РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18965/13-ц

пр. № 2/759/979/14

21 серпня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді
Кириленко Т.В.

при секретарі Вольф
Т.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
Прокурора Святошинського району м.
Києва в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя
особа Департамент земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації про звільнення
самовільно зайнятої ділянки,
відновлення її меж, зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Департаменту
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації про визнання
акту на право власності на земельну
ділянку недійсним, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в інтересах ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом, в якому просить
зобов'язати відповідачку звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
орієнтовною площею 0,0081га,
нормативно-грошовою оцінкою 628,76грн.,
яка є частиною земельної ділянки
площею 0,0591 га по АДРЕСА_1 та належить
ОСОБА_1 та за власний рахунок привести
вказану земельну ділянки у придатний
для використання стан, посилаючись на
те, що на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом, виданого
29.04.2009р. ОСОБА_1 є власником земельної
ділянки площею 0,0591га по АДРЕСА_1, однак
в ході перевірки дотримання вимог
земельного законодавства встановлено,
що відповідачка ОСОБА_2, яка є власником
сусідньої земельної ділянки по
АДРЕСА_2, займає земельну ділянку
орієнтовною площею 0,0081га, яка є
частиною земельної ділянки площею
0,0591га по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1,
чим порушує його права.

Відповідачка проти позову заперечує,
посилаючись на те, що вона
приватизувала ту земельну ділянку, яка
перебувала в її користуванні та
звернулась до суду з зустрічним
позовом, в якому просить визнати
недійсним Державний акт серії КВ № 129910
від 18.02.2003р., виданий на ім'я ОСОБА_4, яким
було закріплено право власності на
земельну ділянку АДРЕСА_1 в СТ
«Авіатор» у розмірі 0,0591га, оскільки він
не відповідає рішенню Київської
міської Ради № 27-10/1004 від 12 жовтня 2000р.

Відповідач Департамент земельних
ресурсів Київської міської державної
адміністрації в судове засідання не
з'явився, про день слухання справи
повідомлений належним чином, просить
слухати справу у відсутність його
представника. Згідно письмових
пояснень проти позову заперечує,
посилаючись на те, що державний акт на
право приватної власності на землю
виготовлений на підставі заяви ОСОБА_4,
рішення Київської міської Ради від
12.10.2000р. № 27-10/1004 та матеріалів
земельно-кадастрової інвентаризації у
відповідності до Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів про право
власності на земельну ділянку і права
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Держкомзема від
4.05.1999р. № 43.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що основний позов підлягає
задоволенню, зустрічний позов
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач є власником земельної ділянки
площею 0,0591га, розташованої на
території Садового товариства
«Авіатор» по АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 29.04.2009р., виданого на
підставі Державного акту про право
власності на земельну ділянку серія КВ
№ 129910 від 18.02.2003р. /ас 9,11/.

Відповідачка згідно Державного акту на
право власності на земельну ділянку
від 2.12.2003р. є власником сусідньої
земельної ділянки площею 0,0828га по
АДРЕСА_2 с/т «Авіатор» у Святошинському
районі м. Києва /ас 10/.

Як видно з акту перевірки дотримання
вимог земельного законодавства № 12/08
від 23.01.2013р., проведеного Департаментом
земельних ресурсів Київської міської
державної адміністрації, частина
земельної ділянки орієнтовною площею
0,0081га, яка на підставі державного акту
від 29.09.2010р. належить ОСОБА_1,
використовується відповідачкою ОСОБА_2
з порушенням вимог ст. 126 Земельного
кодексу України - без права на
користування (власності) вказаною
ділянкою, зареєстрованого відповідно
до Закону України «Про державний
земельний кадастр» та Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» /ас 7/.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу
України власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено використання належної
позивачу частини земельної ділянки
відповідачкою, чим порушуються права
власника, суд вважає, що позовні вимоги
прокурора підлягають задоволенню.

