Справа № 639/6812/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова

у складі: головуючого судді -
Іванової І.В.,

за участю секретаря - Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Жовтневого
районного суду м. Харкова цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Харківської міської ради, Головного
управління Держземагенства у
Харківській області, третя особа -
управління Держземагенства у м.
Харкові про скасування рішення
суб'єкта владних повноважень та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

10 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про скасування рішення
суб'єкта владних повноважень та
зобов'язання вчинити певні дії.

5 серпня 2014 року ОСОБА_1 уточнив та
доповнив позовні вимоги , пред'явивши
такі до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Харківської
міської ради Головного управління
Держземагенства у Харківській області
, третя особа Управління
Держземагенства у м. Харкові
Харківської області .

У обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що рішенням
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 26.05.2008 року по цивільній справі за
його позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6, ОСОБА_4
, ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним та визнання
права власності на житловий будинок в
порядку спадкування за законом, що
набрало законної сили, було визнано
недійсним договір купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_1 укладений
між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_7 18
листопада 2002 року , реєстраційний №5507,
зареєстрований в КП ХМБТІ 18 листопада
2002 року , визнано недійсним договір
купівлі-продажу ? частини житлового
будинку АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_4
та ОСОБА_2 посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_7 27.06.2003 року ,
реєстраційний номер №3062 та визнано за
ОСОБА_1 право власності в порядку
спадкування за законом , в порядку
спадкової трансмісії на житловий
будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_8 ,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті
ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 після
смерті ОСОБА_10 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.
Він є єдиним власником житлового
будинку АДРЕСА_1 . У травні 2014 року він
вирішив продати зазначений житловий
будинок , але під час підготовки
документів для продажу йому стало
відомо, що колишні власники ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 24.10.2006 року отримали державний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,1000 га, що розташована
за адресою АДРЕСА_1 на підставі рішення
ХХІ сесії ХХІV скликання Харківської
міської ради від 28.04.2004 року , тобто
земельну ділянку на якій знаходиться
вищезазначений житловий будинок з
надвірними спорудами. На думку
позивача рішення Харківської міської
ради та державний акт на право
власності на земельну ділянку є
незаконними та підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
надала пояснення відповідні
вищенаведеному.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася , належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи, про причини неявки суду не
повідомила.

Представник Харківської міської ради ,
в особі Жилка С.Е. , який діє на підставі
довіреності від 30 грудня 2013 року
№08-11/5885/2-13 проти задоволення позову
заперечував , посилаючись на те, що на
час винесення рішення ХХІ сесії ХХІV
скликання Харківської міської ради
від 28.04.2004 року №57/04 про передачу у
власність ОСОБА_4 та ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0,1000 га, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1, останні були
власниками зазначеного будинку. Тому
законно було видано державний акт від
24.10.2006 року серія ЯБ №201379 на право
власності ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) та ОСОБА_2
(АДРЕСА_2) на земельну ділянку площею
0,1000 га, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Представник відповідача Головного
управління Держземагенства у
Харківській області у судове засідання
не з'явився , просив розглядати справу
за його відсутністю, надав письмові
пояснення , в яких зазначив, що не є
належним відповідачем по позову
ОСОБА_1.

Представник третьої особи управління
Держземагенства у м. Харкові у судове
засідання не з'явився , належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи , про причини неявки суду не
повідомив.

Ухвалою суду від 11 вересня 2014 року
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_4 про скасування рішення
суб'єкта владних повноважень - закрито,
у зв'язку зі смертю останньої.

Суд, вислухав пояснення представника
позивача ОСОБА_12 , відповідача Жилка
С.Е., дослідивши матеріали справи ,
вважає, що позовні вимоги обґрунтовані
та підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 26.05.2008
року договір купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_1 укладений
між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_7 18
листопада 2002 року , реєстраційний №5507,
зареєстрований в КП ХМБТІ 18 листопада
2002 року , реєстраційний №5505 та договір
купівлі-продажу ? частини житлового
будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4
та ОСОБА_2 , посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_7 27 червня 2003 року ,
реєстраційний №3062, визнанні
недійсними . Цим же рішенням визнано
право власності в порядку спадкування
за законом , в порядку спадкової
трансмісії на житловий будинок АДРЕСА_1
після смерті ОСОБА_8 , померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_9 ,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті
ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 за
ОСОБА_1.

Таким чином , єдиним власником
житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1,
що підтверджується витягом КП ХМБТІ
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно від 02.10.2009 року , №
витягу 24020402 .

Як пояснила представник позивача ,
ОСОБА_1 в травні 2014 року вирішив
продати зазначений вище будинок , але
під час підготовки документів для
продажу йому стало відомо , що колишні
власники ОСОБА_4 та ОСОБА_2 24 .10. 2006 року
отримали державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,1000 га, що розташована за адресою
АДРЕСА_1, тобто земельну ділянку на
якій знаходиться вищезазначений
житловий будинок з надвірними
спорудами.

Так, відповідно до державного акту на
право власності на земельну ділянку
серія ЯБ №201379 від 24.10.2006 року ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 на підставі рішення ХХІ сесії
ХХІV скликання Харківської міської
ради від 28.04.2004 року №57/04 є власниками
земельної ділянки площею 0,1000 га, що
розташована за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЗК України
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 120 Земельного
кодексу України у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю
або споруду, що перебувають у
власності, користуванні іншої особи,
припиняється права власності , право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані ці об'єкти. До особи,
яка набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.
Якщо жилий будинок , будівля або
споруда розміщені на земельній
ділянці, що перебуває у користуванні,
то в разі набуття права власності на ці
об'єкти до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Підставою для передачі земельної
ділянки у власність відповідачам став
факт знаходження зазначеної земельної
ділянки у їхньому користуванні,
оскільки вони були власниками
житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі
договорів купівлі-продажу від 18
листопада 2002 року /власник ОСОБА_4./ та
від 27.06.2003 року /власник ОСОБА_2/.

Вказані договорі купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_1 , рішенням
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 26.05.2008 року було визнано
недійсними.

Відповідно до ст. 59 ЦК України /в
редакції 1963 року/ угода визнана
недійсною, вважається недійсною з
моменту її укладення.

Відповідно до ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

Отож , оскільки вищевказані договори
було визнано судом недійсними, то ні у
ОСОБА_4 , ні у ОСОБА_2 не виникло право
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 , а тому вони не мали права її
приватизувати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 26.05.2008 року по цивільній
справі №2-32/08 було встановлено, що
після смерті ОСОБА_8 , померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_9,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті
ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач
ОСОБА_1 спадщину прийняв , фактично
вступивши до володіння і управління
спадковим майном , оскільки на момент
смерті спадкодавців бува
зареєстрований і фактично проживав у
будинку та користувався спадковим
майном.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини , встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі , що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа , щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, єдиним власником
житлового будинку з надвірними
будівлями та користувачем земельної
ділянки, що розташовані за адресою
АДРЕСА_1 на момент приватизації був
позивач ОСОБА_1.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу
України, власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою і
відшкодування завданих збитків.

Пунктом «г» ч. 3 ст. 152 Земельного
Кодексу України передбачено , що
захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюються
шляхом визнання недійсним рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування.

Відповідальність органу місцевого
самоврядування за видачу актів , які
порушують права власників земельних
ділянок передбачена ст. 155 Земельного
Кодексу України і відповідно до ч. 1 ст.
155 ЗК України у разі видачі органом
місцевого самоврядування акту , яким
порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Частинами 1, 2 ст. 293 ЦК України
передбачено, що правовий акт органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, який не
відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується.

Керуючись ст. 3,4, 8,10,15,60,61,209,212-215,218,294 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення ХХІ сесії ХХІV скликання
Харківської міської ради від 28.04.2004
року №57/04 про передачу у власність
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 земельної ділянки
площею 0,1000 га, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1.

Визнати незаконним та скасувати
державний акт від 24.10.2006 року серія ЯБ
№201379 на право власності ОСОБА_4
(АДРЕСА_1) та ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) на
земельну ділянку площею 0,1000 га, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області протягом 10
днів з дня проголошення , особи які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Іванова І.В.