У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

"12" вересня 2014 р. Галицький
районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді:
Стрельбицького В.В.,

при секретарі:
Тарапацькому Т.О.,

розглянувши заяву позивача
представника Публічного акціонерного
товариства «ВіЕс Банк» про
забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Галицького районного
суду м.Львова знаходиться цивільна
справа за позовом Публічного
акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення
на предмет іпотеки.

В порядку забезпечення позову
представник позивача просить для
належного збереження та недопущення
погіршення або знищення майна передати
в управління ПАТ «ВіЕс Банк» квартиру
АДРЕСА_1, забезпечивши права
управителя, мотивуючи заяву тим, що
відповідачі не виконують умов
іпотечного договору, використовують
предмет іпотеки всупереч інтересам
іпотекодержателя, а також існує
реальна загроза неналежних умов
збереження предмету іпотеки, що
спричинить втрату її вартості або
становить загрозу втрати іпотеки в
цілому.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦК України,
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р.
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» передбачено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам. Вирішуючи питання
про забезпечення позову, суд має брати
до уваги інтереси не тільки позивача,
а й інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Позивачем не подано жодного
належного доказу на підтвердження
обставин, викладених у заяві, зокрема
щодо використання відповідачами
предмету іпотеки всупереч умовам
договору іпотеки та інтересам
іпотекодержателя, а також щодо загрози
неналежних умов збереження та
користування предметом іпотеки, а тому
у суду відсутні достатні підстави
вважати, що існує реальна загроза
того, що невжиття заходів забезпечення
позову може призвести до порушення
прав та інтересів позивача, а також до
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду.

Крім того, суд бере до уваги ту
обставину, що у квартирі АДРЕСА_1
(предмет іпотеки) проживає відповідач
ОСОБА_2, а тому з врахуванням положень
ЗаконуУкраїни «Про мараторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 03.06.2014р., надання
вказаної квартири в управління ПАТ
«ВіЕс Банк» порушить житлові права
ОСОБА_2, гарантовані Конституцією
України та діючим законодавством.

За таких обставин, з врахування
вищевикладеного, суд приходить до
висновку про необґрунтованість заяви
про забезпечення позову, так як вважає
доводи такої недостатніми та не
доведеними належними засобами, а тому в
задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви.

На ухвалу може бути подана
апеляційна скарга протягом 5-ти днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом 5-ти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя:
Стрельбицький В.В.