Справа № 684/509/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

03 вересня 2014 року
Старосинявський районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючої судді Галиш
І.Б.

при секретарі Білань
Г.В.

за участю: представника
позивача Васильчук В.А.

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у смт. Стара
Синява цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк» (надалі
ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду
з позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в сумі 6790 грн. 01 коп.

В обґрунтування вимог посилається на
те, що 17 червня 2008 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір № HMXRRX15381275,
відповідно до умов якого останній
отримав кредит у розмірі 1800 грн. на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 17 червня 2010 року.
Позичальник належним чином не
виконував взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором, а ІНФОРМАЦІЯ_2
помер. 19 січня 2013 року банком було
направлено претензію кредитора до
Старосинявської державної
нотаріальної контори, а після
отримання відомосте про спадкоємців,
які звернулись із заявою про прийняття
спадщини, направлено лист-претензію до
спадкоємця ОСОБА_2, згідно якої
ПриватБанк пред'явив свої вимоги, однак
відповідачем жодних дій не було
вчинено. Станом на день смерті
позичальника ОСОБА_3 його
заборгованість перед Банком становила
6790,01 грн., в тому числі: заборгованість
за кредитом - 1240,99 грн., заборгованість
за відсотками - 96,38 грн., заборгованість
з комісії - 657,00 грн., заборгованість з
пені - 4795,64 грн. Тому позивач просить суд
стягнути із відповідача вказану
заборгованість по кредиту, а також
понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник
позивача ПАТ КБ «Приватбанк» позовні
вимоги підтримав повністю з мотивів,
викладених у позовній заяві та просив
задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позов не визнала, пояснивши, що вона не
проживала разом з батьком на час
отримання ним кредиту, який він
використав для власних потреб, тому
вважає, що не повинна відповідати за
його борги. Разом з тим, просила суд
зменшити розмір пені у зв'язку з важким
матеріальним становищем.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
проаналізувавши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши наявні у справі
докази, вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 17 червня 2008 року
між ЗАТ КБ «Приватбанк» та
позичальником ОСОБА_3 укладено
кредитний договір № HMXRRX15381275, який
складається із заяви позичальника та
умов надання споживчого кредиту
фізичним особам. Відповідно до умов
договору банк надав позичальнику
грошові кошти у розмірі 1800 грн. на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення 17 червня 2010 року.

Згідно представленого свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної особи
ПАТ КБ «ПриватБанк» погодженого
Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради від
17.07.2009 року та копії статуту відбулась
зміна найменування ЗАТ на ПАТ, яке є
правонаступником всіх прав та
обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк».

Позивач виконав свої зобов'язання
згідно з умовами вказаного кредитного
договору та надав позичальнику кредит
в сумі, передбаченій договором, однак
останній не виконував належним чином
зобов'язання по погашенню кредиту за
вказаним договором, що призвело до
виникнення заборгованості.

Так, у відповідності до ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору.

В силу вимог ст. 629 ЦК України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник ОСОБА_3 помер,
що стверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_1, виданим 21.11.2012 року виконавчим
комітетом Паплинецької сільської ради
Старосинявського району.

Спадкоємцем за заповітом після
смерті ОСОБА_3 є його дочка - відповідач
ОСОБА_2, яка у встановленому законом
порядку прийняла спадщину шляхом
подання заяви про прийняття спадщини
до нотаріальної контори, отримала
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на майно померлого, а саме
земельні ділянки, про що свідчать
матеріали спадкової справи № 12-2013.

Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Ст. 1281 ЦК України встановлено, що
спадкоємці зобов'язані повідомити
кредитора спадкодавця про відкриття
спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги.

Ч.1 ст. 1282 ЦК України передбачено, що
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.

Як вбачається із матеріалів справи
20.12.2012 року позивачу стало відомо про
смерть позичальника та в порядку ст.1281
ЦК України Банком направлено претензію
кредитора до Старосиявської державної
нотаріальної контори, на підставі якої
відкрита спадкова справа щодо майна
померлого ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачем направлено
спадкоємцю померлого ОСОБА_4
лист-претензію від 04.06.2013 року з вимогою
сплатити заборгованість за кредитним
договором спадкодавця, що
підтверджується копією претензії та
реєстру поштових відправлень, однак
відповідачем вказана вимога не була
задоволена.

Відповідно до свідоцтв про право на
спадщину за заповітом, виданих ОСОБА_2,
вартість майна, одержаного
відповідачкою у спадщину після смерті
ОСОБА_3 у загальній сумі складає 84032
грн., тобто повністю покриває борг
спадкодавця.

Згідно поданого представником
позивача розрахунку заборгованості
станом на дату смерті позичальника
ІНФОРМАЦІЯ_2 його заборгованість перед
банком за кредитним договором HMXRRX15381275
від 17 червня 2008 року становить 6790,01 грн.,
в тому числі: заборгованість за
кредитом - 1240,99 грн., заборгованість за
відсотками - 96,38 грн., заборгованість з
комісії - 657,00 грн., заборгованість з
пені - 4795,64 грн.

Як вбачається із наданого суду
розрахунку заборгованості станом на
17.11.2012 року, за порушення позичальником
строків виконання грошового
зобов'язання за договором Банком
нараховано пеню у сумі 4795,64 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у п. 27 Постанови від
30.03.2012 року № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» роз'яснив, що
істотними обставинами в розумінні
частини третьої статті 551 ЦК України
можна вважати, зокрема, ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

На підставі викладеного, виходячи із
засад цивільного законодавства,
зокрема справедливості та розумності,
наявності клопотання відповідача про
зменшення суми неустойки, враховуючи
той факт, що заявлена в рахунок
погашення заборгованості сума пені у
розмірі 4795,64 грн. в декілька разів
перевищує розмір заборгованості за
кредитом, а також враховуючи інші
істотні обставини, зокрема, майновий
стан відповідача ОСОБА_2, який ніде не
працює та жодних доходів не отримує,
має на утриманні двоє малолітніх дітей,
а обставин, які б свідчили про
наявність негативних наслідків для
позивача через прострочення виконання
зобов'язання в ході розгляду справи не
встановлено, суд вважає за необхідне
застосувати вимоги ч.3 ст.551 ЦК України
щодо зменшення розміру пені за
порушення виконання зобов'язання. При
цьому, суд врахував інтереси не лише
боржника, але і банку, прийшовши до
висновку, що зменшення суми
нарахованої пені до 1300 грн. не завдасть
значних збитків кредитору.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону
та встановлені обставини справи, суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити частково та стягнути з
відповідача ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором ОСОБА_3, а саме:
заборгованість за кредитом - 1240,99 грн.,
заборгованість за відсотками - 96,38 грн.,
заборгованість з комісії - 657,00 грн.,
заборгованість з пені - 1300 грн., а разом
3294,37 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягає до стягнення 243 грн. 60
коп. судового збору, сплаченого при
подачі позову.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212, 215, 218, 223,
232, 233, 294 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 551, 625,
629, 1049, 1050, 1216, 1218, 1268, 1281, 1282 ЦК України,
суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» (, р/р №
3111, МФО 305299), заборгованість за
кредитним договором в сумі 3294 (три
тисячі двісті дев'яносто чотири) грн. 37
коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» (, р/р №
0001, МФО 305299), понесені судові
витрати - судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Хмельницької
області через Старосинявський
районний суд Хмельницької області
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуюча
Галиш І.Б.