Справа № 464/3817/14
Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 22-ц/783/6582/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г.,
Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Щербая В.П.

без участі сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Львівської міської ради на рішення
Сихівського районного суду м. Львова
від 01 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Львівської міської
ради та департаменту містобудування
ЛМР про визнання права на оренду
земельної ділянки та визнання договору
укладеним, -

встановила:

Позивач звернулася із позовом до
відповідачів, в якому просила: визнати
за ним право на оренду земельної
ділянки загальною площею 0,0549 га,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
:04:002:0061, та визнати договір про
оренду землі від 16 червня 2009 року,
укладений між ОСОБА_2 та Львівською
міською радою згідно з ухвалою
Львівської міської ради "Про передачу
земельних ділянок на АДРЕСА_1 у м.
Львові" від 27 грудня 2007 року №1459,
кадастровий номер земельної ділянки
:04:002:0061, загальною площею 0,0549 га,
поновленим на строк 5 років до 27 грудня
2017 року на умовах, які передбачені
договором.

Оскарженим рішенням Сихівського
районного суду м. Львова від 01 вересня
2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право на оренду
земельної ділянки загальною площею 0,0549
га, розташованої за адресою: м. Львів,
АДРЕСА_1, кадастровий №:04:002:0061.

Визнано договір оренди землі від 16
червня 2009 року, укладений між
Львівською міською Радою в особі
директора департаменту містобудування
Павліва А.П. та ОСОБА_2 згідно з ухвалою
ЛМР «Про передачу земельних ділянок на
АДРЕСА_1 у м. Львові» №1459 від 27.12.07.,
кадастровий №:04:002:0061, загальною
площею 0,0549 га, поновленим на строк п'ять
років - до 27 грудня 2017 року на умовах, що
передбачені договором.

Стягнуто з Львівської міської Ради та
департаменту містобудування ЛМР на
користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі
по 243,60 грн. з кожного.

Рішення суду оскаржила Львівська
міська рада.

В апеляційній скарзі посилається на
незаконність рішення, оскільки суд
неповно та неправильно з'ясував
обставини, що мають значення для
вирішення справи, неправильно дослідив
та оцінив докази у справі, порушив
норми як процесуального так і
матеріального права. Вказує, що спірна
земельна ділянка, що знаходиться по
АДРЕСА_1 перебуває у комунальній
власності, а тому суб'єктом права
власності щодо неї є територіальна
громада м. Львова. Зазначає, що суд
першої інстанції повинен був дослідити
чи укладалася угода між орендарем та
орендодавцем, чи звертався позивач до
відповідача із заявою про поновлення
договору та укладення додаткової
угоди, чи подавав текст додаткової
угоди, чи оскаржував позивач відмову
відповідача в поновленні договору
оренди землі.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в позові
відмовити повністю.

Сторони в судове засідання не
з"явились і судова колегія у
відповідності з вимогами ст.305 ЦПК
України прийшла до висновку про
відхилення клопотання ОСОБА_2 щодо
відкладення розгляду справи з
врахуванням того, що в попередньому
судовому засіданні її аналогічне
клопотання було задоволено та того, що
вона мала адвоката в суді першої
інстанції і вона не вказує, що цей
захисник не може прибути в судові
засідання. Судова колегія вважає за
необхідне у відповідності з вимогами
ст.305 ЦПК України проводити розгляд
справи у відсутності сторін, т.я. вони
належним чином повідомлені про час та
місце судового засідання та у
відповідності до вимог ст.197 ЦПК
України розглядає справу без
фіксування судового засідання
технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши в межах доводів
апеляційних скарг та пред'явлених
позовних вимог законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду
не відповідає.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2
належно виконувала обов'язки за
договором оренди від 16 червня 2009 року,
до спливу строку його дії повідомила
про його продовження, а відповідач не
виконав приписи ст.33 Закону України
«Про оренду землі», та не висловлював
заперечень щодо поновлення вказаного
договору.

З таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна,
виходячи із наступного.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Територіальні громади, які реалізують
право власності через органи місцевого
самоврядування, є суб'єктами права
власності на землю, що є комунальною
власністю (ст. 80 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні »).

Відповідно до п.34 ст.26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», ст.12,116 Земельного кодексу
України сільські селищні, міські ради
вирішують відповідно до законодавства
питання регулювання земельних
відносин, громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішеннями органів
місцевого самоврядування.

Розпорядження землями територіальних
громад, передача земельних ділянок у
власність громадян, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності, підготовка
висновків щодо надання земельних
ділянок, віднесена до повноважень
міських рад (ст.12 ЗУ України).

Статтею 33 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що по закінченню
строку, на який було укладено договір
оренди землі, орендар, який належним
чином виконував обов'язки за умовами
договору, має переважене право перед
іншими особами на укладення договору
оренди землі на новий строк і
поновлення договору (оренди землі).

У разі зміни межі або цільового
призначення земельної ділянки
поновлення договору оренди землі
здійснюється у порядку одержання
земельної ділянки на праві оренди.

Судом та матеріалами справи
установлено, що спірна земельна
ділянка за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1
перебуває у комунальній власності
міста.

16 червня 2009 року, згідно ухвали
Львівської міської ради «Про передачу
земельних ділянок на АДРЕСА_1 у м.
Львові»» від 27 грудня 2007 року №1459, між
ОСОБА_2 та Львівською міською радою
було укладено договір оренди землі на
п'ять років, до 27 грудня 2012 року (а.с.6-7).

Генеральним планом м. Львова,
затвердженим ухвалою Львівської
міської ради від 30.09.2010 року №3924 в межах
м. Львова земель
сільськогосподарського призначення не
передбачено, відтак по закінченню
строку дії договору оренди від 16.06.2009
року новий такий договір із позивачем
не укладався у зв'язку з тим, що змінено
цільове призначення указаної
земельної ділянки.

Відтак, поновлення договору оренди
землі мало здійснюватися у порядку
одержання земельної ділянки на праві
оренди за рішенням органу місцевого
самоврядування, у даному випадку
Львівської міської ради, а не за
рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.124 ЗК України,
передача в оренду земельних ділянок,
які перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється за
результатами проведення земельних
торгів, крім випадків, встановлених
частинами 2,3 ст.134 цього кодексу.

Недотримання цієї процедури є
порушенням органом місцевого
самоврядування господарської
компетенції під час укладення договору
оренди землі.

З метою ефективного використання
земельного фонду міста, залучення
додаткових коштів до бюджету,
Львівська міська рада прийняла ухвалу
№3116 від 20.03.2014 року «Про затвердження
переліку земельних ділянок,
призначених для продажу у власність
або для права оренди на земельних
торгах (аукціоні)», і в Додатку 1 до
Ухвали затвердила перелік земельних
ділянок призначених для продажу у
власність на земельних торгах, серед
яких і ділянка за адресою м. Львів,
АДРЕСА_1 (спірна земельна ділянка), що не
позбавляє позивача безпосередньо
брати участь у торгах для отримання у
власність указаної земельної ділянки.

Також судова колегія встановила, що
позивачем не було дотримано вимог ст.33
Закону України «Про оренду землі» про
те, що вона повинна був повідомити
Львівську міську раду про укладення
договору оренди землі на новий строк.
Будь-яких доказів про таке
повідомлення ОСОБА_2 не представила і
в апеляційний суд.

Тому у суду першої інстанції не було
правових підстав для поновлення
договору оренди землі від 16 червня 2009
року за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1 та
визнання його укладеним на раніше
визначених умовах з відповідачем на
підставі ст.33 Закону України «Про
оренду землі».

З урахуванням наведеного, апеляційна
скарга підлягає до задоволення,
рішення суду слід скасувати з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позову ОСОБА_2 за
безпідставністю вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.2-4,
313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу Львівської
міської ради - задовольнити.

Рішення Сихівського районного
суду м. Львова від 01 вересня 2014 року
скасувати та ухвалити нове.

В позові ОСОБА_2 до Львівської
міської ради та департаменту
містобудування ЛМР про визнання права
на оренду земельної ділянки та
визнання договору укладеним -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючої
АДРЕСА_1 в користь Львівської міської
ради 121 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Бермес І.В.

Судді:
Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.