Справа № 646/1484/14-ц
Головуючий І інстанції - Блага
Провадження: 22-ц/790/5058/14
Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Сащенка І.С.,
Овсяннікової А.І.,

при секретарі - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 15 травня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про стягнення пені та
моральної шкоди за прострочення сплати
заборгованості за аліментами,-

ВСТАНОВИЛА :

У лютого 2014 року позивач звернулася до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що рішенням
Червонозаводського районного суду м.
Харкова з відповідача стягнуто на
користь позивачки аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у
розмірі 200 грн . щомісячно,
починаючи з 01.09.2004р. до його повноліття.
09.12.2004 р. було відкрите виконавче
провадження з примусового виконання
вказаного судового рішення. Але з
моменту ухвалення рішення суду
відповідач ухилявся від сплати
аліментів, що призвело до утворення
заборгованості станом на 01.02.2012 р. у
розмірі 16300 грн. Ця заборгованість була
погашена відповідачем 21.02.2012 р. Вважає,
що за період з 01.10.2011 р. по 21.02.2013 р. з
відповідача має бути стягнута пеня у
розмірі 22695 грн. Вина відповідача у
несплаті аліментів встановлена
вироком суду.

24.10.2011 р. рішенням Червонозаводського
районного суду Харкова ОСОБА_4 був
позбавлений батьківських прав у
відношенні сина ОСОБА_5 Крім того,
рішенням цього ж суду від 30.01.2012 р., яке
було змінене рішенням апеляційного
суду Харківської області від 19.06.2012 р. з
відповідача стягнуто на користь
позивачки пеню (неустойку) за час
прострочення аліментів за період з
01.09.2004 р. по 09.2011 р. у розмірі 188098,80 грн.
Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 29.10.2012 р., яке було
змінене рішенням апеляційного суду
Харківської області від 17.01.2013 р.,
розмір аліментів на дитину було
збільшено до 600 грн., а також з
відповідача стягнуто суму індексації
аліментів у розмірі 9508 грн. 15 коп.
Заборгованість у розмірі 9508,15 грн. була
погашена відповідачем 13.12.2013 р. Тому
позивачка вважає, що за період з 17.01.2013 p.
по 13.12.2013 р. з відповідача має бути
стягнуто пеню у розмірі 35271 грн. 94 коп., з
яких 31376 грн. 90 коп. - пеня за
заборгованістю на суму індексації.
Крім того, вважає, що їй було завдано
моральну шкоду неправомірним діями
відповідача, які полягають у
своєчасній сплаті аліментів, а також у
тому, що вона була змушена постійно
звертатися до органів ВДВС та
витрачати багато часу на участь у
судових справах у цивільно-правових
спорах відповідачем.

Просила стягнути з відповідача на її
користь пеню у розмірі 57966 грн. 94 коп. за
прострочення сплати аліментів на
утримання повнолітньої дитини, а також
30000 грн. - відшкодування моральної
шкоди.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 15 травня 2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 за
час прострочення сплати аліментів пеню
у розмірі 4425 грн.04 коп. В решті позову
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь держави судовий збір у сумі 44,25
грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
неповне з»ясування судом обставин, що
мають значення для справи. В
обґрунтування скарги зазначає, що суд
не врахував, що пеня нараховується на
всю суму несплачених аліментів
(заборгованості) за кожен день
прострочення її сплати, а її
нарахування не обмежується тим
місяцем, протягом якого не проводилося
стягнення, що призвело до
неправильного застосування
матеріального права. Вважає, що у
зв'язку із неправильним здійсненням
розрахунку пені, суд прийняв
неправильне та незаконне рішення. Крім
того вважає, що виплата моральної
компенсації в сумі 30000 грн. повинна бути
стягнена з відповідача, оскільки
порушено звичний спосіб її життя, вона
вимушена тривалий час звертатись до
різних інстанцій.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Частиною 1 статті 196 СК України
встановлено, що при виникненні
заборгованості

з вини особи, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішенням суду,
одержувач аліментів має право на
стягнення неустойки (пені) у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Згідно з правовою позицією Верховнорго
Суду України (постанова від 11.09.2013р.
справа №6-81цс13, оскільки зобов'язання
зі сплати аліментів носить періодичний
характер і повинно виконуватися
щомісяця, то при розгляді спорів про
стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК
України пені від суми несплачених
аліментів суд повинен з'ясувати розмір
несплачених аліментів по кожному з цих
періодичних платежів, встановити
строк, до якого кожне із цих зобов'язань
мало бути виконано, та з урахуванням
встановленого обчислити розмір пені,
виходячи із суми несплачених аліментів
за кожен місяць окремо від дня
порушення платником аліментів свого
обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення про стягнення
пені, підсумувавши розміри нарахованої
пені за кожен із прострочених платежів
та визначивши її загальну суму.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивачки сума пені у розмірі
4425,04 грн., у тому числі, за період 01.10.2011
р. по 21.02.2012 р. - на суму 530 грн. та за
період з 17.01.2013 р. по 13.12.2013 р. на суму 3895,04
грн. та прийшов до висновку, що Закон не
передбачає нарахування пені на суму
індексації аліментів, також сімейним
законодавством не передбачено
відшкодування моральної шкоди, а
звернення особи до суду є її
конституційним правом, а тому тому у
цій частині позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

Згідно копії свідоцтва про народження
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, його матір'ю є
ОСОБА_3, а батьком - ОСОБА_4 /а.с.9/.

01.12.2004 р. шлюб між позивачкою та
відповідачем було розірвано /а.с.10/.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 09.12.2004 р. з
відповідача було стягнуто на користь
позивачки аліменти на утримання їх
сина ОСОБА_5 у розмірі 200 грн. щомісячно,
починаючи з 01.09.2004 р. до повноліття
дитини /а.с.8/.

20.10.2011 р. прізвище позивачки було
змінено на «ОСОБА_3» /а.с.11/.

Також 20.10.2011р.прізвище дитини було
змінено на «ОСОБА_5» /а.с.12/.

За розрахунком, здійсненим державним
виконавцем Червонозаводського ВДВС
ХМУЮ станом на 01.04.2011р.заборгованість
відповідача по сплаті аліментів
становила 14'300 грн. /а.с.14/.

Згідно з розрахунком державного
виконавця станом 01.10.2011р. така
заборгованість за період з 01.04.2011р. по
01.10.2011р. становила вже 15'500 грн. /а.с.15/.

Станом на 01.02.2012р. заборгованість
відповідача по сплаті аліментів за
період з 01.10.2011р. по 01.02.2012р. склала 16'300
грн. /а.с.16/.

Відповідно до розрахунку державного
виконавця на момент досягнення дитиною
повноліття за період з 28.01.2013р. по
11.05.2013р. заборгованість відповідача по
аліментам становила 1602,90 грн. /а.с.17/.

Крім того, відповідно до виконавчого
листа №2035/1277/2012 від 07.02.2013р. за
відповідачем рахувалась
заборгованість по сплаті суми
індексації по аліментам у розмірі 9508,15
грн. /а.с.19/.

Вироком Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 25.06.2013р., зміненим
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 19.12.2013р., відповідач був
визнаний винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст.164 КК України, за
злісне ухилення від сплати аліментів
на утримання дитини з 01.10.2004р. по 01.02.2012р.
на загальну суму 16300 грн. /а.с.19-23/.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 24.10.2011р. відповідача
було позбавлено батьківських прав
відносно його неповнолітнього сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.24/.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 13.05.2014р. відповідачу
було відмовлено у поновленні
батьківських прав /а.с.25-29/.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 19.06.2012р. було
скасовано рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 30.01.2012р. та
стягнуто з відповідача на користь
позивачки пеню за час прострочення
сплати аліментів за період з 01.09.2004р. по
01.10.2011р. у розмірі 188'098,80 грн. /а.с.30-34/.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 29.10.2012р., зміненим
рішенням апеляційного суду
Харківської області від 17.01.2013р., було
збільшено розмір аліментів, які має
виплачувати відповідач на користь
позивачки на утримання дитини, до 600
грн. щомісячно, а також стягнуто суму
індексації у розмірі 9508,15 грн. /а.с.35-38/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 31.05.2013р. та
постановою Верховнорго Суду України
від 06.11.2013р. вказане рішення районного
суду у незміненій його частині та
рішення суду апеляційної інстанції
залишені без змін /а.с.39-45/.

Копією квитанції №43 від 21.02.2013р.
підтверджено сплату відповідачем
заборгованості по аліментах у розмірі
16'300 грн. /а.с.46/.

Постановою державного виконавця від
03.01.2013р. було закінчене виконавче
провадження за виконавчим документом
про стягнення з відповідача на користь
позивачки пені за прострочення зі
сплати аліментів у розмірі 188098,80 грн., у
зв'язку з їх виплатою /а.с.77/.

12.12.2013р. відповідачем було виплачено на
рахунок Червонозаводського ВДВС ХМУЮ
10506,96 грн., 1602,90 грн. та 121,10 грн. /а.с.78/.

Постановою державного виконавця
від17.12.2013р. було закінчене виконавче
провадження за виконавчим документом
про стягнення з відповідача на користь
позивачки індексації аліментів у сумі
9508,15 грн. у зв'язку з їх виплатою /а.с.79/.

Також постановою державного виконавця
від 17.12.2013 р. було закінчене виконавче
провадження за виконавчим документом
про стягнення з відповідача на користь
позивачки аліментів на утримання
дитини у розмірі 600 грн. щомісячно, у
зв'язку з тим, що грошові кошти з
відповідача стягнуто та перераховано у
повному обсязі /а.с.80/.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції неправильно
здійснив розрахунок пені є
безпідставними.

Враховуючи положення ч. 1

та правову позицією Верховнорго Суду
України (постанова від 11.09.2013р. справа
№6-81цс13), суд першої інстанції вірно
визначив, що пеня має нараховуватися за
прострочення відповідачем сплати
аліментів за період з 01.10.2011р. по 21.02.2012р.
- щодо зобов'язань зі сплати аліментів у
розмірі 200 грн. щомісячно- складає 530
грн.

При цьому, оскільки рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 19.06.2012р. з відповідача було стягнуто
пеню на суму 188098,80грн. за період з
01.10.2004р. по 01.10.2011р., то сума
заборгованості за вказаний період не
включається до розрахунку пені за
наступні періоди заборгованості.

Пеня за прострочення сплати аліментів
за період з 17.01.2013 р. по 13.12.2013 р. - щодо
зобов'язань зі сплати аліментів у
розмірі 600 грн. щомісячно, складає 3895,04
грн.

Також судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позовних вимог
про відшкодування моральної шкоди,
оскільки сімейним законодавством не
передбачено відшкодування моральної
шкоди, а звернення особи до суду є її
конституційним правом, а тому не може
бути підставою для відшкодування
моральної шкоди.

Таким чином, висновки суду
відповідають вимогам закону,
підтверджуються матеріалами справи,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Підстав для скасування рішення при
апеляційному розгляді справи не
встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 15 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення. Ухвала може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -