Єдиний унікальний номер: 378/722/14-ц
Провадження № 2/378/225/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2014 р.
Ставищенський районний суд Київської
області в складі:

головуючого - судді:
Марущак Н. М.

за участю секретаря:
Карабань З. І,,

представника позивачки:
ОСОБА_1,

представника третьої

особи Стрижавської сільської ради:
ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Ставище
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Стрижавська сільська рада, про
тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулась
ОСОБА_3 посилаючись на те, що її матір»ю
ОСОБА_7, при складанні 26 липня 2012 року
заповіту, посвідченого секретарем
виконкому Стрижавської сільської ради
ОСОБА_10, невірно було зазначено
прізвище спадкоємиці «ОСОБА_3», тоді як
на час його посвідчення заповіту її
прізвище відповідно до свідоцтва про
шлюб було «ОСОБА_3».

Спадкоємцями першої черги ОСОБА_7 є: її
чоловік ОСОБА_4, син ОСОБА_6, дочка
ОСОБА_5.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері із
заявою про прийняття спадщини до
нотаріальної контори звернулась лише
вона (позивачка). ОСОБА_4 подав заяву
про відмову від обов'язкової частки в
спадщині, та про відмову від прийняття
спадщини за законом на її користь.

03 липня 2013 року державний нотаріус
Ставищенської районної державної
нотаріальної контори відмовила їй у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на спадкове майно через
невірне написання її прізвища -
«ОСОБА_3» у вказаному заповіті, тоді як
на час його посвідчення її прізвище
було «ОСОБА_3».

Згоди щодо змісту заповіту спадкоємці
не дійшли, оскільки відповідачі не
бажають укладати будь-які угоди щодо
спадщини.

Позивачка просить положення заповіту,
складеного 26 липня 2012 року ОСОБА_7 і
посвідченого секретарем виконкому
Стрижавської сільської ради
Ставищенського району Київської
області ОСОБА_10 за реєстром № 22, «все
моє майно, де б воно не було і з чого не
складалось, і взагалі все те, що буде
мені належати на день смерті, і на що я
за законом матиму право, заповідаю
ОСОБА_8» слід розуміти так «все моє
майно, де б воно не було і з чого не
складалось, і взагалі все те, що буде
мені належати на день смерті, і на що я
за законом матиму право, заповідаю
ОСОБА_3».

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала, підтвердила обставини, на
які посилається в позовній заяві
позивачка.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в
судове засідання не прибули, до суду
подали заяви, відповідно до яких
позовні вимоги визнають, справу
просять розглядати у їх відсутність.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Стрижавської сільської ради ОСОБА_10 в
судовому засіданні не заперечила проти
задоволення позовних вимог, допитана в
якості свідка показала, що дійсно 26
липня 2012 року ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, складаючи заповіт на
ОСОБА_8 мала на увазі саме свою дочку
ОСОБА_3.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивачки, представника третьої особи,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Стрижавської сільської ради ОСОБА_10, її
покази як свідка, письмові заяви про
визнання вказаного позову
відповідачами, та дослідивши письмові
докази, вважає, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копій свідоцтв про
народження та про одруження дошлюбне
прізвище позивачки - ОСОБА_8, вона є
дочкою ОСОБА_7, після одруження (з 13.11.1994
року) прізвище позивачки - ОСОБА_3 (а. с.
10, 11).

26 липня 2012 року в Стрижавській
сільській раді Ставищенського району
Київської області мати позивачки
ОСОБА_7 склала заповіт - особисте
розпорядження на випадок своєї смерті,
в якому зазначила, що вона все своє
майно, де б воно не було і з чого не
складалось, і взагалі все те, що буде їй
належати на день смерті, і на що вона за
законом матиме право, заповідає ОСОБА_8.
Заповіт посвідчено секретарем
виконавчого комітету Стрижавської
сільської ради Ставищенського району
Київської області ОСОБА_10 за
реєстровим № 22. (а. с. 8).

З копії спадкової справи ( а. с. 44-47)
встановлено, що ОСОБА_7 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Шпола Черкаської
області. 3 липня 2013 року в Ставищенській
районній державній нотаріальній
конторі заведена спадкова справа після
смерті ОСОБА_7. До Ставищенської
районної державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини звернулася лише позивачка.
Чоловік спадкодавиці ОСОБА_4 подав
заяву про відмову від обов'язкової
частки в спадщині, та про відмову від
прийняття спадщини за законом на
користь позивачки.

Інших осіб, які б відповідно до ст. 1241 ЦК
України мали б право на обов'язкову
частку в спадщині (малолітніх,
неповнолітніх, повнолітніх
непрацездатних дітей спадкодавця,
непрацездатного вдівця та
непрацездатних батьків) немає.

03 липня 2013 року державний нотаріус
Ставищенської районної державної
нотаріальної контори листом №924/02-14
відмовила позивачці у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом на
спадкове майно через невірне написання
у вказаному заповіті її прізвища.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своєї смерті і у
відповідності до ч.1 ст.1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені в заповіті.

Відповідно ст. 1256 ЦК України,
тлумачення заповіту може бути
здійснене після відкриття спадщини
самими спадкоємцями, у разі спору між
спадкоємцями тлумачення заповіту
здійснюється судом відповідно до ст. 213
ЦК України.

Враховуючи вищевикладене суд вважає,
що оскільки при складанні
вищевказаного заповіту спадкодавицею
було зазначено дівоче прізвище
спадкоємиці «ОСОБА_3», тоді як на час
його посвідчення заповіту її прізвище
відповідно до свідоцтва про шлюб було
«ОСОБА_3», вказаний заповіт підлягає
тлумаченню навіть при відсутності
спору, оскільки воля спадкодавиці
заповісти майно позивачу
підтверджується показами допитаної в
якості свідка представника третьої
особи ОСОБА_10, свідоцтвами про
народження позивачки як «ОСОБА_3» та
реєстрацію шлюбу з ОСОБА_9, прізвище
якого позивачка мала на час
посвідчення заповіту та має на час
відкриття спадщини.

Оскільки відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 до пред'явлення позову про
тлумачення заповіту і під час розгляду
справи не оспорювали цього права,
відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України
на них не може бути покладений
обов'язок по відшкодуванню судових
витрат.

Керуючись 1223 ч. 1, 1236, 1241, 1256, 1268, 1269, 1270 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Положення заповіту, складеного 26 липня
2012 року ОСОБА_7 і посвідченого
секретарем виконкому Стрижавської
сільської ради Ставищенського району
Київської області ОСОБА_10 за реєстром
№ 22, «все моє майно, де б воно не було і з
чого не складалось, і взагалі все те, що
буде мені належати на день смерті, і на
що я за законом матиму право, заповідаю
ОСОБА_8» слід розуміти так «все моє
майно, де б воно не було і з чого не
складалось, і взагалі все те, що буде
мені належати на день смерті, і на що я
за законом матиму право, заповідаю
ОСОБА_3».

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Київської області через Ставищенський
районний суд Київської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Повне рішення виготовлено 10 вересня 2014
року.

Суддя
Н. М. Марущак