Справа № 522/574/13-ц
Провадження № 2/522/796/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року Приморський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, редакції суспільно-політичної
газети «Вечірня Одеса», редактора
суспільно-політичної газети «Вечірня
Одеса» ОСОБА_3 про захист честі,
гідності, ділової репутації,
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в
подальшому уточнивши його, до ОСОБА_2,
редакції суспільно-політичної газети
«Вечірня Одеса», редактора
суспільно-політичної газети «Вечірня
Одеса» ОСОБА_3 про захист честі,
гідності і ділової репутації,
відшкодування моральної шкоди, який
обґрунтовується тим, що на зборах
членів Громадської ради при Одеській
обласній державній адміністрації, які
відбулися 25 вересня 2012 року, ОСОБА_2,
виступаючи на трибуні, публічно
звинуватила його та інших членів ради у
зломі дверей секретаріату Громадської
ради при Одеській обласній державній
адміністрації, що розташований за
адресою: вул. Канатна, 83, каб. 301, м. Одеса,
а також звинуватила його у вчиненні
крадіжки документів секретаріату.
Також ОСОБА_2 стверджувала, що відносно
позивача, як підозрюваного, відкрите
кримінальне провадження та триває
досудове розслідування. Вказану
інформацію відповідачка поширила
також у своєму листі за НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, адресованому голові
правління громадської організації
«Суспільний рух патріотів України»
ОСОБА_4, Президенту Інноваційної палати
України ОСОБА_5, голові наглядової ради
Одеського Благодійного фонду «Честь та
милосердя», голові наглядової ради
Одеського обласного відділення
Українського благодійного фонду
«Милосердя», голові правління
Одеського регіонального відділення
громадської організації «Фонд
соціального захисту ветеранів Великої
Вітчизняної війни» та начальнику
управління внутрішньої політики та
зв'язку з громадськістю Одеської
обласної державної адміністрації
ОСОБА_6 Крім того, таку ж інформацію
відповідачка поширила у своєму
відкритому листі, який було
опубліковано в газеті «Вечірня Одеса»
у НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Також позивач зазначає, що вищевказані
твердження ОСОБА_2 є безпідставними, не
відповідають дійсності, ганьблять його
та порочать його честь, гідність і
ділову репутацію, та що такими
неправомірними діями відповідача йому
була завдана моральна шкода, яка
полягає у душевних стражданнях, які він
зазнав після поширення недостовірних
відомостей відносно нього.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_1
просить визнати недостовірною та
такою, що не відповідає дійсності та
ганьбить його честь, гідність та ділову
репутацію, інформацію публічно
поширену ОСОБА_2 на засіданні
Громадської ради при Одеській
обласній державній адміністрації, яке
відбулося 25 вересня 2012 року,
опубліковану в газеті «Вечірня Одеса»
у НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а також
зазначену в листі відповідачки за
НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Також
позивач просить зобов'язати ОСОБА_2
публічно принести йому вибачення на
найближчому засіданні Громадської
ради при Одеській обласній державній
адміністрації за розповсюдження
недостовірної інформації, відкликати
лист НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а
також стягнути з ОСОБА_2 суму моральної
шкоди у розмірі 100 000, 00 грн. та суму
судових витрат.

Позивач ОСОБА_1 та його представник у
судовому засіданні підтримали позовні
вимоги у повному обсязі та просили їх
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1, але
не заперечувала факт поширення нею на
зборах членів Громадської ради при
Одеській обласній державній
адміністрації, які відбулися 25 вересня
2012 року, в її листі за НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а також в газеті
«Вечірня Одеса» у НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року інформації щодо того,
що ОСОБА_1 разом з іншими членами цієї
Громадської ради зламали двері
секретаріату Громадської ради при
Одеській обласній державній
адміністрації та вчинили крадіжку
документів, у зв'язку з чим відкрите
кримінальне провадження та триває
досудове розслідування. Однак,
відповідачка вважає, що ця інформація є
достовірною, що підтверджується також
відповідним відеозаписом про вчинення
ОСОБА_1 та іншими членами ради злому
дверей секретаріату 18 червня 2012 року.

Представник відповідача редакції
суспільно-політичної газети «Вечірня
Одесса» у судовому засіданні позовні
вимоги ОСОБА_1 визнав та вважає їх
обґрунтованими згідно ч. 4 ст. 32
Конституції України, у якій зазначено,
що кожному гарантується судовий захист
права спростовувати недостовірну
інформацію про себе і членів своєї
сім'ї та права вимагати вилучення
будь-якої інформації, а також право на
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданої збиранням,
зберіганням, використанням та
поширенням такої недостовірної
інформації.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлялась належним чином,
подала до суду заяву про розгляд справу
за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін та
свідків, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
громадським діячем та членом
Громадської ради при Одеській обласній
державній адміністрації, яка була
створена 10 січня 2011 року на підставі
Постанови КМУ №996 від 03 листопада 2010
року «Про забезпечення участі
громадськості у формуванні та
реалізації державної політики» (Т. 1, а.
с. 127).

Загальними зборами Громадської ради
при Одеській обласній державній
адміністрації, які відбулися 05 квітня
2012 року, головою цієї Громадської ради
було обрано відповідачку ОСОБА_2
(протокол № 2).

На зборах членів Громадської ради, які
відбулися 25 вересня 2012 року (протокол №
3/2012) (Т. 1, а. с. 6, 133), голова цієї ради -
відповідачка ОСОБА_2, виступаючи на
трибуні, публічно звинуватила
декількох членів Громадської ради, в
тому числі позивача ОСОБА_1, у зломі
дверей секретаріату, що розташований
за адресою: вул. Канатна, 83, каб. 301, м.
Одеса, та у вчиненні крадіжки
документів.

Також відповідачка на вищевказаних
зборах публічно заявила, що за даним
фактом злому дверей та вчинення
крадіжки відносно перелічених нею
членів Громадської ради, в тому числі
відносно позивача ОСОБА_1, як
підозрюваного, відкрите кримінальне
провадження та триває досудове
розслідування. Крім того, на
підтвердження своїх обвинувачень
відповідачкою було продемонстровано
відповідний відеозапис від 18 червня 2012
року.

Згідно вищевказаного відеозапису, який
був досліджений також у судовому
засіданні, видно, що певні особи, в тому
числі особа, схожа на позивача,
проходять до каб. 301 секретаріата
Громадської ради. Згодом чоловік,
схожий на ОСОБА_1, зупинився біля даного
кабінету, та через кілька хвилин,
з'ясувавши, що він зачинений,
повертається назад по коридору,
розмовляючи по телефону, та не зайшовши
до приміщення кабінету.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що
він дійсно проходив по коридору
секретаріату, однак жодного відношення
до двох інших осіб, які йшли позаду
нього, як вбачається з відеозапису, не
має, та до приміщення каб. 301 не
проникав.

Таким чином, з даного відеозапису не
вбачається факт проникнення ОСОБА_1 до
кабінету та викрадення звідти
документів.

Доводи ОСОБА_2 щодо вчинення позивачем
вказаних правопорушень спростовуються
також показаннями допитаних у судовому
засіданні свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, які зазначили, що їм було відомо
про факт злому дверей секретаріату,
оскільки ОСОБА_2 з цього приводу
викликала міліцію, а на засіданні ради
25 вересня 2012 року вона повідомила всім
членам ради про вчинення даного злому
ОСОБА_1 та деякими іншими особами.
Однак, ОСОБА_1 в цей день в приміщенні
секретаріату та сам факт вчинення ним
правопорушення ніхто не бачив, тому
вважають, що відповідачка
необґрунтовано обвинувачує позивача в
даному злочині.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні
пояснила, що 18 червня 2012 року о 18:00 год.
повинно було відбутись засідання
президіуму Громадської ради, яке було
зірване у зв'язку з тим, що ОСОБА_2
викликала міліцію з приводу злому
дверей секретаріату та викрадення з
нього документів. У зв'язку з тим, що
відповідачка в цей день не звітувала
перед членами президіуму, їй була
висловлена недовіра. З приводу винних
осіб вказаної події нічого невідомо.

Допитані у судовому засіданні свідки
зі сторони відповідачки ОСОБА_11,
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зазначили, що 18
червня 2012 року відбувся факт злому
дверей секретаріату Громадської ради,
що розташований за адресою: вул.
Канатна, 83, каб. 301, м. Одеса, однак винних
у цьому осіб з'ясовано не було. В цей
день ОСОБА_2 викликала міліцію з
приводу незаконного проникнення до
кабінету та викрадення документів.
Згодом, на засіданні Громадської ради
відповідачка звинуватила ОСОБА_1 та
інших членів громади у вищевказаному
правопорушенні. Однак, з відеозапису,
продемонстрованого ОСОБА_2 на
засіданні ради неможливо було
зрозуміти, хто саме заходив до
вказаного кабінету. Аналогічні
пояснення дали також допитані у
судовому засіданні свідки ОСОБА_14,
ОСОБА_15 Свідок ОСОБА_16 у судовому
засіданні пояснив, що 18 червня 2012 року
йому стало відомо, що силовим шляхом
хочуть усунути з посади ОСОБА_2, шляхом
злому кабінету секретаріату. Про
винних у цій події осіб йому стало
відомо зі слів самої ОСОБА_2 на
засіданні ради 25 вересня 2012 року.

Вищевказані показання свідків не
містять доказів того, що ОСОБА_1 зламав
двері кабінету, проникнув в кабінет та
викрав з нього документи, тому суд не
бере їх за основу при винесенні
рішення.

Судом також встановлено, що з приводу
вчинення злому та крадіжки документів
з кабінету в Одеській обласній
адміністрації, що мало місце 18 червня
2012 року, ОСОБА_2 звернулась з
відповідною заявою до Приморського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області.
Однак, постановами ДІМ ВМ «Ланжерон»
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області від 27 червня 2012 року
та від 19 липня 2012 року було відмовлено в
порушенні кримінальної справи у
зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1
складу злочину (Т. 1, а. с. 12, 175-176).

Зі змісту вищевказаних постанов також
вбачається, що між двома групами членів
ради склалися неприязні стосунки на
ґрунті розподілу керівних посад в раді,
тому в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки
складу злочинів, передбачених ст. ст. 356,
357 КК України.

Твердження ОСОБА_2 у судовому засіданні
про те, що позивач керував іншими
особами щодо проникнення в каб. 301
секретаріату Громадської ради та
викрадення документів не доведені
відповідачкою, є припущенням, та
спростовуються вищевикладеними
обставинами.

Також у судовому засіданні доведено, що
про вищевказані постанови
відповідачці було відомо до зборів
членів Громадської ради, що
підтвердила також допитана у судовому
засіданні у якості свідка ОСОБА_17, яка
пояснила, що особисто ознайомлювала
відповідачку зі змістом даних
постанов.

Не зважаючи на це, ОСОБА_2 публічно
звинуватила ОСОБА_1 на зборах членів
Громадської ради при Одеській обласній
державній адміністрації, які відбулися
25 вересня 2012 року, у вчиненні злому
дверей секретаріату Громадської ради,
та викраденні документів, чим порушила
ст. 62 Конституції України, та принизила
честь та гідність позивача.

У відповідності до ст. 62 Конституція
України гарантує, що особа вважається
невинуватою у вчиненні злочину і не
може бути піддана кримінальному
покаранню, доки її вину не буде
доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду.

Також у судовому засіданні
встановлено, що у своєму листі за
НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
адресованому голові правління
громадської організації «Суспільний
рух патріотів України» ОСОБА_4,
Президенту Інноваційної палати
України ОСОБА_5, голові наглядової ради
Одеського Благодійного фонду «Честь та
милосердя», голові наглядової ради
Одеського обласного відділення
Українського благодійного фонду
«Милосердя», голові правління
Одеського регіонального відділення
громадської організації «Фонд
соціального захисту ветеранів Великої
Вітчизняної війни» та начальнику
управління внутрішньої політики та
зв'язку з громадськістю Одеської
обласної державної адміністрації
ОСОБА_6, ОСОБА_2 поширила інформацію
щодо недостойної поведінки декількох
членів Громадської ради, в тому числі
ОСОБА_1, пов'язаної зі зломом дверей
секретаріату Громадської ради при
Одеській обласній державній
адміністрації, розташованого за
адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 83, каб. 301
(Т. 1, а. с. 15).

В газеті «Вечірня Одеса» у НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року був частково
опублікований лист відповідачки
ОСОБА_2, у якому остання поширила
наступну інформацію: «...как
председатель общественного совета при
ООГА, я не могу молчать о той ситуации,
которая сложилась в нашем совете в
последние две недели. К сожалению,
несколько членов общественно
госсовета, а именно ОСОБА_1, и др.
перешагнули рамки дозволенного и
совершили умышленное преступление,
которому будет дана правовая оценка
правоохранительными органами...» (Т. 1, а.
с. 19). Вищевикладені обставини не
спростовувались ОСОБА_2 у судовому
засіданні.

Таким чином, в судовому засіданні
доведено, що поширена відносно ОСОБА_1
відповідачкою вищевказана негативна
інформація не відповідає дійсності.

Крім того, судом встановлено, в період
часу з липня місяця по жовтень місяць
2012 року, коли відповідачкою була
публічно поширена вищевказана
негативна інформація відносно
позивача ОСОБА_1, вже існували
постанови ДІМ ВМ «Ланжерон»
Приморського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській
області від 27 червня 2012 року та від 19
липня 2012 року, згідно з якими в
порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_1 та інших членів
Громадської ради при Одеській
облдержадміністрації за фактом злому
дверей кабінету № 301 секретаріату
Громадської ради та крадіжки
документів було відмовлено (Т. 1, а. с.
175-176).

У зв'язку з вищевказаними подіями,
ОСОБА_1 30 червня 2012 року було звільнено
з посади старшого наукового
співробітника кафедри автомобільного
транспорту Одеського національного
політехнічного університету на
підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України, за
закінченням строку трудового договору,
що вбачається з копії трудової книжки
позивача (Т. 1, а. с. 228). Тому, суд вважає,
що звільнення позивача пов'язане з
подіями, які відбулись 18 червня 2012 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України,
негативна інформація, поширена про
особу, вважається недостовірною, якщо
особа, яка її поширила, не доведе
протилежного.

Вирішуючи дійсний спір, суд також
враховує і те, що як в період часу, коли
відповідачкою була публічно поширена
згадана негативна інформація відносно
позивача, так і на дату розгляду даної
справи по суті, обвинувального вироку
відносно позивача постановлено не
було.

Згідно ст. 28 Конституції України, честь
і гідність людини визнаються в Україні
найвищою соціальною цінністю (ст. 3), та
кожен має право на повагу до його
гідності. За ч. 4 ст. 32 Конституції
України кожному гарантується судовий
захист права спростовувати
недостовірну інформацію про себе і
членів своєї сім'ї та права вимагати
вилучення будь-якої інформації, а також
право на відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданої збиранням,
зберіганням, використанням та
поширенням такої недостовірної
інформації.

Відповідно до положень ч. 1, 7 ст. 277 ЦК
України, фізична особа, особисті
немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї
недостовірної інформації, має право на
відповідь, а також на спростування цієї
інформації. Спростування
недостовірної інформації здійснюється
у такий же спосіб, у який вона була
поширена.

Тому суд вважає обґрунтованими вимоги
позивача щодо визнання недостовірною
та такою, що не відповідає дійсності та
ганьбить його честь, гідність та ділову
репутацію, інформацію публічно
поширену ОСОБА_2 на засіданні
Громадської ради при Одеській
обласній державній адміністрації, яке
відбулося 25 вересня 2012 року,
опубліковану в газеті «Вечірня Одеса»
у НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а також
зазначену в листі відповідачки за
НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Також
підлягають задоволенню вимоги
позивача щодо зобов'язання ОСОБА_2
публічно принести вибачення позивачу
на найближчому засіданні Громадської
ради при Одеській обласній державній
адміністрації за розповсюдження
недостовірної інформації, відкликати
лист НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Оскільки представник відповідача
редакції суспільно-політичної газети
«Вечірня Одесса» у судовому засіданні
визнав позовні вимоги ОСОБА_1, то суд
вважає за можливе також задовольнити
вимоги позивача щодо спростування
зазначеної недостовірної інформації у
такий же спосіб, яким вона була
поширена, тобто шляхом публікації у
газеті «Вечірня Одеса».

Згідно ст. 280 ЦК України, якщо фізичній
особі внаслідок порушення її
особистого немайнового права завдано
моральної шкоди, ця шкода підлягає
відшкодуванню.

У відповідності до п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 1 від
27 лютого 2009 р. «Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи»
під гідністю слід розуміти визнання
цінності кожної фізичної особи як
унікальної біопсихосоціальної
цінності, з честю пов'язується
позитивна соціальна оцінка особи в
очах оточуючих, яка ґрунтується на
відповідності її діянь (поведінки)
загальноприйнятим уявленням про добро
і зло, а під діловою репутацією
фізичної особи розуміється набута
особою суспільна оцінка її ділових і
професійних якостей при виконанні нею
трудових, службових, громадських чи
інших обов'язків. Під діловою
репутацією юридичної особи, у тому
числі підприємницьких товариств,
фізичних осіб - підприємців, адвокатів,
нотаріусів та інших осіб, розуміється
оцінка їх підприємницької,
громадської, професійної чи іншої
діяльності, яку здійснює така особа як
учасник суспільних відносин.

За п. 15 вищевказаної Постанови при
розгляді справ зазначеної категорії
суди повинні мати на увазі, що
юридичним складом правопорушення,
наявність якого може бути підставою
для задоволення позову, є сукупність
таких обставин: а) поширення
інформації, тобто доведення її до
відома хоча б одній особі у будь-який
спосіб; б) поширена інформація
стосується певної фізичної чи
юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

У судовому засіданні також доведено, що
внаслідок поширення ОСОБА_2 відносно
позивача недостовірної інформації,
Одеський національний політехнічний
університет, в якому позивач працював
більше тридцяти років, в тому числі, на
посаді старшого наукового
співробітника кафедри автомобільного
транспорту, керівника
науково-дослідницької лабораторії,
керівника наукових робіт, тощо,
відмовився продовжувати з ОСОБА_1 дію
трудового договору.

Крім того, позивач був відсторонений
від діяльності Інженерної академії
України, а згодом був виключений з її
складу та позбавлений звання дійсного
члена (академіка) Інженерної академії
України, що призвело до додаткового
стресу та важкої депресії позивача,
оскільки через це був порушений його
звичайний перебіг життя. Через
розповсюдження відповідачкою
наклепницької інформації відносно
ОСОБА_1, йому доводилось неодноразово
виправдовуватись перед своїми
колегами.

Тому, щодо вимог позивача про стягнення
моральної шкоди, то за п. 3 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. відповідно до
чинного законодавства моральна шкода
може полягати, зокрема: у приниженні
честі, гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.

У судовому засіданні встановлено, що
позивачу була заподіяна моральна
шкода, що виражається у душевних
стражданнях, які він зазнав після
публічного поширення недостовірних
відомостей відносно нього та
приниження його честі і гідності
відповідачкою.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Тому, суд вважає за можливе
задовольнити вищевказану позовну
вимогу частково, виходячи із принципу
розумності та справедливості, та
стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача
моральну шкоду у розмірі 5 000, 00 грн.

Крім того, у судовому засіданні
доведено, що внаслідок звернення до
суду з позовом ОСОБА_1 поніс додаткові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 214, 60 грн., які відповідно до ч. 1
ст. 88 ЦПК України також підлягають
стягненню з відповідачки.

Також доведено, що в процесі розгляду
справи позивачем понесені додаткові
судові витрати пов'язані з поданням
заяви про забезпечення позову (Т. 1, а. с.
89) в розмірі 114, 70 грн., а також витрати
пов'язані з поданням заяв про отримання
копій дисків звукозапису судових
засідань (Т. 1, а. с. 160, 189) в розмірі 30, 00
грн., що підтверджується відповідними
квитанціями, наданими позивачем до
суду. Тому дані судові витрати також
підлягають стягненню з ОСОБА_2 на
користь позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

У відповідності до ст. 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а згідно
ст. 16 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Згідно ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільну справу
в межах заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами доказів.

Частиною першою статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод передбачено право на
справедливий суд, зокрема кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо
його прав та обов'язків цивільного
характеру.

Такими чином, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню
частково.

Керуючись ст. ст. 3, 28, 32, 54, 65 Конституції
України, п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р.
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 1 від 27
лютого 2009 р. «Про судову практику у
справах про захист гідності та честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної
особи», ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.
ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
редакції суспільно-політичної газети
«Вечірня Одеса», редактора
суспільно-політичної газети «Вечірня
Одеса» ОСОБА_3 про захист честі,
гідності, ділової репутації,
відшкодування моральної шкоди, -
задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що не
відповідає дійсності та ганьбить
честь, гідність та ділову репутацію
ОСОБА_1, інформацію публічно поширену
ОСОБА_2 на засіданні Громадської ради
при Одеській обласній державній
адміністрації, яке відбулося 25 вересня
2012 року, а саме: що ОСОБА_1 незаконно
зламав двері секретаріату Громадської
ради при Одеській обласній державній
адміністрації, розташованого за
адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 83, каб. 301,
та здійснив крадіжку документів
секретаріату, відносно чого порушено
кримінальну справу та триває досудове
розслідування, яка зазначена у
протоколі засідання Громадської ради
від 25 вересня 2012 року, а саме:
«...председателя Общественного Совета с
информацией о взломе замка двери
секретариата ОС при ООГА (каб. № 301) по
адресу Канатная, 83, в котором
участвовали ОСОБА_1, и др....» та
зобов'язати ОСОБА_2 спростувати
зазначену недостовірну інформацію у
такий же самий спосіб, якими вона було
поширена, тобто на засіданні
Громадської ради при Одеській
обласній державній адміністрації.

Зобов'язати ОСОБА_2 публічно принести
ОСОБА_1 вибачення на найближчому
засіданні Громадської ради при
Одеській обласній державній
адміністрації за розповсюдження
недостовірної інформації, після
набрання рішенням суду законної сили.

Визнати недостовірною інформацію
відносно ОСОБА_1 публічно поширену
ОСОБА_2, яка була нею зазначена у листі
за НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року до
голови правління громадської
організації «Суспільний рух патріотів
України» ОСОБА_4, Президента
Інноваційної палати України ОСОБА_5,
голови наглядової ради Одеського
Благодійного фонду «Честь та
милосердя», голови наглядової ради
Одеського обласного відділення
Українського благодійного фонду
«Милосердя», голови правління
Одеського регіонального відділення
громадської організації «Фонд
соціального захисту ветеранів Великої
Вітчизняної війни» та начальнику
управління внутрішньої політики та
зв'язку з громадськістю Одеської
обласної державної адміністрації
ОСОБА_6, а саме: «...одним из пунктов
повестки дня (пункт 2.3.) был рассмотрен
вопрос о недостойном поведении
вышеперечисленных членов...», що не
відповідає дійсності та принижує
честь, гідність та ділову репутацію
ОСОБА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 спростувати
зазначену недостовірну інформацію,
шляхом відкликання листа НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на протязі десяти
днів після набрання рішенням законної
сили.

Визнати недостовірною інформацію щодо
ОСОБА_1 публічно поширену ОСОБА_2, яка
була нею подана до газети «Вечірня
Одеса» у НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а
саме: «...как председатель
общественного совета при ООГА, я не
могу молчать о той ситуации, которая
сложилась в нашем совете в последние
две недели. К сожалению, несколько
членов общественно госсовета, а именно
ОСОБА_1, и др. перешагнули рамки
дозволенного и совершили умышленное
преступление, которому будет дана
правовая оценка правоохранительными
органами...», що не відповідає дійсності
та принижує честь, гідність та ділову
репутацію ОСОБА_1.

Зобов'язати редакцію
суспільно-політичної газети «Вечірня
Одеса» спростувати зазначену
недостовірну інформацію у такий же
спосіб, яким вона була поширена, тобто
шляхом публікації у газеті «Вечірня
Одеса» спростування цієї інформації,
на протязі десяти днів після набрання
рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму моральної шкоди у розмірі 5 000
(п'ять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму судових витрат у розмірі 359 (триста
п'ятдесят дев'ять) грн. 30 коп.

В задоволені решти позовних вимог
ОСОБА_1, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги через Приморський
районний суд м. Одеси протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ю.Б. Свячена