У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Юровської Г.В., Нагорняка В.А.,
Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про
виселення, за касаційною скаргою
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
на рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 26 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 26 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом, посилаючись на те, що 26 квітня
2006 року між банком та ОСОБА_4 було
укладено кредитний договір, відповідно
до умов якого останній отримав кредит у
вигляді кредитної лінії в розмірі 22 558,00
доларів США строком до 26 квітня 2021 року,
зобов'язався повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами, у строк та порядку,
встановлених кредитним договором.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 26 квітня 2006 року
між банком та відповідачем було
укладено договір іпотеки, відповідно
до умов якого останній надав в іпотеку
нерухоме майно, а саме житловий
будинок, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, який належить відповідачу на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу.

Банк виконав свої зобов'язання в
повному обсязі, відповідач не надав
своєчасно банку грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 09 червня 2008 року у
рахунок погашення кредитної
заборгованості було звернуто
стягнення на предмет іпотеки, а саме
житловий будинок, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Уточнивши позовні вимоги, ПАТ КБ
«ПриватБанк» просило суд виселити
відповідачів, які зареєстровані та/або
проживають у житловому будинку, який є
предметом іпотеки та розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 26 травня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 26 серпня 2014 року, позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено.

Виселено ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 з житлового будинку по АДРЕСА_1
та знято зареєстрованих осіб з
реєстраційного обліку за даною
адресою.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 просять
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову, обґрунтовуючи свої
вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться в порядку, встановленому
законом.

Після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок
щодо виселення всіх громадян, що
мешкають у житловому будинку або
житловому приміщенні, на які звернуто
стягнення як на предмет іпотеки,
передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК Української
РСР.

Ураховуючи зазначене,
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду тільки за певних
умов: якщо добровільно мешканці не
звільнять житловий будинок або житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника, або в інший погоджений
сторонами строк.

Враховуючи
вищевикладене, суд першої інстанції з
висновком якого погодився і
апеляційний суд, обґрунтовано виходив
із того, що відповідач добровільно,
протягом місяця на вимогу позивача
житловий будинок, що є предметом
іпотеки не звільнив, тому правильно
дійшов висновку про наявність підстав
для виселення відповідачів в судовому
порядку.

Із матеріалів справи та змісту судових
рішень не вбачається, що судами при
вирішенні спору допущено порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
суду першої інстанції, з якими
погодився й апеляційний суд, не
спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України
визначено, що суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржувані
судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 26 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 26 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська В.А. Нагорняк Т.О.
Писана