АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/503/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2574/14
Головуючий у 1-й інстанції Жмурко П. Я.
Доповідач Мартєв С. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2014 року м. ПолтаваАпеляційний
суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - КУЗНЄЦОВОЇ О.Ю., ХІЛЬ Л.М.,

за участю секретаря - САМОЙЛОВОЇ М.Д.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні провадження за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Карлівського
районного суду Полтавської області від
10 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до приватного
сільськогосподарського підприємства
"Орач" про розірвання договору оренди
землі.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь
судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що має
у власності земельну ділянку, площею
5,46 га, яка знаходиться на
території Варварівської сільської
ради Карлівського р-ну, Полтавської
області.

20.09.06 року позивач передав відповідачу
вказану земельну ділянку у оренду, про
що сторони уклали договір оренди, який
пройшов державну реєстрацію у
Карлівському районному відділ
Полтавської регіональної філії ДП
«Центр державного земельного
кадастру».

Вказує на те, що ПСП «Орач» порушено
умови чинного законодавства та не
розроблено проект землеустрою
земельної ділянки, що забезпечував би
еколого-економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь.

Протягом восьми років позивачу
невідомо про стан земельної ділянки.

Просить розірвати договір оренди
землі, укладений між ОСОБА_1 та ПСП
«Орач» договір оренди від 20.09.06 року.

Рішенням Карлівського районного суду
Полтавської області від 10 липня 2014 року
у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі порушено питання
про скасування рішення з підстав
неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права
й постановлення нового рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Апеляційний суд, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
місцевого суду у межах заявлених вимог
та доводів апеляційної скарги, вважає,
що остання задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційної
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Місцевим судом вірно встановлено, що
ОСОБА_1 на праві власності належить
земельна ділянка для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
площею 5,46 га, що розташована на
території Варварівської сільської
ради, Карлівського р-ну, Полтавської
області, кадастровий номер :00:004:0363
(а.с. 8).

20.09.06 року між ОСОБА_1 та ПСП «Орач»
укладено договір оренди, за умовами
якого позивач передав відповідачу
вищевказану земельну ділянку в оренду
на 25 років.

Даний договір оренди зареєстрований у
Карлівському районному відділі
Полтавської регіональної філії
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсам», про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 3.08.07 року №49.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
оренду землі», орендодавець має право
вимагати від орендаря, зокрема,
використання земельної ділянки за
цільовим призначенням згідно з
договором оренди; дотримання
екологічної безпеки землекористування
та збереження родючості ґрунтів,
додержання державних стандартів, норм
і правил.

Частинами 1, 2 ст. 651 ЦК України
встановлено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про
оренду землі» на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Статтею 36 цього ж Закону передбачено,
що у разі невиконання зобов'язань за
договором оренди землі сторони несуть
відповідальність згідно із законом та
договором.

Звертаючись до суду з даним позовом,
підставою для розірвання договору
оренди ОСОБА_1 зазначав те, що
відповідач не виконує обов'язок по
розробленню та затвердженню проекту
землеустрою, що позбавляє позивача
можливості перевіряти виконання ПСП
«Орач» умов договору оренди від 20.09.06
року та закону щодо збереження об'єкта
оренди на належному якісному рівні, та
що створює загрозу зниження якісних
показників ґрунтів переданої в оренду
земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено,
що кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

З огляду на положення ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підстави своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Між тим, докази того, що ОСОБА_1
звертався до ПСП «Орач» з зауваженнями
щодо використання останнім належної
позивачу на праві власності земельної
ділянки та щодо забезпечення орендарем
еколого-економічного обґрунтування
сівозміни й впорядкування угідь, у
справі відсутні.

Також позивачем не надано будь-яких
належних та допустимих доказів, які б
підтверджували факт порушення ПСП
«Орач» обов'язків, передбачених ст. 25
Законом України «Про оренду землі» та
умов укладеного між сторонами договору
оренди землі від 20.09.06 року, та доказів
того, що використання відповідачем
наданої йому ділянки здійснюється не
за цільовим призначенням, чи без
дотримання екологічної безпеки
землекористування та збереження
родючості ґрунтів, чи без додержання
державних стандартів, норм і правил.

З урахуванням викладеного, місцевий
суд дійшов обґрунтованого висновку про
те, що позивачем не доведено порушення
свої прав, а доводи щодо недотримання
відповідачем правил сівозміни, у
результаті чого знижуються якісні
показники родючості ґрунтів, з чого
ОСОБА_1 вбачає підстави для
розірвання договору оренди землі, є
лише припущеннями останнього.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на тому, що використання відповідачем
належної позивачу на праві власності
земельної ділянки здійснюється без
розроблення і дотримання проектів
землеустрою, що забезпечували
еколого-економічне обґрунтування
сівозміни та впорядкування угідь.

Між тим, із договору оренди землі від
20.09.06 року вбачається, що у п. 18 сторони
передбачили умову, що передача
земельної ділянки в оренду
здійснюється без розроблення проекту
її відведення.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
оренду землі» зміна умов договору
оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін, а у разі
недосягнення згоди - вирішується в
судовому порядку.

Протягом 8 років оренди ПСП «Орач»
земельної ділянки, ОСОБА_1 не звертався
до орендаря з пропозицією внести зміни
до договору чи включити до нього нові
умови.

У свою чергу, 8.08.13 року між ПП «Ален-Зем»
та ПСП «Орач» укладено
договір на розроблення проекту
землеустрою належної позивачу
земельної ділянки та відповідачем було
здійснено проплату за виготовлення
технічної документації.

Посилання апелянта на наявність у діях
відповідача триваючого
адміністративного правопорушення не
стосується предмету та підстав позову.

Решта доводів апеляційної скарги є
несуттєвими та не спростовують
висновків суду.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що підстави для зміни чи
скасування рішення місцевого суду
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307-308, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Карлівського районного суду
Полтавської області від 10 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
С.Ю. МАРТЄВ

Судді :
О.Ю. КУЗНЄЦОВА

Л.М. ХІЛЬ

З оригіналом згідно:

суддя
С.Ю. МАРТЄВ