АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2368/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді Баса
О.Г.,

суддів - Карпусь С.А., Федорової Н.О.,

при секретарі - Бондарі О.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Тесляра О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 29 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Фідобанк» про визнання кредитного
договору недійсним,

в с т а н о в и л а:

7 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вищевказаним позовом. В його
обґрунтування зазначив, що 20.03.2007 року
між ним та ВАТ «Акціонерний
комерційний банк «Престиж» (далі - ПУАТ
«Фідобанк») було укладено кредитний
договір № 014/1721/81/01588, відповідно до
якого йому було надано кредит у розмірі
300 000 доларів США.

Зазначає, що даний договір є недійсним
в силу вимог ст. 215 ЦК України. Всупереч
положень ст. 15 Закону України «Про
захист прав споживачів» банк його не
попередив про можливість різкого і
значного подорожчання кредиту через
зміну курсу долара США до гривні, не
надав інформацію про вірогідність і
наслідки такого подорожчання. А тому,
відповідно до ч. 6 ст. 19 зазначеного
Закону, правочини, здійснені з
використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними. Вважає, що договір
суперечить законодавству України,
оскільки кредит надано в іноземній
валюті, а грошовою одиницею України є
гривня, а тому і кредит повинен був
надаватись у гривнях. Оскільки
зобов'язання сторін по кредитному
договору є грошовими, ціна договору є
його істотною умовою, то порушення
закону в цій частині призводить до
недійсності договору. На його думку,
іноземна валюта в Україні з точки зору
національного права не є «грошовими
коштами» і її використання може
відбуватися лише у випадках і в
порядку, встановлених законом.
Стверджує , що на дату укладення
кредитного договору та на сьогодні,
жодним законом чи іншим
нормативно-правовим актом не
передбачена можливість надання
банком-резидентом кредитів у іноземній
валюті іншому резиденту для
розрахунків на території України.
Законодавство не передбачає та не
надає право банку-резиденту надавати
резиденту споживчі кредити в іноземній
валюті, яка володіє в Україні ознакою
засобу платежу. Це також є підставою
для визнання договору незаконним. А
тому, просив суд визнати недійсним
кредитний договір № 014/1721/81/01588 від
20.03.2007 року.

________________________________________________________________________
____________________

Доповідач у першій інстанції Салоїд
Н.М. Провадження №
22-ц/792/2368/14

Суддя-доповідач Федорова Н.О.
Категорія: ухвала

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 29 жовтня
2014 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено
без розгляду.

Непогоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, у якій просить
її скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Зазначає, що під час розгляду справи у
суді першої інстанції виникли
обставини, що викликали сумніви в
об'єктивності та неупередженості
судді. Це полягало у незаконних діях
судді під час розгляду справи,
ігноруванні його законних вимог,
створенні перешкод у реалізації ним
процесуальних прав, неоднаковому
ставленні до сторін, нетактовній
поведінці судді протягом судового
розгляду. Зокрема, суд не повідомив
його належним чином про те, що 15.10.2014
року розгляд справи не відбудеться. У
зв'язку з цим, 29.10.2014 року ним було
заявлено клопотання про відвід судді
на підставі п. 4 ст. 20 ЦПК України.
Незважаючи на об'єктивні обставини,
ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду від 29.10.2014 року було відмовлено у
задоволенні клопотання. Зазначену
ухвалу він до цього часу не отримав.
Непогоджуючись з таким судовим
рішенням, на знак протесту діям судді,
він покинув зал судового засідання.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав апеляційну скаргу з мотивів,
які у ній зазначені.

Представник ПАТ «Фідобанк» - Тесляр О.О.
заперечив проти апеляційної скарги,
вважаючи її необґрунтованою та
безпідставною, а ухвалу суду першої
інстанції законною, обґрунтованою і
такою, що підлягає залишенню без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду скарги на
ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно з приписами п. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо позивач до
закінчення розгляду справи покинув
судове засідання і не подав до суду
заяви про розгляд справи за його
відсутності.

Як вбачається із матеріалів справи,
ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 08.10.2014
року відкрито провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Фідобанк»
про визнання кредитного договору
недійсним та призначено її до розгляду
на 14 год. 30 хв. 15.10.2014 року (а.с. 16).

У зв'язку з неявкою у дане судове
засідання позивача, було оголошено
перерву до 15 год. 15 хв. 29.10.2014 року (а.с. 26).

29.10.2014 року у судовому засіданні ОСОБА_1
на підставі п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України
заявив відвід судді Салоїд Н.М. При
цьому зазначив, що суддя є упередженою
щодо об'єктивного розгляду справи по
суті, оскільки у травні 2010 року вона
розглядала справу, у якій він був
представником відповідача. При
ухваленні рішення були порушені норми
матеріального і процесуального права.
Крім того, вказав, що його належним
чином не було повідомлено про те, що
15.10.2014 року не відбудеться розгляд
справи.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 29.10.2014
року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про
відвід судді було відмовлено. Судом
встановлено, що підстав для відводу,
передбачених ст. 20 ЦПК України немає, а
наведені є надуманими та ніяким чином
не підтверджують будь-яку
упередженість судді (а.с. 24). Тому,
розгляд справи продовжено.

Однак, ОСОБА_1 до закінчення розгляду
справи покинув зал судового засідання
та не подав заяви про розгляд справи за
його відсутності. Вказане останній
підтвердив в апеляційному суді.

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
залишення позову без розгляду, на
підставі п. 9 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Що стосується ухвали про відмову у
задоволенні заяви про відвід, з якою
позивач не згідний, то відповідно до ч. 2
ст. 293 ЦПК України заперечення на
ухвали, що не підлягають оскарженню
окремо від рішення суду, включаються до
апеляційної скарги на рішення суду.
Отже, свою незгоду з нею та заперечення
ОСОБА_1 мав право виразити у формі та у
спосіб, які передбачені нормами
цивільно-процесуального кодексу
України.

Підстав вважати, що справа була
розглянута неправомочним судом також
немає, оскільки суд першої інстанції,
постановляючи ухвалу, не знайшов
підстав для відводу, передбачених
нормами цивільно-процесуального
кодексу України.

Твердження апелянта про порушення
судом першої інстанції порядку видачі
копії ухвали про відмову у задоволенні
заяви про відвід також не ґрунтуються
на законі. Зокрема, ст. 222 ЦПК України
зобов'язує суд направляти копії рішень
та ухвал суду, якими закінчується
судовий розгляд справи. Проголошенням
ухвали Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 29.10.2014
року про відмову у задоволенні заяви
про відвід судді, під час чого був
присутнім ОСОБА_1, розгляд справи не
закінчився. А тому, він мав право
отримати її копію, звернувшись до суду
із відповідною заявою.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
суд прийшов до висновку про те, що суд
першої інстанції, залишаючи позов без
розгляду, дотримався вимог ЦПК України,
а тому доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу та підлягають
відхиленню.

Керуючись ст.ст. 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 29 жовтня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Н.О. Федорова