Справа № 743/989/14-ц
Провадження № 2/743/261/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року

Ріпкинський районний суд
Чернігівської області у
складі:головуючого-суддіСташківа
В.Б.,при секретарі:Нерус Н.І., за
участюпозивача ОСОБА_3, відповідача
ОСОБА_4, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
смт.Ріпки цивільну справу

за позовомОСОБА_3 доОСОБА_4
провідшкодування майнової та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2014 р. ОСОБА_3 звернувся з
названим позовом до ОСОБА_4 в якому
просив стягнути з останнього на його
користь 817 грн. 60 коп. майнової шкоди, 2000
грн. майнової шкоди, 243 грн. 60 коп.
судового збору та 800 грн. витрат на
правову допомогу.

В обґрунтування позову зазначив, що
відповідач ОСОБА_4, 04.04.2014 року, близько
17 год. 00 хв., перебуваючи по АДРЕСА_1, в
його будинку, розбив віконне скло, в
кількості 15 шт., чим вчинив
правопорушення, передбачене ст.173
КУпАП, за яке поніс адміністративну
відповідальність згідно постанови
Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 14 травня 2014
року, яка в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України має
для даного спору преюдиціальне
значення. Зазначає, що відповідач в
добровільному порядку не відновив
скло, тому він був вимушений укласти
договір по проведенню стелення
віконних рам та сплатити за це 817 грн. 60
коп., які в силу ст.ст. 22, 1166 ЦК України є
збитками, які підлягають стягненню з
відповідача на його користь. Крім того,
посилаючись на ст.ст. 23, 1167 ЦК України,
вказує, що йому завдано моральної
шкоди, яка полягає у емоційних
стражданнях, які довелось перенести, у
зв'язку з наслідками вчинення даного
правопорушення, тобто пошкодження
вікон та ним оцінюється в 2000 грн..
Зазначає про понесення ним 800 грн.
витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні:

- позивач ОСОБА_3 підтримав позов з
підстав, викладених у ньому. Визнав той
факт, що ОСОБА_4 проведено заміну
побитого скла у вікнах на скло, яке було
у використанні, яке не в повній мірі
відновило порушене його право. Визнав,
що розписку про відсутність претензій
до ОСОБА_4, яку написала ДІМ РВ УМВС
Мозоль Н.М. він підписував. Вказав, що
уклав договір про застелення вікон з
ФОП, сплатив за це кошти, однак на даний
час застелення вікон не відбулось, з
невідомих йому причин;

- відповідач ОСОБА_4 заперечив
проти позову в повному обсязі, вказав,
що ним проведено заміну побитого скла у
вікнах на скло, яке було у використанні
за допомогою накладення одного скла на
інше, склеювання частин скла скетчем.
Вказані дії він вчинив аби, при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення до нього не був
застосований адміністративний арешт.
Враховуючи те, що судом до нього був
застосований саме адміністративний
арешт за вчинене, що він провів заміну
розбитого скла, що позивач був
відсутній в будинку в момент
пошкодження скла, що позивач не надав
доказів на сплату 817 грн. 60 коп. за
застелення вікон, ОСОБА_4 вважає, що
відсутні підстави для стягнення з
нього моральної та майнової шкоди.

Заслухавши пояснення позивача
ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, показання
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши
матеріали даної справи та справи №
743/646/14-п про притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності за
ст.. 173 КУпАП, суд приходить до
наступного висновку.

Постановою Ріпкинського
районного суду Чернігівської області
від 14 травня 2014 року (справа № 743/646/14-п):

- встановлено та в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК
України не потребує доказуванню те, що
відповідач ОСОБА_4, 04.04.2014 року, близько
17 год. 00 хв., перебуваючи по АДРЕСА_1, в
будинку позивача ОСОБА_3, розбив
віконне скло, в кількості 15 шт.,
заподіявши матеріальну шкоду в розмірі
375 грн. 38 коп., чим умисно порушив
громадський порядок та спокій
громадян, тобто вчинив правопорушення,
передбачене ст.173 КУпАП;

- ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого ст. 173
КУпАП та застосовано щодо нього
адміністративне стягнення у виді 5 діб
адміністративного арешту.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода
завдана майну фізичної особи
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала, однак особа
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

У зазначеній нормі права встановлена
єдина підстава цивільно-правової
відповідальності за заподіяння шкоди -
правопорушення, що включає як складові
елементи: шкоду, протиправність
заподіювача шкоди, причинний зв'язок
між ними, а також вину заподіювача
шкоди.

В матеріалах справи № 743/646/14-п про
притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності за
ст.. 173 КУпАП містяться:

- довідка від 11 квітня 2014 р., видана СПД
ОСОБА_8 щодо того, що вартість віконного
скла в магазині «Будматеріали»
(смт.Ріпки) на 04.04.2014 р. складає 130 грн. за
кв.м., що ціна одного скла розміром
0,35х0,55 мм. складає 25 грн. 03 коп., що
загальна вартість 15 штук скла складає
375 грн. 38 коп.;

- розписка від 12 травня 2014 р., видана
ОСОБА_3 про те, що він не має ОСОБА_4
претензій, оскільки той відновив йому
вікна.

Даючи оцінку даній розписці, суд
зазначає, що:

- вона була підписана позивачем при
оформленні матеріалів справи про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_4, з метою полегшення
міри відповідальності ОСОБА_4 за
вчинене, а не як відмова ОСОБА_3 від
подальших майнових та моральних
претензій до ОСОБА_4;

- в ній не конкретизована, яких
матеріальних, чи моральних претензій
не має ОСОБА_3 до ОСОБА_4.

Актом обстеження пошкодженого майна
від 16 червня 2014 р., складеного комісією
Пушкарівської сільської ради в складі:
ОСОБА_6, ОСОБА_7 встановлено факт
пошкодження 10 шибок на 6 вікнах в
будинку позивача ОСОБА_3 по АДРЕСА_1.

Позивачем ОСОБА_3, відповідачем ОСОБА_4
визнається, показаннями свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та фотографіями
наданими відповідачем підтверджується
та обставина, що в будинку позивача
ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 відповідачем ОСОБА_4
проведено заміну побитого скла у
вікнах на скло, яке було у використанні,
при цьому в деяких шибках скло
встановлено не в цілому, а за допомогою
накладення одного скла на інше,
склеювання частин скла скетчем.

Позивач надав договір по
проведенню стелення віконних рам, який
ним укладено 1 липня 2014 р. з ФОП ОСОБА_9,
згідно якого вартість робіт складає 817
грн. 60 коп..

Проте, позивач, в порушення
ст.ст.10, 58-60 ЦПК України, не надав
належним доказів на підтвердження
сплати ним 817 грн. 60 коп. на користь
ОСОБА_9 (прибутковий касовий ордер,
квитанція, тощо), тобто доказів на
підтвердження втрат, яких особа
зазнала, у зв'язку з пошкодженням майна.

Зазначення на кошторисі застелення
вікон про оплату 1 липня 2014 р. 818 грн., при
відсутності належних та допустимих
доказів на підтвердження проведення
оплати, на думку суду, не може бути
покладено в основу задоволення вимог
про відшкодування майнової шкоди.

Позивачем ОСОБА_3, відповідачем
ОСОБА_4 визнається, показаннями свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та фотографіями
наданими відповідачем підтверджується
та обставина, що в будинку позивача
ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 підтверджується, що
роботи згідно договору по проведенню
стелення віконних рам, який укладено 1
липня 2014 р. між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_9 не
виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування
майнової шкоди в сумі 817 грн. 60 коп.
задоволенню не підлягають, оскільки
позивач не підтвердив їх розмір.

Вимог про стягнення матеріальної шкоди
в розмірі 375 грн. 38 коп., яка визначена в
постанові суду ОСОБА_3 не заявляв.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про відшкодування 2000 грн. моральної
шкоди, то суд враховує те, що:

- відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав;

- відповідно до п. 2, 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

- відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних і душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, а також із
врахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості;

- згідно з ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті;

- відповідно до положень п.9 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31
березня 1995 року № 4 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням у
кожному конкретному випадку вини
відповідача та інших обставин. Зокрема,
враховується характер і тривалість
страждань, стан здоров'я потерпілого,
тяжкість завданої травми, наслідки
тілесних ушкоджень, істотних вимушених
змін у його життєвих та виробничих
стосунках.

Враховуючи те, що відповідач розбив
скло в будинку людини похилого віку
(ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1) в холодну пору
року - 4 квітня 2014 р., певний час
відповідач вікна не застелював, суд
погоджується з доводами позивача
ОСОБА_3 про те, що відповідач ОСОБА_4
завдав йому моральну шкоду у вигляді
душевних страждань, у зв'язку із
пошкодженням скла у вікнах належного
йому будинку.

Відсутність ОСОБА_3 в будинку в момент
вчинення хуліганських дій з боку
ОСОБА_4, на думку суду, не є обставиною,
що виключає можливість заподіяння
позивачу моральної шкоди, оскільки
останній її пов'язував із душевними
стражданнями, у зв'язку із пошкодженням
скла у вікнах належного йому будинку, а
не у зв'язку з тим, що він був присутнім
під час вчинення хуліганських дій.

Враховуючи вищеописані характер і
спосіб завдання цих втрат, те, що судом
встановлено, що відповідач певним
чином замінив пошкоджене скло на скло,
яке було у використанні, виходячи з
засад розумності, виваженості й
справедливості, суд знаходить, що
розмір відшкодування моральної шкоди
належить визначити у розмірі 375 грн.,
який і слід стягнути з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3, задовольнивши в цій
частині позов частково.

За змістом ст.. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать,
зокрема витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 56 ЦПК України правову
допомогу може надавати особа, яка є
фахівцем у галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги.
Особа, яка має право на надання
правової допомоги, допускається
ухвалою суду за заявою особи, яка бере
участь у справі

Оскільки відповідно до чинного ЦПК
України процесуальний статус
представника і особи, яка надає правову
допомогу не є тотожним, а адвокат
ОСОБА_10, на підставі договору «про
надання правової допомоги» (цивільні
справи) від 18 червня 2014 р. ухвалою суду
до участі в справі як особа, яка надає
правову допомогу не допускався та
участі в справі не брав, то відсутні
правові підстави для стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 800 грн. витрат
на правову допомогу.

В порядку ст. 88 ЦПК України слід
стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судовий збір пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,
ст.ст. 3, 10, 11, 60, 208, 209, 212, 215, 218 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованого та проживаючого в
АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого та проживаючого в
АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової
картки платника податків НОМЕР_2:

- у відшкодування моральної шкоди в
сумі 375 грн. (триста сімдесят п'ять
гривень);

- судовий збір в сумі 32 грн. 40 коп.
(тридцять дві гривні сорок копійок).

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через
Ріпкинський районний суд
Чернігівської області. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.Б.Сташків