Справа № 296/5455/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2014 р.
м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючого - судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Житомирської міської ради,
ОСОБА_2 про скасування рішення та
визнання недійсним державного акта про
право власності на землю,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
виконавчого комітету Житомирської
міської ради, ОСОБА_2 та просить визнати
протиправним та скасувати рішення
виконавчого комітету Житомирської
міської ради №173 від 26.03.1998 року;
визнати недійсним виданий ОСОБА_2
державний акт серії ІІ-ЖТ №044694 про
право власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 та поновити пропущений строк
звернення до суду.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що 18.12.1989 року шляхом
укладання договору купівлі-продажу
придбав у приватну власність частину
будинку по АДРЕСА_2. При цьому,
попереднім власником ОСОБА_3 було
узаконено гараж під сарай. На підставі
рішення Житомирської міської ради № 417
від 29.09.2004 року позивачу було передано у
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_2 земельну ділянку площею 0,0134 га
та 31.12.2004 року позивачеві було видано
державний акт про право власності на
вказану земельну ділянку.

Відповідач ОСОБА_2, який є власником
суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_1,
неодноразово пред'являв до позивача
претензії на частину його земельної
ділянки, на якій розташовано сарай
позивача. Позивач з метою вирішення
спору звертався у 2007 році до БТІ та
управління регулювання земельних
відносин Житомирської міської ради.

У 2008 році позивач звернувся до
Корольовського районного суду м.
Житомира та просив визнати право
власності на земельну ділянку розміром
0,0134 га по АДРЕСА_2. Під час розгляду
цивільної справи ОСОБА_2 пред'явив
зустрічний позов та додав до позовної
заяви державний акт на право приватної
власності на землю від 20.04.1998 року,
відповідно до якого на підставі
рішення Житомирської міської ради №173
від 26.03.1998 року ОСОБА_2 передано у
приватну власність земельну ділянку
площею 0,0182 га по АДРЕСА_1 для
будівництва жилого будинку і
господарських будівель.

Оскільки державні акти позивача та
відповідача суперечили один одному
щодо межі, тому позивач звернувся з
запитом до Житомирського міського
відділу земельних ресурсів і отримав
копію державного акту на землю від
05.05.1994 року, виданого на підставі
рішення виконкому Житомирської
міської ради №207 від 14.04.1994 року про
передачу у власність ОСОБА_4, який
мешкає по АДРЕСА_1 земельної ділянки
площею 0,0236 га. Тобто, саме у квітні 1994
року були визначені та закріплені
зовнішні межі земельної ділянки і при
приватизації іншими співвласниками, у
тому числі ОСОБА_2 слід було виходити з
встановлених зовнішніх меж.

При визначенні меж земельної ділянки
по АДРЕСА_1 у 1994 році встановлено
державним актом про право власності на
земельну ділянку ОСОБА_5, що відстань
від позначки "А" до позначки "Б" складає
30,52 одиниць виміру, а відповідно до
державного акта ОСОБА_2 ця відстань
складає 30,89. Відповідно до державного
акту ОСОБА_5 відстань від позначки "Б" до
позначки "В" складає 34,43, а згідно акту
ОСОБА_2 - 35,04. При цьому на плані
зовнішніх меж ділянки у державному
акті ОСОБА_2 взагалі не позначена
крайня точка вказаної межі. Відповідно
до акту ОСОБА_4 відстань від позначки "В"
до позначки "Г" складає 30,01, а згідно
акту ОСОБА_2 позначка "Г" позначена
посередині межі і відстань від
позначки "В" до позначки "Г" складає 14,05.
Відстань від позначки "Г" до позначки "А"
склала 37,42, позначка "Д" відсутня. У
державному акті ОСОБА_2 наявна точка "Д"
та відстань від неї до позначки "А"
складає 37,38. Тобто, у державному акті
ОСОБА_2 довжина його меж перевищує
довжину зовнішніх меж даної земельної
ділянки, зазначену у 1994 році у
державному акті ОСОБА_4 на 0,98.
Відповідно до плану зовнішніх меж
земельної ділянки ОСОБА_4 межа від
позначки "Б" до позначки "В" є рівною та
її довжина складає 34,43. Натомість,
зазначена межа в плані зовнішніх меж
державного акту ОСОБА_2 переміщена в
сторону земельної ділянки позивача, у
зв'язку з чим її довжина складає 35,04.

Також вважає, що строк звернення до
суду ним пропущено з поважних причин,
оскільки він дізнався про порушення
прав у 2011 році та Корольовським
районним судом м. Житомира розглядався
у грудні 2011 року його позов до ОСОБА_2
про визнання недійсним державного
акту, а у 2012 році позов у порядку
адміністративного судочинства про
визнання незаконним та скасування
рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради №173 від
26.03.1998 року.

Позивач та представник позивача у
судовому засіданні позов підтримали з
підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - виконавчого
комітету Житомирської міської ради у
судовому засіданні позов не визнала та
просить застосувати наслідки пропуску
позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
у судовому засіданні позов не визнали,
просять відмовити у задоволенні позову
у зв'язку з пропуском позивачем строку
позовної давності, а також у зв'язку з
безпідставністю (а.с.140-141, 157-158).
Пояснили, що ОСОБА_1 захопив частину
земельної ділянки ОСОБА_2, що
підтверджується висновком
судово-будівельної експертизи від
05.12.2008 року.

Крім того, висновком спеціаліста
внаслідок технічного дослідження
державних актів про право власності на
земельну ділянку серії ЖТ №122686 від
31.12.2004 року (власник ОСОБА_6Ф.) та серії
ЖТ №122687 від 31.12.2004 року (власник
ОСОБА_1О.) встановлено, що в
першочерговий зміст двох примірників
державного акту серії ЖТ №122686 та
одного примірника державного акту ЖТ
№122687 від 31.12.2004 року були внесені зміни
шляхом підчистки другої цифри запису
"3,50" та додрукування нової цифри.
Первинною друга цифра запису "3,50" була
"2".

Як вбачається з відповіді виконавчого
комітету Житомирської міської ради
№25/м-4404 від 09.07.2009 року 22.01.2009 року було
здійснено виїзд з метою обстеження
земельної ділянки, однак, обміри
провести не вдалося у зв'язку з
перешкодами, які чинили власники; 16.06.2009
року здійснено комісійний виїзд на
земельну ділянку, яка межує з
будинковолодінням по АДРЕСА_1 та при
обмірах виявлено, що фактичні проміри
вздовж пров. 3-го Госпітального, 11 не
відповідають кадастровому плану, з
чого зроблено висновок про те, що гараж
частково приблизно на 30,0 см заходить на
земельну ділянку будинковолодіння №11
по пров.3-му Госпітальному у м. Житомирі.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши письмові докази
у справі в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Згідно
ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Встановлено, що відповідачеві ОСОБА_2
на підставі оскаржуваного рішення
виконавчого комітету Житомирської
міської ради №173 від 26.03.1998 року видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку для будівництва
жилого будинку і господарських
будівель площею 0,0182 га, яка розташована
по АДРЕСА_1. Державний акт серії ІІ-ЖТ
№044694 зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №3631 (а.с.33).

Відповідачеві ОСОБА_1 31.12.2004 року на
підставі рішення Житомирської міської
ради №417 від 29.09.2004 року видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку для будівництва
жилого будинку і господарських
будівель площею 0,0134 га, яка розташована
по АДРЕСА_2 у м. Житомирі. Державний акт
серії ЖТ №122687 зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №24
(а.с.35).

Як вбачається з відповіді КП
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації" №95-А-6624 від
20.04.2007 року згідно виписки з протоколу
№19 засідання архітектурно-будівельної
комісії Житомирського міськвиконкому
від 24.09.1987 року ОСОБА_3 дозволено
узаконити гараж під літ."Г" сараєм
(а.с.37).

Згідно договору купівлі-продажу від
18.12.1989 року №3-4811 ОСОБА_1 купив у ОСОБА_3
20/100 ід.ч. будинку №73 по вул. 1-го Травня у
м. Житомирі, що підтверджується копією
договору купівлі-продажу від 18.12.1989
року (а.с.40-41).

Відповідно до копією свідоцтва про
право власності на житловий будинок
від 15.04.2009 року ОСОБА_1 на праві
приватної спільної часткової
власності належить 53/100 ід.ч. будинку по
вул.1-го Травня,73 (а.с.38).

Згідно рішення Корольовського
районного суду м. Житомира від 12.12.2011
року, яке набрало законної сили, ОСОБА_1
в задоволенні позову до виконавчого
комітету Житомирської міської ради про
визнання недійсним державного акту на
право приватної власності на землю
серії ІІ-ЖТ №044694 на ім'я ОСОБА_2
відмовлено за безпідставністю у
зв'язку з тим, що рішення виконавчого
комітету Житомирської міської ради №173
від 26.03.1998 року є чинним (а.с.188).

Відповідно до ухвали Корольовського
районного суду м. Житомира від 05.07.2012
року, яка набрала законної сили,
позовну заяву ОСОБА_1 до Житомирської
міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про
визнання незаконним та скасування
рішення Житомирської міської ради №173
від 26.03.1998 року у порядку
адміністративного судочинства
залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском позивачем строку звернення
до суду (а.с.189).

Як вбачається з наданої відповіді
Управління регулювання земельних
відносин Житомирської міської ради за
№302/17 від 22.05.2007 року на заяву ОСОБА_1 від
27.04.2007 року про вирішення спірного
питання щодо межі з співвласником
суміжного домоволодіння по АДРЕСА_1
його повідомлено про передачу
відповідачеві ОСОБА_2 згідно рішення
виконавчого комітету Житомирської
міської ради №173 від 26.03.1998 року на
праві власності земельної ділянки
площею 0,0182 га та рекомендовано з метою
врегулювання спірного питання
звернутися до суду (а.с.36).

Відповідно до ст.ст.256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Таким чином, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
тривалий час існують спірні
правовідносини з приводу межі суміжних
земельних ділянок і розташування на
ній сараю позивача та позивач для
вирішення спірного питання у 2007 році
звертався до компетентних органів, а,
починаючи з 2008 року до суду, тому
твердження позивача про те, що про
порушення прав йому стало відомо у
грудні 2011 року спростовуються наявними
в матеріалах письмовими доказами та
поясненнями сторін, тому підстави для
поновлення строку відсутні.

Відповідно до положень ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, враховуючи, що позивачем
пропущено строк позовної давності для
звернення з позовом до суду, про
застосування наслідків спливу
позовної давності заявлено
відповідачами, тому позовні вимоги про
визнання рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради №173 від
26.03.1998 року та визнання недійсним
виданого ОСОБА_2 державного акту серії
ІІ-ЖТ №044694 про право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.257, 267 ЦК України, ст.ст.10, 11, 30, 60, 88,
209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд
Житомирської області через
Корольовський районний суд м. Житомира
на протязі 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Н. М. Анциборенко