ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________
Справа №2-з-756/382/14
УХВАЛА

25 листопада 2014 року суддя Оболонського
районного суду м. Києва О.В. Диба
розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл
майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про розподіл майна
подружжя.

Одночасно з поданням позовної заяви,
позивач звернувся до суду із заявою про
забезпечення позову, в якій зазначив,
що позивачу стало відомо, що відповідач
без його дозволу та згоди як
співвласника сумісного майна готує до
продажу земельну ділянку та будинок
АДРЕСА_1, що значно завадить розгляду
справи про розподіл сумісного майна
подружжя.

Посилаючись на зазначене, позивач
просить суд накласти арешт на садовий
будинок АДРЕСА_1

Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення
позову за заявою осіб, які беруть
участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується шляхом накладення
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України
встановлено, що види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до абз.1 ч.4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року №9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
суд (суддя), розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що заява позивача про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на садовий будинок НОМЕР_1 та
земельну ділянку, що знаходяться в
садовому товаристві
«Гідромеханізатор» за адресою: АДРЕСА_1
задоволенню не підлягає у зв'язку із
тим, що обставини, на які посилається
позивач як на підстави для
забезпечення позову ніяким чином не
підтверджені, крім того, позивачем не
надано жодного доказу того, який би
свідчив про дійсні наміри відповідача
відчужити зазначене вище майно та
відсутні відомості про те, що вказане
майно належить відповідачу. Крім цього
позивачем взагалі не надано доказів
того, що між ним та відповідачем дійсно
існує спір з приводу вказаного майна.

З огляду на положення п.1 ч. 2 ст. 151 ЦПК
України дослідивши матеріали позовної
заяви, суд вважає, що заява про вжиття
заходів про забезпечення позову не
обґрунтована.

Таким чином, суд не вбачає підстав для
вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви позивача
ОСОБА_1 про забезпечення позову у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розподіл майна подружжя;

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва
протягом п'яти днів, з моменту її
отримання;

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку на її апеляційне
оскарження.

Суддя:
О.В.Диба