Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №289/605/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді
Зарицької Г.В.

суддів:
Коломієць О.С., Якухно О.М.

секретаря
Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „ПриватБанк" про спонукання до
виконання умов кредитного договору

за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Радомишльського
районного суду Житомирської області
від 06 серпня 2014 року

встановила:

Рішенням Радомишльського районного
суду Житомирської області від 06 серпня
2014 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення її позовних
вимог у повному обсязі. Апелянт
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права.

Представник відповідача проти доводів
апеляційної скарги заперечував, вважав
їх необґрунтованими.

Апелянт в судове засідання не
з'явилася, про час і місце розгляду
справи повідомлена належним чином, про
що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За положеннями ст.ст. 526, 525 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Як видно з матеріалів справи, 13 липня 2007
року між сторонами укладено кредитний
договір, за умовами якого банк
зобов'язався надати ОСОБА_1 на строк з 13
липня 2007 року по 12 липня 2012 року
кредитні кошти у розмірі 29078,84 доларів
США на наступні цілі: купівля
автомобіля - 20 604 доларів США, 34 грн - для
сплати за реєстрацію предмету застави
в Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна шляхом перерахування відповідно
до п. 1.2., 6885 доларів США - на сплату
страхових платежів у випадках та
згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3,
2.2.7 даного договору зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 0,84 % на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом, винагороди
за надання фінансового інструменту у
розмірі 1,00% від суми виданого кредиту у
момент надання кредиту, щомісяця в
період сплати у розмірі 0,14 % від суми
виданого кредиту (а.с.30-31).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 13
липня 2007 року між сторонами укладено
договір застави рухомого майна, за
умовами якого ОСОБА_1 передала банку в
заставу належний їй автомобіль марки
CHRYSLER903,06 (а.с.10-12).

За п.7.2 кредитного договору для
виконання даного договору банк
відкриває позичальникові рахунок
6600 для зарахування коштів,
спрямованих на погашення
заборгованості по кредиту, відсотках,
винагороді та інших платежах. При
кредитуванні нових та б/в автомобілів,
позичальник доручає, без додаткового
узгодження, перерахувати кредитні
кошти: в сумі 20604,00 доларів США на
поточний рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_1,
комісію банку в сумі 206,04 доларів США на
рахунок НОМЕР_2 в ПриватБанку, МФО 305299,
на сплату страхових платежів на
поточний рахунок страхової компанії
„ІнгоСтрах", а також сплату за
реєстрацію в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна в розмірі,
вказаному в п. 7.1 даного договору на
рахунок ДП „Інформаційний центр".

Згідно з п. 2.1.3. кредитного договору
позичальник звертається до банку про
надання йому кредиту на оплату
чергових страхових платежів
відповідно до договорів страхування,
укладених відповідно до п.2.2.7. даного
договору, і доручає банку щорічно
перераховувати необхідну для цього
суму коштів згідно договорів
страхування. Перерахування кредитних
коштів банк зобов'язується провадити у
випадку не пред'явлення позичальником
документів, що підтверджують сплату
чергових страхових платежів за рахунок
інших джерел до дат їхньої сплати,
передбачених договорами страхування.
Перерахування коштів на сплату
чергових страхових платежів
здійснюється в національній валюті
України. Якщо кредит надається в
іноземній валюті, то позичальник
доручає банку: одержати з каси банку
іноземну валюту готівкою, необхідну
для сплати чергового страхового
платежу на підставі договору
страхування, укладеного згідно з п. 2.2.7.
даного договору; здійснити продаж у
касі банку готівкової іноземної валюти
за курсом купівлі банку даної
іноземної валюти, встановленому на
день виконання даного доручення;
отримані від продажу іноземної валюти
кошти зарахувати від імені
позичальника на сплату чергового
страхового платежу.

Зазначене доручення позичальника не
підлягає виконанню банком тільки у
випадку пред'явлення позичальником
банку документів, що підтверджують
сплату чергових страхових платежів за
рахунок інших джерел до дат їхньої
сплати, передбачених договором
страхування. Даний пункт договору
виконується лише у випадку укладання
договору застави згідно п.1.3. даного
договору або пред'явлення банком вимог,
пов'язаних з особистим страхуванням
позичальника.

З матеріалів справи видно, що на
виконання умов кредитного договору,
16.07.2007 р. банком від імені ОСОБА_1 на
поточний рахунок ОСОБА_2 було
перераховано 20406,00 доларів США для
оплати автомобіля, проведена
конвертація валюти та оплата в розмірі
34,34 грн за реєстрацію предмету застави
в Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна, сплачено комісійні в розмірі
206,04 доларів США, а також у період з
16.07.2007 р. по 14.07.2011 р. банком проводилась
конвертація валюти та оплата страхових
платежів по договорах страхування,
укладених ОСОБА_1 13.07.2007 р. (а.с.85-97).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
правильно виходив з вимог ч.1 ст. 1054,
ст.ст. 525, 526 ЦК України та обґрунтовано
відмовив у задоволенні позову.

Доводи апелянта про те, що в порушення
умов кредитного договору відповідач не
надав їй кредитні кошти, є
безпідставними та спростовуються
вищенаведеним.

Видача ОСОБА_1 кредитних коштів
готівкою, про що зазначає позивач у
своєму позові та апеляційній скарзі,
умовами кредитного договору не
передбачена.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність у відповідача повноважень
перераховувати кошти від імені ОСОБА_1
третім особам спростовуються п.7.2 та
п.2.1.3 кредитного договору, про які
зазначалося вище.

Доводи апелянта щодо підписання
кредитного договору зі сторони банку
не уповноваженою особою, колегія
суддів до уваги не бере, оскільки
вимоги про визнання договору недійсним
з цих підстав до суду не заявлялись, до
того ж, умови кредитного договору банк
визнає.

Рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, підстав для його скасування
немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Радомишльського
районного суду Житомирської області
від 06 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча
Судді: