Номер провадження 2/754/2381/14
Справа №754/1815/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

25.11.2014 року Деснянський районний суд
міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі Фацул М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Житлово - будівельного
кооперативу "Чайка" до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим
приміщення,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся
до суду з позовною заявою до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщення, в якій просить визнати
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що втратили
право на користування жилим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. В
позовній заяві зазначає, що 31 січня 1992р.
виконавчим органом Ватутінської
районної ради народних депутатів було
видано ордер № 1679 на право заняття
службового житлового приміщення
квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 12
квітня 2005р. за заявою квартиронаймача
ОСОБА_3 на вищезазначену площу було
зареєстровано його дочку ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а 15 лютого 2011р. онука
дружини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 10 жовтня
2008р. ОСОБА_3 було подано заяву до ЖБК
«Чайка» про те, що ОСОБА_1 з 01 жовтня 2008р.
переїхала на інше місце проживання.
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 помер. Відповідно
до ст. 384 ЦК України будинок,
споруджений або придбаний
житлово-будівельним (житловим)
кооперативом є його власністю. З
моменту створення ЖБК «Чайка» право
власності на спірну квартиру не
переходило до інших осіб і залишається
за позивачем. За життя померлий ОСОБА_3
права власності на спірну квартиру не
набув, оскільки не був членом ЖБК, а був
найманим працівником кооперативу, який
користувався службовим приміщенням.
Відповідач ОСОБА_1 з жовтня 2008р., а
ОСОБА_2 з моменту реєстрації у
зазначеній кватирі не проживали, після
смерті ОСОБА_3 без згоди кооперативу
здавали жиле приміщення в оренду. Факт
не проживання відповідачів
підтверджується складеними про те
відповідними актами. Посилаючись на
ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР просить позовні
вимоги задовольнити, а також стягнути з
відповідачів судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги повністю
підтримав, просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідачів проти задоволення
позовних вимог заперечував в повному
обсязі, посилаючись на їх
безпідставність та необґрунтованість.

Протягом судового розгляду
відповідачка ОСОБА_1 проти задоволення
позову заперечувала в повному обсязі,
пояснила, що вона постійно проживала
протягом останнього року та продовжує
проживати на даний час у спірній
квартирі з її малолітньою донькою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 Зазначила, що у 2013р.
у спірній квартирі вони з ОСОБА_2, який є
відповідачем по даній справі, робили
ремонтні роботи у вищезазначеній
квартирі, в зв'язку з чим вона
періодично відвідувала свою матір,
будучи вагітною, певний час перебувала
в лікарні, наголосила, що вона ніколи не
переїжджала на постійне проживання в
інше помешкання та постійно проживала
у спірній квартирі.

Протягом судового розгляду відповідач
ОСОБА_2 проти задоволення позовних
вимог заперечував в повному обсязі,
просив суд відмовити у їх задоволенні,
додатково пояснив, що постійно
проживав у спірній квартирі з моменту
реєстрації, іншого місця проживання у
нього немає.

Всебічно проаналізувавши обставини
справи в їх сукупності, заслухавши
пояснення сторін, їх представників,
покази свідків, оцінивши за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному і об'єктивному
розгляді справи, зібрані по справі
докази, керуючись законом, суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірним житловим
приміщенням є квартира АДРЕСА_1, яка
була надана ОСОБА_3 на підставі ордеру
на право зайняття службового жилого
приміщення №1679, виданого виконавчим
комітетом Ватутінської районної ради
народних депутатів 10 січня 1992р. (а.с.4)

Відповідно до свідоцтва про смерть
виданого 31 серпня 2012р. Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві, 30 серпня 2012 року
ОСОБА_3 помер. (а.с.7)

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області від 17 грудня 2007р.
касаційну скаргу житлово-будівельного
кооперативу «Чайка» було відхилено,
рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 13 жовтня 2005р. і ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 25 січня
2006р. в справі за позовом
житлово-будівельного кооперативу
«Чайка» до Деснянської районної в м.
Києві державної адміністрації, ОСОБА_3,
3-тя особа Державне комунальне
підприємство «Житлорембудсервіс», про
встановлення порушеного права
власності на житло, визнання недійсним
договору найму житла та розпорядження
залишено без змін, та встановлено, що
розпорядженням Деснянської
райдержадміністрації від 24 квітня 2004р.
за №408 вказана квартира (кв. АДРЕСА_1)
була виключена із числа службових і
відповідно до п.5 вказаного
розпорядження передана на
переоформлення договору найму. Після
уточнення позовних вимог
житлово-будівельний кооператив
«Чайка» просив визнати незаконним та
скасувати розпорядження Деснянської
райдержадміністрації від 24 квітня 2004р.
за №408 у частині переоформлення
договору найму на квартируНОМЕР_1 на
ОСОБА_3 Рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 13 жовтня
2005р., залишеним без зміни ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 21 січня
2006р., у задоволенні позову відмовлено.
Дана ухвала набрала законної сили з
моменту її проголошення та оскарженню
не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до довідки ф.3
Житлово-будівельного кооперативу
«Чайка» №20/14 від 17.05.2014р. в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані 3 особи: ОСОБА_1,
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.124)

Відповідно до відповіді Деснянського
районного відділу Головного
управління в м. Києві Державної
міграційної служби України №4/вн.250 від
27.05.2014р. гр. ОСОБА_1 зареєстрована за
адресою АДРЕСА_1 з 12.04.2005р. по теперішній
час та ОСОБА_2 зареєстрований з 15.02.2011р.
по теперішній час. (а.с.113)

Таким чином, відповідачі були
зареєстровані у зазначеній кватирі зі
згоди наймача ОСОБА_3, вселились у
законному порядку та набули права
користування.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї
наймача, які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем
усіма правами і несуть усі обов'язки,
що випливають з договору найму жилого
приміщення. Повнолітні члени сім'ї
несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору. До
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство. Якщо особи, зазначені в
частині другій цієї статті, перестали
бути членами сім'ї наймача, але
продовжують проживати в займаному
жилому приміщенні, вони мають такі ж
права і обов'язки, як наймач та члени
його сім'ї.

Згідно свідоцтва про народження
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, батько ОСОБА_5,
мати ОСОБА_1. (а.с.103)

Згідно актів від 26.01.2013р., 20.02.2013р.,
22.03.2013р., 24.04.2013р., 23.05.2013р., 21.06.2013р.,
23.10.2013р. Житлово-будівельного
кооперативу «Чайка» ОСОБА_1, ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1 не проживають. В даній
квартирі на час складання цього акту
проживають невідомі особи.

Допитані в судовому засіданні у якості
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9,ОСОБА_10, ОСОБА_11 пояснили, що
відповідачі не проживають у спірній
квартині протягом тривалого часу,
водночас дані свідки зазначали, що
протягом 2013 року бачили відповідачку
ОСОБА_1 з дитячою коляскою біля під'їзду
будинку, біля квартири, в самій
квартирі вони ніколи не були,
інформація про те, що в квартирі
проживають невідомі мешканці їм відома
від інших осіб. Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_12,
які підписала акти щодо відсутності
особи за місцем проживання, в судовому
засіданні пояснили, що ніколи не
відвідували спірну квартиру, бачили
відповідачку ОСОБА_1 біля спірної
квартири.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_13
пояснив, що є другом відповідача
ОСОБА_2, неодноразово бував у спірній
квартирі, допомагав відповідачам
робити ремонт у квартирі, пояснив, що,
на його погляд, відповідачі постійно
поживали у даній квартирі.

Враховуючи суперечливий характер
показів свідків, зокрема ОСОБА_7,
ОСОБА_12, які брали участь у складанні та
підписали акти щодо відсутності особи
за місцем проживання, суд критично
оцінює покази даних свідків та
підписані ними акти.

Згідно вимог ст.71 ЖК України за
тимчасово відсутнім наймачем або
членом його сім'ї зберігається право на
житло протягом шести місяців.

Якщо наймач або член його сім'ї
були відсутні з поважних причин понад
шість місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

Визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності особи понад
встановлені строки, згідно ст. 72 ЖК
України провадиться в судовому
порядку.

Згідно п. 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985
року „Про деякі питання, що виникають в
практиці застосування судами
Житлового Кодексу України" у справах
про визнання наймача або члена його
сім'ї таким, що втратили право
користування житловим приміщення (ст. 71
ЖК України), необхідно з'ясовувати
причини відсутності відповідача понад
встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім'ї тощо) суд може
продовжити пропущений строк.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Протягом судового розгляду стороною
позивача не було надано доказів на
підтвердження факту не проживання
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 у спірній
квартирі протягом останніх шести
місяців до дня звернення до суду з
даним позовом.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 14, 15, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 64,
71, 72 ЖК України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985
року „Про деякі питання, що виникають в
практиці застосування судами
Житлового Кодексу України" суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Житлово -
будівельного кооперативу "Чайка" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщення залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя