справа № 179/1102/14-ц
провадження № 2/179/383/14
МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
___________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2014 р.
Магдалинівський
районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Новік Д.І.

при секретарі - Кривошлик І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Магдалинівка Дніпропетровської
області цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Казначеївської сільської ради
Магдалинівського району
Дніпропетровської області про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу та про
визнання права власності на спадкове
майно по праву спадкування за
заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду із
позовною заявою до відповідачів про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу та
визнання права власності на спадкове
майно по праву спадкування за
заповітом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її мати -
ОСОБА_4, про що видано свідоцтво про її
смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4
року, після смерті якого відкрилась
спадщина, що складається з належної
останній земельної ділянки площею 3,540
га, призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Казначеївської сільської ради
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії І-ДП № 038673,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
приватної власності на землю за МД №
12597 від 11 лютого 2003 року, виданого на
ім'я ОСОБА_4. За життя померла залишила
заповіт 18 грудня 1984 року посвідчений
секретарем виконкому Казначеївської
сільської ради Магдалинівського
району Дніпропетровської області та
зареєстрований в реєстрі за № 36, по
якому все належне їй майно на день її
смерті і все майно на яке вона матиме
право, заповідала їй, тому вона є єдиною
спадкоємицею її майна за заповітом, при
цьому відповідач - ОСОБА_2, який
відповідно до ст. 1241 ЦК України має
право на обов'язкову частку у спадщини,
відмовився від неї на її користь.

Для оформлення свідоцтва на спадщину
вона звернулась до приватного
нотаріуса Магдалинівського районного
нотаріального округу, де їй в письмовій
формі 03 квітня 2014 року було відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину на підставі того, що у
вказаному Державному акті на право
приватної власності на землю виданого
на ім'я померлої невірно вказано її
прізвище як «ОСОБА_4», хоча згідно інших
документах на її ім'я її прізвище є
«ОСОБА_4», тому вона вимушена
звернутись до суду з даним позовом.

У судове засідання позивачка, будучи
належним чином повідомленою про час та
місце слухання справи, не з'явилась, до
суду надійшла заява (а.с. 24), згідно якої
заявлені вимоги підтримує повністю,
просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, а також представник
відповідача Казначеївської сільської
ради у судове засідання, будучи
належним чином повідомленими про час
та місце слухання справи, не з'явились,
до суду надано заяви (а.с. 20, 23), згідно
яких просять справу розглянути в їх
відсутність, проти задоволення позову
не заперечують, при цьому ОСОБА_2
відмовляється від належної йому
обов'язкової частки у спадщині на
користь позивачки.

З цих підстав суд вважає можливим
ухвалити судове рішення згідно ст. 174
ЦПК України, а також відповідно до ст. 197
ЦПК України без фіксування судового
процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та
надані докази, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволення за
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року
померла мати позивачки ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4, 5, 6, 7) - ОСОБА_4, про що
видано свідоцтво про її смерть серії
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 8),
після смерті якого відкрилась
спадщина, що складається з належної
останній земельної ділянки площею 3,540
га, призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Казначеївської сільської ради
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії І-ДП № 038673,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
приватної власності на землю за МД №
12597 від 11 лютого 2003 року, виданого на
ім'я ОСОБА_4 (а.с. 12, 14).

За життя померла ОСОБА_4 залишила
заповіт 18 грудня 1984 року посвідчений
секретарем виконкому Казначеївської
сільської ради Магдалинівського
району Дніпропетровської області та
зареєстрований в реєстрі за № 36 (а.с. 9),
по якому все належне їй майно на день її
смерті і все майно, на яке вона матиме
право, заповідала позивачці, тому вона
є єдиною спадкоємицею її майна за
заповітом, при цьому відповідач -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11), який
відповідно до ст. 1241 ЦК України має
право на обов'язкову частку у спадщини,
відмовився від неї на користь
позивачки (а.с. 23).

Для оформлення свідоцтва на спадщину
позивачка звернулась до приватного
нотаріуса Магдалинівського районного
нотаріального округу, де їй в письмовій
формі 03 квітня 2014 року (а.с. 13) було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на підставі того, що у
вказаному Державному акті на право
приватної власності на землю виданого
на ім'я померлої невірно вказано її
прізвище як «ОСОБА_4», хоча згідно інших
документах на її ім'я її прізвище є
«ОСОБА_4», тому позивачка звернулась до
суду з даним позовом (а.с. 1, 2, 3).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвища, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народженні
або в паспорті.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцю на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Згідно до ст.ст. 1235, 1236 ЦК України
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, при цьому заповідач має право
скласти заповіт щодо усієї спадщини
або її частини.

У відповідності до ст.ст. 1268, 1273, 1274 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її, при цьому
спадкоємець за законом чи за заповітом
може відмовитись від прийняття
спадщини на користь будь-кого із
спадкоємців за законом незалежно від
черги протягом строку для прийняття
спадщини подавши заяву про відмову від
прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню, оскільки в судовому
засіданні беззаперечно встановлено
той факт, що Державний акт на право
приватної власності на землю серії І-ДП
№ 038673, зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
приватної власності на землю за МД №
12597 від 11 лютого 2003 року, виданий на ім'я
ОСОБА_4 дійсно виданий та належить
померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Право позивача на спадщину
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами
приведеними та проаналізованими судом
вище.

Таким чином, з урахуванням визнання
позову відповідачами, суд вважає, що є
всі законні підстави задовольнити
позов і визнати за позивачем право
власності на спадкове майно по праву
спадкування за законом, оскільки
згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі
визнання позову відповідачем (чами),
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Оскільки, законність підстав для
ухвалення рішення про задоволення
позову відповідає вимогам чинного
законодавства і обґрунтована на
обставинах справи та доказах про
належність земельної ділянки
спадкодавцю, суд вважає за необхідним
постановити рішення про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів та про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом на спадкове майно.

Дане рішення суд ухвалює в рамках
заявлених позивачем вимог і на
підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК
України).

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 1217, 1218, 1223, 1225, 1235, 1236, 1268, 1273-1274 ЦК
України, ст.ст. 3, 5-8, 10, 11, 57-66, 88, 174, 197, 208-210,
212-215, 256 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт того, що Державний акт
на право приватної власності на землю
серії І-ДП № 038673, зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право приватної власності на
землю за МД № 12597 від 11 лютого 2003 року,
виданий на ім'я ОСОБА_4 дійсно виданий
та належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 року
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності в порядку спадкування за
заповітом 18 грудня 1984 року посвідченим
секретарем виконкому Казначеївської
сільської ради Магдалинівського
району Дніпропетровської області та
зареєстрованим в реєстрі за № 36, після
смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року
ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 3,540
га, призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території
Казначеївської сільської ради
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії І-ДП № 038673,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
приватної власності на землю за МД №
12597 від 11 лютого 2003 року, виданого на
ім'я ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а у разі
проголошення рішення у відсутності
особи, яка брала участь у справі, але не
була присутня у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Головуючий
суддя Новік Д.І.