Справа №303/5856/14-ц
Номер рядка стат. звіту - 26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року

м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді
Камінського С.Е.,

при секретарі Федорці
В.В.,

за участю : представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Біша Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в
м.Мукачево цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк», ОСОБА_4,
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору приватний нотаріус ОСОБА_6 про
визнання договору іпотеки недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_4,
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору приватний нотаріус ОСОБА_6 про
визнання недійсним договору іпотеки
від 27 лютого 2008 року, укладений між
ОСОБА_4 та Закритим акціонерним
товариством «ПриватБанк»,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк», посвідчений
приватним нотаріусом Мукачівського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
та зареєстрований в реєстрі за № 153 та
зобов'язання Мукачівського
міськрайонного управління юстиції
Закарпатської області вилучити з
Державного реєстру іпотек запис про
державну реєстрацію договору іпотеки
від 27 лютого 2008 року за реєстраційним №
153 та вилучити з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна запис про державну реєстрацію
заборони відчуження за реєстраційним
№ 153-30, яку накладено згідно договору
іпотеки від 15.05.2008 року за
реєстраційним № 153.

Позовні вимоги мотивує тим, що між
ОСОБА_7 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено
кредитний договір №MKA0GA від 22.02.2008
року. У забезпечення виконання
боргових зобов'язань за кредитним
договором від 22.02.2008 року між ОСОБА_4 та
банком укладено договір іпотеки від
27.02.2008 року. Відповідно до умов
вказаного договору іпотеки ОСОБА_4
передала банку в іпотеку нерухоме
майно - житловий будинок за адресою
АДРЕСА_1. Про укладення договору
іпотеки він дізнався 01.08.2014 року під час
отримання витягу з реєстру речових
прав на нерухоме майно. Як вбачається
із рішення Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 31.05.2013 р. по справі №
303/2135/13-ц, яке залишено в силі ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20.11.2013 р. по справі №6-35772св13,
він (позивач) є власником ј житлового
будинку за адресою : АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за померлим батьком. Однак
договір іпотеки від 27 лютого 2008 року
укладений з порушенням чинного
законодавства, без згоди співвласників
будинку №12 за адресою АДРЕСА_1, без
виділу в натурі та реєстрації як

Стр. 2 із 4

окремого об'єкту нерухомості частки
іпотекодавця. Відповідач ОСОБА_4
розпорядилася своєю часткою без згоди
іншого співвласника та без виділу її в
натурі та реєстрації як окремого
об'єкту нерухомості.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав та пояснив, що між ОСОБА_7 та
ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний
договір від 22.02.2008 року. У забезпечення
виконання боргових зобов'язань за
даним кредитним договором між ОСОБА_4
та банком укладено договір іпотеки від
27.02.2008 року. Відповідно до умов
вказаного договору іпотеки ОСОБА_4
передала банку в іпотеку нерухоме
майно - житловий будинок за адресою
АДРЕСА_1. Однак ОСОБА_4 не мала права
цього робити, оскільки рішенням
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 31.05.2013 р. по
справі № 303/2135/13-ц, яке залишено в силі
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20.11.2013 р. по
справі №6-35772св13, ОСОБА_3 є власником ј
житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1
в порядку спадкування за померлим
батьком. Про укладення договору
іпотеки від 27 лютого 2008 року він
дізнався 01.08.2014 року під час отримання
витягу з реєстру речових прав на
нерухоме майно, одже строк давності
звернення до суду не сплив.

Представник відповідача Біша Ю.Г. в
судовому засіданні позов не визнав,
зазначив, що позовні вимоги не
підлягають до задоволення і просив у
позові відмовити повністю. Свої
заперечення проти заявлених вимог
представник відповідача обґрунтовує
тим, що право власності на нерухоме
майно виникає у спадкоємця з моменту
державної реєстрації цього майна.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини, проте право
власності на нерухоме майно у разі
прийняття спадщини виникає у
спадкоємця з моменту державної
реєстрації речового права на нерухоме
майно. На день підписання договору
іпотеки єдиним власником була ОСОБА_4,
нотаріусом перевірено надані ОСОБА_4
документи для укладення договору
іпотеки відповідно до норм
законодавства. Відповідно до
розрахунку заборгованості за
кредитним договором №MKA0GA
укладеним між ОСОБА_7 та ПАТ КБ
«ПриватБанк» станом на 23.10.2014 р.
заборгованість відсутня. Статтею 599 ЦК
України встановлено, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином. Згідно із ч.1 ст. 17
Закону України «Про іпотеку» іпотека
припиняється у разі припинення
основного зобов'язання або закінчення
строку дії іпотечного договору. А отже
і нема підстав для визнання іпотечного
договору від 27.02.2008 р. недійсним. Також
просить застосувати у даній справі
наслідки спливу строку позовної
давності.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилася, надіслала до суду заяву
про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача Мукачівського
міськрайонного управління юстиції в
судове засідання не з'явився, про час і
місце розгляду справу був належним
чином повідомлений.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору, приватний
нотаріус Мукачівського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явилася, надіслала до
суду листа, у якому просить розглянути
справу за її відсутності, задоволення
позовних вимог залишає на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, які з'явилися,
дослідивши письмові докази у справі,
з'ясувавши обставини, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, оцінивши досліджені в
судовому засіданні докази у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов необхідно задоволити частково, з
наступних мотивів і підстав.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються відповідними
нормами Цивільного кодексу України та
Закону України «Про іпотеку».

Згідно ч.1 ст.203 ЦК України, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Відповідно до ст.215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Статтею 236 ЦК України встановлено, що
правочин, визнаний судом недійсним, є
недійсним з моменту його вчинення.

Стр. 3 із 4

Згідно ст.316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. У відповідності до ч.2 ст.328
ЦК України право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно вимог ч.3 ст.5 Закону України «Про
іпотеку», частина об'єкта нерухомого
майна може бути предметом іпотеки лише
після її виділення в натурі і
реєстрації права власності на неї як
окремий об'єкт нерухомості.

У відповідності до вимог ч.2, 3 ст.6
Закону України «Про іпотеку», майно, що
є у спільній власності, може бути
передане в іпотеку лише за нотаріально
засвідченою згодою усіх співвласників.
Співвласник нерухомого майна має право
передати в іпотеку свою частку в
спільному майні без згоди інших
співвласників за умови виділення її в
натурі та реєстрації права власності
на неї як на окремий об'єкт нерухомості.
Іпотекодавець зобов'язаний до
укладення іпотечного договору
попередити іпотекодержателя про всі
відомі йому права та вимоги інших осіб
на предмет іпотеки, в тому числі ті, що
не зареєстровані у встановленому
законом порядку.

Відповідно до ст.60 ЦПК, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги і заперечення.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні належними
доказами встановлено, що 22.02.2008 року між
ОСОБА_7 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено
кредитний договір №MKA0GA. У
забезпечення виконання боргових
зобов'язань за кредитним договором від
22.02.2008 року між ОСОБА_4 та ПАТ КБ
«ПриватБанк» укладено договір іпотеки
від 27.02.2008 року. Відповідно до умов
вказаного договору іпотеки ОСОБА_4
передала банку в іпотеку нерухоме
майно - житловий будинок за адресою
АДРЕСА_1.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 31.05.2013 р.
у справі № 303/2135/13-ц, яке залишено в силі
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20.11.2013 року у
справі №6-35772св13, визнано за ОСОБА_3
право власності на 1/4 частину житлового
будинку за адресою : АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за померлим батьком.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду від 31.05.2013 року, позиція якого була
підтримана ухвалою від 20.11.2013 року
Вищого спеціалізованого суду України,
також встановлено що ОСОБА_3 є
зареєстрованим в будинку АДРЕСА_1 з
10.01.1979 року, після смерті батька ОСОБА_8,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, прийняв
спадщину на його майно і набув право
власності на 1/4 частину цього будинку.

Таким чином встановлено, що при
укладенні договору іпотеки від 27
лютого 2008 року відповідача ОСОБА_4 та
ЗАТ «ПриватБанк», правонаступником
якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», були
порушені вимоги, встановлені статтями 5
та 6 Закону України «Про іпотеку», а у
зв'язку із цим і право власності ОСОБА_3
на належну йому частку майна.

Зазначені обставини у відповідності до
вимог ст.215 ЦК України є підставою для
визнання недійсним даного правочину -
договору іпотеки від 27 лютого 2008 року.

При вирішенні справи суд не вбачає
підстав для застосування до даного
спору наслідків спливу позовної
давності, оскільки встановлено, що
позивач ОСОБА_3 про існування договору
іпотеки від 22 лютого 2008 року дізнався
01.08.2014 року під час отримання витягу з
реєстру речових прав на нерухоме майно.
Раніше він не приймав участь у судових
спорах з приводу даного нерухомого
майна і не міг знати про таку обставину.

З врахуванням всіх вищенаведених
обставин суд прийшов до висновку, що
позов ОСОБА_3 в частині визнання
недійсним договору іпотеки від 27
лютого 2008 року, укладеного між ОСОБА_4
та Закритим акціонерним товариством
«ПриватБанк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк»,
посвідченого приватним нотаріусом
Мукачівського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 зареєстрованого в
реєстрі за № 153 та зобов'язання
Мукачівського міськрайонного
управління юстиції вилучити з
Державного реєстру іпотек запис про
державну реєстрацію договору іпотеки

Стр. 4 із 4

від 27 лютого 2008 року за реєстраційним №
153 необхідно задоволити.

У частині вимог щодо вилучення з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна запису про
державну реєстрацію заборони
відчуження за реєстраційним № 153-30, яку
накладено згідно договору іпотеки від
15.05.2008 року за реєстраційним № 153, у
задоволенні позову необхідно
відмовити, оскільки договір іпотеки
від 15.05.2008 року не є предметом розгляду
у даній справі.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Оскільки, права та
охоронювані законом інтереси позивача
порушені лише з боку відповідачів ПАТ
КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4, то судові
витрати (сплачений судовий збір)
підлягає стягненню лише з них на
користь держави.

Керуючись ст.ст.16, 203, 215, 236, 316, 328 ЦК
України, ст.ст.5, 6 Закону України «Про
іпотеку», ст.ст.10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволити
частково.

Визнати недійсним договір іпотеки від
27 лютого 2008 року, укладений між ОСОБА_4
та Закритим акціонерним товариством
«ПриватБанк», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк»,
посвідчений приватним нотаріусом
Мукачівського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 та зареєстрований в
реєстрі за № 153.

Зобов'язати Мукачівське міськрайонне
управління юстиції Закарпатської
області вилучити з Державного реєстру
іпотек запис про державну реєстрацію
договору іпотеки від 27 лютого 2008 року
за реєстраційним № 153.

Стягнути солідарно з Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк», м.Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ІДН НОМЕР_1, мешканки
АДРЕСА_2 в користь держави судовий збір
у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60
коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
учать у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
С.Е.
Камінський