Справа № 367/4495/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року Ірпінський міський
суд Київської області у складі:

головуючого
судді Линника В.Я,

при секретарі
Магльона О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ірпінського
міського суду справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа - публічне
акціонерне товариство «Правекс-банк»
про визнання майна спільною сумісною
власністю та його розподіл,
зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа - публічне акціонерне
товариство «Правекс-банк» про поділ
майна набутого під час шлюбу та
виділення частки в натурі, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшов зазначений вище позов,
який позивач мотивує тим, що вона
перебувала у зареєстрованому шлюбу з
відповідачем з 01.11.2003 р. по 21.08.2008 р., від
якого у них є син - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
Під час перебування у шлюбі ними було
придбано рухоме та нерухоме майно, у
тому числі однокімнатна квартира
АДРЕСА_1. Вказує, що вказана квартира
була придбана на підставі Договору
купівлі-продажу від 04.11.2005 р. за рахунок
коштів сімейного бюджету. Рішенням
Ірпінського міського суду від 30.01.2009 р.
було проведено поділ рухомого майна.

Проте, не зважаючи на те, що спірна
квартира є спільною сумісною власністю
подружжя, відповідач категорично
заперечує її право власності на неї,
вважаючи її своєю особистою власністю.
Домовленості про поділ спірної
квартири з відповідачем досягти не
вдалось.

У зв'язку із вищенаведеним просить суд
визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним
майном подружжя. В порядку розподілу
спільного майна подружжя визнати за
нею право власності на 1/2 частину
спірної квартири.

Відповідач, в свою чергу, подав до суду
зустрічний позов про поділ набутого
під час шлюбу майна та про виділення
частки в натурі, який мотивує тим, що за
час спільного життя з відповідачкою
ним, згідно договору купівлі-продажу
від 04.11.2005 р. була придбана квартира № 55,
що знаходиться за адресою: Київська
область смт. Коцюбинське вул.
Пономарьова 6/1 вартістю 32 000,00 доларів
США.

Для придбання вищевказаної квартири
він був змушений взяти кредит в ПАТ
«Правекс-банк» в розмірі 26 600,00 доларів
США. Ним також було внесено як перший
внесок 27 270,00 грн., з яких 5050 грн.,
подарункові кошти від батьків.

За час спільного подружнього життя з
відповідачкою ним була виплачена сума
по кредитному договору в розмірі 24 517,75
грн. На сьогодні сума заборгованості по
кредиту складає 14 723,00 доларів США
(еквівалент 192 872,00 грн.).

Вказує, що після розірвання шлюбних
відносин він продовжує сплачувати за
кредитним зобов'язанням, а ОСОБА_1 може
претендувати лише на 1/2 частину коштів,
які ними було сплачено за квартиру.

Просить поділити майно та виділити 1/2
частку у спільно набутому майні ОСОБА_1
в розмірі 23 368,88 грн.

В судовому засіданні позивач та її
представник первісний позов
підтримали, а зустрічний не визнали.
Вважали, що позовні вимоги за
зустрічним позовом є безпідставними та
такими, що не ґрунтуються на законі.
Вказували, що спірна квартира була
придбана під час шлюбу, а відтак право
на неї у рівних частках набули як
позивач, так і відповідач.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні первісний позов не
визнали, зустрічний - підтримали та
просили його задовольнити. Вважали, що
до первісної позовної заяви необхідно
застосувати строки позовної давності.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, подав до суду
письмові пояснення, в яких просив суд
розглянути справу за матеріалами,
наявними у справі, за відсутності
представника банку. Заперечував проти
задоволення позову, оскільки за
погашення кредиту квартира не може
бути відчужена

Суд, заслухавши доводи та заперечення
сторін, дослідивши докази по справі,
дійшов висновку, що первісний позов
підлягає частковому задоволенню, а в
зустрічному слід відмовити, виходячи з
наступного.

Так, судом встановлено, що сторони по
справі з 01.11.2003 р. по 14.10.2008 р. перебували
у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 З листопада 2007 р. сторони
не проживають разом.

Під час перебування у зареєстрованому
шлюбу ними на підставі Договору
купівлі-продажу від 04.11.2005 р. було
придбано однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1, вартістю 134 330,00 грн., що
еквівалентно 32 000,00 дол. США.

ОСОБА_2, з метою придбання квартири,
отримано в кредит 26 000,00 дол. США, згідно
кредитного договору від 04.11.05 № 126-026/05Р,
терміном до 04.11.2025 р., зі сплатою 12 %
річних.

Зазначені обставини визнаються
сторонами, а тому не підлягають
доведенню в суді.

Судом також встановлено, що під час
шлюбу сторонами було погашено кредит
на суму 5 037,00 дол. США та виплачено
перший внесок за квартиру у розмірі - 5
400,00 дол. США, що підтвердили в судовому
засіданні сторони по справи.

Також судом встановлено, що загальна
сума заборгованості за вищевказаним
кредитним договором перед банком
складає 14 870,26 дол. США, про що свідчить
довідка ПАТ «Правекс-банку» від 05.11.14
№7584/16-01-2-БТ (а.с. 64-65).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч. 1, 7 ст. 57 цього Кодексу
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є майно, набуте нею, ним до
шлюбу; майно, набуте нею, ним за час
шлюбу, але на підставі договору
дарування або в порядку спадкування;
майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але
за кошти, які належали їй, йому
особисто.

Якщо у придбання майна вкладені крім
спільних коштів і кошти, що належали
одному з подружжя, то частка у цьому
майні, відповідно до розміру внеску, є
його особистою приватною власністю.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним
кодексом України.

Суд визнає квартиру АДРЕСА_1 спільним
майном подружжя, оскільки вона була
придбана сторонами під час шлюбу.

Вирішуючи питання про розподіл
спільної квартири, суд відступає від
принципу рівності часток в праві
спільної сумісної власності, оскільки
сторонами спільно сплачено за квартиру
і повернуто кредитні кошти лише на суму
10 437, дол.. США, що становить від вартості
квартири 36/100 частини. Отже, позивач має
право на половину від цієї частки в
квартирі, а саме на 18/100 частин квартири.

Тому, в порядку розподілу спільного
майна подружжя, суд визнає за ОСОБА_1
право власності на 18/100 частин квартири
АДРЕСА_1.

Суд відмовляє у визнанні за позивачкою
права власності на 1/2 частину спірної
квартири, оскільки на відповідача
покладено обов'язок повернути решту
грошових коштів, що були використані на
придбання такої квартири.

Суд не приймає до уваги посилання
відповідача на те, що частину коштів в
1000,00 дол. США, сплачених як перший
внесок за квартиру, йому було
подаровано батьками, оскільки суду не
надано жодних доказів на підтвердження
таких обставин.

Суд відмовляє в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 про виділ 1/2
частки у спільно набутому майні,
оскільки виділення однокімнатної
квартири в натурі неможливий, адже
неможливо виділити кожній із сторін
ізольовані житлові та інші приміщення
із самостійними виходами. При цьому
кошти, сплачені на погашення кредиту не
є майном, що належить подружжю і
підлягає розподілу.

Суд також не знаходить підстав для
застосування строків позовної
давності, оскільки згідно п. 15
Постанови пленуму Верховного суду
України від 21.12.07 № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» передбачено, що початок
позовної давності для вимоги про поділ
спільного майна подружжя, шлюб якого
розірвано, обчислюється не з дати
прийняття постанови державного органу
РАЦС чи з дати набрання рішенням суду
законної сили, а від дня, коли один із
співвласників дізнався або міг
дізнатися про порушення свого права
власності, тобто в будь-який час.

Суд не приймає до уваги заперечення
третьої особи, оскільки вони не
ґрунтуються на нормах закону.

В зв'язку із частковим задоволенням
первісного позову суд стягує з
відповідача на користь позивача судові
витрати по справі пропорційно
задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 57, 60, 71 СК України, ст.ст.
356, 367 ЦК України, ст.ст. 60, 209, 213-215 ЦПК
України,-

в и р і ш и в:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільним
майном подружжя.

В порядку розподілу спільного майна
подружжя визнати за ОСОБА_1 право
власності на 18/100 частин квартири
АДРЕСА_1

В решті позову ОСОБА_1 відмовити.

Відмовити у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по справі в розмірі 1
315,44 грн. (Одна тисяча триста п'ятнадцять
гривень 44 коп.).

Рішення в повному обсязі буде
виготовлено до 14.12.2014 р.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Ірпінський міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги на протязі 10
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які були відсутні під час
проголошення рішення, - з дня отримання
його копії.

Суддя: В. Я. Линник