Номер провадження № 2/313/325/2014
Номер справи № 313/1380/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М ЕНЕМ У К Р А Ї Н И

29 серпня 2014 року Веселівський районний суд

Запорізької області

В СКЛАДІ:

Головуючого судді: Калабухової О.А.

При секретарі: Бадюла В.А.

Розглянувши у відкритому засіданні в залі засідань Веселівського районного суду цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій вказує наступне: 24 квітня 2010 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Веселівського району управління юстиції в Запорізькій області, серія свідоцтва про шлюб НОМЕР_1.

Починаючи з листопада 2013 року по теперішній час подружжя проживає окремо.

Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з позивачкою та її батьками, ОСОБА_4, 1957 року народження та ОСОБА_5, 1958 року народженя, за адресою АДРЕСА_1. Факт народження ОСОБА_3 у шлюбі підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2, виданий 25 серпня 2010 року Новоуспенівською сільською радою Веселівського рйону Запорізької області.

Після фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачем, донька ОСОБА_3 залишилась проживати з позивачкою та її батьками, та остання перебуває на її утриманні. Будь якої постійної матеріальної допомоги, незважаючи на її потребу, донці відповідач не надає.

Батьківські права та обов'язки відносно дітей, що передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України, не виконує. А саме: не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не готує її до самостійного життя.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку відмовляється надавати кошти на утримання малолітньої ОСОБА_3, то позивачка має намір стягнути з нього аліменти на її утримання.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненням нею повноліття.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком винятків, передбачених статтею 184 цього кодексу.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Отже, викладене свідчить про те, що ОСОБА_2 має можливість і повинен сплачувати аліменти на малолітню дитину - ОСОБА_3 до досягненням нею повноліття.

Позивачка, в судовому засіданні пояснює, що відповідач дає кошти на утримання дитини лише після її прохання. Тому вона змушена постійно нагадувати відповідачу про необхідність надати ці кошти. Це змусило її звернутися до суду, щоб регулярно отримувати у встановлений законом порядку, матеріальну допомогу. Позивачка наполягає на стягненні ? частини його заробітку або іншого доходу, проте не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, позивачка вважає, що судовий збір на розгляд позовної заяви слід покласти та стягнути з відповідача. Оскільки саме з його вини позивачка вимушена звернутися до суду з вказаною заявою.

Відповідач позов визнає повністю та пояснює, що він на даний момент не має постійного місця роботи та постійного доходу. Проте аліменти визначенні йому, сплачувати згоден.

Вислухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд відмічає наступне: сторони знаходяться в шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 від 29 квітня 2010 року. В шлюбі мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками неповнолітньої дитини вказано батьком ОСОБА_2, матір'ю ОСОБА_1. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненням нею повноліття.

З листопада 2013 року сторони не проживають разом, що підтвердили у судовому засіданні позивач та відповідач. Дарина проживає разом з позивачкою, відповідач не надає регулярної допомоги на утримання дитини. Судом враховані умови , передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України. Відповідач не має постійного місця роботи, проте має тимчасові заробітки. Інших осіб на своєму утриманні, відповідач не має. В судовому засіданні відповідач повністю визнав позовні вимоги. За таких умов суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. 180, 181, 182, 183, Сімейного кодексу України Ст. 208-218 ЦПК України СУД

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї четвертої частини його заробітку або іншого доходу, проте не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 19 серпня 2014 року до досягненням дитини повноліття.

Судові витрати покласти на відповідача. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги.

СУДДЯ: ___________ О.А. Калабухова

29.08.2014