УХВАЛА

іменем україни

3 грудня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Червинської
М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
поділ майна подружжя за касаційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Полтавського
районного суду Полтавської області від
14 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 16 вересня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись
на те, що з 20 травня 2000 року по 28 липня 2011
року перебувала з ОСОБА_4 у шлюбі, за час
якого подружжям було побудовано гараж
АДРЕСА_1. Зазначала, що домовленості про
порядок поділу майна між нею та
відповідачем не досягнуто.

З урахуванням вищевикладеного, позивач
просила поділити спільне сумісне майно
подружжя та визнати на нею і за ОСОБА_4
(за кожним окремо) право власності на Ѕ
частину гаража АДРЕСА_1.

Ухвалою Полтавського районного суду
Полтавської області від 14 серпня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Полтавської області
від 16 вересня 2014 року, позовну заяву
ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто
позивачеві.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
передати справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Визнаючи позовну заяву неподаною та
повертаючи її позивачеві, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що ухвалою суду від 7 серпня 2014
року позовну заяву було залишено без
руху для усунення недоліків, але у
встановлений строк недоліки позовної
заяви ОСОБА_3 у повному обсязі не
усунуто, зокрема, не надано ринкову
вартість майна, судовий збір сплачено
не в повному обсязі.

Проте такого висновку суди дійшли із
порушенням вимог процесуального
закону.

З матеріалів справи убачається, що
ОСОБА_3 у позовній заяві зазначила, що
на момент звернення до суду із указаним
позовом вона не має відповідної оцінки
вартості гаража та, частково сплативши
судовий збір, просила суд відстрочити
повну сплату судового збору до
проведення судово-будівельної
експертизи.

Відповідно до абзацу 3 п. 16 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року
№ 10 «Про застосування судами
законодавства про судові витрати» якщо
визначена позивачем ціна позову
вочевидь не відповідає дійсній
вартості спірного майна або на момент
пред'явлення позову встановити точну
його ціну неможливо, розмір судового
збору попередньо визначає суд (ч. 2 ст. 80
ЦПК України). Остаточне визначення в
процесі розгляду справи ціни позову
(дійсної вартості спірного майна), а
отже, і суми судового збору,
здійснюється судом із наступним
стягненням недоплаченого або з
поверненням переплаченого судового
збору.

У порушення вищевказаної вимоги закону
районний суд в ухвалі від 7
серпня 2014 року про залишення позовної
заяви без руху не визначив розмір
судового збору на момент пред'явлення
позову та з урахуванням суми, яка була
сплачена ОСОБА_3, не вказав розмір
недоплаченого нею судового збору.

Отже, у силу вимог процесуального
закону визнати позовну заяву неподаною
через невиконання ухвали суду про
залишення її без руху у зв'язку із
несплатою судового збору можливо лише
у разі чіткого визначення суми
судового збору, необхідної для сплати.

За таких обставин, не виконавши вимоги
ч. 2 ст. 80 ЦПК України, суд не мав
правових підстав для визнання позовної
заяви неподаною.

Ураховуючи наведене, оскаржувані
судові рішення відповідно до
п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України підлягають
скасуванню з передачею справи до суду
першої інстанції для вирішення питання
про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду
Полтавської області від 14 серпня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 16 вересня
2014 року скасувати, справу направити до
суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О.
Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська