пр. № 2-о/759/313/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
м.
Київ

Святошинський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді
Миколаєць І.Ю.

при секретарі
Захарченко Н.В.

за участю представника заявника
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду заяву ОСОБА_2 до
Філії «Розрахунковий центр»
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк» про
розкриття інформації, яка містить
банківську таємницю,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року заявник звернулась до
суду з вищезазначеною заявою, в якій
просить зобов»язати Філію
«Розрахунковий центр» Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПриватБанк» розкрити та надати
інформацію, яка містить банківську
таємницю відносно неї - ОСОБА_2 шляхом
надання документів, які стосуються:
інформації по всіх наявних кредитних
картках; виписки щодо операцій, які
здійснені 16.06.2013 р.; існуючих кредитних
договорів; стану поточної
заборгованості по кредиту; копії всіх
наявних судових рішень, які стосуються
стягнення заборгованості за кредитом
та інше. Свої вимоги заявник
обґрунтовує тим, що без її відома,
заявнику ПАТ КБ «ПриватБанк» було
надано кредит, в результаті чого
утворилась заборгованість, яка наразі
погашається шляхом відкритого рахунку
в ПАТ КБ «ПриватБанк».

У судовому засіданні представник
заявника заяву підтримав в повному
обсязі та просить її задовольнити.
Також додатково пояснив, що за
неіснуючими кредитними
зобов»язаннями, на існування яких
посилається банк, відбувається
списання коштів з поточного рахунку
заявника, також зазначив, що заявниця
ніяких кредитних договорів не
укладала, та будь-яких зобов»язань
перед ПАТ КБ «ПриватБанк» не має.

ПАТ КБ «ПриватБанк» явку свого
представника у судове засідання не
забезпечив, про час та місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
заяви про розгляд справи за
відсутності свого представника через
канцелярію суду не подавав.

Суд, заслухавши пояснення представника
заявника, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що заява задоволенню
не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 02.04.2014 року ОСОБА_2
звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» зі
зверненням, у якому просить банк надати
їй всю інформацію про стан
заборгованості за кредитом (а.с. 7-8). У
відповідь на її звернення ПАТ КБ
«ПриватБанк» було надано заявнику
відповідь де зазначено, що станом на
18.05.2014 року у ОСОБА_2 перед ПАТ КБ
«ПриватБанк» існує заборгованість за
кредитним договором № SAMDNS062 у
розмірі 18199,09 грн. та нарахованих
штрафних санкцій у розмірі 962,63 грн.,
водночас у відповіді вказаний порядок
звернення та отримання інформації по
кредитним зобов»язанням (а.с. 9-11).

Беручи до уваги пояснення представника
заявника, де він не визнає існування
кредитних зобов»язань перед банком,
суд приходить до висновку, що у даному
випадку існує спір про право.

Відповідно до ч. 3 ст. 289 ЦПК України,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено, що заява ґрунтується на
спорі, який розглядається в порядку
позовного провадження, суд залишає
заяву без розгляду і роз»яснює
заінтересованим особам, що вони мають
право подати позов на загальних
підставах.

Оскільки за результатами розгляду
заяви встановлена наявність спору про
право, суд залишає заяву без розгляду.

Керуючись ст. 289 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 до Філії «Розрахунковий
центр» Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк» про розкриття інформації,
яка містить банківську таємницю,
залишити без розгляду.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути
подано протягом п'ять днів з дня
проголошення ухвали. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя: