Провадження №2/485/556/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області у
складі: головуючого судді Устіченка
К.І.

при секретарі Коренець
Н.А.,

за участі відповідачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Снігурівка
цивільну справу за позовом
представника позивача Сафіра Федора
Олеговича в інтересах Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» (далі Банк) до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2014 року позивач звернувся
до суду з вказаним позовом. В заяві
зазначив, що 04 вересня 2006 року сторони
уклали кредитний договір, за умовами
якого Банк передав позичальнику
кредитні кошти у розмірі 5500грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом 36,0% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

На погашення вказаного кредиту ОСОБА_1
зобов'язалася вносити заборгованість
по кредиту, відсотки за користування
кредитом та інші витрати.

Посилаючись на вказані обставини, а
також на те, що відповідачка не
виконувала належним чином свої
зобов'язання за договором щодо
повернення кредитних коштів, внаслідок
чого виникла заборгованість, яка
станом на 30 травня 2014 року складає
20760грн.97коп., у тому числі: 6912грн.63коп. -
заборгованість за кредитом;
12383грн.53коп. - заборгованість за
відсотками за користування кредитом;
500грн. - штраф (фіксована частина);
964грн.81коп. - штраф (процентна складова).

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1
вказану заборгованість, судовий збір у
сумі 243грн.60коп.

У судове засідання позивач не з'явився,
але його представник у своїй заяві
просив суд справу розглядати за його
відсутності. Позовну заяву підтримав
повністю.

Відповідачка позов визнала
частково, не заперечуючи укладення
кредитного договору, суду пояснила, що
працювала на посаді касира у
Снігурівському відділенні ПАТ КБ
«ПриватБанк» і 14 березня 2011 року була
звільнена з займаної посади. При
звільненні позивач не виплатив їй
розрахункові кошти, пояснивши, що вони
пішли на погашення кредиту, а тому
вважала, що кредит погашений повністю.
На теперішній час погашати
заборгованість за кредитом не має
можливості, так як не працює. Просила
суд вирішити справу відповідно до
вимог чинного законодавства.

Дослідивши докази, суд прийшов до
наступного.

На підставі ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Укладення сторонами кредитного
договору, є підставою виникнення між
ними цивільних прав і обов'язків.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором Банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.509, 525-526, 598,
610-611, 625, 631 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу. надати послугу, сплатити гроші,
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язків.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Зобов'язання припиняється
частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або
законом. Припинення зобов'язання на
вимогу однієї із сторін допускається
лише у випадках, встановлених
договором або законом.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Боржник не звільняється від
відповідальність за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Строком договору є час, протягом
якого сторони можуть здійснити свої
права і виконати свої обов'язки
відповідно до договору.

Зазначене також стосується і
кредитних зобов'язань, які не виконані
належним чином.

Вирішуючи спір між сторонами суд
виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК
України, згідно з якими належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
уваги докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженню наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності. Результати оцінки доказів
суд відображає у рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Судом встановлено і позивачем
надано відповідні докази про те, що 04
вересня 2006 року ПАТ КБ «ПриватБанк»з
одного боку та ОСОБА_1 з іншого боку
уклали кредитний договір, за умовами
якого Банк надав відповідачці кредит у
сумі 5500грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом, а
остання зобов'язалася повернути
заборгованість за кредитом, відсотки
за користування кредитом (а.с.5).

Пунктами 6.4-6.6, 8.6, 9.12 Умов і правил
надання банківських послуг (а.с.6-10), які
є невід'ємною частиною кредитного
договору, з якими відповідачка
ознайомлена та не надала будь-яких
заперечень, передбачено, що
позичальник взяв на себе обов'язок
погашати заборгованість по кредиту,
відсоткам за його користування; при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором,
більше, ніж на 120 днів, сплатити Банку
штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми
позову. Договір діє протягом 12 місяців
з моменту його підписання. Якщо
протягом цього строку ні одна із сторін
не проінформує другу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на той же
термін.

Відповідачка свої зобов'язання за
договором щодо повернення кредитних
коштів не виконала належним чином,
внаслідок чого виникла заборгованість,
яка згідно наданому позивачем
розрахунку (а.с.11-15), станом на 30 травня
2014 року становить 20760грн.97коп. і
складається із: заборгованості за
кредитом - 6912грн.63коп.; заборгованості
за відсотками за користування кредитом
12383грн.53коп.; штрафу (фіксована частина);
500грн.; штрафу (процентна складова) -
964грн.81коп.

Доказів, які б спростовували
наданий позивачем розрахунок та
доводили повне виконання боржником
кредитного зобов'язання, відповідачка
суду не надала. Її посилання на ту
обставину, що кредит було погашено
коштами, які підлягали її виплаті під
час звільнення не заслуговують на
увагу, так як не підтверджуються
будь-якими доказами.

Суд вважає доведеним факт
невиконання відповідачкою своїх
зобов'язань, які випливають з умов
кредитного договору, а тому вимоги
позивача є обґрунтованими і підлягають
задоволенню у повному обсязі.

За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд
покладає на відповідачку обов'язок по
сплаті на користь позивача судових
витрат у справі - 243грн.60коп.

Керуючись ст.ст.3,15,57,60,208,209,213- 215,218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву представника
позивача Сафіра Федора Олеговича в
інтересах Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» - 20760
(двадцять тисяч сімсот
шістдесят)грн.97коп., заборгованості по
кредитному договору від 04 вересня 2006
року станом на 30 травня 2014 року, з яких:
6912грн.63коп. - заборгованість за
кредитом; 12383грн.53коп. - заборгованість
за відсотками за користування
кредитом; 500грн. - штраф (фіксована
частина); 964грн.81коп. - штраф (процентна
складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» судові
витрати у сумі 243 (двісті сорок
три)грн.60коп.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Миколаївської області через
Снігурівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але були відсутні при проголошенні
рішення, протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

СУДДЯ