інстанції: Івасюта Л.В. Провадження №
22-ц/773/1867/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Антонюк К.І.,

суддів - Веремчук Л.М., Овсієнко
А.А.,

при секретарі - Черняк О.В.,

з участю: представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача - Шабат Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «ВіЕс Банк»,
приватного нотаріуса Луцького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про визнання договору іпотеки
припиненим та зобов'язання нотаріуса
внести запис про припинення обтяження,
за апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_5 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 13 жовтня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 13 жовтня 2014 року
заяву ПАТ «ВіЕс Банк» про перегляд
заочного рішення Луцького
міськрайонного суду від 13.03.2014 року у
зв'язку з нововиявленими обставинами
задоволено частково.

Скасовано заочне рішення від 13.03.2014
року в даній справі.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ
«ВіЕс Банк», приватного нотаріуса
Луцького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання договору
іпотеки припиненим та зобов'язання
нотаріуса внести запис про припинення
обтяження відмовлено.

В задоволенні заяви про встановлення
порядку виконання рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_5 покликаючись на
незаконність рішення, порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, просив скасувати
оскаржуване рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов.

В суді апеляційної інстанції
представник позивача ОСОБА_1
підтримала апеляційну скаргу з підстав
в ній наведених, просила її
задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «ВіЕс
Банк» - Шабат Ю.В. просив апеляційну
скаргу відхилити, залишивши рішення
суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, що
03.11.2008 року між ОСОБА_3 та відкритим
акціонерним товариством «Фольксбанк»
укладено іпотечний договір, за умовами
якого позивач передав в іпотеку
нерухоме майно - офіс загальною площею
148,6кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1,
реєстраційний номер об'єкта 24370425, в
забезпечення виконання зобов'язань по
кредитному договору №КБ53474 від 03
листопада 2008 року, укладеного між цими
ж самими сторонами.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 своїх
зобов'язань за кредитним договором ПАТ
«Фольксбанк» звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Заочним рішенням Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 19.05.2011 року звернуто
стягнення на предмет іпотеки - офіс, що
належав ОСОБА_3 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
22.08.2008р. за реєстровим номером 4279,
шляхом набуття ПАТ «Фольксбанк» права
власності на офіс. Рішення суду набрало
законної сили та на підставі даного
рішення комунальним підприємством
«Волинське обласне бюро технічної
інвентаризації» 25.11.2011р. зареєстровано
право власності за ПАТ «Фольксбанк» за
реєстраційним номером 24370425 на
зазначене нерухоме майно.

Після скасування заочного рішення від
19.05.2011 року за заявою відповідача
ухвалою суду від 29.11.2011 року у справі
24.04.2012 року повторно ухвалено рішення,
яким позов задоволено та звернуто
стягнення на предмет іпотеки шляхом
набуття права власності на офіс, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею
148,6 кв.м. за ПАТ «Фольксбанк» в
погашення ОСОБА_3 заборгованості за
кредитним договором від 03.11.2008 року в
розмірі 1 939 560 грн. 24 коп. (а.с. 81-83).

Крім того, як встановлено судом першої
інстанції і ці обставини підтверджені
матеріалами справи, що після
реєстрації права власності на офіс за
ПАТ «Фольксбанк», на підставі
дублікату договору купівлі-продажу від
22.08.2008 року, укладеного між ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та ОСОБА_3, посвідченого 11.11.2011
року приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
та виданого ОСОБА_3 з підстав його
втрати, Комунальним підприємством
«Волинське обласне бюро технічної
інвентаризації» 22.12.2011 року проведена
державна реєстрація прав власності на
нерухоме майно - офіс площею 148,6 кв.м., що
знаходиться по АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 (а.с.
117-118).

12.03.2012 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулись
в суд з позовом до ОСОБА_3 про
розірвання договору купівлі-продажу
від 22.08.2008 року та визнання за ними
права власності на офісне приміщення.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 23.04.2012 року
позов задоволено, ухвалено розірвати
договір купівлі-продажу від 22.08.2008 року,
на підставі якого ОСОБА_3 придбав
нерухоме майно та визнано за ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 право власності на офіс площею
148,6 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1.

Згідно статуту, затвердженого зборами
акціонерів ПАТ «Фольксбанк» від 11.11.2013
року ПАТ «ВіЕс Банк» є
правонаступником усіх прав та
обов'язків ПАТ «Фольксбанк».

