АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8255/13
Справа № 637/832/14ц
Головуючий 1 інст. - Стеганцов С.М.
Доповідач - Бобровський
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року судова колегія
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в
Кокоші В.В.,

Шевченко Н.Ф.,

при
секретарі Харченко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Шевченківського районного
суду Харківської області від 20 жовтня
2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод
у здійсненні права користування та
розпорядження будинком, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6
про усунення перешкоди у здійсненні
права користування та розпорядження
житловим будинком по АДРЕСА_1 та про
визнання відповідача таким, що втратив
право користування житловими
приміщеннями в цьому будинку у зв'язку
з переїздом на інше постійне місце
проживання.

На обґрунтування позовних вимог
позивачі посилались на те, що
зареєстровані та мешкають у цьому
будинку, який їм належить по ? частині:
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 6 серпня 2013 року,
ОСОБА_4 за договором дарування
відповідача від 17 вересня 2013 року.

Зазначивши, що відповідача
зареєстровано 12 вересня 2011 року за час ,
коли він був власником частини будинку
та те, що з 2010 року він мешкає у будинку
його матері у іншому населеному пункті
та відмовляється добровільно знятися з
обліку за адресою будинку,позивачі
просили суд задовольнити їх позов.

Відповідач заперечував проти
позову з посиланням на відсутність у
нього іншого житла та те, що під впливом
ОСОБА_3 з метою сплати аліментів на сина
подарував частину будинку, просив суд у
позові відмовити.

Рішення Шевченківського районного
суду Харківської області від 20 жовтня
2014 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з
посиланням на підставність позову,
неправильне застосування судом норм
матеріального права і порушення вимог
процесуального права при вирішення
справи, рішення районного суду просить
скасувати, позовні вимоги задовольнити
у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
заперечення проти них, колегія
відповідно до положень ст..308 ЦПК
України вирішила апеляційну скаргу
ОСОБА_3 відхилити, рішення суду
залишити без змін з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається, як
на підстави своїх вимог і заперечень,
крім випадків , встановлених ст..61 цього
Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд розглядає цивільні справи, за
нормою ч.1 ст.11 ЦПК України в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі та здійснюючи правосуддя за
правилом ст..4 цього Кодексу, захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб у спосіб, визначений законами
України.

По справі встановлено, що відповідач
перебував у шлюбі з ОСОБА_3 з 15 червня 1996
року по 18 травня 2010 року. Житловий
будинок по АДРЕСА_1 придбано ними на
підставі договору купівлі-продажу від
18 жовтня 2002 року на ім'я відповідача.

За адресою будинку ОСОБА_6
зареєстровано 12 вересня 2011 року та
згідно договору дарування він
подарував ? частини будинку та
земельної ділянки їх сину ОСОБА_4

Відмовляючи у позовних вимогах про
визнання відповідача таким, що втратив
права на користування будинком у
зв'язку з виїздом на інше постійне
місце проживання за недоведеності, з
урахуванням положень ст..156 ЖК України
про те, що припинення сімейних відносин
не позбавляє колишніх членів сім'ї на
користування житлом та про усунення
порушення права власності шляхом
зняття з реєстрації за адресою будинку,
суд дійшов висновку про
безпідставність та необґрунтованість
таких вимог.

Колегія погоджується з таким висновком
, оскільки відповідач мав право
власності на частину житлового будинку
до 17 вересня 2013 року та за обставинами,
що встановлені судом, у відповідності
до ч.2 ст.405 ЦК України у випадку
відсутності члена сім'ї понад рік без
поважних причин ця особа втрачає право
на користування цим житлом, а щодо
вимог про усунення перешкоди у
здійсненні права власності шляхом
зняття з реєстрації такого способу
захисту, як нормами житлового права так
й цивільного права не передбачено та є
лише способом виконання рішення
відповідного державного органу або
суду у зв'язку з втратою права на
відповідне житло.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про
наявність у відповідача іншого житла
та бездпіставність висновку суду,
колегія залишає поза увагою, як такі, що
не спростовують правильності
висновків суду за недоведеністю факту
наявності іншого постійного житла та
відсутність правових підстав в межах
заявлених вимог для визнання ОСОБА_6
таким, що втратив право на житло, з
урахуванням його заперечень.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити

Рішення Шевченківського районного
суду Харківської області від 20 жовтня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після
проголошення, але протягом двадцяти
днів може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді