АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Саліхова В.В.

суддів: Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі: Троц В.О.

за участю:

представника позивача Салогуб О.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 10 липня 2014 року в справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Альфа
Страхування» до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регрессу,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ПАТ «Страхова Компанія
«Альфа Страхування» звернулося з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення в
регрессному порядку матеріальної
шкоди у розмірі 41 014,53 грн. та витрати по
сплаті судового збору в розмірі 410,15
грн.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 10 липня 2014 року
зазначений позов задоволено. Стягнуто
з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Страхова
компанія «Альфа Страхування» суму
страхового відшкодування в розмірі 41 014
грн. 53 коп. та судові витрати у розмірі
410 грн. 15 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та закрити провадження по
справі. Апелянт посилається на те, що
рішення є незаконним та винесене з
грубим порушенням норм матеріального
та процесуального права, з неповним
з'ясуванням судом всіх обставин, що
мають значення для справи.

Справа № 759/5502/14 № апеляційного
провадження:22-ц/796/11027/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Зайця
Т.О.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Саліхов В.В.Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла до
висновку, що остання не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Розглядаючи справу та задовольняючи
позов, суд першої інстанції у своєму
рішенні посилався на те, що позовні
вимоги щодо стягнення матеріальної
шкоди в регресному порядку
обґрунтовані та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Судова колегія погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони обґрунтовані та
відповідають фактичним обставинам по
справі.

У відповідності зі ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справи.

Відповідно до ст.979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
зобов'язується у разі настання певної
події виплатити другій стороні або
іншій особі визначену у договорі
грошову суму, а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

З матеріалів справи вбачається , що
07.05.2012 року приблизно о 13:30 в районі
вул. Декабристів, 5 ОСОБА_3, керуючи
«Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1, здійснив
зіткнення з автомобілем «Джип Компас»
д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія
ОСОБА_6, що призвело до пошкодження
транспортних засобів. Цивільно-правова
відповідальність відповідача була
застрахована в ПрАТ «СК «Альфа
Страхування», цивільно-правова
відповідальність потерпілої особи
була застрахована в ПАТ «СК «ПЗУ
Україна». Постановою Дарницького
районного суду м. Києва від 07.06.2012 року
по справі №3-5129/12, ОСОБА_3 визнано
винним у вчиненні зазначеної ДТП ( а. с.
11). Згідно звіту про оцінку вартості
матеріального збитку, спричиненого
пошкодженням транспортного засобу,
№1023/КВ1, вартість матеріального збитку,
спричиненого власнику транспортного
засобу Jeep Compass, д.н.з. НОМЕР_2, складає 46
211,32 грн. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»
виплатила потерпілій суму
відшкодування у розмірі 42 0141,53 грн.
після чого через ТзДВ «Інтер-Ріск
Україна», звернулася з заявою до ПрАТ
«СК «Альфа страхування» про
відшкодування вищезгаданої шкоди в
порядку регресу в розмірі відповідно
до страхового акту №1871.609.12.01.01 від
02.01.2013 року ( а. с. 14) та розрахунку
страхового відшкодування до
страхового акту ( а. с. 12). ПрАТ «СК
«Альфа страхування», з врахуванням
франшизи, виплатила ПрАТ «СК «ПЗУ
Україна» страхове відшкодування у сумі
41 014,53 грн., після чого звернулася до
відповідача з вищезгаданим позовом.

Відповідно до вимог статті 993 ЦК
України до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом (ч. 1 ст.1191ЦК України).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом «ґ» ч. 38.1.1 ст. 38 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що страховик
після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, зокрема,
якщо він не повідомив страховика у
строки і за умов, визначених у
підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього
Закону.

Відповідно до підпункту 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону, учасники
дорожньо-транспортної пригоди
зобов'язані вжити заходів для
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення страховика,
з яким було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, у випадках, передбачених цим
Законом, МТСБУ про настання
дорожньо-транспортної пригоди.

Матеріали справи свідчать про те, що
відповідач не повідомив позивача про
настання страхового випадку у строки,
передбачені ст. 33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

За наведених обставин колегія суддів
вважає висновки суду щодо задоволення
позовних вимог вірними.

Посилання апелянта в апеляційній
скарзі, про те що відповідач повідомив
позивача про настання страхового
випадку по телефону, в порушення вимог
ч. 1 ст. 60 ЦПК України, доказами не
підтверджено, в зв'язку з чим є
безпідставними.

Інші доводи апелянта ґрунтуються на
хибному розумінні вимог Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», в зв'язку з чим також не
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення суду першої
інстанції.

Враховуючи наведені обставини,
висновки суду відповідають вимогам
матеріального та процесуального
права, а наведені в апеляційній скарзі
доводи висновки суду не спростовують.

За вказаних обставин колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, ч. 1 ст. 308, 313, 314, 315,
325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 10 липня 2014
рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:
В.В. Саліхов

Судді:
Т.О. Невідома

А.А. Пікуль