Справа № 595/1596/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2014

Бучацький районний суд Тернопільської
області

одноособово суддею
Федорончуком В.Б.,

при секретарі
Ковалівському Б.В.,

з участю прокурора
Боднарчук Ю.М.,

представника позивача
Єднака В.Д.,

відповідачки
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Бучач справу за позовом
органу опіки та піклування Бучацької
районної державної адміністрації до
ОСОБА_2 про відібрання дитини від
матері без позбавлення її батьківських
прав,

В С Т А Н О В И В :

Орган опіки та піклування
Бучацької районної державної
адміністрації звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2 про відібрання від
неї малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення її
батьківських прав, мотивуючи тим, що
відповідачка не виконує своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, суду
пояснив, що дитина разом з матір'ю та
бабусею проживає у квартирі, в якій
повний безлад. Дитина ходить неохайна.
Мати дитини ніде не працює, вихованням
дитини не займається, неодноразово
притягувалася до адміністративної
відповідальності. 13 жовтня 2013 року вона
була притягнута до адміністративної
відповідальності за вчинення
насильства щодо дитини. З жовтня 2013
року ОСОБА_3 перебуває на обліку в
службі у справах дітей Бучацької
райдержадміністрації як дитина, яка
опинилася в складних життєвих
обставинах. Розпорядженням голови
Бучацької районної державної
адміністрації від 6 серпня 2014 року
дитина відібрана від матері та
влаштована в центр
соціально-психологічної реабілітації
для дітей служби у справах дітей
Тернопільської облдержадміністрації.
Мати відвідує дитину у центрі
реабілітації, привозить гостинці.
Рівень розвитку у дитини нормальний,
але дитина росте у постійних криках і
скандалах, тому що у сім'ї часті
конфлікти між матір'ю та бабусею.

Відповідачка позов заперечила,
суду пояснила, що її дитина доглянута.
Вона з дитиною та матір'ю проживає у
квартирі, яка належить матері. Виховує
дитину одна, допомагає їй в цьому мати.
Останні шість місяців конфліктів між
матір'ю та нею не було. Живуть вони з
сином за рахунок матеріальної допомоги
на дитину від держави, а також за
рахунок оплати її праці знайомими
людьми, яким вона допомагає по
домогосподарству. Через те, що вона
працює, дитину в садочок водить бабуся,
а забирає, як правило, вона. Вона не
притягувалася до адміністративної
відповідальності за вчинення
насильства щодо дитини. Дитина
влаштована в одну із шкіл м.Бучача і з
першого вересня цього року повинна
була у ній навчатися, проте, 6 серпня
дитину у неї відібрали і помістили в
центр реабілітації у м.Тернополі, де
дитина перебуває по теперішній час.
Вона чотири рази відвідувала дитину у
центрі. Дитина дуже радіє, коли вона
приїжджає, проситься додому.
Представники служби у справах дітей
Бучацької районної державної
адміністрації приходили до неї додому
один раз.

Із свідоцтв про народження ОСОБА_3
вбачається, що його матір'ю є ОСОБА_2..

Із протоколу про адміністративне
правопорушення, складеного 10.09.2013 року
Бучацьким РВ УМВС України в
Тернопільській області, вбачається, що
03.09.2013 року ОСОБА_2 неналежно виконувала
свої обов'язки по вихованню
малолітнього сина ОСОБА_3, якого без
поважних на те причин залишила одного,
без нагляду дорослих осіб, чим вчинила
правопорушення, передбачене ч.1 ст.184
КУпАП.

З повідомлення заступника
начальника Бучацького РВ УМВС України
в Тернопільській області від 14.10.2013
року №12436 вбачається, що 13.10.2013 року
ОСОБА_2 по місцю проживання вчинила
насильство в сім'ї відносно
малолітнього сина ОСОБА_3, за що була
притягнута до адміністративної
відповідальності згідно ч.2 ст.173-2
КУпАП.

Згідно акту обстеження умов
проживання, складеного 05.08.2014 року
службою у справах дітей Бучацької
райдержадміністрації, дитина ОСОБА_3
разом з матір'ю та бабусею проживає в
однокімнатній квартирі АДРЕСА_1, площею
37,7 м кв., яка належить бабусі. У квартирі
антисанітарія, побиті з внутрішньої
сторони вікна.

Згідно довідки Бучацької ЗОШ
І-ІІІ ст. №1 від 22.08.2014 року ОСОБА_3
дійсно навчається в даній школі, в
першому класі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до переконання, що позов
необгрунтований і в його задоволенні
слід відмовити, виходячи з наступних
міркувань.

Відповідно до ст.150 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Згідно ст.151 Сімейного кодексу
України батьки мають переважне право
перед іншими особами на особисте
виховання дитини.

Декларація прав дитини,
проголошена Генеральною асамблеєю ООН
20 листопада 1959 року, як принципове
положення визначила, що дитина повинна
зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.18 Конвенції про
права дитини від 20 листопада 1989 року
батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом
їх основного піклування.

Згідно п.п.2-5 ч.1 ст.164 Сімейного
кодексу України мати, батько можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав, якщо вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, жорстоко поводяться
з дитиною, є хронічними алкоголіками
або наркоманами, вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва.

Статтею 170 Сімейного кодексу
України передбачено, що суд може
постановити рішення про відібрання
дитини від батьків або одного з них, не
позбавляючи їх батьківських прав, у
випадках, передбачених пунктами 2-5
частини першої статті 164 цього Кодексу,
а також в інших випадках, якщо
залишення дитини у них є небезпечним
для її життя, здоров`я і морального
виховання.

Судом не встановлено правових
підстав, передбачених ст.170 Сімейного
кодексу України, для відібрання дитини
від відповідачки.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Представник позивача в судовому
засіданні не довів ті обставини, що
відповідачка ухиляється від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини,
жорстоко поводиться з дитиною, що мають
місце інші випадки, які створюють
небезпеку для життя, здоров'я і
морального виховання дитини, на які він
посилається як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,214,215,218 ЦПК
України, ст.18 Конвенції про права
дитини, ст.ст.150,151,164,170 Сімейного
кодексу України, суд

В И Р
І Ш И В :

В позові органу опіки та
піклування Бучацької районної
державної адміністрації до ОСОБА_2 про
відібрання дитини від матері без
позбавлення її батьківських прав -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може
бути подана до апеляційного суду
Тернопільської області через
Бучацький районний суд протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: В. Б. Федорончук