Справа № 263/4753/14-ц
Провадження № 2/263/2248/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року

м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області у складі
головуючого судді Кулика С.В ., при
секретарі Марчук К.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Маріуполі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Жовтневий-126», третя особа
Маріупольська міська рада, про
визнання права власності на нерухоме
майно , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із
позовом до відповідача з вимогами
визнати за нею право власності на
кооперативну квартиру АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що нею, на підставі
довідки ЖБК від 30.12.1991 року було
зареєстровано право власності на
вказану квартиру в КП Маріупольське
БТІ та отримано реєстраційне
посвідчення. В січні 2014 року, вона
звернулася до відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Маріупольського міського управління
юстиції про видачу свідоцтва про право
власності на зазначену квартиру, але їй
було відмовлено в цьому та
рекомендовано це питання вирішити в
судовому порядку. Тому позивач просить
суд визнати за нею право власності на
вказану квартиру та зобов'язати відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Маріупольського міського управління
юстиції зареєструвати за нею право
власності на квартиру.

Позивач та її представник в судове
засідання не з'явилися, надавши суду
заяви, про розгляд справ за їх
відсутності, наполягаючи при цьому на
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Представник відповідача ОВББ
«Жовтневий-126» в судове засідання не
з'явився, надав заяву про визнання
позову та розгляд справи за його
відсутність.

Представник третьої особи
Маріупольської міської ради, у судове
засіданні не з'явився, надав суду
письмове заперечення проти позову,
зазначивши, що позивач, як член ЖБК
викупила кооперативну квартиру та
набула на неї права власності.
Оспорювати право власності може лише
ЖБК. Доказів того, що її право власності
не визнається не надано, вимоги щодо
реєстрації права власності є
незаконними та підлягають розгляду в
Донецькому окружному
адміністративному суді.

Дослідивши матеріали справи, в
повному обсязі суд приходить до
наступного.

Згідно положень ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ст. 15 Закону України «Про
власність» від 1991 року, який діяв до
вступу в законну силу Цивільного
кодексу України в редакції 2003 року,
передбачалось, що член житлового,
житлово-будівельного, дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або
товариства, який повністю вніс свій
пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж,
іншу будівлю або приміщення, надані
йому в користування, набуває права
власності на це майно.

Згідно ст. 128 ЦК України (в редакції
1963 року) право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту
передачі речі, якщо інше не передбачено
законом або договором. Передачею
визнається вручення речі набувачу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України від 2003
року право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом. За ст. 384 ЦК
України від 2003 року в разі викупу
квартири член житлово-будівельного
кооперативу стає власником квартири.

На підставі п. 69 Листа від 26 травня 2001
року Верховного Суду України «Правові
позиції щодо розгляду судами окремих
категорій судових справ (Житлове
право)» зазначено, що згідно ст. 15
Закону України «Про власність» право
власності на квартиру в будинку
житлово-будівельного кооперативу
виникає внаслідок повного внесення
пайового внеску.

Згідно реєстраційного посвідчення КП
БТІ міста Маріуполя від 08.04.1992 року,
вбачається, що кооперативна квартира
АДРЕСА_1 зареєстрована на праві
власності за ОСОБА_1, на підставі
довідки Житлово-будівельного
кооперативу «Жовтневий-126» від 30.12.1991
року, реєстр БТІ м. Маріуполя № 35857 від
08.04.1992 року.

Відповідно довідки від 25.06.2014 року ОСББ
«Жовтневий-126» вбачається, що ОСОБА_1 у
повному обсязі сплачено внесок за
квартиру АДРЕСА_1. Згідно статуту ОСББ
«Жовтневий-126» створено шляхом
реорганізації ЖБК «Жовтневий-126».

На підставі технічного паспорту,
складеного Маріупольським БТІ на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1
власником якої зазначена ОСОБА_1,
вбачається, що загальна площа вказаної
квартири становить 45,1 кв. м., а житлова
площа - 27,3 кв. м.

Таким чином право власності позивачки
на квартиру, яке в неї виникло шляхом
внесення внеску за квартиру було
зареєстровано в Маріупольському БТІ
та отримано реєстраційне посвідчення.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Належних доказів того, що право
власності позивачки на спірну
квартиру кимось порушується, не
визнається або оспорюється,
позивачкою суду не надано.

Згідно вимог ст.19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
передбачено, що державна реєстрація
речових прав проводиться на підставі
договорів, укладених у порядку,
встановлених законом, свідоцтв про
право власності на нерухоме майно,
виданих відповідно до вимог цього
закону, свідоцтв про право власності,
виданих органами приватизації.

У позові позивачка посилається,
що відділом державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Маріупольського
міського управління юстиції на її
звернення видати свідоцтво про право
власності їй було відмовлено та
рекомендовано звернутися до суду. Якщо
позивачка не погоджується із діями
реєстраційної служби, вона має право
звернутися до суду на дії цього органу
в порядку, передбаченому законом
порядку. Крім цього у своїй позовній
заяві позивачкою не зазначено
відповідачем відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Маріупольського міського управління
юстиції, хоча до вказаного закладу
висунуто вимоги.

За таких підстав суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивачки
задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 15 Закону України «Про
власність» від 1991 року, ст.ст.328, 384 ЦК
України від 2003 року, ст. ст. 128 ЦК
України (в редакції 1963 року), ст.19
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст.
10, 11, 60,213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Жовтневий-126», третя особа
Маріупольська міська рада, про
визнання права власності на нерухоме
майно відмовити.

Рішення суду може бути
оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя Донецької області шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
С.В. Кулик