Справа № 165/1215/14-ц
Провадження № 2/165/330/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд
Волинської області в складі:

головуючого
судді Василюка А.В.,

при секретарі
Навроцькій М.Р.,

за участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті
Нововолинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні та розпорядженні
квартирою, - суд,

встановив:

16 травня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні та розпорядження
квартирою.

На обґрунтування заявлених вимог
покликається на те, що він являється
власником квартири за адресою: АДРЕСА_1.
Дане житлове приміщення він придбав у
ОСОБА_9 Зазначає, що в спірній квартирі
зареєстровано постійне місце
проживання колишнього власника і
членів його сім'ї - відповідачів:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Не маючи потреби
у користуванні придбаною квартирою,
він домовися з ОСОБА_9 про те, що
відповідачі можуть користуватися
спірним житлом, сплачуючи усі
комунальні послуги. Однак, на даний час,
факт реєстрації відповідачів створює
йому перешкоди у здійсненні права
користування, володіння та
розпорядження своєю власністю на
власний розсуд. Крім того, він
звертався до ОСОБА_9 з вимогою знятися
йому та відповідачам з реєстрації,
однак ОСОБА_9 вказав, що не може
зв'язатися з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
оскільки останні ще з серпня 2011 року в
квартирі не проживають, місце їх
перебування йому невідоме. Вважає, що
вищевикладені обставини порушують
його права, а тому просить постановити
рішення, яким визнати, що відповідачі
втратили право користування спірною
квартирою, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2 позов
підтримали, просили його задоволити.
Позивач ОСОБА_1 зазначив, що
відповідачі більше двох років в
спірній квартирі не проживають і на
даний час там проживає ОСОБА_9 Крім
того, він жодним чином не чинив
відповідачам перешкод у користуванні
майном, ключі у них не забирав, речей
відповідачів у квартирі немає. Просить
позов задоволити повністю та залишити
за ним судові витрати у справі.

У судове засідання відповідачі не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
через опубліковане оголошення в газеті
«Волинь-нова» №73 від 08 липня 2014 року
(а.с. 26).

В судовому засідання свідок ОСОБА_9
показав, що, будучи власником квартири
за адресою: АДРЕСА_1., зареєстрував
постійне місце проживання своєї
знайомої та її дітей. Приблизно три
роки назад вищевказану квартиру він
продав позивачу, тоді відповідачі
виїхали з м. Нововолинська. Деякий час
він підтримував зв'язок з останніми,
однак згодом втратив зв'язок з ними.
Перешкод у користуванні квартирою
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ніхто не чинив,
їх речей в житлі немає, з 2011 року вони
фактично там не проживають.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
його представника, покази свідка,
дослідивши письмові докази у справі в
їх сукупності, враховуючи відсутність
будь-яких доказів про те, що
відповідачі по поважній причині не
проживають за вищевказаною адресою
понад шість місяців, суд прийшов до
висновку, що позов є підставний і
підлягає до задоволення.

Відповідно до 42 Конституції
України, положень ст.316, ст.317, ст.319, ст. 321
ЦК України, ст.1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналася 17 липня 1997 р., Закону від 17
липня 1997 р. N 475/97-ВР "Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 р., Першого
протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11
до Конвенції вбачається, що
зазначеними актами закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Гарантуючи захист права
власності, закон надає власнику право
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав. Способи захисту права
власності передбачені нормами ст.16,
ст.386, ст.391 ЦК України, а об'єктом
власності особи може бути, зокрема,
житловий будинок, садиба, квартира (ст.
379, ст.382 ЦК України).

Права власника житлового
будинку квартири визначені ст.383 ЦК
України та ст.150 ЖК України, які
передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Також, ст.392 ЦК України визначено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно копії договору купівлі-продажу
та копії витягу про державну
реєстрацію прав, квартира за адресою:
АДРЕСА_1 належить на праві приватної
власності позивачу ОСОБА_1 (а.с.6-9).

З копії довідки з місця проживання про
склад сім'ї і прописку (а.с.12) та копії
будинкової книги (а.с.10-11), вбачається,
що в спірній квартирі зареєстрований
попередній її власник ОСОБА_9 та
відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Згідно вимог ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Враховуючи ці вимоги закону, та те, що
позивач ОСОБА_1 надав достатньо
належних доказів того, що реєстрація
відповідачів в належному йому
нерухомому майні порушує його права, а
саме передбачені ст.317, ст.319 ЦК України
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном, тому з
метою усунення перешкод позивачу у
користуванні та розпорядженні цим
майном, суд визнає ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 такими, що втратили право на
користування спірною квартирою.

Оскільки, позивач, просив судові
витрати залишити за ним, суд залишає за
позивачем судовий збір в сумі 243,60 грн.,
сплачений останнім при подачі позову
до суду, що підтверджується
документально (а.с.1).

Керуючись ст.10. ст.11, ст.60, ст.209,
ст.212, ст.213, ст.214, ст.215, ст.218, ст.224, ст.225,
ст.226 ЦПК України, на підставі ст.383, ст.
391, ст.392 ЦК України, - суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Усунути перешкоди у користуванні
майном ОСОБА_1 шляхом визнання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що
втратили право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного
рішення можна подати протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Нововолинський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
А.В. Василюк