Головуючий І інстанції - Єрмак Н.В.
Провадження: 22-ц/790/1928/14
Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: право власності
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Овсяннікової А.І.,
Сащенка І.С.,

при секретарі - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Московського районного суду
м. Харкова від 17 грудня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА :

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла його прабаба - ОСОБА_5, яка
склала заповіт на користь відповідача.
Останній у встановлений законом строк
не звернувся до нотаріальної контори
для прийняття спадщини.

Зазначав, що він є спадкоємцем п'ятої
черги за законом та на час відкриття
спадщини проживав разом зі
спадкодавцем.

Просив визнати право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті його прабаби ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, на квартиру за адресою :
АДРЕСА_1.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 17 грудня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. В обґрунтування
скарги зазначено, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам
справи та наявним в ній доказам. Вважає,
що всі докази, що містяться у справі,
беззаперечно свідчать про те, що він
має право на спадщину після смерті
ОСОБА_5

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами , які були
досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що ОСОБА_5
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від
19 липня 2012 року.

Після її смерті відкрилася спадщина у
вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1,
про що свідчить свідоцтво про право
власності на житло від 21 лютого 1996 року
за р. № 5-96-66212.

Позивач посилається на те, що інші
спадкоємці втратили право на спадщину
після смерті ОСОБА_5, оскільки не
звернулися до нотаріальної контори із
заявами про прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що в
порушення ст. 60 ЦПК України позивач не
надав суду доказів того, що він одержав
право на спадкування після смерті
двоюрідної прабаби ОСОБА_5

Проте, з такими висновками суду першої
інстанції у повному обсязі погодитися
не можна з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених ст. 1259 цього
Кодексу.

Згідно ч. 1,3 ст.1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч. 1 ст.1297 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з листа Одинадцятої
Харківської державної нотаріальної
контори, заяв про прийняття спадщини
або про відмову від спадщини не
надходило, спадкова справа не
заводилася, свідоцтво про право на
спадщину не видавалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України,
позивач зобов'язаний був звернутися до
нотаріуса з відповідною заявою.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму
Верховного суду України №7 від 30 травня
2008 року «Про судову практику у справах
про спадкування», свідоцтво про право
на спадщину видається за письмовою
заявою спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством. За наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права на
спадщину судовому розглядові не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Таким чином, вимоги ОСОБА_3 про визнання
права на спадщину в судовому порядку
задоволенню не підлягають, оскільки в
даному випадку наявні всі умови для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину.

Суд повинен був ухвалити рішення про
відмову у задоволенні позову у зв'язку
з тим, що позивач до нотаріуса із заявою
про прийняття спадщини не звертався і
відповідно не отримував відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину, а не за відсутністю доказів
того, що він одержав право на
спадкування після смерті двоюрідної
прабаби ОСОБА_5 Тому рішення суду
підлягає скасування з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову з інших підстав.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 17 грудня 2013 року скасувати
та ухвалити нове рішення, яким у позові
ОСОБА_3 відмовити з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення. Рішення
може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -