АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6986/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Омелюх В. М. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційними скаргами Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Надра», ОСОБА_2

на рішення Солонянського районного
суду Дніпропетровської області від 17
червня 2014 року

у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Надра» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та за зустрічним
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Надра» про визнання кредитного
договору удаваним правочином з
застосуванням наслідків визнання
правочину удаваним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом до
відповідачів, посилаючись на те, що між
відкритим акціонерним товариством
«Комерційний банк «Надра», назву якого
змінено на публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»,
та відповідачем ОСОБА_2 04 липня 2007 року
був укладений кредитний договір
«Автопакет» №8/2007/840-К/902-АП, відповідно
умов якого відповідачу було надано
кредит в сумі 12 000 доларів США з
виплатою процентної ставки 13.9% на рік
зі строком повернення до 03 липня 2012
року, а відповідач зобов'язався
належним чином виконувати умови
договору, повернути кредит та сплатити
проценти, а в разі порушення сплачувати
пеню та штрафи у визначених договором
розмірах.

Після укладення кредитного договору
банк виконав свої зобов'язання, видавши
позичальнику кредитні кошти, а
відповідач свої зобов'язання за
договором не виконував, в зв'язку з чим
станом на 17 вересня 2013 року утворилася
заборгованість за кредитом в сумі 10310,31
доларів США, що за курсом НБУ становить
82410 гривень 31 копійка, з яких
заборгованість за кредитом - в сумі 6542,21
доларів США, що еквівалентно 52291 гривні
88 копійок, по процентам - в сумі 1448,15
доларів США, що еквівалентно 11575
гривень 06 копійок, по пені - в сумі 1119,95
доларів США, що еквівалентно 8951 гривень
76 копійок і штрафу в сумі 1200 доларів
США, що еквівалентно 9591 гривня 60
копійок.

Виконання зобов'язань відповідача
ОСОБА_2 за цим кредитним договором, який
є змішаним, забезпечувалось порукою
відповідача ОСОБА_3, яка по укладеному 04
липня 2007 року договору поруки
зобов'язалася перед позивачем
відповідати солідарно з позичальником
у повному обсязі за своєчасне та повне
виконання зобов'язання за кредитним
договором, в тому числі повернути
кредит, сплатити відсотки, інші платежі
за кредитним договором та можливі
штрафні санкції у вигляді штрафу та
пені.

Відповідачам направлялась досудова
вимога щодо необхідності погасити
заборгованість за кредитним договором,
але відповідачі і після цього не
виконали взятих на себе зобов'язань по
поверненню кредиту та сплаті відсотків
за користування кредитними коштами, в
зв'язку з чим просить стягнути з
відповідачів солідарно вищезазначену
суму заборгованості по кредиту,
відсоткам, пені та штрафам за кредитним
договором, оскільки сторонами
зобов'язання за договором повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору або закону,
а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулись до суду із зустрічною
позовною заявою до публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про визнання кредитного
договору удаваним правочином із
застосуванням наслідків визнання
правочину удаваним, зазначивши на
обґрунтування своїх вимог, що вони мали
намір придбати для особистої та
трудової діяльності легковий
автомобіль, для чого ОСОБА_2 звернувся
до філіалу ПАТ КБ «Надра», де йому
роз'яснили порядок та процедуру
отримання кредиту, для чого йому було
необхідно зібрати пакет документів,
які в подальшому ним були передані до
банку, де представник банку фактично
умовив його брати кредит в іноземній
валюті - доларах США, так як процентна
ставка складала за таким кредитом 13.9 % в
той час як за гривневим кредитом вона
була значно вищою, та завірив його, що
зміна курсу гривні не передбачається,
при цьому саме банком було складено та
надано їм проект кредитного договору,
при підписанні якого вони не мали
сумніву, що банк діє відповідно до
вимог закону. 04 липня 2007 року між ними
та банком було укладено кредитний
договір «Автопакет» №8/2007/840-К/902-АП, за
яким було надано кредитні кошти в сумі
12000 доларів США, що на день укладення
договору відповідало по курсу 60000
гривням.

З посиланням на ст.235, ст.533 ЦК України
вважали, що укладений 04 липня 2007 року
кредитний договір є удаваним, оскільки
він був укладений з метою приховати
інший правочин, який сторони здійснили
в дійсності, а саме надання кредиту не в
іноземній валюті - доларах США, а в
національній валюті, оскільки кредит
носив цільовий характер і був наданий
для сплати вартості автомобіля, за який
кошти було перераховано в гривні, а не у
доларах США, при цьому зазначили, що
працівники банку достовірно розуміли,
що купівля-продаж автомобіля
здійснюється лише у гривні, про що
свідчить і видача кредитних коштів
позикодавцем позичальнику в сумі 60000
гривень. Крім того посилаються на те, що
відповідно до Декрету Кабінету
Монстрів України «Про систему
валютного регулювання та валютного
контролю» у банку не було
індивідуальної ліцензії на здійснення
розрахунків між ним та ОСОБА_2 в
іноземній валюті і тому банк не мав
права надавати кредит в доларах США, що
підтверджує фактичне укладення між
сторонами кредитного договору у
національній валюті - гривні, в зв'язку
з чим і повернення кредиту, відсотків,
сплата пені, штрафів за несвоєчасне
повернення кредиту повинні
здійснюватися у гривні, а, оскільки ним
за період дії кредитного договору
сплачено більше 73000 гривень, то
фактично ним погашено кредит, а
розрахунки щодо нарахованих відсотків,
пені та штрафів також необхідно
здійснити у гривні з урахуванням суми
кредиту 60000 гривень. Просили визнати
кредитний договір «Автопакет»
№8/2007/840-К/902-АП від 04 липня 2007 року
удаваним, застосувати наслідки
удаваного правочину та визнати
кредитний договір №8/2007/840-К/902-АП від 04
липня 2007 року укладеним в національній
валюті - гривні, вважаючи, що кредит
надано в сумі 60000 гривень та,
застосувавши наслідки удаваного
правочину, затвердити в якості додатку
до кредитного договору новий графік
платежів, складений із розрахунку, що
кредит наданий на суму 60000 гривень;
визнати, що станом на 24 липня 2012 року,
тобто на момент останньої дати
погашення кредиту сума погашення
склала більш 73000 гривень - 60000 гривень
тіла кредиту та 41700 гривень відсотків
за 5 років користування кредитом, а
також визнати, що строк дії кредитного
договору як укладений в національній
валюті закінчився 24 липня 2012 року.

Рішенням Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 17 червня
2014 року позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» за кредитним
договором «Автопакет» №8/2007/840-К/902-АП
від 04 липня 2007 року заборгованість по
кредиту в сумі 52291 (п'ятдесят дві тисячі
двісті дев'яносто одна) гривня 88
копійок, за відсотками в сумі 11575
(одинадцять тисяч п'ятсот сімдесят
п'ять) гривень 06 копійок, пеню в сумі 8951
(вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят одна)
гривня 76 копійок та штраф в сумі 9591
(дев'ять тисяч п'ятсот дев'яносто одна)
гривня 60 копійок, а всього - в сумі 82410
(вісімдесят дві тисячі чотириста
десять) гривень 31 копійка, відмовивши в
задоволені позову до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Надра» 824 (вісімсот
двадцять чотири) гривні 10 копійок
витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Надра" про визнання кредитного
договору удаваним правочином з
застосуванням наслідків визнання
правочину удаваним відмовлено.

З рішенням суду, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
не погодилися позивач та відповідач
ОСОБА_2 і звернулися до суду з
апеляційними скаргами, в яких: позивач
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги банку задовольнити
в повному обсязі; відповідач ОСОБА_2
просить скасувати рішення суду першої
інстанції в частині задоволення позову
на користь банка та про відмову у
задоволенні його та ОСОБА_3 зустрічного
позову і ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову до
нього та задовольнити його і ОСОБА_3
позовні вимоги .

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг та заявлених
вимог, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційні скарги
необхідно відхилити, а рішення суду
залишити без змін з наступних підстав.

Судом установлено, що між позивачем -
Відкритим акціонерним товариством
«Комерційний банк «Надра»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Надра» (а.с.22-24), як позикодавцем
та відповідачем ОСОБА_2 як
позичальником, ОСОБА_3 як поручителем 04
липня 2007 року був укладений договір
«Автопакет» №8/2007/840-К/902-АП (а.с.15-18),
відповідно до умов якого відповідачу
було надано на умовах забезпеченості,
повернення, строковості та платності
грошові кошти в сумі 12000 доларів США зі
сплатою 13,9 % річних з терміном
повернення до 03 липня 2007 року, а
відповідач, як позичальник,
зобов'язався повернути кредит шляхом
сплати щомісячно мінімально
необхідного платежу в розмірі 281,64
доларів США в порядку, що передбачений
в п.2.2.2, п.2.2.3 договору, а в разі
порушення умов договору в частині
строку сплати мінімально необхідного
платежу згідно п.2.2.4 договору
сплачувати штрафні санкції та
відповідно до розділу 5 договору на
вимогу банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла на час
виникнення заборгованості, за кожний
день прострочення.

Виконання умов кредитного договору
згідно п.3.2.1-3.2.12 кредитного договору
(а.с.7) та укладеного 04 липня 2007 року до
кредитного договору «Автопакет»
№8/2007/840-К/902-АП договору поруки (а.с.10)
забезпечувалось порукою фізичної
особи - відповідача ОСОБА_3, яка
відповідно до п.3.2 кредитного договору
та п.1 договору поруки є поручителем та
відповідає по зобов'язаннях
позичальника за кредитним договором
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, що свідчить про те, що
поручитель зобов'язався перед
позивачем відповідати солідарно з
позичальником у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання
зобов'язання за кредитним договором
«Автопакет» №8/2007/840-К/902-АП від 04 липня
2007 року.

Відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у
сумі 12000 доларів США, що
підтверджується заявою про видачу
готівки № 182 (а.с.15), але в порушення умов
договору не виконав взяті на себе
грошові зобов'язання та не виплачував в
повному обсязі та у встановлені
кредитним договором строки суму
кредиту та відсотки, що свідчить про
істотне порушення ним в
односторонньому порядку умов
укладеної кредитної угоди, внаслідок
чого станом на 17 вересня 2013 року
утворилася заборгованість за кредитом
в сумі 10310,31 доларів США, що за курсом
НБУ становить 82410 гривень 31 копійка, з
яких заборгованість за кредитом в сумі
6542,21 доларів США, що еквівалентно 52291
гривень 88 копійок, по процентам в сумі
1448,15 доларів США, що еквівалентно 11575
гривень 06 копійок, по пені в сумі 1119,95
доларів США, що еквівалентно 8951 гривень
76 копійок і штрафу в сумі 1200 доларів
США, що еквівалентно 9591 гривня 60
копійок (а.с.4-7), яку суд першої
інстанції, керуючись ст.ст. 611,615 ЦК
України, обгрунтовано вважав
необхідним стягнути з відповідача
ОСОБА_2

Відмовляючи в задоволенні вимог
позивача про стягнення заборгованості
солідарно і з поручителя ОСОБА_3, суд
першої інстанції, керуючись ч.4 ст.559,
ст.526 ЦК України, обґрунтовано
посилався на те, що у кредитному
договорі строк виконання основного
зобов'язання чітко визначений в п. 1.1.4 -
03 липня 2012 року.

За таких обставин у відповідача
виникло право пред'явити вимогу до
поручителя ОСОБА_3 про виконання
порушеного зобов'язання щодо
повернення кредиту, починаючи з 03 липня
2012 року, протягом наступних шести
місяців.

Відповідачем не надано суду доказів
звернення до ОСОБА_3 з відповідною
заявою як до поручителя про
необхідність здійснити погашення
заборгованості за кредитним договором,
укладеним з ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про визнання кредитного
договору удаваним правочином із
застосуванням наслідків визнання
правочину удаваним суд першої
інстанції, керуючись ст.99 Конституції
України, ст.ст.192, 235, 533 ЦК України,
ст.ст.19,47 Закону України «Про банки і
банківську діяльність», ст.5 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
систему валютного регулювання та
валютного контролю», обґрунтовано
посилався на те, ПАТ КБ «Надра» на день
укладення спірного кредитного
договору договір «Автопакет»
№8/2007/840-К/902-АП (а.с.15-18) мав видану в
установленому законом порядку
ліцензію на здійснення валютних
операцій та письмовий дозвіл на
здійснення операцій із валютними
цінностями (а.с.64-66); укладаючи
кредитний договір №8/2007/840-К/902-АП від 04
липня 2007 року, сторони мали на меті
укласти саме такий договір, за яким
банк зобов'язався надати гроші в кредит
під відсотки, а інша сторона, отримавши
кредитні кошти, зобов'язалась їх
повернути в установлений договором
строк, при цьому відповідач ОСОБА_2 як
позичальник пояснив суду, що при
укладені договору представник банку
запропонував йому укласти кредитний
договір на отримання коштів в
іноземній валюті, а він погодився з цим,
оскільки такі умови договору на той час
йому були вигідні і відповідали його
волі, а стали невигідними коли змінився
курс долара США в сторону збільшення, а
відповідно збільшились і щомісячні
платежі по поверненню кредиту в
перерахунку на гривню. Відповідач
ОСОБА_2 в своїх поясненнях зазначив, що
розумів ризики укладення кредитного
договору в іноземній валюті, але
розраховував на те, що курс гривні буде
стабільний і він зможе з урахуванням
свого матеріального становища
повернути кредит, при цьому ним
повернення кредитних коштів
здійснювалось до 2012 року включно, що
підтверджується і розрахунком
позивача про розмір заборгованості за
кредитом станом на 17 вересня 2013 року
(а.с.11-14), і поки банк не звернувся з
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором відповідачі
умови укладеного кредитного договору
не оспорювали. Зміст договору не
суперечить вимогам ЦК України, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам; спірний
кредитний договір укладено у формі,
встановленій законом, та був
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним,
при цьому сторони правочину мали
необхідний обсяг цивільної
дієздатності, що свідчить про
відповідність укладеного між
сторонами 04 липня 2007 року кредитного
договору «Автопакет» №8/2007/840-К/902-АП
вимогам ст.203 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги позивача
щодо необґрунтованої відмови у
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3
не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК
України).

Разом з тим із настанням певної події,
яка має юридичне значення,
законодавець пов'язує термін, який
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК
України).

Згідно п.1.1 договору поруки від 04 липня
2007 року, поручитель повинен виконати
зобов'язання в тому ж порядку, який
встановлено для позичальника
Договором «Автопакет».

З кредитного договору вбачається, що
термін погашення кредиту - до 03 липня 2012
р., тому в цьому разі підлягають
застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України
про те, що порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

За таких обставин у банку виникло право
пред'явити вимогу до поручителя про
виконання порушеного зобов'язання
боржника щодо повернення кредиту,
починаючи з 03 липня 2012 року, протягом
наступних шести місяців. Позивач
звернувся з позовом до поручителя лише
23.10.2013 року.

Доводи апеляційної скарги відповідача
ОСОБА_2 щодо неповноти встановлення
судом першої інстанції обставин
справи, неправильного та неповного
дослідження доказів та їх оцінки, які
призвели до ухвалення неправомірного
рішення не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки не спростовують
висновки суду та встановлені ним
обставини, а зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці та особистого тлумачення
апелянтом норм права.

Порушень матеріального чи
процесуального права, які могли б
призвести до скасування судового
рішення, судом апеляційної інстанції
не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Надра» та ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Солонянського районного суду
Дніпропетровської області від 17 червня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:
О.П.Варенко

Судді:
В.С.Городнича

О.В.Лаченкова