Справа № 645/6578/14
Провадження № 2/645/2117/14
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2014 року Фрунзенський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючий - суддя Алтухова О.Ю.,

секретар судових засідань - Анацька
К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визначення порядку користування
житловим будинком ,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду
з вищезазначеним позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, і уточнивши позовні вимоги
просила суд визначити порядок
користування житловим будинком
АДРЕСА_1 наступним чином: ОСОБА_2
виділити в користування наступні
приміщення: 2-5, 2-4, 2-1, V, 2-2, 2-3 з окремим
виходом; ОСОБА_3 виділити в
користування наступні приміщення: І,
ІІ, 1-1, 1-2, 3-1, 3-2, VІ з окремим виходом;
ОСОБА_4 виділити в користування
наступні приміщення: 1-3, 3-5, 3-4, 3-3 з
окремим виходом.

Представник позивача ОСОБА_2 -
адвокат ОСОБА_5, який діє на підставі
договору про надання адвокатських
послуг від 02 червня 2014 року, в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та пояснив, що позивач є
власником будинку АДРЕСА_1. Окрім
позивача в будинку проживають її діти -
відповідачі по справі, які не надають
ОСОБА_2 допомоги в оплаті комунальних
послуг, у зв'язку із чим виникла
необхідність визначити порядок
користування житловим будинком. В
позасудовому порядку спір вирішити
неможливо, оскільки відповідачі не
являються до нотаріуса для укладення
відповідного договору.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
судове засідання не з'явилися, через
канцелярію суду подали заяви про
розгляд справи за їх відсутності. Свої
позиції щодо позовних вимог суду не
повідомили.

Суд, заслухавши пояснення
представника відповідача, дослідивши
надані суду письмові докази, приходить
до наступного.

З витягу про державну реєстрацію
прав № 32761231 від 03 січня 2012 року
вбачається, що ОСОБА_2 на праві
власності на підставі свідоцтва про
право на спадщину, виданого 13 грудня 2011
року 12 Харківською державною
нотаріальною конторою, належить
будинок АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Відповідно до ст. 150 ЖК України,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником.

Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени
сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним у
будинку (квартирі), що належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

До членів сім'ї власника житла належать
особи, зазначені у ч. 2 ст. 64 Житлового
Кодексі України, а саме: другий з
подружжя, їх діти і батьки. Членами
сім'ї власника житла може бути визнано
і інших осіб, якщо вони постійно
проживають разом з власником і в ведуть
з ним спільне господарство.

Позивач ОСОБА_2 як на підставу для
визначення судом порядку користування
житловим будинком АДРЕСА_1, посилається
у позові на свій похилий вік та
невеликий розмір пенсії, через що вона
не може самостійно сплачувати рахунки
за комунальні послуги.

Проте, відповідно до положень ст.
162 ЖК України плата за користування
жилим приміщенням в будинку (квартирі),
що належить громадянинові на праві
приватної власності, встановлюється
угодою сторін.

Доказів недосягнення сторонами
по справі такої угоди суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом своїх порушених прав,
а суд, здійснюючи правосуддя, захищає
порушені права цих осіб у спосіб,
визначений законами України.

Проте, суду в межах розгляду даної
справи не доведено, у чому саме полягає
порушення прав позивача з боку
відповідачів. Оскільки твердження
представника позивача про вимушеність
самостійно оплачувати комунальні
послуги та небажання відповідачів
вирішити спір в позасудовому порядку,
не підтверджується жодним доказом по
справі.

Статтями 316, 317, 319 ЦК України закріплено,
що право власності здійснюється особою
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб, місця проживання власника
та місцезнаходження майна. Власник
володіє, розпоряджається своїм майном
на власний розсуд.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що
житлове приміщення, яке мають право
зайняти члени сім'ї власника будинку,
визначається власником будинку.

У судовому засіданні
встановлено, що сторонами по справі
фактично досягнуто згоди про порядок
користування житловим будинком
АДРЕСА_1, в зв'язку із чим права позивача
судового захисту не потребують.

На підставі ст.ст. 316, 317, 319, 405 ЦК
України, ст.ст. 156, 160, 162 ЖК України,
керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88,169, 212-215 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 -
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене
особами, які брали участь у розгляді
справи до апеляційного суду
Харківської області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги. Іншими
особами, які брали участь у справі, але
не були присутніми у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: