Номер провадження: 22-ц/785/9452/14
Головуючий у першій інстанції Домусчі
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
Панасенкова В.О.

суддів:
Драгомерецького М.М.

Громіка Р.Д.

при секретарі:
Желєзнові В.В.,

за участю: представника позивачки
ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Приморського районного суду м. Одеси
від 07 жовтня 2014 року про передачу
справи до іншого суду за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_5 до Другої Одеської
державної нотаріальної контори,
Артемівської міської ради Донецької
області про визнання права власності
на спадкове майно та виключення майна
з-під арешту,

в с т а н о в и л а:

17 лютого 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_5
звернулися до суду з вказаним позовом,
у якому просять визнати за ними право
власності на житловий будинок,
господарські споруди та земельну
ділянку, площею 525,0 кв.м., що розташовані
в АДРЕСА_1 в рівних частках в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року, та виключи це майно з-під арешту.

21 липня 2014 року представник
Артемівської міської ради звернувся до
суду першої інстанції з клопотанням
про передачу справи до розгляду до
іншого суду - Артемівського міського
суду Донецької області за виключної
підсудністю (а.с. 241).

Ухвалою суду першої інстанції
клопотання представника Артемівської
міської ради задоволено. Суд передав
цивільну справу на розгляд до
Артемівського районного суду
Донецької області (а.с. 254).

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_3
просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати й передати справу до
подальшого розгляду до Приморського
районного суду м. Одеси, мотивуючи тим,
що ухвала суду є незаконною і
необґрунтованою.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги позивачки ОСОБА_3,
пояснення на апеляцію її представника
ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга позивачки
задоволенню не підлягає, оскільки
ухвала суду постановлена з дотриманням
норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України у кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України
передбачено, що суд передає справу на
розгляд іншому суду, якщо після
відкриття провадження у справі і до
початку судового розгляду виявилося,
що заяву було прийнято з порушенням
правил підсудності;

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцем знаходження цього майна або
його основної частини. , та

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ" від 01
березня 2013 року., у п.п. 2, 42 постанови № 3,
"відповідно до пункту 1 статті 6
Конвенції 1950 року кожен при вирішенні
спору щодо його цивільних прав та
обов'язків має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на
розгляд його справи в суді, до
підсудності якого вона віднесена
процесуальним законом (стаття 8 Закону
№ 2453-VI).

Вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, суди повинні
перевірити належність справ до їх
юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена
законом сукупність повноважень судів
щодо розгляду цивільних справ,
віднесених до їх компетенції (стаття
15 ЦПК). Підсудність визначає коло
цивільних справ у спорах, вирішення
яких належить до повноважень
конкретного суду першої інстанції
(статті 108- 114 ЦПК)".

"Виключну підсудність встановлено для
позовів, що виникають із приводу
нерухомого майна (частина перша статті
114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181
ЦК до нерухомого майна належать:
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на них, переміщення яких є
неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення".

Як вбачається з матеріалів справи, у
даному випадку спір виник з приводу
нерухомого майна - житлового будинку,
господарських споруд та земельної
ділянки, площею 525,0 кв.м., що розташовані
в Донецької області, м. Артемівську по
вул. О. Матросова, буд. 32.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що
справа підсудна Артемівському
районному суду Донецької області, що є
дотриманням положень, передбачених
пунктом 1 статті 6 Європейської
конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) і
частиною 1 статті 8 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів" від 07
липня 2010 року № 2453-VI.

Посилання позивачки ОСОБА_3 в
апеляційній скарзі на те, що ухвала
суду першої інстанції є незаконною,
оскільки судом не враховано, що
розпочаті розглядом справи
забороняється передавати до іншого
суду, не приймаються до уваги за таких
підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 116 ЦПК України,
забороняється передавати до іншого
суду справу, яка розглядається судом,
за винятком випадків, встановлених цим
Кодексом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ "Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ" від 01 березня 2013 року, у п.п. 46, 45
постанови № 3, зазначив, що відповідно
до частини четвертої статті 116 ЦПК
забороняється передавати до іншого
суду справу, яка розглядається судом,
незалежно від зміни обставин, що
впливають на визначення підсудності
справи, крім випадків, установлених
частиною першою цієї статті. При цьому
вирішення питання про передачу справи
на розгляд іншому суду на підставі
пункту 1 частини першої статті 116 ЦПК
залежить від обґрунтованості
клопотання відповідача.

Якщо після відкриття провадження у
справі та до початку судового розгляду
(розгляду справи по суті - стаття 173 ЦПК)
виявиться, що заяву було прийнято з
порушенням правил підсудності, суд
передає справу на розгляд належному
суду незалежно від волевиявлення
сторін (пункт 2 частини першої статті 116
ЦПК).

Якщо на позов, пред'явлений за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування позивача або за останнім
відомим зареєстрованим місцем
проживання чи перебування відповідача,
поширюється альтернативна
підсудність, то правила пункту 1
частини першої статті 116 ЦПК усупереч
волевиявленню позивача не
застосовуються.

Згідно з пунктом 2 частини першої
статті 116 ЦПК якщо після відкриття
провадження у справі та до початку
судового розгляду виявилося, що заяву
було прийнято з порушенням правил
підсудності, суд не має права
розглядати справу і зобов'язаний
передати її на розгляд до суду, якому
вона підсудна за законом, оскільки
ніхто не може бути позбавлений права на
розгляд його справи в суді, до
підсудності якого вона віднесена
процесуальним законом.

Згідно із ст. 173 ЦПК України розгляд
справи по суті розпочинається
доповіддю головуючого про зміст
заявлених вимог та про визнання
сторонами певних обставин під час
попереднього судового засідання, після
чого з'ясовується, чи підтримує позивач
свої вимоги, чи визнає відповідач
вимоги позивача та чи не бажають
сторони укласти мирову угоду або
звернутися для вирішення спору до
третейського суду.

У разі розгляду справи за відсутності
відповідача головуючий доповідає про
позицію останнього щодо заявлених
вимог, викладену в письмових
поясненнях. При частковому визнанні
позову відповідачем головуючий
з'ясовує, у якій саме частині позов
визнається.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 18 лютого 2014 року відкрите
провадження у справі та було
призначено попереднє судове засідання
на 19 березня 2014 року (а.с. 44), яке було
відкладено на 14 квітня 2014 року (а.с. 52).

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 14 квітня 2014 року призначено
судове засідання на 20 травня 2014 року, в
судовому засіданні було вирішено
клопотання про витребування доказів
(а.с. 119, 120), 24 червня 2014 року та 27 серпня
2014 року розгляд справи з огляду на
положення ст. 173 ЦПК України також не
розпочинався (а.с. 123, 244).

Таким чином, наведені в апеляційній
скарзі доводи не спростовують
висновків суду і не містять підстав для
висновків про порушення або
неправильне застосування судом норм
права, які привели до неправильного
вирішення питання про передачі справи
до іншого суду.

Отже, законних підстав для скасування
ухвали суду першої інстанції та
передачу справи на розгляд
Приморського районного суду м. Одеси
немає.

У відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України
ухвала суду апеляційної інстанції
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1,
313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити,
ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 07 жовтня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської
області: В.О.
Панасенков

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік