Провадження № 2/161/5183/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

24 листопада 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області у
складі :

головуючої - судді
Кирилюк В.Ф.

при секретарі
Поліщук Д.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в
суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання
права власності на нерухоме майно.

Свій позов обґрунтовують тим, що їм та
їх батькам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві
спільної сумісної власності належала
квартира АДРЕСА_1. 15.03.1995 року їхні
батьки від свого імені та в інтересах
дітей продали вищевказану квартиру та
придбали квартиру АДРЕСА_2. Право
власності на вказану квартиру було
зареєстроване за їх матір'ю ОСОБА_3
Пізніше їхній батько ОСОБА_4 залишив
сім'ю, переїхав на інше постійне місце
проживання та виписався із квартири
АДРЕСА_2. 26.09.2014 року шлюб між батьками
був розірваний. Позивачі вказують, на
те, що вони з 24.04.1996 року зареєстровані
та проживають у вищевказаній квартирі,
власником якої є їхня мати ОСОБА_3
Враховуючи те, що станом на 1996 рік вони
не були повнолітніми, тому не могли
заявити свої права на частину квартири,
просять суд визнати за ними право
власності на ? частину кожному квартири
АДРЕСА_2.

До початку розгляду справи позивачі та
відповідач подали суду заяви про
розгляд справи у їх відсутності.
Позивачі просили позов задовольнити,
відповідач проти позову не заперечила.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі, у
відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З матеріалів справи судом встановлено,
що ОСОБА_4 та членам його сім'ї ОСОБА_3,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належала на праві
спільної сумісної власності квартира
АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло від 23.02.1995 року (а.с.5).

На підставі рішення виконавчого
комітету Луцької міської ради № 86 від
28.02.1995 року «Про дозвіл на продаж
власної квартири від імені
неповнолітніх» ОСОБА_4

15.03.1995 року продав квартиру
АДРЕСА_1(а.с.6,7).

За отримані від продажу спільної
квартири кошти батьками позивачів була
куплена квартира АДРЕСА_2, право
власності на яку було зареєстровано
лише за відповідачем ОСОБА_3, що
стверджується свідоцтвом на право
власності на житло від 11.01.1996 року(а.с.8).

Дана обставина також підтверджується
технічним паспортом на вказану
квартиру (а.с. 9-12).

Судом встановлено, що ОСОБА_1та ОСОБА_2
зареєстровані та проживають в квартирі
АДРЕСА_2, що підтверджується будинковою
книгою (а.с.17).

Шлюб між батьками позивачів
розірваний, що стверджується рішенням
Луцького міськрайонного суду від 26.09.2014
року(а.с.18).

Батько позивачів ОСОБА_4 знятий з
реєстраційного обліку у спірній
квартирі 22.03.2010 року(а.с.14-17).

Інвентаризаційна вартість квартири
АДРЕСА_2 станом на 14.11.2014 року становить
147790 грн.(а.с.23).

Згідно ч.1 ст.357 ЦК України частки у
праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не
встановлено за домовленістю
співвласників або законом.

Таким чином, аналізуючи наведене
вище суд приходить до висновку, що
оскільки позивачі, будучи
неповнолітніми, були співвласниками
квартири, яка була продана від їх імені,
при купівлі нової квартири, останні
батьками не були зазначені, як
співвласники, відповідач надала згоду
на визначення саме таких часток, суд
приходить до висновку, що слід визнати
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по
? частині кожному квартири АДРЕСА_2.

На підставі ст. ст.355, 357 ЦК України,
керуючись ст.ст.3, 10, 57-60, 88, 208, 209,212-215, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду
В.Ф.Кирилюк