У х в а л а

іменем україни

3 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
приватного підприємства
«Торговий центр-Д» (далі - ПП «Торговий
центр-Д») про стягнення грошових
коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення апеляційного суд Рівненської
області від 9 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що він, ОСОБА_5, ОСОБА_6
та ОСОБА_7 є спадкоємцями першої
черги після смерті його батька
ОСОБА_8 На день відкриття спадщини ПП
«Торговий центр-Д» було зобов'язано
повернути ОСОБА_8 5 763 629 грн 88 коп.
наданої зворотної фінансової допомоги.
Посилаючись на те, що йому як
спадкоємцю належить ј частка від суми
заборгованості, просив суд стягнути з
відповідача на його користь 1 440 907 грн 47
коп.

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 24 квітня 2014
року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з приватного підприємства
«Торговий центр-Д» на користь ОСОБА_4
грошові кошти у сумі 1 440 907 грн 47 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Рівненської області від 9 липня 2014 року
рішення районного суду скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.
335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що судовим
рішенням, яке набрало законної сили,
встановлено належність до спадкової
маси грошових коштів, на частину яких
претендує позивач.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в задоволенні позову,
апеляційний суд обґрунтовано виходив
із того, що зазначений спір підлягає
вирішенню з урахуванням інтересів
інших спадкоємців, які не були залучені
до участі у справі.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що судом правильно
встановлено та належно перевірено
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, судове
рішення ухвалено із додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для його зміни чи
скасування немає.

Наведені в касаційній
скарзі доводи висновків апеляційного
суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суд Рівненської
області від 9 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

В.П. Гончар

В.О. Савченко