Ухвала

іменем україни

12 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М., Висоцької В.С.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
приватного акціонерного товариства
«Українське Дунайське пароплавство»,
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Ізмаїл та
Ізмаїльському районі Одеської області,
Одеського територіального управління
державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України про
скасування актів, визнання нещасного
випадку таким, що пов'язаний з
виробництвом, зобов'язання вчинити
певні дії та відшкодування моральних
збитків, за касаційними скаргами
приватного акціонерного товариства
«Українське Дунайське пароплавство»,
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Ізмаїл та
Ізмаїльському районі Одеської області
на рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 05 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
04 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2003 року ОСОБА_4 звернулась до
суду із вказаним вище позовом, у якому,
з врахуванням уточнених позовних
вимог, просила скасувати акт Н-5 від 26
червня 2002 року та акт НТ від 10 липня 2002
року, визнати випадок із смертельним
наслідком таким, що пов'язаний із
виробництвом, зобов'язати Одеське
територіальне управління державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України та
приватне акціонерне товариство
«Українське Дунайське пароплавство»
(далі - ПАТ «Українське Дунайське
пароплавство») скласти акт
спеціального розслідування нещасного
випадку за формою Н-1 та в рахунок
відшкодування моральної шкоди
стягнути з ПАТ «Українське Дунайське
пароплавство» на користь позивача 37
тис. грн.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 стався нещасний
випадок із смертельним наслідком з її
чоловіком - ОСОБА_5, який працював у
відкритому акціонерному товаристві
«Українське Дунайське пароплавство»
(правонаступник - ПАТ «Українське
Дунайське пароплавство») на посаді
капітана теплохода «Златоуст» у
процесі виконання ним трудових
обов'язків. Було проведено спеціальне
розслідування нещасного випадку із
смертельним наслідком, за результатами
якого складено акт від 26 червня 2002 року
та акт НТ від 10 липня 2002 року, нещасний
випадок визнано таким, що не пов'язаний
з виробництвом.

Позивач вважає, що висновки комісії та
обставини, встановлені комісією у ході
розслідування не відповідають
фактичним обставинам настання смерті
її чоловіка, акти складено з грубим
порушенням вимог Положення «Про
порядок розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 21 серпня 2001 року
№ 1094, у зв'язку з чим дані акти мають
бути судом скасовані. Також позивач
посилається на значні моральні
страждання і вважає, що набула право на
відшкодування таких збитків, тому
просила суд задовольнити позов у
обраний нею спосіб.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 05
березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 04 червня 2014 року, позов
задоволено частково.

Скасовано акт форми Н-5 від 26 червня 2002
року та акт форми НТ від 10 липня 2002 року,
складені за результатом розгляду
нещасного випадку (смерті), що мав місце
ІНФОРМАЦІЯ_1 на теплоході ПАТ
«Українське Дунайське пароплавство» -
«Златоуст».

Визнано нещасний випадок, що мав місце
ІНФОРМАЦІЯ_1 на теплоході ПАТ
«Українське Дунайське пароплавство» -
«Златоуст» з капітаном - ОСОБА_5 таким,
що пов'язаний з виробництвом.

Зобов'язано Одеське територіальне
управління державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
скласти акт спеціального
розслідування нещасного випадку за
формою Н-1.

Стягнуто з ПАТ «Українське Дунайське
пароплавство» на користь ОСОБА_4 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
- 10 тис. грн.

Стягнуто з Одеського територіального
управління державної служби гірничого
нагляду та промислової безпеки України
та з ПАТ «Українське Дунайське
пароплавство» на користь Держави
судовий збір в розмірі по 243 грн 60
коп. з кожного.

У касаційних скаргах ПАТ «Українське
Дунайське пароплавство» та Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Ізмаїл та
Ізмаїльському районі Одеської області
просять скасувати оскаржувані судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій, посилаючись на порушення
судами обох інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційних скарг правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги підлягають відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про
часткове задоволення позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився і апеляційний суд, виходив з
доведеності того, що смерть капітана
ОСОБА_5 настала під час виконання
службових обов'язків на робочому місці
(за штурвалом судна), внаслідок
дії психофізіологічного фактору -
емоціонального перенавантаження під
час виведення секції баржі з мілини, що
свідчить про наявність підстав, з
врахуванням положень ст. 440-1 ЦК УРСР (1963
року), ст. 38 Закону України «Про охорону
праці», Положенням «Про порядок
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 21 серпня 2001 року
№ 1094, для задоволення позову в частині
скасування актів від 26 червня 2002 року
та форми НТ від 10 липня 2002 року,
визнання нещасного випадку таким, що
пов'язаний із виробництвом,
зобов'язання скласти акт Н-1 та
стягнення моральних збитків у
визначеному судом розмірі.

Доводи касаційних скарг та наявні в
матеріалах справи документи не
свідчать про порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
тому колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційні скарги.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги приватного
акціонерного товариства «Українське
Дунайське пароплавство» та Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в місті Ізмаїл та
Ізмаїльському районі Одеської області
відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 05
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 04
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.М. Колодійчук

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська