Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №278/1317/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
Мокрецький Віктор Іванович
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

Головуючого - судді
Трояновської Г.С.

суддів
Худякова А.М., Павицької Т.М.

при секретарі
Ковальській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
розірвання договору та зобов»язання
повернути грошові кошти

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Житомирського районного суду
Житомирської області від 16 травня 2014
року ,-

встановила:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання
договору та зобов»язання повернути
грошові кошти та, уточнивши позовні
вимоги, просив розірвати договір на
сервісне обслуговування та
продовження гарантійних зобов»язань
від 07.02.2014 року , укладений між ним та
ФОП ОСОБА_2, та зобов»язати останнього
повернути йому вартість системи
водоочищення в розмірі 1500 грн., а також
стягнути 3000 грн. на відшкодування
моральної шкоди. В обґрунтування
позовних вимог зазначав, що 07.02.2014 року
він придбав у відповідача систему
водоочищення СВ-3110 вартістю 1500 грн.
Посилався на те, що відповідач не надав
йому потрібної інформації про систему
водоочищення, що спричинило придбання
ним товару, який не має потрібних
споживчих властивостей. З огляду на
наведене та, ураховуючи заподіяні
моральні страждання, пов»язані з
вимушеними змінами та незручностями,
спричиненими не належною системою
водоочищення, просив задовольнити
позов.

Рішенням Житомирського районного
суду Житомирської області від 16 травня
2014 року позов задоволено частково.
Розірвано договір придбання системи
водоочищення СВ-3110 та договір
сервісного обслуговування та
продовження гарантійних зобов»язань
№416 від 07.02.2014 року, укладеного між ФОП
ОСОБА_2, як продавцем, та ОСОБА_1
Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
на відшкодування вартості системи
водоочищення СВ-3110 - 1500 грн. та на
відшкодування моральної шкоди 500 грн., а
всього 2 000 грн. В решті позову
відмовлено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 в
дохід держави судовий збір - 487грн.20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Зокрема, зазначає, що суд вийшов за
межі заявленого позову та розірвав
договір придбання системи
водоочищення. Вказує, що з протоколами
дослідження питної води, які позивач
подав до суду в ході розгляду справи,
він ознайомлений не був, а результати
досліджень води, зазначені в цих
протоколах, викликають сумнів,
оскільки відібрання зразків води для
дослідження здійснювалося самим
позивачем. До того ж позивачем надано
копії цих протоколів, а не оригінали
або завірені належним чином копії.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої
інстанції та підтверджено матеріалами
справи позивач 7 лютого 2014 року придбав
у ФОП ОСОБА_2 систему водоочистки СВ-3110
за 1500грн., що підтверджується
квитанцією до прибуткового касового
ордеру №416 від 07.02.2014 року /а.с.7/.

Цього ж дня між позивачем
(замовником) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (виконавцем)
було укладено договір на сервісне
обслуговування та продовження
гарантійних зобов»язань системи
водоочистки СВ-3110, на підставі якого в
квартирі позивача АДРЕСА_1 виконавцем
була встановлена зазначена система
/а.с.6/.

20 лютого 2014 року позивач
звернувся до відповідача з письмовою
претензією, посилаючись на те, що
останній не надав достовірної
інформації щодо якості та вартості
системи водоочистки СВ-3110, зазначив, що
ця система не очищує воду від вапна, яке
міститься в її складі та просив
розірвати договір на сервісне
обслуговування та продовження
гарантійних зобов»язань від 07.02.2014 року
та повернути йому 1500грн. /а.с.5/.

В суді апеляційної інстанції
позивач пояснив, що придбаваючи
водоочисну систему сподівався, що цей
прилад спроможний очищувати воду від
осадів вапна, оскільки саме про такі
властивості товару в усній формі
заявляли працівники ФОП ОСОБА_2 Проте,
будь-яких інструкцій, сертифікатів чи
інших документів на товар, які б
містили інформацію про його споживчі
властивості, виробника і т.і.
відповідач не надав.

Матеріалами справи також не
підтверджується, що відповідачем було
надано будь-яку інформацію позивачу
щодо властивостей придбаної ним
системи очистки води.

Із протоколів Житомирського
обласного лабораторного центру
Держсанепідслужби №187 та №188 від 12
травня 2014 року дослідження питної води
за місцем проживання позивача
вбачається, що якість питної води за
своїм хімічним складом як до
фільтрації водоочисною системою СВ-3110
так і після фільтрації є однаковою,
тобто внаслідок використання цієї
системи очищення води не відбулося.

Встановивши такі обставини, суд
на підставі Закону України «Про захист
прав споживачів» дійшов
обґрунтованого висновку про порушення
прав ОСОБА_1, як споживача, оскільки
ненадання інформації спричинило
придбання останнім товару, який не має
потрібних споживачеві властивостей.

Відповідно до вимог ч.1 ст.15
Закону України «Про захист прав
споживачів» споживач має прав на
одержання необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про продукцію, що забезпечує
можливість її свідомого і
компетентного вибору. Інформація
повинна бути надана споживачеві до
придбання ним товару чи замовлення
роботи (послуги).

Правові наслідки порушення права
споживача на інформацію визначені у ч.7
ст.15 Закону України «Про захист прав
споживачів» . Зокрема, згідно із п.1
цієї норми у разі, коли надання
недоступної, недостовірної, неповної
або несвоєчасної інформації про
продукцію та про виробника (виконавця,
продавця) спричинило придбання
продукції, яка не має потрібних
споживачеві властивостей, споживач має
право розірвати договір і вимагати
відшкодування завданих йому збитків.

А тому висновки суду першої
інстанції в частині розірвання
договору придбання системи
водоочищення СВ-3110, договору на
сервісне обслуговування та
продовження гарантійних зобов»язань
та відшкодування відповідачем збитків,
завданих позивачу, у вигляді вартості
цієї системи, є обґрунтованими.

Водночас, суд не вирішив питання про
обов»язок покупця повернути товар
продавцю, а тому рішення суду першої
інстанції в цій частині необхідно
змінити, зобов»язавши позивача
повернути фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 систему водоочищення СВ - 3110
вартістю 1500грн.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону«Про
захист прав споживачів» при
задоволенні вимог споживача, суд
одночасно вирішує питання щодо
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

А тому суд, врахувавши глибину
душевних страждань позивача, ступінь
вини відповідача, виходячи з принципу
розумності, виваженості та
справедливості визначив розмір
відшкодування моральної шкоди, з чим
погоджується колегія суддів.

Доводи, наведені в апеляційній
скарзі про вихід за межі позовних вимог
є безпідставними, оскільки вимоги
позивача стосуються обставин,
пов»язаних з розірванням договору та
стягненням вартості придбаного товару.

Посилання відповідача на те, що
протоколи дослідження питної води
викликають сумнів, оскільки відібрання
зразків води для дослідження
здійснювалося самим позивачем
спростовуються актом відбору проб води
№251 від 12.05 2014 року Житомирського
міськрайонного відділу лабораторних
досліджень, з якого вбачається, що
відбір проб проводила посадова особа, а
саме фельдшер санітарний ОСОБА_3 /а.с.66/.

Заперечуючи проти доводів
відповідача в апеляційній скарзі про
те, що позивачем надано до суду копії
цих протоколів, а не оригінали або
завірені належним чином копії, позивач
надав до суду апеляційної інстанції
оригінали протоколів, які були
оглянуті в судовому засіданні, а їх
копії посвідчені.

Обов»язок доказування у справах,
що відносяться до категорії захисту
прав споживачів, покладається на
продавця товару, а тому саме він має
бути зацікавлений у наданні доказів на
спростування позовних вимог.

Натомість відповідач по справі -
ФОП ОСОБА_2 правового інтересу до
справи не проявляв, у судові засідання
як першої так і апеляційної інстанції
не з»являвся, доказів на спростування
доводів позивача не надавав,
клопотань, в тому числі і про
призначення експертиз, не заявляв, а
тому суд вирішив справу керуючись
принципом змагальності сторін /ст. 10
ЦПК України/ на підставі наявних у
справі доказів.

З огляду на наведене, за виключеням
обставин, пов"язаних із поверненням
товару продавцю, рішення суду першої
інстанції залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313,
314, 316, 317,319,324,325 ЦПК України, колегія
суддів,-

в и р і ш
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного
суду Житомирської області від 16 травня
2014 року змінити.

Доповнити абзац 3-й резолютивної
частини рішення наступним
словосполученням - „зобов"язати
ОСОБА_1 повернути фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 систему
водоочищення СВ - 3110 вартістю 1500грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: