БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
справа № 361/3972/14-ц
провадження № 2/361/1724/14
РІШЕННЯ

Іменем України

14 серпня 2014 року
м. Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.,при
секретарі Масловській А.В.,розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до державного підприємства
«Український інститут
сільськогосподарських
аерофотогеодезичних вишукувань»,
третя особа ОСОБА_4 про стягнення
інфляційної заборгованості по
заробітній плати,

в с т а н о в и в :

У травні 2014 року до суду звернувся
ОСОБА_3 із зазначеним позовом, в
обґрунтування якого зазначає, що
рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 12 лютого 2014
року частково задоволено його позовні
вимоги до державного підприємства
«Український інститут
сільськогосподарських
аерофотогеодезичних вишукувань»,
стягнуто на користь позивача із
відповідача заборгованість по
заробітній платі у розмірі 17 198
(сімнадцять тисяч сто дев'яносто вісім )
грн. 12 коп. і заборгованість по коштам
на відрядження та під звіт у розмірі 14
721 ( чотирнадцять тисяч сімсот двадцять
одна ) грн. 88 коп.

За час затримки виплати заробітної
плати і коштів на відрядження та під
звіт утворилась інфляційна
заборгованість, яка передбачена ст. 625
ЦК України.

Згідно із розрахунками позивача за
період з травня 2010 року по травень 2014
року інфляційні втрати із
заборгованості по заробітній платі і
коштах на відрядження та під звіт
становлять 6 671, 28 грн., які позивач
просить стягнути із відповідача.

Позивач та його представник ОСОБА_5 у
судовому засіданні доводи позову
підтримали та просили його
задовольнити.

Представник відповідача про розгляд
справи повідомлявся у встановленому
законом порядку, однак, у судове
засідання не з'явився, причини неявки
до суду не повідомив.

Судом вставлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що
наказом № 21-к від 03 лютого 1993 року
ОСОБА_3 прийнято на посаду начальника
відділу постачання до державного
підприємства «Український інститут
сільськогосподарських
аерофотогеодезичних вишукувань».
Наказом за № 99 від 01.08.1995 року позивача
призначено заступником директора
державного підприємства «Український
інститут сільськогосподарських
аерофотогеодезичних вишукувань».

Відповідно до наказу за № 04-к від 18.02.2011
року державного підприємства
«Український інститут
сільськогосподарських
аерофотогеодезичних вишукувань»
ОСОБА_3 звільнено.

Згідно довідки № 1 від 20.01.2014 року,
наданої державним підприємством
ОСОБА_3, заборгованість по заробітній
платі станом на 20.01.2014 рік становить 17 198
(сімнадцять тисяч сто дев'яносто вісім)
грн. 12 коп. та заборгованість по коштам
на відрядження та під звіт за період з
травня 2010 року по лютий 2011 року
становить 14 721 (чотирнадцять тисяч
сімсот двадцять одна грн.) 88 коп.

Позивач посилаючись на ст. 625 ЦК
України, просить стягнути з
відповідача інфляційні втрати,
нараховані на розмір заборгованості по
невиплаченій заробітній платі та
заборгованості по коштам на
відрядження та під звіт, які за
розрахунками позивача становлять 6 671, 28
грн.

Разом з тим, такі вимоги є
необґрунтованими та безпідставними з
огляду на наступне.

Положення частини 2 статті 625 ЦК
України, відповідно до яких боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом, передбачають
цивільно-правову відповідальність за
порушення грошового зобов'язання та не
поширюється на трудові правовідносини.

Зокрема, згідно з частиною першою
статті 509 ЦК зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь іншої сторони (кредитора) певну
дію (передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення позивача
та його представника, надавши
об'єктивну оцінку зібраним доказам по
справі, та враховуючи ті обставини, що
між сторонами виникли трудові
правовідносини, які регулюються
трудовим законодавством, суд приходить
до висновку про те, що у задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 625 ЦК України, ст. ст. 209, 213- 215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Броварський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Петришин Н. М.