РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/10861/14-ц

Пров. №2/668/2500/14

30.09.2014 року Суворовський районний суд
м.Херсона в складі: головуючого судді
Зубова О.С., при секретарі Хандусенко
О.Е., за участю представника позивача
адвоката ОСОБА_1 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Херсоні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Кредобанк»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Приватні Інвестиції» та товариства
з обмеженою відповідальністю
«Вердикт Фінанс» про визнання
кредитного договору, договору іпотеки
припиненими та визнання договору
факторингу (переуступки) недійсним

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом та пояснив у судовому
засіданні, що 20.03.2006 він уклав договір
кредиту з ПАТ "Кредобанк", на строк до
01.03.2011 року та в забезпечення його
виконання також було укладено договір
іпотеки на базу відпочинку «Райский
уголок», так як він не виплатив
кредитні кошти 29.11.2011 Кредобанк по
договору факторингу відступив право
вимоги до нього ТОВ «Фінансова
Компанія «Приватні інвестиції», з
останніми він уклав договір №68-118-08/Р/1-12
про порядок виконання грошових вимог
та прощення боргу, відповідно до якого
він зобов'язався сплатити 600000 грн. в
строк до 19.01.2013 року тоді йому простять
останній борг, при цьому в договорі
також було обумовлено, що договір
зупиняє дію за спливом 10 днів після
остаточної дати його виконання, та в
цей строк не створюються наслідки в т.ч.
передбачені п.5 цього договору, що він
буде зобов'язаний ще сплатити 114992,83
грн., з цим погодився Банк та передав до
податкової служби дані про прощення
часті боргу, та ті надіслали йому листа
про необхідність сплати податку, тому
вважав договори виконаними, однак,
потім отримав заяву від нотаріуса про
те, що новий кредитор за договором
факторингу вимагає звернення
стягнення на предмет іпотеки,
мотивуючи невиплатою 162576 грн. по
договору кредиту, вважає, що відповідно
до п.п.4,5,10 Договору про порядок
виконання повернення грошей та
прощення боргу договори кредиту та
іпотеки були виконані та є припиненими,
а договір факторингу переуступки ТОВ
«Фінансова компанія «Приватні
Інвестиції» права вимоги ТОВ «Вердикт
Фінанс» є недійсними, просив визнання
кредитного договору, договору іпотеки
припиненими, а договору факторингу -
визнання недійсним.

Представники відповідачів ПАТ
"Коедобанк" та ТОВ «Фінансова компанія
«Приватні Інвестиції» в судове
засідання не з'явилися, були
повідомлені належним чином, а
представник ТОВ «Вердикт Фінанс»
позовні вимоги не визнав, вказуючи, що
так як за договором про порядок
виконання повернення грошей та
прощення боргу позивач прострочив
виконання зобов'язання на 3 суток, умови
прощення боргу припинили свою дію.

Судом встановлені наступні обставини
та визначені відповідні їм
правовідносини.

20 березня 2006 року, між ВАТ «Кредобанк»
та ОСОБА_2 було укладено Кредитний
договір №2/рж відповідно до якого
позивачу був наданий кредит в сумі 170000
доларів США на строк до 01.03.2011 року для
ремонту бази відпочинку «Райский
уголок» під 14,5% річних (далі - Кредитний
договір).

Тоді ж, 20 березня 2006 року в якості
забезпечення зобов'язання за Кредитним
договором між сторонами було укладено
договір іпотеки, предметом якого стало
нерухоме майно: база відпочинку
«Райский уголок» (далі - Договір
іпотеки).

29.11.2011 ПАТ «Кредобанк» відповідно до
договору факторингу відступив право
вимоги всіх грошових зобов'язань за
Кредитним договором ТОВ «Фінансова
Компанія «Приватні інвестиції», на
підставі вказаного договору було
внесені відповідні зміни в Державний
реєстр обтяжень нерухомого майна.

19.12.2012 року, між позивачем та новим
кредитором ТОВ «Фінансова компанія
«Приватні інвестиції» було укладено
договір №68-118-08/Р/1-12 про порядок
виконання грошових вимог та прощення
боргу (далі - Договір про порядок
виконання грошових вимог), відповідно
до пунктів 3,4,5 якого, сторони
встановили наступний порядок
погашення заборгованості:

-360 000,00 грн. - протягом трьох банківських
днів з дня укладення цього договору;

-240 000,00 грн. - протягом 30 календарних
Днів після укладення цього договору;

- за умови повного виконання ОСОБА_2,
обов'язку, встановленого п.4 цього
Договору, ТОВ «Приватні інвестиції» на
підставі ст.605 ЦК України звільняє
боржника-позивача від обов'язку
внесення залишку заборгованості,
передбаченої п.3 цього Договору, в сумі,
що становить 114992,83 грн. (сума прощення
боргу) та грошове зобов'язання Боржника
за Кредитним Договором припиняється, а
також припиняються вимоги Кредитора до
Боржника за Договором факторингу та
обтяження майна боржника і
поручителів.

Крім того, пунктом 6 цього договору
встановлено, що Кредитор в наслідок
припинення грошових зобов'язань
Боржника, відповідно до п.4 цього
Договору, подає відповідні заяви про
припинення обтяження рухомого майна
та/або про зняття заборони на
відчуження нерухомого майна (майнових
прав на нерухоме майно), які
забезпечують виконання зобов'язань
Боржника Кредитним договором, а також
заяви про припинення процедури
примусового стягнення заборгованості,
у випадку наявності останнього.

На виконання Договору про порядок
виконання грошових вимог, позивачем
сплачено на користь ТОВ «ФК Приватні
інвестиції» 19.12.2012 року - 134000 грн. 20.12.2012
року - 24112 грн., 24.12.2012 року - 128 грн., 24.12.2012
року - 37000 грн., року - 42200 грн., 21.01.2013 року
- 159000 грн. та 22.01.2013 року - 77700 грн.

Після остаточної сплати визнаючи
виконання кредитного зобов'язання
Кредобанк відобразив операцію
прощення боргу 114992,83 грн. у
бухгалтерській податковій звітності.

Відповідно до п.«д» п.п. 164.2.17
Податкового кодексу України прощення
боргу вважається доходом особи, якої
він був прощений, та обкладається
податком.

Листом Державної податкової інспекції
м.Херсона за 2205/10/21-03-17-01-22 від 03.03.2014 року
позивача було повідомлено, що
відповідно до відомостей баз даних
ДРФО за 2013 рік, ним отримано дохід за
ознакою « 126-додаткове благо» від ТОВ
«Приватні інвестиції» в розмірі 114992,83
грн., у зв'язку з чим йому було
зобов'язано сплатити податок.

Разом з тим, 28.04.2014 між ТОВ «ФК Приватні
інвестиції» та ТОВ «Вердикт фінанс»
було укладено договір Факторингу
№104-2рж2014 року, відповідно до якого ТОВ
«Вердикт фінанси» набув право вимоги
до ОСОБА_2 за зазначеними вище
Кредитним договором і Договором
Іпотеки.

В травні 2014 року ТОВ «Вердикт фінанси»
звернувся до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про видачу виконавчого
надпису, з якої слідує, що у разі не
сплати мною грошової суми в розмірі
162576,82 грн. протягом 31 календарного дня,
майнові вимоги ТОВ «Вердикт фінанси»
будуть задоволенні шляхом оформлення
права власності на предмет іпотеки.

Вказані обставини сторонами не
заперечуються та підтверджуються
матеріалами справи.

З встановлених обставин суд доходить
до наступних висновків.

Відповідно до ст.599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно до ч.1 ст.604 ЦК України,
зобов'язання припиняється за
домовленістю сторін.

Стаття 605 ЦК України, передбачає, що
зобов'язання припиняється внаслідок
звільнення (прощення боргу) кредитором
боржника від його обов'язків, якщо це не
порушує прав третіх осіб щодо майна
кредитора.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України
«Про іпотеку» іпотека припиняється у
разі припинення основного
зобов'язання.

Відповідно до пояснень представника
відповідача вони уклали договір
факторингу у зв'язку з порушенням
виконання позивачем договору про
порядок виконання грошових вимог та
прощення боргу, а саме сплати залишку
грошей ні 19.01.2013 року, а 22.01.2013 року з
пропуском строку 3 дня.

Позивач не заперечував того факту, що
він остаточно сплатив суму
зобов'язання за цим договором тільки
22.01.2013 року, 19.01.2013 року він не зміг
заплатити кошти так як хворів, крім
того, він вважав що п.10 Договору про
порядок виконання грошових вимог та
прощення боргу передбачалось, що в
випадку невиконання Боржником
зобов'язання сплатити 600000 грн. в строк
до 19.01.2013 року цей договір припиняє свою
дію тільки зі спливом 10 календарних
днів з моменту порушення Боржником
цього обов'язку, тобто у перебіг цих 10
днів після 19.01.2013 року умови договору
про прощення боргу діють, на що і
розраховував позивач.

Відповідно до п.8 ст.18 Закону України
«Про захист прав споживачів», нечіткі
або двозначні положення договорів із
споживачами тлумачаться на користь
споживача та відповідно до ч.2 ст.213 ЦК
України, при тлумаченні змісту
правочину беруться до уваги однакове
для всього змісту правочину значення
слів і понять, а також загальноприйняте
у відповідній сфері відносин значення
термінів.

Пункт 10 Договору про порядок виконання
грошових вимог та прощення боргу
передбачено, що в випадку невиконання
Боржником зобов'язання передбаченого
п.4 Договору про порядок виконання
грошових вимог та прощення боргу цей
договір припиняє свою дію зі спливом 10
календарних дня з моменту порушення
Боржником обов'язку, встановлені п.4 та
не створює будь-яких наслідків для
Сторін у тому числі передбаченому п.5
даного договору.

Формулювання даного пункту договору
надає підстави його тлумачення про те,
що у перебіг цих 10 днів після 19.01.2013 року
умови договору про прощення боргу
діють.

Тому позивач правомірно міг вважати, що
оскільки він через хворобу (факт якої
підтверджується наданою медичною
карткою позивача) не зміг сплатити
остаточний борг 19.01.2013 року він
правомірно сплатив залишок суми 22.01.2013
року.

Суд також вважає, що подальші дії ПАТ
"Кредобанку" по звітуванню в податкову
службу про факт прощення боргу,
свідчать про те, що ним та ТОВ
«Фінансова Компанія «Приватні
інвестиції» було прийнято виконання
виходячи з п.10 Договору про порядок
виконання грошових вимог та прощення
боргу.

Таким чином, з врахування того, що
позивач виконав зобов'язання за
кредитним договором то відповідно до
пункту 5 Договору про порядок виконання
грошових вимог та прощення боргу, тому
у зв'язку з частковим прощенням боргу в
сумі 114992,83 грн. та повним виконанням
остаточного зобов'язання відповідно
ст.ст.604,605 ЦК України зобов'язання по
Кредитному договору припинило свою
дію.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України
«Про іпотеку» у зв'язку припиненням
основного зобов'язання по Кредитному
договору припинив свою дію Договір
іпотеки.

Так як основне зобов'язання по
кредитному договору було припинено
після 22.01.2013 року, ТОВ «ФК Приватні
інвестиції» відступила фактору вже
припинене зобов'язання тобто
зобов'язання якого не існує.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог
які встановлені ч.1 ст.203 цього Кодексу,
відповідно до якого зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства;

Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у
зобов'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно положень ч.1 ст.517 ЦК України
первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення.

Аналогічно ч.1 ст.1077 ЦК України
передбачає, що за договором факторингу
(фінансування під відступлення права
грошової вимоги) одна сторона (фактор)
передає або зобов'язується передати
грошові кошти в розпорядження другої
сторони (клієнта) за плату, а клієнт
відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Статтею 1078 ЦК України визначено, що
предметом договору факторингу може
бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога).

Таким чином, оскільки зобов'язання за
Кредитним договором були виконані и
припиненні були до укладення Договір
факторингу №104-2/рж/2014 від 29.04.2014 року,
останній суперечить названим вище
положенням законів, що безумовно є
підставою для визнання його недійсним.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.8,10,212-214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати припиненими:

- зобов'язання за кредитним договором
№2/рж укладений 20.03.2006 року між ПАТ
«Кредобанк» і ОСОБА_2;

- договір іпотеки, укладений 20.03.2006 року
між ПАТ «Кредобанк» і ОСОБА_2, в
забезпечення виконання кредитного
договору №2/рж від 20.03.2006 року

Визнати недійсним договору факторингу
№104-2рж2014 укладений 28.04.2014 між ТОВ «ФК
Приватні інвестиції» та ТОВ «Вердикт
фінанс» про переуступку права вимоги
до ОСОБА_2 за кредитним договором №2/рж
від 20.03.2006 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонській області через
Суворовський районний суд м. Херсону,
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення, а особи, які не були присутні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СуддяЗубов О. С.