Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді:
Гордійчук С.О.

суддів : Боймиструка
С.В., Буцяка З.І.

секретар судового
засідання :Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Рівному апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи" на рішення Костопільського
районного суду від 23 квітня 2014 року у
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредитні
ініціативи" до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення .

в с т а н
о в и л а :

Рішенням Костопільського
районного суду від 23 квітня 2014 року в
задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредитні
ініціативи" до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення відмовлено.

В поданій на рішення апеляційній
скарзі позивач вказує на його
незаконність та необгрунтованість
через неправильне застосування норм
матеріального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Вказує, що суд не врахував, що до даного
часу заборгованість відповідачем не
погашена, кредитні кошти не повернуто,
внаслідок чого у позивача на підставі
іпотечного договору та ч.1 ст. 33 Закону
України ''Про іпотеку'' виникло право на
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Посилання суду на те, що
позивачем не доведено співмірність
наявного боргу з вартістю предмету
іпотеки не може бути підставою для
відмови у позові.

Суд не врахував, що позивач як
іпотекодержатель не зобов'язаний
надсилати іпотекодавцю відповідні
повідомлення про звернення стягнення
на предмет іпотеки, у разі
безпосереднього звернення
іпотекодавця з відповідною вимогою до
суду.

По наведених підставах просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

В судове засідання сторони не
з'явились. Відповідач подав до суду
заяву про відкладення справи на іншу
дату у зв'язку із сімейними
обставинами, проте будь-яких доказів з
цього приводу суду не подав, а тому
неявку в судове засідання ОСОБА_1
апеляційний суд визнає неповажною.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з того, що
письмова вимога, передбачена ст. 35
Закону України ''Про іпотеку'' банком
іпотекодавцю та боржнику не
направлялась, тому позов є передчасним.
Крім того, сума заборгованості за
кредитним договором неспівмірна із
вартістю предмета іпотеки тому в
задоволенні позову слід відмовити.

Проте колегія суддів не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, оскільки згідно з ч. 2
ст. 35 Закону України ''Про іпотеку''
положення частини першої цієї статті
не є перешкодою для реалізації права
іпотекодержателя звернутись у
будь-який час за захистом своїх
порушених прав до суду в установленому
законом порядку. Відповідачі
скористалися своїм правом
заперечувати проти вимог
іпотекодержателя у судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи,
ТзОВ "Кредитні ініціативи" набуло
статусу нового кредитора/стягувачана
підставі договору відступлення прав
вимоги від 17.12.2012 року за кредитним
договором від 20.02.2008 року укладеного
між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_1
та за іпотечним договором № 099/09 від
20.02.2008 року іпотекодавцем згідно якого
є ОСОБА_2, (а.с.5-11,18-25).

В порушення положень ст.526 ЦК України
позичальник не виконує належним чином
свої зобов'язання відповідно до умов
кредитного договору, в результаті чого
виникла заборгованість в сумі 112 050, 37
грн. згідно розрахунку заборгованості
за кредитом, який відповідачем не
оспорюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

У силу статей 514, 516 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до положення ч.1 ст.33 Закону
України "Про іпотеку", що у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Право звернення стягнення на
предмет іпотеки передбачене і п.3.1.9
іпотечного договору.

Зі змісту ст.546,572,575,589,590ЦК України
випливає, що виконання зобов'язання
може забезпечуватись іпотекою -
заставою нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця.
У разі невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель (позивач) набуває
право звернення стягнення на предмет
застави, яке здійснюється за рішенням
суду, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За таких обставин, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги щодо
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а саме, житловий будинок
загальною площею 104,3 кв.м., житловою
площею 67,8 кв.м., що розташований в
АДРЕСА_1 та належать відповідачу на
праві власності в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№098/08 від 20.02.2008 р., яка становить 112 050,37
грн. (станом на 01.06.2013р.) підлягають
задоволенню.

На підставі вимог ст.ст. 38, 41
Закону України "Про іпотеку" суд вважає,
що вищезазначений предмет іпотеки слід
реалізувати шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України "Про виконавче
провадження" з дотриманням вимог
Закону України "Про іпотеку".

При визначенні початкової ціни
предмета іпотеки суд виходить із
роз'яснень, наданих у п.42 Постанови
Пленуму ВССУ, відповідно до яких в
резолютивній частині рішення суду в
разі задоволення позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд може
зазначити, що початкова ціна
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Стосовно позовної вимоги про
виселенняСтасюка В.І.., то статтею 39
Закону України "Про іпотеку"
передбачено, що одночасно з рішенням
про звернення стягнення на предмет
іпотеки суд за заявою іпотекодержателя
вправі винести рішення про виселення
мешканців.

Разом з тим, у частині 1 ст. 40 цього
ж Закону зазначено, що звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
в порядку, встановленому законом.

У частинах 2 і 3 цієї ж статті
визначено певний порядок дій банку:
після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
всі мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо
виселення всіх громадян, що мешкають у
житловому будинку або житловому
приміщенні, на які звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, передбачено і
частиною 3 ст. 109 ЖК України. Вимога про
добровільне звільнення житлового
приміщення може бути направлена разом
з вимогою, передбаченою ч. 1 ст. 35 Закону
України "Про іпотеку".

Виходячи із аналізу наведених
правових норм закону, примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо добровільно мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника, або в інший погоджений
сторонами строк.

Частиною 3 ст. 10 і частиною 1 ст. 60
ЦПК України передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч зазначеним
процесуальним нормам позивач не надав
доказів отримання ОСОБА_2 вимоги про
добровільне звільнення жилого
приміщення.

Саме з цих підстав вимоги про
виселення не підлягають задоволенню, а
тому висновок суду в цій частині є
правильним.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, ЦПК
України, ст.546, 572, 575, 589, 590 Цивільного
кодексу України, ст.33, 38, 39 Закону
України "Про іпотеку", колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю "Кредитні
ініціативи" задовольнити частково.

Рішення Костопільського
районного суду від 23 квітня 2014 року в
частині відмови в задоволенні позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки скасувати.

Позов товариства з
обмеженою відповідальністю "Кредитні
ініціативи" до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки
задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості в
розмірі 112 050,37 грн. за кредитним
догором №098/08 від 20.02.2008 року, що
укладений між ПАТ "АК Промінвестбанк "
та ОСОБА_1 який складається із 96474,73 грн.
заборгованості по тілу кредиту та 15575,64
грн. заборгованості по відсотках,
звернути стягнення на предмет іпотеки
згідно іпотечного договору № 099/09 від
20.02.2008 року та додаткової угоди №191/08
від 24.03.2008 року до нього, що належить
ОСОБА_2 на праві власності відповідно
до свідоцтва про право власності на
нерухоме майно від 06.05.2007 року, а саме:
житловий будинок загальною площею 104,3
кв.м., житловою площею 67,8 кв.м., що
розташований в АДРЕСА_1.

Реалізувати предмет іпотеки шляхом
його продажу на прилюдних торгах у
межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України "Про виконавче провадження" з
дотриманням вимог Закону України "Про
іпотеку" із початковою ціною, що
встановлюється на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТзОВ
«Кредитні ініціативи» судовий збір в
розмірі 1680 грн. (одна тисяча шістьсот
вісімдесят грн.) 75 коп.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий :

Судді: