інстанції: Ковтуненко В.В. Провадження
№ 22-ц/773/1957/14 Категорія: 81 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

за участю заступника начальника
відділу ДВС Бондарука П.В.,

представника боржника ОСОБА_2,

представника стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за поданням заступника
начальника другого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду ОСОБА_5 за межі
України за апеляційною скаргою
заявника заступника начальника
другого відділу державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції на ухвалу Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 11 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Заступник начальника другого
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду
ОСОБА_5 за межі України.

Подання мотивує тим, що на примусовому
виконанні у другому відділі державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції перебуває зведене
виконавче провадження №45302224 про
стягнення з ОСОБА_5 в користь фізичних
осіб та держави боргу на загальну суму
1314909,85грн. В складі зведеного
виконавчого провадження перебуває три
виконавчих документи. По виконавчих
документах державним виконавцем
винесено постанови про відкриття
виконавчого провадження та надано
строк для добровільного виконання
судових рішень. Рішення суду боржником
ОСОБА_5 не виконане. 09.11.2012р. винесено
постанову про арешт майна боржника. При
виконанні рішення встановлено, що
боржник автотранспортними засобами та
сільськогосподарською технікою,
земельними ділянками на праві
власності не володіє, кошти на рахунках
в банках відсутні. ОСОБА_5 перебуває на
обліку в пенсійному фонді України як
одержувач пенсії. 13.12.2013р. винесено
постанову про звернення стягнення на
пенсію боржника в розмірі 20%. ОСОБА_5 на
праві приватної власності належить 65/100
частин у житловому будинку в м.Луцьку
вул.Садовського, 33/1. 20.03.2013 року
держаним виконавцем накладено арешт на
65/100 частин даного житлового будинку,
про що складено акт опису та арешту
майна. 22 січня 2014р. нерухоме майно
належне боржнику передано на
реалізацію. 24.04.2014р. знято з реалізації
у зв'язку з закінченням терміну
чинності звіту про оцінку. 28.04.2014р.
повторно винесена постанова для
визначення вартості описаного та
арештованого майна. 05.05.2014р. до
державної виконавчої служби надійшов
звіт про оцінку майна. Неповнолітні
діти за вказаною адресою зареєстровані
не були. Проте згідно будинкової книги
наданої боржником та довідки ЖЕК №7 від
13.10.2014р. за адресою АДРЕСА_1 11.09.2013р.
зареєстрована неповнолітня дитина
2008року народження. Даний факт
унеможливлює в подальшому реалізувати
нерухоме майно. Боржник ОСОБА_5 свідомо
перешкоджає виконанню рішення суду та
ухиляється від його виконання.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 11 листопада 2014
року в задоволенні подання заступника
начальника другого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду ОСОБА_5 за межі
території України відмовлено.

Заявник подав апеляційну скаргу на
зазначену ухвалу, яку вважає
незаконною. Просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції та постановити
нову, якою задовольнити подання про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_5

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд
першої інстанції виходив із того, що
відсутні докази про ухилення боржника
від виконання судових рішень. Однак,
погодитись з таким висновком не можна з
наступних підстав.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується судом за правилами
цивільного судочинства в порядку,
передбаченому ст.377-1 ЦПК України. За
змістом цієї статті питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Положеннями ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" встановлено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, або громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, у
випадку якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань(п.5).

За правилом ч.6 ст.12 Закону України «Про
виконавче провадження» боржник
зобов'язаний: утримуватися від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення;
надавати у строк, установлений
державним виконавцем, достовірні
відомості про свої доходи та майно, у
тому числі про майно, яким він володіє
спільно з іншими особами, про рахунки у
банках чи інших фінансових установах;
своєчасно з'являтися за викликом
державного виконавця; письмово
повідомляти державному виконавцю про
майно, що перебуває в заставі або в
інших осіб, а також про кошти та майно,
належні боржникові від інших осіб.

Під поняттям ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Судом встановлено, що на примусовому
виконанні у другому відділі державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції перебувають
виконавчі листи видані Луцьким
міськрайонним судом 30.10.2012р. про
стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3
513025,85грн.; та в дохід держави 3219грн.;
06.06.2014р. про стягнення з ОСОБА_5 в
користь ОСОБА_6 795011грн. боргу, 3654грн.
судових витрат, які об'єднані в зведене
виконавче провадження на загальну суму
1314909,85грн.

По даним документам 08.11.2012р., 24.02.2013р.,
11.06.2014р. винесено постанови про
відкриття виконавчого провадження, які
направлені боржнику із встановленим
строком добровільного виконання.
Рішення суду боржником не виконане.

09.11.2012 року державним виконавцем
Бондаруком П.В. винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, якою
накладено арешт на автотранспортні
засоби, сільськогосподарську техніку
та на все нерухоме майно, що належить
ОСОБА_5 та заборонено ОСОБА_5
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику в межах
суми боргу.

07.12.2012р. державним виконавцем
Бондаруком П.В. винесена постанова про
арешт коштів боржника, якою
постановлено на підставі рішення суду
накласти арешт на кошти, що належать
боржнику ОСОБА_5

Як вбачається з інформаційної довідки
Реєстру прав власності на нерухоме
майно, свідоцтва про право власності
на майно від 11 березня 2009 року, виданого
виконкомом Луцької міської ради ОСОБА_5
на праві приватної власності належить
65/100 частки у житловому будинку за
адресою АДРЕСА_1. На зазначене майно
державним виконавцем накладено арешт,
про що складено відповідний акт опису і
арешту майна 20.03.2013р.

01.04.2013р. державним виконавцем винесена
постанова про призначення експерта,
суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання для участі у
виконавчому провадженні, якою
призначено ОСОБА_7 експертом, суб'єктом
оціночної діяльності - суб'єктом
господарювання у виконавчому
проваджені з примусового виконання
виконавчого листа про стягнення з
ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 боргу та
зобов'язано надати звіт про оцінку
майна з питань вартості описаного та
арештованого майна - 65/100 частики в
житловому будинку що у АДРЕСА_1.

28.04.2013р. заступником начальника другого
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
винесена постанова про призначення
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
для участі у виконавчому провадженні,
якою призначено ТзОВ»Атлант-ЛТД»,
експертом, суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання у
виконавчому проваджені з примусового
виконання виконавчого листа про
стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3
боргу та зобов'язано надати письмовий
висновок, звіт про оцінку майна з
питань вартості описаного та
арештованого майна - 65/100 частики в
житловому будинку що у АДРЕСА_1.

11 вересня 2013 року в житловому будинку
по АДРЕСА_1 належному ОСОБА_5 на праві
приватної власності зареєстрований
малолітній ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. До цього часу
малолітній ОСОБА_10 не проживав та не
був зареєстрований у спірному
житловому приміщенні. Дана реєстрація
малолітньої особи проведена під час
виконання рішення суду, про яке відомо
боржнику, і після накладення арешту на
майно.

Суд першої інстанції не дав оцінки
даному факту.

Саме збільшення кількості
зареєстрованих у будинку осіб, в тому
числі і малолітнього ОСОБА_10 свідчить
про наявність умислу у боржника ОСОБА_5
на ухилення від виконання рішень судів,
коли виконати їх у неї були всі реальні
можливості і цьому не заважали будь-які
незалежні об'єктивно існуючі
обставини.

Відповідно до пункту 4.5.9 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень у разі передачі на реалізацію
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти, необхідний попередній дозвіл
органів опіки та піклування, що
надається відповідно до закону.

Дозволу органу опіки і піклування щодо
реалізації нерухомого майна не надано
і реєстрація малолітньої особи в
приміщенні, на яке може бути звернуто
стягнення в рахунок погашення боргу,
унеможливлює виконання рішення суду.

Відрахування з пенсії боржника по 20%
для погашення боргу, не є співмірними
із сумами боргу перед фізичними
особами та державою в розмірі 1314909,85грн.

Про те, що боржник ознайомлена з
рішеннями, які примусово виконуються
та про необхідність вчинення дій
спрямованих на їх виконання
підтверджують акти опису і арешту
майна, які здійснювались в присутності
боржника, заява боржника від 15.10.14р. про
прийняття до матеріалів виконавчого
провадження копії будинкової книги та
довідки з ЖЕКу про склад сім"ї.

В ухвалі суд першої інстанції зазначив
мотиви, з яких дійшов висновку про
відмову у задоволенні подання що
стосуються боржника ОСОБА_11, а не
ОСОБА_5 При цьому подання державного
виконавця відносно ОСОБА_11 в цій справі
судом не розглядалось.

Факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань покладених на нього
рішеннями судів вже відбувся, є наявним
та вбачається із матеріалів
виконавчого провадження. Державний
виконавець здійснював заходи для
своєчасного та в повному обсязі
виконання рішення суду, а боржник
самостійно не виконував зобов'язань
протягом тривалого часу, свідомо
ухилялась від їх виконання та не мала
намір виконувати належні до виконання
зобов'язання в повному обсязі.

У зв'язку з порушенням норм
процесуального права, невідповідністю
висновків суду обставинам справи
ухвала суду першої інстанції підлягає
скасуванню з постановленням нової про
задоволення подання.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника
начальника другого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 11 листопада 2014
року в даній справі скасувати та
постановити нову ухвалу.

Задовольнити подання заступника
начальника другого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції.

Тимчасово обмежити громадянина
України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстровану за адресою АДРЕСА_1 у
праві виїзду за межі України до моменту
фактичного виконання рішень Луцького
міськрайонного суду від 06.09.2012р. про
стягнення з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3
боргу та Луцького міськрайонного суду
від 19.05.2014р. про стягнення з ОСОБА_5 в
користь ОСОБА_6 боргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: