Справа № 274/6549/13-ц
Провадження № 2/0274/221/14
РІШЕННЯ

Іменем України

17.12.2014
м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної
І.Ю.,

з участю секретаря судових засідань
Соломянюк Л.О.,

представника позивача Українця М.Ю.,

відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердичеві цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк", третя особа без
самостійних вимог: приватне акціонерне
товариство „Страхова компанія
„Інгосстрах" до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року ПАТ КБ "Приватбанк"
пред'явило в суді зазначений позов до
ОСОБА_4 Ухвалою суду від 20.01.2014 року
проведено заміну відповідача на
правонаступника ОСОБА_3, спадкоємця
відповідача. 19 березня 2014 року позивач
уточнив позовні вимоги ( а.с. 156) та
просить стягнути з відповідачки як
спадкоємця боржника заборгованість за
кредитним договором № ZHVPGK 00000007 від 16
березня 2007 року, що виникла станом на
день смерті боржника в сумі 23 372 долари
США, що еквівалентно 189 622, 11 гривням.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
відповідно до укладеного договору №
ZHVPGK 00000007 від 16 березня 2007 року ОСОБА_4
отримала кредит в сумі 25 000 доларів
США гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом зі строком
повернення до 16.03.2027 року. На час смерті
ОСОБА_4, станом на 20.01.2012 року за нею
рахується заборгованість у сумі 23732, 43
долари США, яка включає в себе: тіло
кредиту 22849,81 долари США,
заборгованість за відсотками 697, 65
доларів США, 144,48 долари США комісія за
користування кредитом, 40,49 долари США
пеня за несвоєчасне виконання умов
договору.

ОСОБА_3 є спадкоємцем боржника ОСОБА_4,
спадщину вона прийняла, звернувшись
своєчасно із заявою про прийняття
спадщини. Інші спадкоємці відсутні.
06.02.2014 року банк направив вимогу ОСОБА_3
про повернення суми кредиту. Вказана
вимога у тридцятиденний строк не
виконана.

Посилаючись на положення статей 1050,
1054,1281, 1282, 608, 1218, 1219 ЦК України позивач
просить стягнути з відповідачки суму
заборгованості та судові витрати.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав. Додатково
пояснив, що вартість спадкового майна
підтверджується звітом про оцінку
майна від 2007 року, проведену на час
отримання кредиту. Крім того
відповідачкою прийнято у спадок, крім
будинку, який перебуває у іпотеці, і
інше майно, зокрема земельні ділянки
право на які вона оформила. А тому сума
боргу не перевищує вартості спадкового
майна. Доказів на підтвердження іншої
вартості спадкового майна
відповідачкою не надано.

Відповідачка у судовому засіданні
позов не визнала та пояснила, що вона не
знала про факт укладання матір'ю
кредитного договору. Вона не оформляла
права власності на будинок, так як не
має правовстановлюючих документів. У
разі якщо буде задоволено позов, їй не
буде де проживати.

Представник третьої особи без
самостійних вимог: приватне акціонерне
товариство „Страхова компанія
„Інгосстрах" у судове засідання не
з'явився, надіслав заяву з проханням
справу слухати у їх відсутність.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов
слід задовольнити частково, виходячи з
такого.

Судом встановлено, що 16 березня 2007 року
між ПАТ КБ „Приватбанк" та ОСОБА_4 було
укладено договір № ZHVPGK 00000007,
відповідно до якого ОСОБА_4 отримала
кредит в сумі 25 000 доларів США
гривень зі строком повернення до 16.03.2027
року та сплатою 0,84 % на місяць за
користування кредитом та щомісячної
винагороди за користування фінансовим
інструментом у розмірі 0,2 % від суми
кредиту (а.с. 50-52, Том 1).

Грошові кошти в сумі 25 000 доларів США
були видані ОСОБА_4 ( а.с. 53-54, Том 1).

Кредитні зобов'язання за вказаним
договором, забезпечені іпотекою
нерухомого майна житлового будинку
АДРЕСА_1 та присадибною ділянкою,
площею 750 кв.м. ( а.с. 237-240 Том 1 ). Вартість
предмету іпотеки, відповідно до
договору складає 182 150 гривень.

Відповідно до пункту 4.1. Кредитного
договору при порушенні позичальником
зобов'язань за кредитним договором,
зокрема щодо несвоєчасного погашення
кредиту позичальник сплачує банку пеню
у розмірі 0,15% від суми простроченої
заборгованості.

З довідки про рух коштів та розрахунку
заборгованості вбачається, що за життя
ОСОБА_4 вносилися кошти на погашення
заборгованості. Прострочена
заборгованість виникла у вересні 2011
року ( а.с. 161-166, 175Том 1).

Відповідно до частини першої статті 626,
статей 627, 629 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти ( стаття 1054
ЦК України).

Статтями 526 та 530 ЦК України
передбачено, що зобов`язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, в строк, що встановлений
у договорі.

Порушенням зобов`язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання), що передбачено
статтею 610 ЦК України.

Відповідно до частини другої статті 1050
ЦК України, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

ОСОБА_4 померла 20 січня 2012 року ( а.с. 71).

Заборгованість за кредитним договором
№ ZHVPGK 00000007 на день смерті ОСОБА_4, з
урахуванням дострокового стягнення
суми кредиту по тілу, складає 23732, 43
долари СШ. Заборгованість по тілу
кредиту - 22849,81 долари США,
заборгованість за відсотками 697, 65
доларів США, 144,48 долари США комісія за
користування кредитом, 40,49 долари США
пеня за несвоєчасне виконання умов
договору (а.с. 161- 166).

ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем до майна
ОСОБА_4 ( а.с. 114-142). Спадщину вона
прийняла, подавши відповідну заяву.
ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на
спадщину на земельні ділянки: площею
3,3482 га, розташованої на території
Іванковецької сільської ради
Бердичівського району Житомирської
області, переданої для ведення
особистого селянського господарства,
кадастровий номер: :06:004:0066, та
земельну ділянку, площею 0, 1627 га,
розташованої на території Садківської
сільської ради, Бердичівського району,
Житомирської області, переданої для
ведення особистого селянського
господарства, кадастровий номер:
:01:001:007.

ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу від 15 березня 2007 року
належить житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.
111). Вказаний будинок є предметом
іпотеки, укладеним на забезпечення
виконання умов Кредитного договору №
ZHVPGK 00000007.

Відповідно до статті 1281 спадкоємці
зобов'язані повідомити кредитора
спадкодавця про відкриття спадщини,
якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнався або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги. Якщо кредитор
спадкодавця не знав і не міг знати про
відкриття спадщини, він має право
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, протягом одного
року від настання строку вимоги.

З досліджених судом доказів
вбачається, що позивач дізнався про
смерть кредитора 19 серпня 2013 року при
пред'явленні позову до боржника ОСОБА_4
( а.с. 7).. Строк виконання кредитного
договору - березень 2027 р ( а.с. а.с. 52,
зворот).

Таким чином банк пред'явив до
спадкоємця вимогу у межах строку,
передбаченого частиною третьою статті
1281 ЦК України.

Відповідно до статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті
(статті 1218 ЦК України).

Частиною п'ятою статті 1268 ЦК України
передбачено, що незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Згідно зі статтею 1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Пленум Верховного Суду України в
пункті 27 постанови № 7 від 30 травня 2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснив, що отримання
спадкоємцем, який прийняв спадщину,
свідоцтва про право на спадщину
відповідно до статті 1296 ЦК України є
правом, а не обов'язком спадкоємця.
Відсутність у спадкоємця свідоцтва про
право на спадщину не може бути
підставою для відмови у відкриття
провадження у справі

Якщо спадкоємець прийняв спадщину
стосовно нерухомого майна, але
зволікає з виконання обов'язку,
передбаченого статтею 1297 ЦК України,
зокрема з метою ухилення від погашення
боргів спадкодавця, кредитор має право
звернутися до нього з вимогою про
погашення заборгованості спадкодавця,
розмір якої може бути визначений за
правилами ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, не зважаючи на те, що
ОСОБА_3 не отримала свідоцтва про право
на спадщину на житловий будинок
АДРЕСА_1, належний ОСОБА_4, суд включає
його у вартість спадкового майна, в
межах якого має відповідати ОСОБА_3 за
невиконані кредитні зобов'язання
ОСОБА_4 перед ПАТ КБ „Приватбанк"

Відповідно до статті 1282 ЦК України
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.

Вирішуючи питання щодо вартості
спадкового майна, суд виходить з
такого. Представник позивача не заявив
у судовому засіданні клопотання про
призначення експертизи для визначення
вартості спадкового майна ОСОБА_3, не
зважаючи на неодноразові роз'яснення
судом його права заявити це
клопотання.

Поряд з тим, з документів про оцінку
вартості будинку АДРЕСА_1 та
присадибної земельної ділянки,
вартість будинку та земельної ділянки
станом на 2007 рік складає 182 150 гривень
(180 000 грн.+ 2150 грн.), ( а.с. 147-186 Том 2). Така ж
вартість вказаної нерухомості вказана
у договорі іпотеки від 16.03.2007 ( а.с.
235-240 Том 1).

Доказів на підтвердження іншої
вартості вказаного нерухомого майна
відповідачкою не надано. З приводу
цього від неї заперечень не поступало.

Належних та допустимих доказів про
визначення вартості іншого майна, яке
отримала у спадок ОСОБА_3 після ОСОБА_4
позивач не надав, при тому, що він
зобов'язаний відповідно до статей 10 та
60 ЦПК України довести доказами
обставини на які він посилається.

Відповідно до частини четвертої статті
60 ЦПК України доказування не може
грунтуватися на припущеннях.

Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки, площею 3,3482 га, розташованої на
території Іванковецької сільської
ради Бердичівського району, яку
прийняла у спадок відповідача на яку
посилався представник позивача,
відповідно до ЗУ „Про оцінку земель"
не є оцінкою її дійсної вартості (
експертною оцінкою), оскільки
відповідно до статті 5 вказаного закону
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок використовується для
визначення розміру земельного
податку, державного мита при міні,
спадкуванні та даруванні земельних
ділянок згідно із законом, та інше.

Оскільки страховою компанією актом від
16.07.2014 року було відмовлено у виплаті
ПАТ КБ „Приватбанк" страхового
відшкодування за договором
страхування життя, укладеним
ОСОБА_4.16.03.2007 року ( а.с. 207,223,230 Том 1) і
вказана відмова сторонами не
оскаржена, відповідати за невиконаними
кредитними зобов'язаннями ОСОБА_4, у
межах вартості спадкового майна має
відповідачка.

А тому, суд стягує з ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором
№ ZHVPGK 00000007 від 16 березня 2007 року,
укладеним між ОСОБА_4 та ПАТ КБ
„Приватбанк" в сумі 182 150 гривень, в
межах доведеної позивачем вартості
спадкового майна.

Відповідно до частини першої статті 88
ЦПК України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню
понесені ним і документально
підтверджені судові витрати по сплаті
судового збору, пропорційно
задоволеним позовним вимогам, - в
розмірі 1821 грн. 50 коп.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного
товариства комерційного банку
„ПриватБанк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (індивідуальний
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства комерційного банку
„ПриватБанк" 182 150 ( сто вісімдесят
дві тисячі сто п'ятдесят) гривень
заборгованості за кредитним договором
№ ZHVPGK 00000007 від 16 березня 2007 року,
укладеним між ПАТ КБ „Приватбанк" та
ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк „ПриватБанк" 1821
гривень 50 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду
Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя - І.Ю.
Хуторна