провадження №6/756/613/14
У Х В А Л А

16 вересня 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Князік І.Д.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві подання старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у м. Києві
Мойсеєнка В.В. про примусове
проникнення до житла боржника,

встановив:

Старший державний виконавець
ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві
Мойсеєнко В.В. звернувся до суду з
вказаним поданням, посилаючись на те,
що у відділі на виконанні перебуває
виконавчий лист № 2-13184, виданий
Білоцерківським міськрайонним судом
02.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ Банк «Меркурій»
заборгованості в розмірі 1477938 грн. 06
коп.

04 квітня 2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з виконання
вказаного виконавчого листа.

В добровільному порядку рішення
суду боржником не виконано. Згідно
відповіді ДПС України інформація щодо
банківських рахунків боржника
відсутня.

22 серпня 2014 року винесено
постанову про арешт майна боржника.

З метою встановлення майнового
стану боржника здійснено неодноразові
виходи за адресою: АДРЕСА_1, але
розшукати боржника не виявилося
можливим.

Також на адресу боржника
направлено вимогу з зобов'язанням
з'явитись до державного виконавця,
проте боржник до відділу не з'явився.

Посилаючись на те, що виявити
грошові кошти, належні боржнику немає
можливості, боржник рішення суду
добровільно не виконує, на виклики не
з'являється, державний виконавець
вказує на те, що він вправі звернути
стягнення на належне боржникові рухоме
майно та просить постановити рішення
про примусове проникнення до квартири
АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій.

Відповідно до ч.2 ст.376 ЦПК України
подання державного виконавця про
примусове проникнення до житла суд
розглядає негайно, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Державний виконавець в судовому
засіданні подання підтримав та надав
для огляду копію матеріалів
виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали подання та
матеріали виконавчого провадження, суд
прийшов до висновку, що подання
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

В матеріалах дослідженого судом
подання та матеріалах виконавчого
провадження відсутні докази, які б
підтвердили, що боржник отримав копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження з виконання
вищезазначеного виконавчого листа та
повідомлений про необхідність
добровільного виконання рішення суду.

Також суду не надано доказів на
підтвердження того, що державний
виконавець належним чином повідомляв
боржника або інших мешканців квартири
про необхідність допуску державного
виконавця до помешкання боржника,
зокрема доказів направлення
відповідних вимог та їх отримання
боржником та мешканцями квартири.

Відсутні й будь-які докази
направлення боржнику викликів про явку
до відділу та доказів їх отримання
боржником.

Крім того, з Інформаційної
довідки з Реєстру прав власності на
нерухоме майно вбачається, що боржник
не є власником квартири АДРЕСА_1. Чи
зареєстрований боржник за вказаною
адресою державний виконавець не
перевіяв.

Враховуючи вищевикладене,
підстави для задоволення подання про
примусове проникнення до житла
боржника відсутні.

Керуючись ст.376 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні подання старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві Мойсеєнка В.В. про
примусове проникнення до житла
боржника ОСОБА_2, а саме до квартири
АДРЕСА_1, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання в 5-денний
строк з дня отримання копії ухвали
апеляційної скарги на ухвалу суду.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
М.М.Маринченко