Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м. Полтава

Октябрський районний суд м.
Полтави у складі:

головуючого - судді Бугрія В.М.,

при секретарі - Ступці І.І.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача - Гомонюка
Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Полтаві
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до
Відділу державної виконавчої служби
Полтавського районного управління
юстиції, третя особа: Відділення
Державного казначейства України в
Полтавському районі про стягнення
моральної шкоди -,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом, у якому прохала суд :

- винести рішення, яким стягнути з
відповідача відділу Державної
Виконавчої Служби Полтавського
районного управління юстиції на її
користь:

- моральну шкоду в сумі 20 000 грн.;

- судові витрати у розмірі - 600 грн.,
юридичних послуг у розмірі 3000 грн.

Позивач у своєму позові вказувала, що
відповідно до рішення Київського
райсуду м. Полтави з ОСОБА_5 на її
користь стягнуто аліменти на утримання
доньки ОСОБА_4, 1996 р.н., у розмірі 1/4
частини усіх видів заробітку. За весь
період невиконання рішення посадової
особою Відділу Державної Виконавчої
Служби Полтавського районного
управління юстиції ОСОБА_6 із 2010 по 2013
рік вона - мати, яка виховує одна свою
неповнолітню дитину, яка потребує
лікування та утримання, опинилась в
низці неприємних подій, через
бездіяльність посадових осіб відділу
Державної Виконавчої Служби
Полтавського районного управління
юстиції вона була позбавлена
отримувати аліменти, які призначені
судовим рішенням.

А тому, вважає, що їй, як громадянці
України в інтересах неповнолітньої
доньки ОСОБА_4, злочинною бездіяльністю
посадових осіб Відділу Державної
Виконавчої Служби Полтавського
районного управління юстиції завдана
моральна шкода, яка виразилася в
моральних та душевних стражданнях,
щодо неможливості отримання аліментів
та неможливості повноцінного
лікування та харчування її дитини. Для
захисту своїх прав та свобод, вона
звернулася до адвоката ОСОБА_1, яка
надала їй юридичну допомогу. Моральну
шкоду вона оцінює в 20 000 грн. та також
вважає, що відповідач повинен
компенсувати їй витрати на правову
допомогу, що передбачено чинним
законодавством.

У судове засідання позивач не
з»явилась, направила свого
представника.

Представник позивача позов підтримала
в повному обсязі,

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував в
повному обсязі.

Судом встановлено, що рішенням
Київського райсуду м. Полтави з ОСОБА_5
на користь позивача стягнуто аліменти
на утримання доньки ОСОБА_4, 1996 р.н., у
розмірі ? частини усіх видів заробітку.

Згідно виконавчого листа № А-79/98 від
03.08.2009 року виданого Київським районним
судом у Відділі Державної Виконавчої
Служби перебуває на виконанні
вищевказаний виконавчий лист.

Ухвалою Київського районного суду м.
Полтави від 07.10.2013 року задоволено
скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Полтавського районного управління
юстиції. Ухвалою Апеляційного суду
Полтавської області від 19 листопада 2013
року вказана ухвала залишена в силі.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Виникнення цивільних обов»язків, що
випливають із завдання моральної
шкоди особі є, як правило, деліктним
зобов»язанням. Відповідно до загальних
підстав деліктної відповідальності
обов»язковому з»ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування
моральної шкоди підлягають: наявність
шкоди, протиправна поведінка
заподіювача (дія або бездіяльність),
наявність причинного зв»язку між
шкодою, і протиправною поведінкою
заподіювача та вина.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
процесу, враховуючи, що між
бездіяльністю відділу державної
виконавчої служби Полтавського
районного управління юстиції
встановленою Ухвалою Київського
районного суду м. Полтави від 07.10.2013
року, залишеною в силі ухвалою
Апеляційного суду Полтавської області
в силі та шкодою, яка виражається у
хворобі дитини позивача відсутній
причинний зв»язок, а також те, що на
момент подачі позову 17 вересня 2014 року
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилось 18
років і вона була повнолітньою, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ч. 1 ст.1167 ЦК України, ст.ст. 3, 5,
10, 60, 208, 212, 213 ЦПК України, суд,-

В И Р
І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до
Відділу державної виконавчої служби
Полтавського районного управління
юстиції, третя особа: Відділення
Державного казначейства України в
Полтавському районі про стягнення
моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Октябрський районний суд м. Полтави
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення апеляційної скарги.

СуддяВ. М. Бугрій