Номер провадження: 22-ц/785/9299/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М.,
Плавич Н.Д.

при секретарі - Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 30 вересня 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділ частки
нерухомого майна і за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ нерухомого майна,
виділ частки у натурі і припинення
права спільної часткової власності,

ВСТАНОВИЛА:

21.11.2012 року, ОСОБА_3 звернулась із
позовом про виділ у натурі 26210 частин
будинка по АДРЕСА_1.

Позов обгрунтовано тим, що вона
знаходилась у шлюбі із відповідачем і
у період шлюбу було придбано 26105 частин
спірного домоволодіння. Рішенням
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 05.12.2011 року за нею
визнано право власності на 26210 частин
домоволодіння.

Посилаючись на те, що відповідач
перешкоджає у користуванні належною
їй частиною нерухомого майна,
добровільно не бажає виділити у натурі
частину майна,сам здає в оренду майно
третім особам і отримує від цього
доходи, позивачка просила позов
задовольнити.

25.11.2013 року ОСОБА_2 звернувся із
позовом про поділ майна, яке
знаходиться у загальній частковій
власності, і, остаточно уточнивши
вимоги просив виділити у натурі
належні йому 26/210 частин домоволодіння,
визнати за ним право власності на
виділену йому частину нерухомого майна
і припинити його право і право
ОСОБА_3загальної часткової власності
на спірне майно з тих підстав, що між
ним і ОСОБА_3існує спір з приводу
користування нерухомим майном.

Рішенням Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 30.09.2014 року позов
ОСОБА_3задоволено, позов
ОСОБА_2задоволено частково, суд виділив
у власність: ОСОБА_2 приміщення
№1-коридор площею 3,75м2, №2-майстерню
площею 17,2 м2, №3-комору площею 4,2м2,
загальною площею 25,15м2, що складає 52100
частин будівлі по АДРЕСА_1; у власність
ОСОБА_3приміщення №1а-коридор площею 3,75
м2, №4-майстерню площею 19,4 м2,загальною
площею 23,15 м2, що складає 48100 частин
будівлі по АДРЕСА_1 з виділенням у
натурі в окремі об'єкти нерухмомості
48100 та 52100 частин домоволодіння і
припинив право спільної часткової
власності на частину домоволодіння.
Сторони також зобов'язані виконати
роботи з переобладнання нежилих
приміщень, виделіних їм у натурі. З
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто
6396

2

гривень грошової компенсації.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
просить рішення суду скасувати і
постановити нове рішення про виділення
йому у натурі 52100 частин, а ОСОБА_3 48100
частин домоволодіння із залишенням у
спільній частковій власності та
користуванні коридора площею 7,5м2.

У засіданні колегії суддів
позивачка ОСОБА_3 скаргу не визнала.
ОСОБА_2 у засідання колегії суддів не
з'явився.

Рішення суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін на
підставі ст. 308 ЦПК України.

Згідно зі ст. 308 ч.1 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
постановив рішення із додержанням норм
матеріального та процесуального права.

ОСОБА_3 і ОСОБА_2 просили виділити їм у
натурі належні частки у домоволодінні
по АДРЕСА_1 з припиненням права
спільної часткої власності на
зазначене нерухоме майно (а.с.1,86,87,171-173).

Суд, задовольняючи позов ОСОБА_3.і
частково задовольняючи позов
ОСОБА_2виходив з того, що виділ часток
нерухомого майна у натурі можливий і
такий виділ слід здійснити відповідно
до 2 варіанта поділу, запропонованого у
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 24.07.2014 року, оскільки він
є найбільш наближеним до ідеальних
часток сторін у праві спільної
часткової власності на об'єкт
нерухомості.

Висновок суду відповідає
обставинам справи і вимогам закону-
ст.ст 358, 364 ЦК України.

Встановлено, що сторони перебували у
шлюбі, і у період шлюбу, 05.12.2001 року за
договором купівлі-продажу придабно 26105
частин домоволодіння по АДРЕСА_1. На
підставі рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 05.12.2011 року за ОСОБА_3визнано право
власності на 26210 частин спірного
домоволодіння (а.с.5-10,16,89-95,183).

Між сторонами існує спір з
приводу користування належним їм
нерухомим майном, у зв'язку з чим вони
звернулись до суду із позовами про
виділ часток із майна, що є у спільній
частковій власності.

За висновком судової
будівельно-технічної експертизи №
0032014 від 24.07.2014 року 26210 частин
домоволодіння по АДРЕСА_1 можливо
виділити у натурі з проведенням
перепланування і запропоновано 2
варіанти поділу приміщень, належних
сторонам, при цьому, за 1 варіантом
площа приміщень на 4,75 м2 буде більше
менше площі ідеальних часток, а за 2
варіантом на 1,0м2 більше менше площі
ідеальних часток (а.с.125-137).

Суд, вирішуючи питання про поділ
майна у натурі виходив з 2 варіанта
поділу, запропонованого експертом,
обгрунтовауючи це тим, що зазначений
варіант є найбільш наближеним до
ідеальних часток і найбільш прийнятним
для сторін, оскільки значне
відступлення від ідеальних часток не
відповідає вимогам закону.

Такий висновок суду є правильним.

Зважаючи на викладене, суд дійшов
обгрунтованого висновку про поділ
майна відповідно до 2 варіанта висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 24.07.2014 року.

Доводи ОСОБА_2.в апеляційній скарзі
про те, що поділ є неможливим, оскільки
будинок є "ветхим" і перепланування у
будинку є неможливим; експерт
неправильно оцінила вартість
нерухомого майна; суд порушив права
інших мешканців і власників
домоволодіння; приміщення коридору
площею 7,5м2 повинно залишитись у
спільній власності і спільному
користуванні, - не заслуговують на
увагу.

У матеріалах справи відсутні
належні та допустимі докази стосовно
того, що будинок по АДРЕСА_1 визнано
"ветхим", відсутні посилання на це і у
висновку експерта.

Висновок експерта також зазначає
про можливість переобладнання
дверного прорізу

3

замість віконного й не зазначає про
неможливість такого переобладнання
"несучої стіни".

Визначена експертом вартість
нерухомого майна належним чином не
спростована.

Докази того, що необхідне
переобладнання приміщень будь-яким
чином зачіпає інтереси інших мешканців
домоволодіння також відсутні.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 у частині
залишення приміщення коридору площею
7,5 м2 у частковій вланості та
користуванні виходить за межі позовних
вимог, заявлених ним у суді першої
інстації.

З остаточно уточненої позовної
заяви ОСОБА_5 від 15.09.2014 року
вбачається, що ОСОБА_2 просив виділити
частину майна у натурі саме за 2
варіантом висновку судової
будівельно-технінчої експертизи
(а.с.171-173).

Приймаючи до уваги, що суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про поділ майна у натурі за 2
варіантом судової
будівельно-технічної експертизи,
рішення суду відповідає вимогам
закону, апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 30 вересня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
із розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області
Л.Г. Ващенко

Л.М.
Вадовська

Н.Д. Плавич