Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Пр. № 2/311/1022/2014

01 грудня 2014 року
м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого - судді
Нікандрової С.О.

при секретарі
Єпішиній М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Василівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної
шкоди завданої в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду
Запорізької області звернувся ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної шкоди завданої в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди. В
обґрунтування пред'явлених вимог
позивач вказує, що 22 березня 2014 року
близько 16 години 10 хвилин, в м.
Дніпрорудне Василівського району
Запорізької області, відповідач ОСОБА_2
керуючи автомобілем «Чері» державний
реєстраційний номер НОМЕР_3,
знаходячись в стані алкогольного
сп'яніння, рухаючись по вул.. Шахтарська
в напрямку вул.. Ентузіастів,
відволікшись від керування автомобіля,
не впевнившись в безпеці дорожнього
руху, здійснив зміну напрямку руху
автомобіля ліворуч, виїхавши на смугу
зустрічного руху, де здійснив
зіткнення з автомобілем «Фольцваген»
державний реєстраційний номер НОМЕР_4,
який належить позивачу ОСОБА_1
Внаслідок вказаної ДТП позивачу було
завдано механічні пошкодження.
Постановою Василівського районного
суду Запорізької області від 03 квітня
2014 року відповідача ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст.130
КУпАП та застосовано адміністративне
стягнення. Позивач ОСОБА_1 в результаті
ДТП поніс матеріальні збитки, тому
просить суд стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на його користь матеріальну
шкоду завдану в наслідок ДТП в сумі
146133,40 грн., витрати за звіт про оцінку
розміру матеріального збитку в сумі 1000
грн., витрати на правову допомогу в сумі
3100 грн., всього 150233,40 грн.

В ході судового розгляду справи
позивач ОСОБА_1 неодноразово уточнював
свої позовні вимоги, в заяві про
зменшення позовних вимог від 01.12.2014
року просив стягнути з відповідача
ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі
97133,10 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн.,
витрати за звіт про оцінку розміру
матеріального збитку в сумі 1000 грн.,
витрати на евакуацію автомобіля в сумі
1000 грн., витрати на правову допомогу в
сумі 3100 грн., всього 107233,40 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_3 не з`явилися,
подали до суду заяву про розгляд справи
без їх участі, підтримують заяву про
зменшення позовних вимог від 01.12.2014
року.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, але надав суду заяву про
визнання позовних вимог у
відповідності до заяви про зменшення
позовних вимог від 01.12.2014 року, та
просив розглядати справу без його
участі та без участі його представника.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: 1) шкода, завдана
одній особі з вини іншої

особи, відшкодовується винною особою; 2)
за наявності вини лише особи, якій
завдано шкоди, вона їй не
відшкодовується; 3) за наявності вини
всіх осіб, діяльністю яких було завдано
шкоди, розмір відшкодування
визначається у відповідній частці
залежно від обставин, що мають істотне
значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.2 постанови «Про практику
розгляду судом цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» від
27.03.92р. №6, розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, суди повинні мати
на увазі, що шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

В судовому засіданні встановлено, що 22
березня 2014 року близько 16 години 10
хвилин, в м. Дніпрорудне Василівського
району Запорізької області, відповідач
ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Чері»
державний реєстраційний номер НОМЕР_3,
знаходячись в стані алкогольного
сп'яніння, рухаючись по вул. Шахтарська
в напрямку вул.. Ентузіастів,
відволікшись від керування автомобіля,
не впевнившись в безпеці дорожнього
руху, здійснив зміну напрямку руху
автомобіля ліворуч, виїхавши на смугу
зустрічного руху, де здійснив
зіткнення з автомобілем «Фольцваген»
державний реєстраційний номер НОМЕР_4,
який належить позивачу ОСОБА_1
Внаслідок вказаної ДТП позивачу було
завдано механічні пошкодження.

Постановою Василівського районного
суду Запорізької області від 09 квітня
2014 року відповідача ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст.130
КУпАП та застосовано адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400
грн.

Вироком Василівського районного суду
Запорізької області від 12 вересня 2014
року відповідач ОСОБА_2 засуджений на
ч.1 ст.286 КК України до покарання у
вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. з
позбавленням права керувати
транспортними засобами на строк один
рік, та звільнений від відбування
призначеного покарання на підставі
Закону України «Про амністію у 2014
році».

У відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення є
обов'язковою для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено цю
постанову, з питань, чи мали місце ці
дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже висновки, викладені у вироку
Василівського районного суду від 12
вересня 2014 року є обов`язковими для
суду, що розглядає цивільну справу та
не підлягають доказуванню.

Таким чином, суд вважає, що вина
відповідача ОСОБА_2, який керував
автомобілем «Чері», державний
реєстраційний номер НОМЕР_3, в завданні
матеріальної шкоди автомобілю
позивача в результаті ДТП, знайшла своє
повне підтвердження в судовому
засіданні.

В результаті винних дій відповідача
був технічно пошкоджений автомобіль
«Фольцваген», державний реєстраційний
номер НОМЕР_4, який належить позивачу
ОСОБА_1 Г.

Вимоги про відшкодування матеріальної
шкоди позивача ОСОБА_1 суд вважає
такими, що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно звіту експерта №210414 від 23
квітня 2014 року вартість
ремонтно-відновлюваних робіт
пошкодженого автомобіля «Фольцваген»
державний реєстраційний номер НОМЕР_4,
який належить позивачу ОСОБА_1 згідно
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 від
15.07.2008 року, становить 146133,40 грн.

Згідно акту виконаних робіт та наданих
послуг №21.04.14 від 22 квітня 2014 року та
квитанції до прибуткового касового
ордеру Серія 12 АААВ 923973 від 22 квітня 2014
року вартість наданих послуг оцінки
матеріальної шкоди становить 1000 грн.

Згідно товарного чеку від 16 квітня 2014
року сплачено за послуги евакуатора
Енергодар-Дніпрорудний-Енергодар
автомобіля «Фольцваген», державний
номер НОМЕР_4, 1000 грн.

Таким чином, визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує прав, свобод та
інтересів інших осіб.

Вирішуючи питання про стягнення
моральної шкоди суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно ст. 1167 ЦК України та
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995 року №4, моральна
шкода заподіяна фізичній особі
неправомірними діями або
бездіяльністю відшкодовується особою,
яка заподіяла шкоду. Одночасно суди
повинні з'ясовувати, чи

підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних або фізичних
страждань чи втрат немайнового
характеру. Розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх з
тривалість, можливість відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.

При розгляді питання про стягнення
суми моральної шкоди на користь
позивача ОСОБА_1, суд приймає до уваги
доводи, викладені в позовній заяві, а
саме те, що внаслідок винних дій
відповідача ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 був
позбавлений можливості користуватися
пошкодженим автомобілем, внаслідок
чого був порушений звичний спосіб його
життя і йому приходиться прикладати
додаткові зусилля для організації
свого життя, всі ці обставини впливають
на його психічний стан та завдають йому
моральні страждання. Виходячи з засад
розумності, справедливості і
виваженості, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача ОСОБА_4 про
стягнення моральної шкоди підлягають
задоволенню на суму 5000 грн. заявлену в
позовній заяві

Відповідно до угоди про надання
правової допомоги в цивільній справі
від 11.08.2014 року позивачем ОСОБА_1 на
підставі акту виконаних робіт від 16
жовтня 2014 року за надання правової
допомоги сплачено 3100 грн., які
підлягають стягненню з відповідача на
підставі ст.ст.84,88 ЦПК України.

На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України суд
присуджує з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача сплачений останнім
судовий збір пропорційно задоволеним
позовним вимогам в сумі 1234,93 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 84, 212 ЦПК України,
ст.ст. 16, 1166, 1167, 1187, ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної шкоди завданої
в наслідок дорожньо-транспортної
пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в сумі 97133,40 гривень,
моральну шкоду в сумі 5000 гривень,
витрати за проведення оцінки розміру
матеріального збитку в сумі 1000 гривень,
витрати за евакуацію автомобіля в сумі
1000 гривень, витрати на правову допомогу
в сумі 3100 гривень, судовий збір в сумі
1234,93 грн., всього стягнути 108 468 (сто
вісім тисяч чотириста шістдесят вісім
гривень) 33 копійки.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області
С.О.Нікандрова