ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд
Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Шафатинській О.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

представника відповідача:
Потап»юка М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Володимир-Волинський цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та
Льотничівської сільської ради
Володимир-Волинського району
Волинської області про визнання права
власності на спадкове майно та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та
Льотничівської сільської ради
Володимир-Волинського району
Волинської області про визнання права
власності на спадкове майно,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 та Льотничівської сільської
ради Володимир-Волинського району
Волинської області про визнання права
власності на спадкове майно.

В уточненій під час розгляду справи
судом позовній заяві покликається на
ту обставину, що в АДРЕСА_1 проживали
його дід та баба - ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер. Після його
смерті відкрилася спадщина за законом
на усе належне йому майно, в тому числі
і на житловий будинок, який знаходиться
за вказаною вище адресою.

У діда та баби було двоє дітей - матір
позивача, ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, та тітка позивача ОСОБА_9,
яка разом із своєю сім'єю постійно
проживає у с. Льотниче
Володимир-Волинського району
Волинської області.

На час відкриття спадщини, тобто на
день смерті дідуся, позивач разом із
свою бабусею був зареєстрований та
проживав у вказаному вище житловому
будинку, а тому є такими, що прийняли
спадщину після його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_4 бабуся ОСОБА_7 померла і
після її смерті відкрилася спадщина на
належне їй майно, в тому числі і на
частину житлового будинку, який вона
успадкувала після смерті свого
чоловіка, але не оформила права на
спадщину.

Після смерті бабусі він прийняв
спадщину, так як постійно проживав
разом з нею на час відкриття спадщини у
житловому будинку у АДРЕСА_1, де
зареєстрований по даний час.

Відповідач ОСОБА_3, маючи право на
спадкування майна після смерті
батьків, цим правом не скористалася.
Вона на час відкриття спадщини з своїми
батьками не проживала та із заявою про
прийняття спадщини у встановлений
законом шестимісячний строк до
нотаріальної контори не зверталася.

Таким чином, він є єдиним спадкоємцем
майна покійних дідуся та бабусі. Через
те, що вони за життя не виготовили
правовстановлюючих документів на
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами, він не може
оформити спадщину у нотаріальному
порядку і йому рекомендовано
нотаріусом для вирішення цього питання
звернутися до суду.

Просить визнати за ним право власності
на житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами, що знаходиться
у АДРЕСА_1, який він успадкував в
порядку спадкування за законом за
правом представлення після смерті
дідуся ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
та бабусі ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду
із зустрічною позовною заявою до
ОСОБА_1 та Льотничівської сільської
ради Володимир-Волинського району
Волинської області про визнання права
власності на спадкове майно. В своїй
позовній заяві покликається на ту
обставину, що її батькові ОСОБА_6, на
праві приватної власності належав
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько помер. Після його
смерті відкрилась спадщина за законом
на належне йому майно, в тому числі і на
житловий будинок.

Її матір, ОСОБА_7, як така, що проживала з
покійним, вела спільне господарство,
фактично прийняла спадщину, однак її не
оформила. ІНФОРМАЦІЯ_4 її мама померла.
Після її смерті відкрилась спадщина за
законом.

Оскільки матір перед смертю сильно
хворіла, то вона постійно проживала з
нею, доглядала її, вела підсобне
господарство. Після її смерті вона
фактично вступила в управління,
володіння спадковим майном, продовжує
ним володіти, управляти по даний час.
Отже є такою, що фактично прийняла
спадщину. Просить визнати за нею право
власності на житловий будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після смерті своєї матері
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

В судовому засіданні під час розгляду
справи позивач ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_2 позов підтримали та
просять його задовольнити, а в
задоволенні зустрічного позову
відмовити, з підстав, викладених у
тексті позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_4 позов не визнали, заперечують
проти його задоволення з підстав,
викладених у тексті зустрічної
позовної заяви. Просять відмовити у
задоволенні первісного позову, а
зустрічний позов задовольнити.

Представник відповідача
Льотничівської сільської ради -
Потап»юк М.М. обидва позови не визнав та
вважає що вони підлягають до
часткового задоволення, оскільки на
його думку право на спадкування
спірного будинку мають і позивач, і
відповідач, в рівних частинах.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, допитавши свідків,
дослідивши зібрані у справі докази та
оцінивши їх у сукупності, суд приходить
до висновку, що первісний позов
підлягає до задоволення в повному
обсязі, а в задоволенні зустрічного
позову слід відмовити, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_3 є відповідно онуком
та донькою ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4. Дана обставина сторонами
не заперечується та стверджується
копіями свідоцтв про народження
сторін, про шлюб відповідача, про
смерть матері позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_8,
про її народження та про шлюб.

Та обставина, що ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, а ОСОБА_7 померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, стверджується
відповідними свідоцтвами про їхню
смерть.

Як вбачається з пояснень сторін,
повідомлень на запит суду, за
прийняттям спадщини, яка відкрилась
після смерті ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, ніхто із спадкоємців із
заявами не звертався, спадкові справи
не заводились, заповіти від їх імені не
складались.

З наявних у справі доказів та пояснень
сторін вбачається, що ОСОБА_6 належав
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, що стверджується копіями
витягу з погосподарської книги,
технічного паспорта на будинок,
довідками Льотничівської сільської
ради та дана обставина не
заперечується сторонами.

Як вбачається з повідомлення
приватного нотаріуса
Володимир-Волинського районного
нотаріального округу ОСОБА_10 на
звернення ОСОБА_1 щодо оформлення
спадщини на вказаний житловий будинок
із господарськими будівлями та
спорудами, йому було відмовлено в
оформленні спадщини через відсутність
правовстановлюючих документів на
спірне будинковолодіння.

З пояснень сторін, довідок про їх місце
проживання, виданих Льотничівською
сільською радою, відміток про місце
реєстрації в їхніх паспортах, показань
свідків позивача ОСОБА_11 та ОСОБА_12, а
також свідків відповідача ОСОБА_13,
ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вбачається, що в
спірному будинковолодіння з 02 вересня
2006 року зареєстрований та проживає
позивач ОСОБА_1, а відповідач ОСОБА_3
зареєстрована та постійно проживає за
іншою адресою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом (ст. 1217 ЦК України). Часом
відкриття спадщини є день смерті особи
або день, або день з якого вона
оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК
України).

Стаття 1223 ЦК України визначає, що право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї (п. 3 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Стаття 1270 ЦК України встановлює для
прийняття спадщини строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1
ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Суд вважає, що після смерті діда
позивача, ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилась спадщина за
законом на належне йому майно, в тому
числі й на житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_1, право на яку мали його дружина
ОСОБА_7 як дружина, відповідач ОСОБА_3,
як донька спадкодавця, та позивач
ОСОБА_1 за правом представлення як син
померлої до відкриття даної спадщини
доньки спадкодавця.

Оскільки після смерті ОСОБА_6 спадкова
справа не заводилась, а особи, які з ним
постійно проживали, не відмовились від
прийняття спадщини у встановлений
строк, то суд вважає що її фактично
прийняли ОСОБА_7 та ОСОБА_1 як
спадкоємці першої черги, постійне
місце проживання яких було
зареєстровано в одному будинку з
спадкодавцем.

Після смерті ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, відкрилась спадщина за
законом на належне їй майно, в тому
числі і на її частку у спадковому майні
ОСОБА_6, яке вона фактично успадкувала
разом із ОСОБА_1

Оскільки після її смерті спадкова
справа також не заводилась, а позивач,
як єдиний спадкоємець першої черги за
правом представлення, який з нею
постійно проживав, не відмовився від
прийняття спадщини у встановлений
строк, то суд вважає що він її фактично
прийняв.

Відповідач ОСОБА_3, як спадкоємець
першої черги за законом і рідна донька
спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з ними
разом не проживала, заяв про прийняття
спадщини у встановлений строк не
подала, а отже, спадщини не прийняла.

Покликання відповідача на ту
обставину, що вона доглядала хвору
матір до самої смерті, здійснила її
поховання та доглядала господарство,
не є правовою підставою для визнання її
такою, що прийняла спадщину в силу
закону.

Враховуючи викладене, суд задовольняє
первісний позов та відмовляє в
задоволенні зустрічного позову.

Судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК
України, суд покладає на відповідача
ОСОБА_3

На підставі викладеного,
ст.ст.1216,1223,1261,1266,1268,1270 ЦК України,
керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
суд-,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та
Льотничівської сільської ради
Володимир-Волинського району
Волинської області про визнання права
власності на спадкове майно
задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами, що знаходиться
в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом за правом представлення після
смерті його діда, ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті його баби,
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору в сумі
1963 грн. 11 коп.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та Льотничівської
сільської ради Володимир-Волинського
району Волинської області про визнання
права власності на спадкове майно -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги, яка
подається на протязі десяти днів з дня
його проголошення через
Володимир-Волинський міський суд
Волинської області та набирає законної
сили після закінчення строку на
апеляційне оскарження.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду
О.В. Лященко