Провадження № 2/742/455/14
унікальний № 742/1197/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року
місто Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:
головуючого судді Ільченка О.І., при
секретарі Голушко Н.А., за участю
сторін, представника позивача - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м.Прилуки цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа -
ОСОБА_5 про визнання майна спільною
сумісною власністю подружжя та
встановлення порядку користування
майном, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася у суд з позовом до
відповідача про визнання спільним
сумісним майно подружжя 2/5 частин
житлового будинку з
господарсько-побутовими спорудами, що
в АДРЕСА_1, оскільки таке було набуто за
час перебування сторін у шлюбі між
собою. У зміненому позові ОСОБА_3, крім
того, просить визнати за нею право
власності на 1/5 частину вказаної
нерухомості та встановити порядок
користування житловим будинком з
господарсько-побутовими спорудами
відповідно до часток (по 1/5), виділивши
їй у користування кімнату 1-5 площею 8,1
кв.м., приміщення 1-6 (кухня), частину
прибудови «а-1», приміщення 1-7 (ванна), 2/10
частини колодязя «К-1» та стільки ж
огорожі «N-1». Стягнути на її користь
грошову компенсацію в сумі 1380,50 грн. як
різницю часток.

Представник позивачки у письмовій
заяві повністю підтримує змінені
позовні вимоги, посилаючись на
обставини, викладені у позові. Просить
також стягнути з відповідача судові
витрати.

Відповідач із своїм
представником у судовому засіданні
проти заявлених вимог заперечують,
оскільки права позивачки нічим не
порушені, бо вона фактично проживає,
має доступ до всіх приміщень спірного
будинку, а порядок користування 2/10
частинами будинку не може бути
встановлений через необхідність його
перепланування, і переобладнання на що
відсутня згода органу місцевого
самоврядування. Також відповідач
вказує, що позивачка не витрачала своїх
коштів на будинок і такий був придбаний
хоча і для проживання їх сім?ї, але за
його зароблені кошти. Також лише його
коштами був проведений і ремонт у
будинку.

Третя особа на стороні
відповідача - ОСОБА_5 у суді вважає, що
позивачка має право на незначну
частину у спірному будинку.

Вислухавши пояснення представників,
відповідача, дослідивши та
проаналізувавши докази по справі, суд
приходить до висновку про необхідність
часткового задоволення позову з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
17 жовтня 2007 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від
17.10.2007 (а.с. 6).

За час шлюбу сторони придбали спірне
майно, а саме, згідно нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
від 24.03.2008, ОСОБА_4 купив у продавця
ОСОБА_5 2/5 частки житлового будинку з
відповідною часткою
господарсько-побутових споруд, що в
АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Спірне майно було оформлене та
зареєстроване одноособово на ім"я
ОСОБА_4 - відповідача у даній справі (а.с.
7-8).

У суді відповідач підтвердив факт
купівлі даної нерухомості, як
подружжям, саме за час перебування у
шлюбі. Згідно п.7 Договору також
нотаріусом отримувалася згода на
укладення такого дружиною покупця -
ОСОБА_3 (зв. а.с. 7).

Згідно ст.ст. 60, 61 Сімейного кодексу
України, ст. 368 Цивільного кодексу
України майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку (доходу).

Таким чином, спірна частина будинку є
об"єктом спільної сумісної власності
сторін.

Згідно вимог ст. 70 СК України у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначене домовленістю між
ними, законом або рішенням суду.

Сторонами не було надано жодних
доказів та судом не встановлено
підстав для зміни розміру часток між
позивачем і відповідачем.

Також застосовуючи норми сімейного
законодавства суд враховує, що у даній
справі жодна сторона не подала доказів
того, що на час реєстрації шлюбу - 17.10.2007
року між ними, подружжям ОСОБА_4 і
ОСОБА_3 існував шлюбний контракт чи
інший належно складений договір, яким
би обмежувались права дружини
(позивачки) у її правах щодо набуття нею
права спільної сумісної власності на
спірну нерухомість, чи те, що їй буде
належати лише якась певна частка, або ж
вона взагалі буде позбавлена у правах
спільної сумісної власності на
нерухоме майно в період шлюбу.

За таких обставин вимоги позивачки в
цій частині є цілком законними та
обгрунтованими, даючи суду право
визнати за ОСОБА_3 право власності на ?
(1/5) частину спірної нерухомості (2/10).

Виходячи з викладеного, заперечення
відповідача проти позову в частині
того, що спірна нерухомість була
придбана та відремонтована за особисто
ним зароблені кошти є такими, що не
заслуговують на увагу.

Згідно п.6 постанови Пленуму ВСУ від 04
жовтня 1991 року «Про практику
застосування законодавства, що регулює
право приватної власності громадян на
жилий будинок» роз?яснено, що якщо
виділ частки будинку в натурі
неможливий, суд вправі за заявленим про
це позовом встановити порядок
користування відособленими
приміщеннями (кімнатами) такого
будинку. У цьому разі окремі підсобні
приміщення можуть бути залишені в
загальному користуванні учасників
спільної часткової власності.

Відповідно до плану будівлі у
технічному паспорті на спірну частину
нерухомості що по АДРЕСА_1 вбачається,
що відособленими приміщеннями є лише
кімнати 1-5 і 1-4, останню з яких позивач
просить виділити їй з чим погоджується
суд. Решту допоміжних приміщень у цій
частині будинку, що позначені у плані
будівлі під №№ 1-1 (тамбур), 1-2 (тамбур), 1-3
(коридор) 1-6 (кухня), 1-7 (ванна), та
господарсько-побутові будівлі
(відповідно до схеми): колодязь «К-1»,
огорожа «N-1», сарай «Б-1», погріб «Пг-1»
під «Б-1» суд вважає за необхідне
залишити у спільному користуванні
сторін (а.с. 9-11).

За таких обставин позов підлягає
частковому задоволенню, оскільки
вимоги позивача про виділ у
відокремлене її користування
підсобних (допоміжних) приміщень є
неприпустимим.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача
на користь позивачки необхідно
стягнути понесені нею судові витрати в
розмірі 243,60 грн., пов"язані зі сплатою
судового збору. Витрати, пов"язані з
проведенням експертизи не підлягають
задоволенню, оскільки така проводилася
з метою вирішення питання реального
розподілу спірної нерухомості, від
чого у подальшому позивач відмовився
та висновки експертизи не
враховувалися при вирішенні даного
спору.

Керуючись ст.ст. 60-61, 63, 70 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 15, 60, 88, 208-209, 212-215,
218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5
частину житлового будинку з
відповідною часткою
господарсько-побутових споруд, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, як на
майно, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на
праві спільної сумісної власності,
набуте за час шлюбу.

ОСОБА_3 виділити у відокремлене
користування кімнату 1-5 площею 8,1 кв.м.,
а ОСОБА_4 виділити у відокремлене
користування кімнату 1-4 площею 13,6 кв.м.,
позначені у плані будівлі, та
знаходяться у житловому будинку «А-1»,
що по АДРЕСА_1.

Всю решту допоміжних приміщень у цьому
ж будинку, що позначені у плані будівлі
під №№ 1-1 (тамбур), 1-2 (тамбур), 1-3
(коридор) 1-6 (кухня), 1-7 (ванна), та
господарсько-побутові будівлі
(відповідно до схеми): колодязь «К-1»,
огорожа «N-1», сарай «Б-1», погріб «Пг-1»
під «Б-1» - залишити у спільному
користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

У решті в задоволенні позову -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 - 243
грн. 60 коп. в рахунок відшкодування
судових витрат по справі.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Прилуцький
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарга протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий:
О.Ільченко