Справа № 456/6561/13
Головуючий у 1 інстанції: Микитчин
Провадження № 22-ц/783/6139/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Крайник Н.П.

суддів -
Курій Н.М., Мельничук О.Я.,

секретаря - Куцика І.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 14 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом та
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права на житло та вселення ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням позов
задоволено.

Визнано ОСОБА_2 та її малолітніх дітей
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 втратившими право на житло
в будинку АДРЕСА_1 Стрийського району
Львівської області.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання права на
житло та вселення її з дітьми в даний
будинок відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі
покликається на те, що рішення суду є
незаконним та необґрунтованим, судом
порушено норми процесуального та
матеріального права та неправильно
викладено обставини справи.

Вважає, що суд прийшов до помилкового
висновку, що вона без поважних причин
не проживає з дітьми у спірному будинку
понад рік, а тому втратила право на
проживання в ньому. Суд не врахував
покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, які показали, що позивачка
ОСОБА_3 разом з синами ОСОБА_10 та ОСОБА_11
(колишнім чоловіком) вигнали її з
дітьми з будинку, а тому вона змушена
була шукати інше житло та роботу.
Працюючи щодня у фермера вона не мала
фізичної можливості звернутися до суду
з позовом про вселення. Крім того, суд
вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_3 та
визнав такими, що втратили право на
користування жилим приміщенням
малолітніх дітей ОСОБА_2- ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
хоча з такими вимогами до суду ОСОБА_3
не зверталася.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовити, а її позов
задоволити в повному обсязі.

Заслухавши думку сторін, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст.ст. 64,156 ЖК
України, члени сім»ї власника
житлового будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири).
До членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать дружина наймача, їх
діти і батьки. Членами сім»ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо зазначені особи
перестали бути членами сім'ї наймача,
але продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач і члени
його сім'ї.

Згідно положень ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
власником будинку АДРЕСА_1 Стрийського
району Львівської області, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 03.08.2004 р.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в
спірному будинку з 16.09.2004 р. як невістка
позивача, неповнолітні ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 як
онуки - з часу народження.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 та визнаючи
ОСОБА_2 та її малолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
такими, що втратили право на
користування житловими приміщеннями в
будинку АДРЕСА_1 Стрийського району
Львівської області, районний суд
виходив з того, що з липня 2012 року
ОСОБА_2 з малолітніми дітьми без
поважних причин не проживає в будинку,
добровільно забрала свої речі, з того
часу до будинку не навідувалася, в
правоохоронні органи з приводу чинення
їй перешкод в користуванні будинком не
зверталася та не надала суду доказів
чинення їх перешкод в користуванні
таким.

Однак, з таким висновком суду повністю
погодитися не можна з наступних
мотивів.

Згідно довідки виконавчого комітету
Підгірцівської сільської ради від 09
грудня 2013 року ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1
Стрийського району Львівської області,
який належить на праві власності
ОСОБА_3 не проживає.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 26.09.2012 р.
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 розірвано.
При розгляді справи про розірвання
шлюбу позивачка ОСОБА_2 покликалася на
те, що припинила подружнє життя з
ОСОБА_11 через його подружню зраду, крім
того, її вигнали з дому, тому вона
змушена проживати з дітьми в с. Фалиш
Стрийського району.

Наведене також підтвердили допитані в
судовому засіданні свідки ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які показали, що
позивачка ОСОБА_3 разом з синами ОСОБА_10
та ОСОБА_11 (колишнім чоловіком) вигнали
її з дітьми з будинку, а тому вона
змушена була шукати інше житло та
роботу.

Враховуючи, що належних доказів
непроживання ОСОБА_2 в спірному
будинку, з яких би можна було
встановити термін, з якого така не
проживає у спірному будинку у
матеріалах справи немає, та враховуючи
дату подачі позову до суду - 11.12.2013 р.,
тобто через три місяці після
розірвання шлюбу, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції прийшов до передчасного
висновку, що така втратила право на
проживання в будинку, оскільки більше
ніж рік без поважних причин не проживає
в такому.

Крім того, визнаючи такими, що втратили
право на проживання в спірному будинку
неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд
не врахував, що таких позовних вимог
ОСОБА_3 не пред'являла.

З наведених мотивів, рішення суду слід
скасувати та ухвалити у справі нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житлом відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права на житло та вселення слід
задоволити частково.

Вселити ОСОБА_2 з неповнолітніми дітьми
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинок АДРЕСА_1
Стрийського району Львівської області
за місцем їх реєстрації.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
про визнання за ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
права на житло в будинку АДРЕСА_1
Стрийського району Львівської області
слід відмовити, оскільки таке їх право
виникло на підставі їх реєстрації у
спірному будинку (зі згоди власника
будинку).

Керуючись ст.ст. 309,316,317,319ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
задоволити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 14 липня 2014
року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про визнання її такою, що втратила
право користування житлом в будинку
АДРЕСА_1 Стрийського району Львівської
області відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права на житло та вселення задоволити
частково.

Вселити ОСОБА_2 з неповнолітніми дітьми
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинок АДРЕСА_1
Стрийського району Львівської області.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
про визнання за ОСОБА_2, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
права на житло в будинку АДРЕСА_1
Стрийського району Львівської області
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Крайник Н.П.

Судді:
Курій Н.М.

Мельничук О.Я.