МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
вул. Фрунзе, 35, смт. Макарів, Київська
У Х В А Л А

"12" грудня 2014 р. Справа № 370/2586/14-ц

Макарівський районний суд Київської
області у складі головуючого судді
Тандира О.В., при секретарі Приходько
О.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Макарові
Київської області скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Альфа-Гарант» на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Гаврилюка О.С.,
боржник ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

Товариство з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» (далі - заявник, СК
«Альфа-Гарант») звернулося до суду зі
скаргою на дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Гаврилюка О.С., (далі -
державного виконавця) в якій просило
визнати незаконними дії вказаного
державного виконавця стосовно
винесення постанов про відмову у
відкритті виконавчих проваджень ВП
№44507424 від 26.08.2014 року та ВП №44507394 від
26.08.2014 року; скасувати постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження від 26.08.2014 року ВП № 44507424 та
від 26.08.2014 року ВП № 44507394; зобов'язати
відділ державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві вчинити дії відкрити
виконавчі провадження щодо
примусового виконання рішення
Макарівського районного суду
Київської області від 10.06.2014 року у
справі № 754/899/14-ц.

В обґрунтування скарги заявник
зазначив, що постанови ВП №44507394 та ВП
№44507424 ВДВС Шевченківського РУЮ у м.
Києві про відмову у відкритті
виконавчих проваджень (відмову в
прийнятті до провадження виконавчих
документів) від 26.08.2014 року на підставі
виконавчих листів № 754/899/14-ц від 28.07.2014
року, виданих Макарівським районним
судом Київської області, винесені
всупереч вимогам ст.ст. 18, 19, 25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
так як повернення виконавчого
документу у зв'язку з тим, що в ньому не
зазначено ідентифікаційного коду та
реквізити паспорту боржника не
відповідає нормам чинного
законодавства, оскільки відповідно до
ст. 18 Закону, ідентифікаційний код або
інші відомості, які можуть
ідентифікувати боржника у виконавчому
документів, зазначаються якщо вони
відомі суду.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 вказаного
вище Закону надає право державному
виконавцю при здійсненні виконавчого
провадження з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі й конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі
ідентифікаційного номера боржника не є
підставою для відмови державним
виконавцем у відкритті виконавчого
провадження.

В судове засідання заявник
представника не направив, подав суду
письмову заяву згідно якої вимоги за
скаргою підтримав в повному обсязі,
просив скаргу задовольнити із вказаних
у ній підстав.

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Гаврилюк О.С., боржник
ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися,
причини неявки суду не повідомили, про
час та місце розгляду заяви
повідомлені належним чином.

Дослідивши докази у справі, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 10.06.2014 року
стягнуто з ОСОБА_2, на користь ТзДВ
Страхової компанї «Альфа -Гарант»
матеріальну шкоду в сумі 3584,38 грн., та
229,40 грн., витрат по сплаті судового
збору.

На підставі вказаного рішення 28.07.2014
року ТзДВ Страховій компанї «Альфа
-Гарант» було видано виконавчі листи,
які останньою було пред'явлено до
виконання до державної виконавчої
служби Шевченківського районного
управління юстиції у м. Києві.

Постановами ВП №44507394 та ВП №44507424 ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві
відмовило у відкритті виконавчих
проваджень (відмову в прийнятті до
провадження виконавчих документів) від
26.08.2014 року на підставі виконавчих
листів № 754/899/14-ц від 28.07.2014 року,
виданих Макарівським районним судом
Київської області, з підстав
невідповідності виконавчого документу
вимогам ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме
відсутності ідентифікаційного коду
боржника, які стягував отримав поштою
01.10.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження», рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Відповідно до ч 4. ст. 82 Закону України
«Про виконавче провадження», рішення,
дії чи бездіяльність державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби щодо
виконання судового рішення можуть бути
оскаржені сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 385 ЦПК України
скарга може бути подана до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Так, в матеріалах справи наявні копії
оскаржуваних постанов про відмову у
відкритті виконавчого провадження, з
штампом вхідної кореспонденції ТДВ СК
«Альфа-Гарант», що підтверджує дату
фактичного отримання оскаржуваних
постанов 01.10.2014 року, крім того
підтвердженням дати отримання ТДВ СК
«Альфа-Гарант» копій оскаржуваних
постанов слугують копія конверту, в
якому надійшли оскаржувані постанови,
роздруківка з електронного реєстру
поштових відправлень щодо дати
вручення поштового відправлення, тому
суд приходить до висновку про
дотримання заявником строку,
передбаченого ст. 385 ЦПК України на
оскарження дій державного виконавця.

Що стосується правомірності дій
державного виконавця щодо відмови у
відкритті виконавчого провадження,
слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
державну виконавчу службу», державна
виконавча служба входить до системи
органів Міністерства юстиції України і
здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб відповідно до
законів України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження» у примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Згідно ст. 18 Закону у виконавчому
документі зазначають індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника (для фізичних осіб - платників
податків) або номер і серія паспорта
стягувача та боржника для фізичних
осіб - громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Повернення виконавчого документу у
зв'язку з тим, що в ньому не зазначено
ідентифікаційного коду та реквізити
паспорту боржника не відповідає нормам
чинного законодавства, оскільки
відповідно до ст. 18 Закону,
ідентифікаційний код або інші
відомості, які можуть ідентифікувати
боржника у виконавчому документів,
зазначаються якщо вони відомі суду.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону,
під час виконання рішень, державний
виконавець мас право на безпосередній
доступ до бази даних і реєстрів, у тому
числі електронний, що містять
інформацію про боржників, їхнє майно та
кошти.

Порядок доступу до таких реєстрів
встановлюється Міністерством юстиції
України спільно з відповідними
центральними органами виконавчої
влади, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону, державний
виконавець має право самостійно
звернутися до компетентних органів
щодо надання інформації, яка необхідна
для проведення виконавчих дій.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

З метою захисту інтересів стягувана
останній має право одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну.
Тобто, відсутність відомостей про
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника може бути усунута в процесі
виконавчого провадження (ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження»).

Таким чином, відомості щодо
ідентифікаційного номеру боржника,
його дати, місця народження, паспортні
дані на момент видачі виконавчого
листа - не є обов'язковими у виконавчому
документі, оскільки вказуються лише за
наявності таких даних.

Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 6
вказаного Закону, у випадку, коли
державний виконавець не міг би
виконати рішення суду без
ідентифікаційного номера боржника, він
повинен був скористатися своїм правом
і отримати цей номер у вище визначеному
законом порядку.

Вказана правова позиція була
висловлена Верховним Судом України у
постанові 6-62цс14 від 25.06.2014 року, яка в
силу положень ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою до застосування судом
першої інстанції.

Зважаючи на викладене, відсутність у
виконавчому листі ідентифікаційного
номера боржника не є підставою для
відмови державним виконавцем у
відкритті виконавчого провадження,
оскаржувані постанови підлягають
скасуванню, а виконавця слід
зобов'язати усунути вказані порушення
шляхом відкриття виконавчих
проваджень.

Відповідно до ст. 88, 388 ЦПК України
судові витрати слід стягнути з відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 79, 88, 384-389 ЦПК
України, суд -

у х в а л и в :

Скаргу Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Альфа-Гарант» на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Гаврилюка О.С., боржник ОСОБА_2 -
задовольнити.

Визнати незаконними дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Гаврилюка О.С., стосовно винесення
постанов про відмову у відкритті
виконавчих проваджень ВП №44507424 від
26.08.2014 року та ВП №44507394 від 26.08.2014 року;
вказані постанови скасувати та
зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
відкрити виконавчі провадження щодо
примусового виконання рішення
Макарівського районного суду
Київської області від 10.06.2014 року у
справі № 754/899/14-ц.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
протягом 5 днів з моменту її
проголошення, а особами, що не були
присутні при її проголошенні - з
моменту отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили по
закінченню строку на її оскарження, у
разі, якщо не подано апеляційну скаргу.
В інакшому випадку - після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий О.В.Тандир