№
№ 645/9296/14
РІШЕННЯ

іменем
України

01 грудня 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бондаревої І.В., при
секретарі - Гудзенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Завод «Південкабель» про внесення
змін до наказу та запису у трудовій
книжці, виплату допомоги, третя особа
ОСОБА_2,

в с т а н о в
и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до відповідача про внесення змін до
наказу та запису у трудовій книжці,
виплату допомоги, вказуючи (з
врахуванням уточнень), що вона
працювала у відповідача з 29.07.1982 р.
31.07.2014 р. її звільнено з роботи наказом
№ 172-к від 31.07.2014 р., при цьому
відповідачем було змінено підставу
звільнення позивача. Так, у своїй заяві
від 17.07.2014 р. вона прохала звільнити її з
роботи за власним бажанням у зв'язку з
виходом на пенсію за віком, на підставі
ч.1 ст.38 КЗпП України та у відповідності
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Однак всупереч її
волевиявленню відповідачем було
видано наказ про звільнення позивача з
роботи за власним бажанням, в якому не
вказано, що причиною звільнення був
вихід на пенсію. Аналогічний запис було
внесено і до трудової книжки позивача.
Вказаний запис у трудовій книжці не
надає позивачеві мати статус
пенсіонера заводу «Південкабель» та
позбавляє її прав, пільг та заохочень,
передбачених колективним договором,
зокрема, на виплату допомоги у розмірі
від 50% середньомісячної заробітної
плати.

Просить суд зобов'язати відповідача
внести зміни до наказу № 172-к від 31.07.2014
р., вказавши причину звільнення - у
зв'язку з виходом на пенсію, скасувати
запис в трудовій книжці №21 «Звільнена
за власним бажанням, ст.38 КЗпП України»
та внести запис «Звільнена за власним
бажанням в зв'язку з виходом на пенсію,
ст.38 КЗпП України», зобов'язати
відповідача провести виплату допомоги
у розмірі не менше 50% середньомісячної
заробітної плати у зв'язку з виходом на
пенсію, передбачену Колективним
договором.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала та пояснила, що вона
перебуває на обліку в УПФ України у
Фрунзенському районі м.Харкова та
отримує пенсію за віком з 06.08.2014 р.

Представники відповідача - Краюшкін
В.В., Вірьовкін О.М., представник третьої
особи - ОСОБА_5 проти задоволення позову
заперечували, оскільки на момент
звільнення позивач не була пенсіонером
за віком.

Суд, вислухавши пояснення осіб, що
приймали участь у розгляді справи,
дослідивши письмові докази, дійшов
висновку про задоволення позову, з
наступних підстав.

Статтею 38 КЗпП України
передбачене право працівника на
розірвання трудового договору,
укладеного на невизначений строк, з
його ініціативи, зокрема, у випадку
виходу працівника на пенсію.

Відповідно до ст.7-2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», до 1 січня 2015 року право
дострокового виходу на пенсію за віком
мають жінки, яким виповнилося 55 років,
за наявності страхового стажу не менше
30 років та за умови звільнення з
роботи. У цьому випадку розмір їх
пенсії, обчислений відповідно до
статті 27 та з урахуванням статті 28
цього Закону, зменшується на 0,5
відсотка за кожний повний чи
неповний місяць дострокового виходу на
пенсію. Зменшення розміру пенсії за
віком застосовується протягом

усього періоду отримання пенсії
незалежно від її виду. У разі коли
жінка, якій достроково призначено
пенсію, до досягнення віку,
передбаченого статтею 26 цього
Закону, працевлаштувалася, виплата
дострокової пенсії на час роботи
припиняється.

Згідно п. 2.26 Інструкції про
порядок ведення трудових книжок
працівників, записи про причини
звільнення у трудовій книжці повинні
провадитись у точній відповідності
з формулюванням чинного
законодавства із посиланням на
відповідну статтю, пункт закону.
Наприклад, "Звільнений в зв'язку з
прогулом без поважних причин, п.4 ст.40
КЗпП України". При розірванні
трудового договору з ініціативи
працівника з причин, за яких
законодавство пов'язує надання певних
пільг і переваг, запис про
звільнення вноситься до трудової
книжки із зазначенням цих причин.
Наприклад, "Звільнений за власним
бажанням" у зв'язку з зарахування у
вищий навчальний заклад, ст.38 КЗпП
України".

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 з 29.07.1982 р. перебувала у трудових
правовідносинах з ПАТ «Завод
«Південкабель», який є
правонаступником Харківського
кабельного заводу «Південкабель», ЗАТ
«Південкабельмет», ЗАТ «Завод
«Південкабель», працюючи учнем
лаборанту хімічного аналізу, а з 28.10.1982
р. - лаборантом хімічного аналізу (а.с.
3-9).

31.07.2014 р. вона досягла віку 55 років, що
підтверджується паспортом громадянина
України (а.с.25) та згідно записів у
трудовій книжці, її стаж на цей день
складав 32 роки.

Таким чином, станом на 31.07.2014 р. ОСОБА_1
набула право дострокового виходу на
пенсію за віком, передбаченого ст.7-2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

17.07.2014 р. ОСОБА_1 звернулась до
адміністрації підприємства із заявою
про звільнення її за власним бажанням з
31.07.2014 р. у зв'язку з виходом на пенсію за
віком, що підтверджується наданою суду
копією вказаної заяви та не
оспорюється відповідачем (а.с.18).

Наказом № 172-к від 31.07.2014 р. ОСОБА_1
звільнено з роботи, із зазначенням
причини звільнення - за власним
бажанням, ч.1 ст.38 КЗпП України, що
підтверджується копією вказаного
наказу та записом №21 у трудовій книжці
на ім'я ОСОБА_1 (а.с.9, 42).

Згідно довідки УПФ України у
Фрунзенському районі м.Харкова від
25.09.2014 р., ОСОБА_1 перебуває на обліку в
УПФ України у Фрунзенському районі
м.Харкова та отримує пенсію за віком з
06.08.2014 р., та отримала пенсійне
посвідчення НОМЕР_1 (а.с.44,50).

Згідно умов Колективного договору на
2014 р., схваленого конференцією
трудового колективу 20.03.2014 р. та
затвердженого головою профспілкового
комітету та генеральним директором ПАТ
«Завод «Південкабель» (розділ 2 п.9),
відповідач при виходу на пенсію
працівників, які досягли пенсійного
віку, та пропрацювали на заводі не
менше 10 років, з високою продуктивністю
праці, без порушень трудової
дисципліни, сплачує допомогу у розмірі
від 50% середньомісячної заробітної
плати, виходячи з фінансової
можливості (а.с.31).

Згідно пояснень представника
відповідача Вірьовкіна О.М., в 2014 р.
підприємство не має фінансової
можливості надавати таку допомогу
працівникам, які досягли пенсійного
віку, проте не заперечував, що деякі
працівники її все ж таки отримували з
резервного фонду.

У зв'язку з чим надана суду довідка ПАТ
«Завод «Південкабель» від 01.12.2014 р.
(а.с.43) про відсутність фінансової
можливості щодо надання соціальних
пільг працівникам - не є належним
доказом неспроможності відповідача
виконувати взяті на себе зобов'язання
щодо виплати позивачці допомоги у
зв'язку з виходом на пенсію.

Даних про те, що позивач на
протязі своєї трудової діяльності
притягувалась до відповідальності за
порушення трудової дисципліни -
відповідач суду не надав.

Враховуючи, що 31.07.2014 р.
позивачці виповнилось 55 років та на
цей день вона мала страховий стаж
більше 30 років, вона набула право на
достроковий вихід на пенсію за віком,
про що вона своєчасно, за два тижні,
попередила відповідача, маючи
правомірні сподівання на її звільнення
з роботи у зв'язку з виходом на пенсію
за віком, і в подальшому, звернувшись з
відповідною заявою до органу
Пенсійного Фонду України, 06.08.2014 р. була
взята на облік в УПФ України у
Фрунзенському районі м.Харкова, суд
дійшов висновку про необхідність
задоволення позовних вимог, внесення
відповідних змін до наказу про
звільнення позивача та до її трудової
книжки, та виплату їй допомоги,
передбаченої п.9 розділу 2 Колективного
договору на 2014 р., у розмірі не менше 50%
середньомісячної заробітної плати.

Твердження представника
відповідача про те, що вказана причина
звільнення (у зв'язку з виходом на
пенсію) - є безпідставними, оскільки
саме звільнення з роботи жінки, яка до
01.01.2105 р. досягла віку 55 років та має
страховий стаж не менше 30 років є
передумовою призначення такій жінці
дострокової пенсії,що випливає із
змісту ст.7-2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»,

На підставі викладеного, керуючись
ст.7-2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», ст.38
КЗпП України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовільнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство «Завод «Південкабель»
внести зміни до наказу № 172-к від 31.07.2014
р. про звільнення ОСОБА_1, а саме
зазначити причину її звільнення -«ст.38
КЗпП України, за власним бажанням в
зв'язку з виходом на пенсію».

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство «Завод «Південкабель» у
трудовій книжці ОСОБА_1 скасувати
графу №3 запису №21 від 31.07.2014 р.
«Звільнена за власним бажанням, ст.38
КЗпП України» та внести до запису №21
від 31.07.2014 р. запис у графі №3:
«Звільнена за власним бажанням в
зв'язку з виходом на пенсію, ст.38 КЗпП
України».

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство «Завод «Південкабель»
провести виплату ОСОБА_1 допомоги у
зв'язку з виходом на пенсію у розмірі
не менше 50% середньомісячної
заробітної плати.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
через Фрунзенський районний суд
м.Харкова шляхом подання апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя -