справа № 179/142/14-ц
провадження № 2/179/145/14
МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
___________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2014 р.
Магдалинівський
районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Новік Д.І.

при секретарі - Кривошлик І.Ю.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Магдалинівка Дніпропетровської
області цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Топчинської сільської
ради Магдалинівського району
Дніпропетровської області, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права
власності на спадкове майно в порядку
спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою до відповідачів про визнання
права власності на спадкове майно по
праву спадкування за заповітом,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
померла її мати - ОСОБА_6, про що
свідчить видане свідоцтво про її
смерть серії НОМЕР_1 від 16 квітня 2007
року. За життя померла ОСОБА_6 склала
заповіт від 19 травня 1999 року,
посвідчений секретарем Топчинської
сільської ради Магдалинівського
району Дніпропетровської області та
зареєстрований за № 3, по якому належні
їй на праві приватної власності
житловий будинок з господарськими
будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 з
приватизованою присадибною земельною
ділянкою загальною площею 0,76 га, що
розташована по АДРЕСА_1, призначена для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
споруд - 0,25 га та ведення особистого
підсобного господарства - 0,51 га, згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ДП без номеру,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за Мд № 1282 від 19
вересня 1996 року, заповідала їй, в
зв'язку з чим, вона є спадкоємицею за
заповітом, при цьому інший спадкоємиць,
який має обов'язкову частку в спадщині -
відповідач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, її
нерідний батько, відмовився від
прийняття своєї обов'язкової частки в
спадщині на її користь, надавши
відповідну заяву.

Для оформлення свідоцтва на спадщину
вона звернулась до Магдалинівської
державної нотаріальної контори, де їй в
письмовому вигляді 16 січня 2014 року було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, при цьому нотаріусом
було роз'яснено право на звернення до
суду, тому він вимушений звернутись до
суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не
з'явилась, до суду надано заяву (а.с. 27),
згідно якої просить справу розглянути
в її відсутність, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
суд їх задовольнити.

Представник відповідача Топчинської
сільської ради Магдалинівського
району Дніпропетровської області та
відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
судове засідання не з'явились, до суду
надано відповідно заяви (а.с. 25, 26, 24, 23), в
яких просять суд справу розглянути без
їх участі, позовні вимоги визнають та
не заперечують щодо їх задоволення, при
цьому ОСОБА_5, який має обов'язкову
частку у спадковому майні від належної
йому частки відмовився на користь
позивачки.

З цих підстав суд вважає можливим
ухвалити судове рішення при
попередньому розгляді справи, згідно
ст.ст. 130, 174 ЦПК України, а також
відповідно до ст. 197 ЦПК України без
фіксування судового процесу
технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та
надані докази, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню за
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
померла мати позивачки ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3) - ОСОБА_6, про що
свідчить видане свідоцтво про її
смерть серії НОМЕР_1 від 16 квітня 2007
року (а.с. 7).

За життя померла ОСОБА_6 склала заповіт
від 19 травня 1999 року, посвідчений
секретарем Топчинської сільської ради
Магдалинівського району
Дніпропетровської області та
зареєстрований за № 3 (а.с. 8), по якому
належні їй на праві приватної
власності житловий будинок з
господарськими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_1 (а.с. 9, 10-14, 15) з
приватизованою присадибною земельною
ділянкою загальною площею 0,76 га, що
розташована по АДРЕСА_1, призначена для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
споруд - 0,25 га та ведення особистого
підсобного господарства - 0,51 га, згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ДП без номеру,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за Мд № 1282 від 19
вересня 1996 року (а.с. 18, 19), заповідала
позивачці, в зв'язку з чим, вона є
спадкоємицею за заповітом, при цьому
інший спадкоємиць, який має обов'язкову
частку в спадщині - відповідач ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6), її нерідний батько,
відмовився від прийняття своєї
обов'язкової частки в спадщині на її
користь, надавши відповідну заяву.

Для оформлення свідоцтва на спадщину
вона звернулась до Магдалинівської
державної нотаріальної контори, де їй в
письмовому вигляді 16 січня 2014 року (а.с.
16) було відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину, при цьому
нотаріусом було роз'яснено право на
звернення до суду, тому позивачка
звернулась до суду з даним позовом (а.с.
1, 2).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцю на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Згідно до ст.ст. 1235, 1236 ЦК України
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, при цьому заповідач має право
скласти заповіт щодо усієї спадщини
або її частини.

У відповідності до ст.ст. 1268, 1273, 1274 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її, при цьому
спадкоємець за законом чи за заповітом
може відмовитись від прийняття
спадщини на користь будь-кого із
спадкоємців за законом незалежно від
черги протягом строку для прийняття
спадщини подавши заяву про відмову від
прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.

Право позивача на спадщину
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами
приведеними та проаналізованими судом
вище.

Таким чином, з урахуванням визнання
позову відповідачами, суд вважає, що є
всі законні підстави задовольнити
позов і визнати за кожним із позивачів
право власності по 1/2 частині на
спадкове майно по праву спадкування за
заповітом, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК
України, у разі визнання позову
відповідачами, суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Оскільки, законність підстав для
ухвалення рішення про задоволення
позову відповідає вимогам чинного
законодавства і обґрунтована на
обставинах справи та доказах про
належність спадкодавцю житлового
будинку з господарськими спорудами,
присадибної земельної ділянки площею
0,76 га, розташованих по АДРЕСА_1, суд
вважає за необхідним постановити
рішення про визнання за позивачкою
права власності на спадкове майно по
праву спадкування за заповітом.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1235, 1236, 1268, 1273-1274
ЦК України, ст.ст. 3, 5-8, 10, 11, 57-66, 130, 174, 197,
208-210, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності в порядку спадкування за
заповітом від 19 травня 1999 року,
посвідчений секретарем Топчинської
сільської ради Магдалинівського
району Дніпропетровської області та
зареєстрованого в реєстрі за № 3, після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 на:

- присадибну земельну ділянку
загальною площею 0,76 га, що розташована
по АДРЕСА_1, призначена для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських споруд - 0,25 га та ведення
особистого підсобного господарства -
0,51 га, згідно Державного акту на право
приватної власності на землю серії ДП
без номеру, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за Мд № 1282
від 19 вересня 1996 року, виданого на ім'я
ОСОБА_6;

- домоволодіння, розташоване по
АДРЕСА_1, що складається з будинку (літ.
А в технічному паспорті на
домоволодіння), сіней (літ. а), уборної
(літ. Б.), погребу (літ. В), сараїв (літ. Д.,
Е, Ж), гаражів (літ. З, И), літньої кухні
(літ. Л), прибудови (лі. л), споруд (літ. к,
№ 4-7).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а у разі
проголошення рішення у відсутності
особи, яка брала участь у справі, але не
була присутня у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Головуючий
суддя Новік Д.І.