Справа № 466/4481/13
Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/783/5232/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді Савуляка
Р.В.,

суддів: Бермеса І.В.,
Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря:
Глинського О.А.,

без участі сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 13 червня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

13 червня 2013 року ПАТ "Банк "Фінанси та
Кредит" звернувся до суду із зазначеним
позовом, в якому просив стягнути з
ОСОБА_2 заборгованість за Договором про
відкриття відновлювальної кредитної
лінії в сумі 165333,89 грн., а також судові
витрати.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського
районного суду м. Львова від 13 червня 2014
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит" 44 669 гривень 25 коп.
боргу та 1653 гривень 34 коп. судового
збору.

Рішення суду оскаржила відповідач
ОСОБА_2

В апеляційній скарзі покликається на
те, що рішення суду не містить
розрахунку стягнутих сум, з яких суд
виходив при задоволенні грошових вимог
та не перевірено і не з'ясовано суму
заборгованості по сплаті кредитних
коштів та відсотків за користування
ними. Вважає, що суд не встановив момент
виникнення заборгованості на підставі
допустимих доказів і період
нарахування процентів. Таким чином, суд
не в повній мірі з'ясував усі обставини
справи, не перевірив наданих позивачем
розрахунків та наведених відповідачем
доводів, рішення не відповідає
процесуальним вимогам.

Просить рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 13 червня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позову.

Сторони по справі у судове засідання не
з'явилися, хоча були належним чином
повідомлені про час і місце судового
засідання, відтак, у відповідності до ч.
2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється. Крім того, 13 листопада
2014 року від позивача ПАТ "Банк "Фінанси
та Кредит" поступила заява про розгляд
справи за відсутності представника
банку та просив відмовити в
задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом та матеріалами справи
встановлено, що 01.10.2008 року між ВАТ "Банк
"Фінанси та Кредит", правонаступником
якого є ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та
відповідачем ОСОБА_2 було укладено
Договір про відкриття відновлювальної
кредитної лінії.

За умовами договору (п. 2.1), Банк надав
відповідачу в тимчасове користування
на умовах забезпеченості, зворотності,
строковості та платності кредитні
ресурси шляхом зарахування на
Картковий рахунок позичальника, на
якому враховуються операції, що
здійснюються з використанням Картки Visa
Elektron № НОМЕР_1 відновлюваної кредитної
лінії з розміром ліміту в сумі 8000,00
(вісім тисяч) грн., з оплатою процентів у
розмірі 2,2 % річних - протягом 22 днів,
починаючи з дати здійснення кожної
операції по картрахунку з
використанням карти та кредитних
ресурсів відновлювальної кредитної
лінії, в розмірі 22% річних - у період,
починаючи з 23 дня після здійснення
кожної операції по картрахунку, та у
розмірі 22 % річних - при знятті з
карткового рахунку готівки у
банкоматах або пунктах видачі готівки,
а відповідач зобов'язався повністю
повернути отримані в рахунок
відновлювальної кредитної лінії
кредитні ресурси в строк до 01 серпня 2010
року і сплатити відсотки за
користування кредитними ресурсами в
розмірі та у строки, встановлені
Договором.

Внаслідок невиконання відповідачем
умов договору утворилася
заборгованість, яка станом на 13 червня
2013 року становила 165333,89 грн., з яких: 7977,96
грн. - заборгованість прострочена
(несанкціонована) за кредитним
договором, 3743,85 грн. - нараховані
відсотки по заборгованості, 32947,44 грн.
нараховані відсотки по простроченій
(несанкціонованій) заборгованості,
120664,64 грн. пеня за прострочену
заборгованість.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно п. 3.4. Договору у випадку вимоги
Банку про дострокове повернення
Кредитних ресурсів та сплату процентів
Позичальник зобов'язаний зробити повне
погашення заборгованості за цим
договором.

У відповідності до умов договору та
вимог закону, позивачем був скерований
лист-претензія за вих. № 300 від 15.02.12р.
про повернення суми заборгованості.

Задовольняючи частково позов Банку,
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
позичальник не виконав своїх
зобов'язань за Договором про відкриття
відновлювальної кредитної лінії від 01
жовтня 2008 року, не здійснювала
погашення заборгованості за кредитною
лінією та Овердрафтом, не сплачувала
процентів, тому стягнув зазначену
заборгованість у примусовому порядку.

Статтею 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Враховуючи те, що розмір пені
нарахованої відповідачу внаслідок
прострочення зобов'язання значно
перевищував розмір основного боргу за
кредитним договором, а також
враховуючи майновий стан відповідачки
ОСОБА_2, стан її здоров'я, те що у неї є на
утриманні неповнолітній син та
непрацездатна матір, а тому в силу ч.3
ст.551 Цивільного кодексу України, суд
першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про відмову в
задоволенні вимоги про стягнення 120 664,64
грн. пені, а стягнув 7977,96 грн.
простроченої заборгованості за
кредитним договором (тіло кредиту), 3743,85
грн. заборгованості по відсотках та 32
947,44 грн. нарахованих відсотків по
простроченій заборгованості згідно
представлених розрахунків позивача
(а.с. 8-8б).

Підстав для зменшення нарахованих
відсотків по простроченій
заборгованості (32 947,44 грн.) колегія
суддів не знаходить. Такі нараховані
згідно розділу 4 Договору про відкриття
відновлювальної кредитної лінії від 01
жовтня 2008 року.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримано
процедуру розгляду справи, встановлену
ЦПК України, ухвалено справедливе
рішення, тому підстав для його зміни чи
скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313,
п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 13 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий :
Савуляк Р.В.

Судді:
Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.