Незважаючи на те, що іпотечне майно
вибуло із власності іпотекодавця ПАТ
«ВіЕс Банк», як правонаступника ПАТ
«Фольксбанк», ОСОБА_3 зловживаючи
наданими йому правами 17.02.2014 року
звернувся до суду з позовом про
припинення іпотечного договору з
підстав погашення ним заборгованості
за кредитним договором шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Заочним рішенням Луцького
міськрайонного суду від 13.03.2014 року
позов ОСОБА_3 до ПАТ «ВіЕс Банк»,
приватного нотаріуса Луцького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про припинення іпотечного договору
задоволено частково.

Визнано припиненим іпотечний договір
від 03.11.2008 року, укладений між ОСОБА_3 та
ВАТ «Фольксбанк», яким передано в
іпотеку офіс загальною площею 148,6 кв.м.,
що знаходиться в м.Луцьку по
пр.Відродження,10. В позові до
приватного нотаріуса ОСОБА_4
відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що дія
кредитного договору як основного
зобов'язання припинена внаслідок його
виконання шляхом звернення стягнення
на предмет іпотеки за рішенням суду і
реєстрацією права власності на майно
за банком.

Задовольняючи заяву щодо скасування
рішення суду від 13.03.2014 року за
нововиявленими обставинами, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачу
на момент ухвалення рішення не було
відомо, що ОСОБА_3 22.12.2011 року
перереєстрував на себе право власності
на офісне приміщення, в дальнійшому
право власності на вказане приміщення
за рішенням суду визнано за ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 Ці обставини є істотними для
ухвалення рішення і вони не могли бути
відомі заявнику.

Ухвалюючи рішення щодо відмови в
позові, суд першої інстанції вважав, що
дія кредитного договору не припинена у
зв'язку з тим, що іпотечне майно вибуло
із власності банку без його відома
внаслідок неправомірних дій
відповідача, зобов'язання за кредитним
договором не виконане.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ
можуть бути переглянуті у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є,
зокрема, істотні для справи обставини,
що не були і не могли бути відомі особі,
яка звертається із заявою, на час
розгляду справи (п.1 ч.2 ст.361 ЦПК
України).

Ч. 2 ст. 365 ЦПК України передбачено, що
розгляд заяви здійснюється судом за
правилами, встановленими цим Кодексом
для провадження у суді тієї інстанції,
яка здійснює перегляд. Розглянувши
заяву, суд може скасувати судове
рішення, що переглядається, і прийняти
нове судове рішення або залишити заяву
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами без
задоволення.

Вимоги позивача щодо припинення
договору іпотеки обґрунтовані
виконанням основного зобов'язання
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки і реєстрацією за банком права
власності на нерухоме майно, а тому
вибуття з власності банку офісу шляхом
реєстрації цієї нерухомості 22.12.2011 року
за ОСОБА_3 та в дальнійшому визнання
права власності на нерухомість за
рішенням суду за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є
істотними обставинами для вирішення
справи, які існували на час ухвалення
рішення суду, однак про них не знали як
суд, так і заявник.

Про те, що заявнику не було відомо про
ці обставини свідчить довідка від
13.01.2014 року, яка була надана ОСОБА_3 щодо
відсутності заборгованості за
кредитним договором у зв'язку зі
зверненням стягнення на предмет
іпотеки та реєстрацією права власності
на нерухоме майно за банком (а.с. 14).

Крім того, з копії витягу Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
індексний номер 24829029 від 28.07.2014 року
вбачається, що в Державному реєстрі
проведено державну реєстрацію права
власності на офіс за ПП «НІКА РІЕЛТІ».

Підстави припинення іпотеки
встановлені ст.17 Закону України «Про
іпотеку» та ст.593 ЦК України, зі змісту
яких вбачається, що іпотека
припиняється у разі припинення
основного зобов'язання, забезпеченого
іпотекою.

Оскільки основне зобо'язання не
виконане і не є припиненим, тому
рішення суду першої інстанції від
13.03.2014 року щодо визнання припиненим
іпотечного договору від 03.11.2008 року є
незаконним і необґрунтованим.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції на
підставі досліджених в судовому
засіданні доказів та відповідно до
вимог закону, який регулює дані
правовідносини, дійшов правильного
висновку щодо скасування рішення
Луцького міськрайонного суду від 13.03.2014
року у зв'язку з нововиявленими
обставинами та відмови в задоволенні
позову ОСОБА_3 про визнання іпотечного
договору припиненим.

Підстав для скасування чи зміни
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 13 жовтня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: