Справа № 274/2186/14-ц
пр.№ 2/0274/1193/14
Рішення

Іменем України

18.12.2014 року Бердичівський
міськрайонний суд Житомирської
області в складі: головуючого судді
Потапової Т.М., з участю секретаря
Білань О.В., позивача, його представника
ОСОБА_1, представника відповідача -
Мельничука Д.О., третьої особи - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердичеві цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до
Бердичівської міської ради, треті
особи: КП „Бердичівське МБТІ", ОСОБА_3, -
про визнання права власності в порядку
спадкування за законом,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом. Просить визнати за ним право
власності на 53/100 частин будинку
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті матері ОСОБА_5, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги
мотивує тим, що приватним нотаріусом
йому відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
смерті матері через відсутність
правовстановлюючого документу на
спадковий будинок. Рішенням народного
суду м.Бердичева від 03.02.1972 року
спадкодавиці на праві власності було
виділено 53/100 частини будинку, яка
складається з приміщень 1-1,1-7,1-8,1/2
приміщення 1-6. За новою нумерацією ці
приміщення позначені відповідно
1-1,1-2,1-3,1-4. Рішення суду у нього немає,
отримати його він не має можливості.

В судовому засіданні позивач та
його представник позовні вимоги
підтримали з зазначених підстав.

Представник Бердичівської
міської ради проти позову заперечив,
мотивуючи тим, що оригінал рішення суду
за 1972 рік є в матеріалах інвентарної
справи.

Третя особа ОСОБА_6 проти позову
не заперечив, суду пояснив, що прийняв
спадщину разом із сестрою після смерті
батька, яка належала йому за рішенням
суду - 47/100 частин цього будинку, право
власності на свою частину будинку не
оформив, сестра є власником 2/9 від 47/100
частин будинку.

Представник КП „Бердичівське
МБТІ в судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши письмові
докази, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог.

Судом встановлені наступні
обставини та відповідні ним
правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 - мати
позивача, яка залишила на його ім'я
заповіт на належну їй частину будинку
№ АДРЕСА_1. (а.с.18,88) У встановлений
законом строк позивач звернувся до
нотаріуса з заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_5 за
законом.(а.с.84) Постановою нотаріуса від
04.04.2014 року йому відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом через відсутність в нього
правовстановлюючого документу на 53/100
частини спадкового будинку.(а.с.100)

Рішенням народного суду
м.Бердичева від 03.02.1972 року проведено
поділ майна подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_5,
згідно з яким ОСОБА_5.(спадкодавиці)
виділено 53/100 частин будинку № 114-а(134) по
вул..Чуднівській в м.Бердичеві, що
складається з приміщень 1-1,1-7,1-8, ?
частини приміщення 1-6 та хлів. ОСОБА_4
виділено 47/100 частин цього будинку, яка
складається з приміщень 1-2,1-3,1-4,1-5, ?
приміщення 1-6 та льох.(а.с.14-17)

Рішенням виконкому Бердичівської
міської ради № 451 від 14.07.1977 року
нумерація спірного будинку була
змінена з АДРЕСА_1.(а.с.56)

За даними Бердичівського МБТІ за
ОСОБА_5 зареєстровано право власності
на 53/100 частин спірного будинку на
підставі рішення суду від 03.02.1972 року;
за ОСОБА_8 - 2/9 від 47/100 частин будинку на
підставі свідоцтва про право на
спадщину від 13.02.1990 року; за ОСОБА_7 - 7/9
від 47/100 частин будинку на підставі
рішення суду від 03.02.1972 року. (а.с.57)

07.02.2014 року позивачем
виготовлений технічний паспорт на
будинок, з якого вбачається, що будинок
№ АДРЕСА_1 складається з двох квартир,
погрібу під будинком, житлової
прибудови, сараю, сараю-бані, теплиці.
Житлова прибудова, сарай-баня та
теплиця є самовільним будівництвом.
Третя особа - ОСОБА_6 пояснив, що ці
прибудови зроблені ним до частини
будинку, яку було виділено батькові за
рішенням суду від 1972 року, мати
проживала та користувалася частиною
будинку, яку було виділено їй за
рішенням цього суду.

ОСОБА_6 є рідним братом позивача і
сином спадкодавиці, спадщину після
смерті матері не прийняв і на спадщину
не претендує, користується частиною
будинку, що належала батькові.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцю на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості є набуття спадкодавцем
зазначеного права у встановленому
законодавством України порядку.

Як вбачається з матеріалів справи
та пояснень сторін та інших осіб,
спадкодавиця є власником 53/100 частин
житлового будинку № АДРЕСА_1 на
підставі рішення суду від 03.02.1972 року,
право власності зареєстровано
відповідно до чинного законодавства.
Рішення суду є правовстановлюючим
документом, що свідчить про право
власності особи на майно. Однак, у
спадкоємця рішення суду відсутнє.

Відповідно до п.4.12 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України свідоцтво про право на
спадщину видається за наявності у
спадковій справі всіх необхідних
документів.

Відповідно до п.4.15 Порядку
свідоцтво про право на спадщину на
майно, яке підлягає реєстрації,
видається нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Згідно із законом „Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року
рішення суду про визнання права
власності на об'єкти нерухомого майна,
що набрало законної сили є
правовстановлюючим документом, на
підставі якого провадиться реєстрація
права власності на об'єкти нерухомого
майна.

Позивач має архівну копію рішення
суду від 03.02.1972 року. Судова справа
знищена за строками зберігання,
оригінал рішення суду передано до
міського архіву. (а.с.102)

Відповідно до п.4.3 розділу 4 глави 6
Правил роботи архівних установ України
№ 656/5 від 08.04.2013 року надання на вимогу
фізичних чи юридичних осіб дублікатів
документів, які перебувають на
зберіганні, не передбачено, видаються
лише архівні копії. Проте, архівна
копія судового рішення не має сили
оригіналу.

Належним чином завірена копія судового
рішення є в матеріалах інвентарної
справи. Архівна копія судового рішення
та копія цього рішення, що є в
інвентарній справі, є належними та
допустимими доказами, що стверджують
право власності спадкодавиці на 53/100
частин спадкового будинку.

Передумовою для застосування
ст..392 ЦК України є відсутність іншого,
окрім судового, шляху для відновлення
порушеного права. Позов про визнання
права власності у разі втрати
документа, що засвідчує право
власності особи на річ, подається за
відсутності можливості одержати у
відповідних органах дублікат
правовстановлюючого документа.

Отже, позивач не має можливості
одержати дублікат рішення суду від
03.02.1972 року, про що свідчать надані ним
докази.

Судом встановлений факт належності на
праві власності спадкодавиці 53/100
частин спірного житлового будинку,
відповідно позивач, як спадкоємець
першої черги за законом, який прийняв
спадщину, має право на спадкове майно,
що належало спадкодавцеві на праві
власності.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_4 до Бердичівської міської
ради про визнання права власності в
порядку спадкування за законом
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на
53/100 частин житлового будинку № АДРЕСА_1
(складається з приміщень: 1-1 - коридор, 1-2
- житлова кімната, 1-3 - житлова кімната,
1-4 - житлова кімната, сарай Б-1) в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області через Бердичівський
міськрайонний суд протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Потапова Т.М.