ощадний
банк України" в особі філії Одеське
обласне управління АТ "Ощадбанк" 84168
грн. (а.с.61), але після цього
позивач неодноразово змінював свої
позовні вимоги, а саме:

14 лютого 2014 року від позивача
до суду надійшла заява про зменшення
позовних вимог, в якій вказується, що з
моменту подачі позовної заяви розмір
позовних вимог зменшився, та згідно
розрахунку заборгованості за кредитом
станом на 04.02.2014 року сума
заборгованості складає 28299 грн. 23 коп., в
тому числі:

-прострочені проценти за користування
кредитом за період з 01.09.2008 року по
04.02.2014 року - 3130 грн. 13 коп.;

-пеня за прострочений основний борг
по кредиту за період з 01.09.2008 року по
04.02.2014 року - 23270 грн. 96 коп.;

-пеня за прострочені проценти за
користування кредитом за період з
01.09.2008 року по 04.02.2014 року - 1898 грн.14 коп.
(а.с.39).

18 березня 2014 року
від позивача до суду надійшла заява про
збільшення позовних вимог, в якій
вказується, що з моменту подачі
позовної заяви розмір позовних вимог
збільшився, та згідно розрахунку
заборгованості за кредитом станом на
17.02.2014 року сума заборгованості складає
34857 грн. 32 коп., в тому числі:

-прострочені проценти за користування
кредитом за період з 01.09.2008 року по
17.02.2014 року - 3130 грн. 10 коп.;

-пеня за прострочений основний борг
по кредиту за період з 01.09.2008 року по
17.02.2014 року - 28075 грн. 18 коп.;

-пеня за прострочені проценти за
користування кредитом за період з
01.09.2008 року по 17.02.2014 року - 3652 грн. 04
коп. (а.с.63).

25.06.2014 року від
позивача до суду надійшла заява про
зменшення розміру позовних вимог,
згідно якій банк просить суд
постановити рішення, яким стягнути з
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
користь ПАТ "Державний ощадний банк
України" в особі філії - Одеського
обласного управління АТ "Ощадбанк"
суму боргу за кредитом в розмірі 18514
грн. 02 коп., в тому числі:

-прострочені проценти за користування
кредитом за період з 01.09.2008 року по
18.06.2014 року - 3130 грн. 10 коп.;

-пеня за прострочений основний борг
по кредиту за період з 01.06.2012 року по
18.06.2014 року - 14062 грн. 45 коп.;

-пеня за прострочені проценти за
користування кредитом за період з
01.06.2012 року по 18.06. 2014 року - 1321 грн. 47
коп. (а.с.100).

У всіх вище наданих суду
розрахунках банком невірно вказана
початкова дата періоду нарахування
процентів та пені: банком суми
нарахувань проводились з 14.08.2008 року,
01.02.2008 року, 01.09. 2008 року, коли кредитний
договір між ОСОБА_1 та банком був
укладений лише 07.10.2008 року (а.с.103-110).

25.07.2014 року подав до суду заяву
про зменшення розміру позовних вимог,
згідно якій банк просить суд
постановити рішення, яким стягнути з
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
користь ПАТ "Державний ощадний банк
України" в особі філії - Одеського
обласного управління АТ "Ощадбанк"
суму боргу за кредитом в розмірі 11614
грн. 94 коп., в тому числі:

-пеня за прострочений основний борг по
кредиту за період з 01.06.2012 року по 03.07.2014
року - 11614 грн. 94 коп. (а.с.139-140).

04.08.2014 року позивач направив в суд
заяву про збільшення розміру позовних
вимог та просить суд постановити
рішення, яким стягнути з відповідачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ
"Державний ощадний банк України" в
особі філії - Одеського обласного
управління АТ "Ощадбанк" суму боргу
за кредитом в розмірі 27275 грн. 30 коп., в
тому числі:

-пеня за прострочений основний борг по
кредиту за період з 01.07.2011 року по 28.07.2014
року - 27275 грн. 30 коп., (а.с.162).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальнику у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 Цивільного Кодексу України,
якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного Кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до
звичайного ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачка ОСОБА_1 сумлінно
погашала суми наданого їй кредиту.
Так, в грудні 2008 року, в січні, лютому,
березні 2009 року відповідачкою в
рахунок погашення сум згідно умов
кредитного договору були внесені
щомісячно по 1458 грн, а в квітні 2009 року
відповідачкою достроково погашена
частина суми кредиту, а саме 45000 грн; у
травні, червні 2009 року оплата по
погашенню тіла кредиту не проводилася,
а платилися тільки відсотки за
користування кредитними грошима. У
липні 2009 року відповідачкою знову
зроблено дострокове погашення частини
кредиту в сумі 27000 грн. і згодом
практично до лютого 2013 року суми для
погашення тіла кредиту відповідачкою
ОСОБА_1 не вносилися, а регулярно
щомісячно платилися тільки відсотки за
користування кредитом. У лютому 2013 року
нею внесені в рахунок погашення
кредиту 1117 грн. 80 коп., у березні 2013 року
гроші не вносилися, в квітні 2013 року -
11015 грн. 19 коп., в травні - гроші в
рахунок погашення кредиту не
вносилися, в червні 2013 року - 1735 грн. 50
коп., з липня по жовтень 2013 року - гроши
в рахунок погашення кредиту не
вносилися, в листопаді 2013 року - 2329 грн .
43 коп., в грудні 2013 року - гроші в
рахунок погашення кредиту не
вносилися, і 9 січня 2014 року тіло
кредиту в сумі 80945 грн 12 коп. повністю
погашено. Але Банком зроблений
розрахунок пені на несвоєчасне
погашення кредиту за період з 01.08.2008
року по 28.07.2014 року в сумі 29377 грн 51 коп.,
з яких 2102 грн 21 коп. погашені 09.01.2014
року, що підтверджується свідченнями
ОСОБА_1, розрахунками, наданими суду
банком (а.с.164-171).

Доводи ОСОБА_1 про те, що в неї за вище
названим кредитним договором боргу
немає, оскільки вона постійно
дострково погашала кредит, а тому
позивач необгрунтовано нарахував ій
пеню, неспроможні і спростовуються
матеріалами справи.

Згідно ст.ст. 6,526, 627 ЦК України
кредитним договором встановлена
послідовність направлення грошових
коштів, яка після підписання договору
є обов'язковою для учасників
провадження.

Пунктом 3.3 Кредитного договору,
укладеного між позивачем та ОСОБА_1,
встановлено, що при достроковому
погашенні кредиту або будь якої його
частини, платежи за цим договором
вносяться позичальником в такій
послідовності:

-плата за розрахунково-касове
обслуговування при достроковому
погашенні частини основного боргу за
кредитом або залишку заборгованості
за кредитом;

-нараховані проценти за час фактичного
користування кредитом;

-основна сума кредиту.

Судом встановлено, що послідовність
внесення платежів відповідачкою
ОСОБА_1 при дострокових погашеннях
частин кредиту і всього кредиту,
передбачена п.3.3 Кредитного договору,
не порушувалася (а.с.164-171).

Суд не приймає до уваги доводи
відповідача та ії представника про те,
що банком невірно пеню нараховано із
посиланням на те, що пеня є грошовим
зобов'язанням, оскільки згідно ст. ст.
549, 551 ЦК України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Предметом неустойки може бути грошова
сума, рухоме і нерухоме майно. Розмір
пені, нарахованої банком за
несвоєчасне погашення кредиту,
відповідає вище названим нормам
закону та п.п.5.1; 5.2 Кредитного договору,
згідно яким за невиконання або
неналежне виконання взятих на себе
зобов'язань до Кредитного договору,
сторони несуть відповідальність в
порядку та на умовах, обумовлених в
цьому договорі та чинним
законодавством України та
відшкодовують завдані збитки понад
неустойку (пеню, штраф). За порушення
взятих на себе зобовя'зань по
поверненню основної суми Кредиту та
своєчасній сплаті процентів за
користування кредитом, комісійних
винагород та інших платежів за цім
договором. Позичальник зобовязується
сплатити на користь банку пеню в
розмірі 0,0573 % від суми несплаченого
платежу за кожний день прострочення.

Доводи відповідачки ОСОБА_1 та ії
представника про те, що сума пені за
прострочення платежу за договором не
може перевищувати встановлений
Законом України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобовязань» гранічний розмір, тобто
пеню, обчислену на підставі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня, незважаючи на
встановлений у договорі спосіб
обчислення пені, протиречать вимогам
ст.ст. 6 та 626 ЦК України, а також п.п. 5.1; 5.2
Кредитного договору, укладеного між
ОСОБА_1 та позивачем.

Доводи відповідачки та ії представника
про те, що пунктом 1 частиною 2 ст. 258 ЦК
України до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені) встановлена
позовна давність в один рік і тому
позивачем незаконно пред'явлений
позов про стягненння з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
пені за три роки спростовуються
фактичними обставинами та
дослідженими доказами по справі.

Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовліністю сторін.
Ніяких заборон для збільшення
позовної давності до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені)
статею 259 ЦК України, а також іншими
нормативними актами не встановлено.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі. Як вбачається з п. 7.8 кредитного
договору (а.с. ) до всіх правовідносин,
пов'язаних з поверненням суми кредиту,
сплати процентів за його користування,
комісійних винагород, штрафів, пені
тощо застосовується загальний строк
позовної давності тривалістю у три
роки.

Відповідач ОСОБА_1 та ії представник
ОСОБА_5, не визнаючи позовні вимоги
банку, посилаються на відсутність
графіку платежів, що є невід'ємною
частиною договору.

Суд не можє погоджуватися з ціми
доводами відповідачки та ії
представника, оскільки умови, порядок
та сроки проведення платежів згідно
кредитного договору вказані в самому
договорі. Так в п.п.1.1; 1.2; 1.5 Кредитного
договору, укладеного між ОСОБА_1 та
позивачем, вказано, що банк
зобов'язується надати позичальнику
на умовах цього договору грошові кошти
в сумі 175000 грн., а позичальник
зобов'язується прийняти, належним
чином використати та повернути Крпедит
в сумі 175000 грн., а також сплатити
проценти за користування кредитом в
розмірі 21 % річніх в порядку, на умовах
та в строки, визначені цим Договором.
Кредит надається на 10 років з термином
остаточного погашення не пізніше 07
жовтня 2018 року. Позичальник
зобов'язується щомісячно до 07 числа
місяця, наступного за звітним,
проводити погашення кредиту рівними
частинами в сумі 1458 грн. 33 коп. та
сплачувати проценти, нараховані банком
на залишок заборгованості за кредитом,
шляхом внесення готівки до каси банку
або шляхом безготівкових перерахувань
з рахунків, відкритих в ВАТ «Ощадбанк»,
починаючи з 07 жовтня 2008 року на
відповідні рахунки позичальника,
відкриті у Болградському відділенні №
6777 ВАТ «Ощадбанк». Останній платіж в
рахунок погашення кредиту та сплати
нарахованих банком процентів
здійснити не пізніше 07 жовтня 2018 року.
Далі, в пунктах 1.6; 1.6.1; 1.6.2; 1.6.3;1.6.4
Кредитного договору передбачені
порядок, умови, строки нарахування
процентів та порядок і строки їх
сплати.

Таким чином, судом встановлено, що 7
жовтня 2008 року позивач та відповідачка
ОСОБА_1 уклали Кредитний договір, по
умовам якого банк надав ОСОБА_1 кредит
в сумі 175000 грн.

Станом на 9.12.2013 року у ОСОБА_1 виникла
заборгованість в сумі 82435 (вісімдесят
дві тисячі чотириста тридцять п'ять)
грн. 76 коп., яка складалася з: строкового
основного боргу по кредиту - 76726, 22 грн.,
простроченого основного боргу по
кредиту - 4219,20 грн., прострочених
процентів за користування кредитом за
період з 10.08.2012 року по 09.12.2013 року - 1404,85
грн. та пені згідно даних АБС « Барс
Millenium» за період з 10.08.2012 року по 09.12.2013
року - 85,49 грн., у зв'язку з чим банк
звернувся до суду з позовом про
стягнення вище названого боргу.

Провадження по справі відкрито ухвалою
Болградського районного суду від 16
січня 2014 року.

09 січня 2014 року, тобто до відкриття
провадження по справі, ОСОБА_1
повністю погасила кредит, про що банком
ій видана довідка № 23 від 09.01.2014 року.
Банком також виданий лист № 20 від 09.01.2014
року на ім'я начальника Реєстраційної
служби Болградського районного
управління юстиції з проханням
провести Державну реєстрацію
припинення обтяження нерухомого майна
забороною відчуження на нерухоме
майно, що зареєстроване у Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна за № 8035650 від 07.10.2008
року у зв'язку з тим, що позичальник
ОСОБА_1 в повному обсязі розрахувався
за своїми зобов'язаннями перед банком
по кредитному договору № 1452 від 07
жовтня 2008 року, в забезпечення якого
по договору іпотеки, посвідченого
07.10.2008 року приватним нотаріусом
Болградського нотаріального округу
ОСОБА_3 було надане нерухоме майно, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке
належить відповідачу ОСОБА_2 на праві
особистої власності (а.с. 8-11).

Судом також встановлено, що до повного
погашення кредиту ОСОБА_1 порушила
умови кредитного договору і в неї
утворилася прострочка погашення
кредиту, у зв'язку з чим банком ій
нарахована пеня за прострочку
погашення кредиту.

Cуд приходить до висновку про те, що
відповідачка ОСОБА_1 не ухилялася від
виконання своїх обов'язків за
кредитним договором, укладеним між нею
і позивачем, а, навпаки, сумлінно
намагалася провести і 9 січня 2014 року,
до відкриття провадження по справі,
провела дострокове погашення всієї
суми наданого їй кредиту.

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

При таких обставинах суд вважає
необхідним застосувати ч.3 ст. 551 ЦК
України до спірних правовідносин, і
розмір пені за простроченими
процентами зменшити до 3000 грн.,
оскільки вважає, що при такому
зменшенні забезпечуються принципи
разумності та справедливості в
забезпеченні належного судового
захисту прав суб'єктів цих відносин,
передбачені ст. 3 ЦК України. При цьому
суд враховує стан виконання
зобов'язання, в тому числі те, що
заборгованості за тілом кредиту та
процентами за користування кредитом
на час відкриття провадження по
справі та на час розгляду справи в суді
у відповідачки ОСОБА_1 немає, суд
враховує матеріальний стан
відповідачів та стан їх здоров'я:
відповідач ОСОБА_2 похилого віку
(ІНФОРМАЦІЯ_1), його дружина - мати
відповідачки - ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2,
сама ОСОБА_1 ніде не працює, є інвалідом
другої групи безстроково.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що позов ПАТ «Державний ощадний
банк України» про стягнення з ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 заборгованості за кредитним
договором підлягає частковому
задоволенню: з відповідачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 підлягає стягненню солідарно на
користь Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" в особі філії Одеське обласне
управління АТ "Ощадбанк" 3000 грн. - пеня
за несвоєчасне погашення кредиту в
межах строку позовної давності.

Згідно ст. 88 ЦК України з
відповідачів на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати:
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. в
равних частках - по 121 грн. 80 коп. з
кожного.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 131, 212-215, 294
ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний
банк України" задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки с. Калчева
Болградського району Одеської області,
паспорт серіїї НОМЕР_3, виданий
Болградським РВ ГУМВС України в
Одеській області 10 квітня 1997 року,
ідентифікаційний код НОМЕР_2,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця с.
Калчева Болградського району Одеської
області, паспорт серії НОМЕР_4, виданий
Болградським РВ ГУМВС України в
Одеській області 10 березня 1998 року,
ідентифікаційний код № НОМЕР_5,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_3, на
користь Публічного акціонерного
товариства "Державний ощадний банк
України" в особі філії Одеське обласне
управління АТ "Ощадбанк", ЄДРПОУ - 09328601,
МФО - 328845, РР 0001 в Одеському
облуправлінні АТ «Ощадбанк», 65125,
м.Одеса, вул. Базарна,17, заборгованість
по кредитному договору на загальну
суму 3000 грн., в тому числі:

- 3000 грн. - пеня за несвоєчасне
погашення кредиту, та судовий збір у
розмірі 243 грн. 60 коп. в равних частках
по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
М.М. Калібова.