Посилання відповідачки на те, що дана
частина земельної ділянки завжди
перебувала в її користуванні, а тому
Державний акт на право власності за
земельну ділянку серія КВ № 129910 від
18.02.2003р., виданий на ім'я ОСОБА_4 слід
визнати недійсним суд вважає
безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 «а» ст. 116 Земельного
Кодексу України безоплатна передача
земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі приватизації
земельних ділянок, які перебувають у
користуванні громадян.

Згідно п. 1.13 Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Держкомзема від
4.05.1999р. № 43 складання державного акта
на право власності на земельну ділянку
та на право постійного користування
земельною ділянкою при передачі
земельної ділянки, що була раніше
надана громадянам, підприємствам,
установам, організаціям і об'єднанням
громадян всіх видів, у постійне
користування або при переоформленні
правоустановних документів на ці
земельні ділянки, проводиться після
відновлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та закріплення
їх довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка за затвердженою
відповідною технічною документацією.

Відповідно до п. 1.15 вказаної інструкції
розробку технічної документації зі
складання державного акта на право
власності на земельну ділянку або на
право постійного користування
земельною ділянкою здійснюють суб'єкти
господарювання, які отримали ліцензії
на провадження господарської
діяльності щодо проведення
землевпорядних робіт, або
територіальні органи земельних
ресурсів.

Рішенням Київської міської Ради від
12.10.2000р. № 27-10/1004 «Про приватизацію
земельних ділянок садівницького
товариства «Авіатор» Ленінградського
району» передано громадянам, членам
садівницького товариства «Авіатор»
Ленінградського району, у приватну
власність земельні ділянки для ведення
садівництва, відведені відповідно до
рішення виконавчого комітету
Київської міської Ради депутатів
трудящих від 11.05.66р. № 644 «Про відвод
земельних ділянок організаціям і
підприємствам під колективні сади
згідно з додатком 1, відповідно до якого
відповідачці ОСОБА_2 відведена
земельна ділянка площею 0,0828га, ОСОБА_4 -
земельна ділянка площею 0,0640га /ас 86/.

Пунктом 6 зазначеного рішення
попереджено власників земельних
ділянок та землекористувачів, що
остаточні площі земельних ділянок
будуть уточнені після перенесення їх
меж в натуру (на місцевість).

Як вбачається з технічної документації
по складанню гр. ОСОБА_4 державного акта
на право приватної власності на землю в
СТ «Авіатор» на АДРЕСА_1 у
Святошинському районі м. Києві згідно
плану встановлених меж площа земельної
ділянки, що знаходилась в користуванні
ОСОБА_4, становила 590,73кв.м. і саме ця
площа була зазначена в державному акті
/ас 79,80, 90/.

Таким чином в судовому засіданні
встановлено, що державний акт на право
власності на земельну ділянку серія КВ
№ 129801 на ім'я ОСОБА_4 виданий згідно
рішення Київської міської Ради від
12.10.2000р. № 27-10/1004 та матеріалів
земельно-кадастрової інвентаризації у
відповідності до Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів про право
власності на земельну ділянку і права
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Держкомзема від
4.05.1999р. № 43, а тому законних підстав для
визнання його недійним у суду немає.

Твердження відповідачки про те, що у
неї в користуванні перебувала земельна
ділянка площею 900кв.м., а тому
відповідно до ст. 116 ЗК України вказана
земельна ділянка повинна була бути
передана їй у приватну власність суд
вважає безпідставним, оскільки згідно
технічної документації із землеустрою
та державного акту про право власності
їй у приватну власність передана
земельна ділянка площею 0,0828га /ас 34-48/.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 116, 125, 152 Земельного кодексу
України, ст.ст. 10, 57, 60, 76, 88, 209, 212, 213, 214, 215,
218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Основний позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
орієнтовною площею 0,0081га, яка є
частиною земельної ділянки площею 0,0591
га по АДРЕСА_1 :75:817:0017) (с/т
«Авіатор») у Святошинському районі м.
Києва, що належить ОСОБА_1 та привести
її у придатний для використання стан.

В зустрічному позові - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя