Справа № 740/1246/14 Провадження №
22-ц/795/2320/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Куровський Ю. В. Доповідач - Литвиненко
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛитвиненко
І.В.суддів:Євстафіїва О.К., Шарапової
О.Л.при секретарі:Нечасному О.Л.за
участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6, їх представника
ОСОБА_7, представника відповідача
Подолянка В.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_9 на рішення Ніжинського
міськрайонного суду від 11 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_9 до Вертіївської
сільської ради Ніжинського району про
визнання незаконним та скасування
рішення сесії сільської ради,
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_9 звернулись до Вертіївської
сільської ради з позовом про визнання
незаконним та скасування рішення 28
сесії 6 скликання Вертіївської
сільської ради від 12.02.2014 року про
відмову їм у приватизації квартири в
будинку АДРЕСА_1, зобов'язання
Вертіївської сільської ради прийняти
рішення, яким передати у їхню спільну
часткову власність займане ними
житлове приміщення.

Рішенням суду в задоволенні
позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_9 просять скасувати
рішення суду через неповне з'ясування
обставин справи, недоведеність
обставин, які суд вважав встановленими,
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
і ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги полягають у
тому, що суд вийшов за межі позовних
вимог і розглянув питання про те, чи
втратили позивачі право користування
житловим приміщенням. Крім того,
апелянти вважають, що висновок суду про
аварійність будинку, який бажають
приватизувати позивачі, є
безпідставним.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 працювали на
Вертіївській СТО (а.с.30-31), яка
відносилась до обласного виробничого
управління «Чернігівавтосервіс».

В 1975 році обласне виробниче управління
«Чернігівавтосервіс» надало сім'ї
ОСОБА_6 в користування ? частину будинку
АДРЕСА_1, який розташований поряд з СТО.
Через відсутність на той час нумерації
будинків, відсутністю
правовстановлюючих документів на
будинок, у 1979 році реєстрація позивачів
за місцем проживання була вказана як
«СТО, 1». Після присвоєння поштової
адреси будинку, була проведена
перереєстрація позивачів в будинку
АДРЕСА_1.

В 2005 році СТО припинило свою діяльність
і в будинок було припинено подачу
електроенергії та води.

Сім'я ОСОБА_6, через хворобу ОСОБА_6 і
відсутністю у будинку води та
електрики, переїхала в будинок, який
належав батькам ОСОБА_5

ОСОБА_5 03.07.2007 року звертався з заявою до
Вертіївської сільради про надання
земельної ділянки біля будинку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_1. У своїй
відповіді сільрада просила ОСОБА_5
надати документи на підтвердження
права власності на будинок (а.с.23-24).

У 2008 році ОСОБА_5 звертався до
Вертіївського сільського голови з
заявою про сприяння його сім'ї у
вирішенні питання про оформлення
займаної ними частини будинку АДРЕСА_1
за ними, але йому було відмовлено через
відсутність правовстановлюючих
документів на будинок і рекомендовано
звернутися до суду за визнанням права
власності на житло (а.с.25-26).

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду від 08.09.2009 року житлова будівля за
АДРЕСА_1, була передана у власність
територіальної громади с.Вертіївка як
безхазяйну (а.с.20-21) і у зв'язку з цим
була проведена відповідна реєстрація в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно (а.с.18).

03.06.2013 року ОСОБА_5 звернувся до
сільради з заявою про надання дозволу
на проведення капітального ремонту
житлового будинку АДРЕСА_1, але
виконком сільради своїм рішенням № 32
від 10.07.2013 року не дав дозвіл на
проведення ремонту в будинку (а.с.27-29).

ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 24.12.2013 року
звернулись з заявою до сільського
голови про надання дозволу на
приватизацію квартири в будинку
АДРЕСА_1 (а.с.17).

Рішенням 28 сесії 6 скликання
Вертіївської сільської ради від 12.02.2014
року ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було
відмовлено у приватизації вказаної
квартири.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 вважають таке
рішення незаконним, так як відповідач
своїм рішенням фактично позбавив їх
права на житло, а в ст.8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» мається заборона щодо
відсутності права органу місцевого
самоврядування відмовити мешканцям
квартир (будинків) у приватизації
займаного ними житла, крім випадків,
передбачених законом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачі фактично не проживають у
спірному будинку з 2005 року, сама по собі
реєстрація в спірному будинку не дає
права на приватизацію і, крім того,
будинок перебуває в аварійному стані,
потребує капітального ремонту, а тому
не підлягає приватизації.

Проте, такі висновки суду не
відповідають матеріалам справи та
зроблені з порушенням норм
матеріального права.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», до об'єктів приватизації
належать квартири багатоквартирних
будинків, одноквартирні будинки,
житлові кімнати у гуртожитках, кімнати
у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше
наймачів, які використовуються
громадянами на умовах найму.

Частиною 2 ст.8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» визначено, що передача
житлових приміщень здійснюється в
спільну сумісну або часткову власність
за письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цьому житловому приміщенні, в тому
числі тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника житлового
приміщення.

Згідно до ч.10 ст.8 цього ж Закону
органи приватизації, органи місцевого
самоврядування не мають права
відмовити мешканцям квартир (будинків),
у приватизації займаного ними житла,
крім випадків, передбачених законом.

Зважаючи на наведене, при
вирішенні питання про дачу згоди на
приватизацію сім'єю ОСОБА_6 квартири
будинку АДРЕСА_1, Вертіївська сільська
рада повинна була з'ясувати чи належить
це житлове приміщення до об'єкту
приватизації, чи мають право ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на приватизацію цього
приміщення, тобто чи постійно вони
користуються об'єктом приватизації на
умовах найму або за ними зберігається
житло як за тимчасово відсутніми, і чи
не має законодавчої заборони на
приватизацію цього об'єкту.

Як убачається з п.2 рішення 28
сесії 6 скликання Вертіївської
сільської ради від 12.02.2014 року, питання
щодо постійного проживання ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у квартирі будинку
АДРЕСА_1, є спірним і сесія доручила
сільському голові вирішити це питання
в судовому порядку.

Таким чином, відмова у
приватизації житла проведена без
остаточного з'ясування питання про
право позивачів на проживання у
квартирі, є передчасною і порушує ст. 2 ,
ст.8 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду».

Представник Вертіївської
сільської ради в суді першої інстанції
посилався також на те, що спірний
будинок перебуває в аварійному стані і
потребує капітального ремонту. На
підтвердження цього суду були надані
акти комісій сільради про обстеження
житлового будинку від 07.08.2013 року, від
14.01.2014 року, від 12.02.2014 року, в яких
зафіксовано, що дах в будинку протікає,
вікна вибиті та брудні, пошкоджений
фундамент, стіни не фарбовані, в
приміщенні безлад, територія навкруги
будинку не прибрана (а.с.61-65). Про те, що
будинок потребував капітального
ремонту свідчить і заява ОСОБА_5 від
03.06.2013 року до сільського голови (а.с.29),
в якій він просив надати дозвіл на
проведення ремонту будинку.

Дійсно, ч.2 ст.2 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» встановлена заборона на
приватизацію квартир (будинків), що
перебувають в аварійному стані, а саме:
приміщення, в яких неможливо
забезпечити безпечне проживання людей.

Однак, ч.4 вказаної норми
передбачає за згодою наймачів
можливість приватизації
одноквартирних будинків, квартир в
будинках, включених до планів ремонту.

Визнання жилих приміщень
непридатними для проживання,
недоцільності проведення капітального
ремонту або можливості і доцільності
проведення ремонту приміщення
регламентовано постановою Ради
Міністрів УРСР № 189 від 26.04.1984 року «Про
порядок обстеження стану жилих
будинків з метою встановлення їх
відповідності санітарним та технічним
вимогам та визнання жилих будинків і
жилих приміщень непридатними для
проживання». Відповідно до вказаного
нормативного акту, рішення щодо
непридатності приміщення для
проживання або доцільності ремонту
житла приймає виконком відповідної
ради. Це передбачено і ст.ст. 25, 29, 30
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

До розгляду заяви ОСОБА_5, ОСОБА_6
та ОСОБА_9 про приватизацію житла ні
Вертіївська сільська рада, ні її
виконком у встановленому порядку не
вирішували питання про визнання
спірного будинку непридатним для
проживання або включення цього будинку
до плану ремонту.

За таких обставин, доводи
представника сільради про відмову
позивачам у приватизації квартири у
спірному будинку через аварійність
будинку є безпідставним і не
відповідає ч.ч. 2, 4 ст.2, ч.10 ст.8 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду».

Суд першої інстанції вказаним
обставинам не дав належної правової
оцінки, не застосував норми
матеріального права, які необхідно
було застосувати, а тому рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення
позовних в частині визнання незаконним
рішення 28 сесії 6 скликання
Вертіївської сільської ради від 12.02.2014
року про відмову ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_9 у приватизації квартири в
будинку АДРЕСА_1.

Що стосується позовних вимог про
скасування рішення сесії і
зобов'язання відповідача прийняти
рішення про передачу у спільну
часткову власність позивачам займане
ними житлове приміщення, то такий
спосіб захисту прав не передбачений
ст.16 ЦК України, а тому в цій частині
позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.4,
ст.ст. 314, 316, 319, 325 ЦПК України,
апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_9 задовольнити частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного
суду від 11 квітня 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9
задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення 28 сесії 6
скликання Вертіївської сільської ради
від 12.02.2014 року про відмову ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у приватизації
квартири в будинку АДРЕСА_1.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:Судді: