АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Головуючий у1 інстанції - Сенюта
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого
Панченка М.М.,

суддів
Вербової І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі
Мікітчак А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві заяву
ОСОБА_2, яка діє за дорученням ОСОБА_3,
про ухвалення додаткового рішення у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Радикал
Банк» до Приватного підприємства
«Валтар» та ОСОБА_3 про стягнення
кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 02 жовтня 2014 року позов
задоволено. Зокрема, стягнуто
солідарно з ПП «Валтар» та ОСОБА_3 борг
за кредитом, з урахуванням відсотків та
штрафних санкцій, у сумі 1.507.128 грн.54 коп.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
27 листопада 2014 року апеляційну скаргу
ОСОБА_2, яка діє за дорученням ОСОБА_3, на
рішення суду першої інстанції
відхилено, а вказане рішення залишено
без змін.

Крім того, ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 27 листопада 2014 року скасовано
ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 02 жовтня 2014 року, якою визнано
неподаною зустрічну позовну заяву
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Радикал Банк» про визнання
недійсним, в частині, кредитного
договору та припинення договору
поруки.

01 грудня 2014 року, ОСОБА_2 звернулася до
суду з заявою про ухвалення
додаткового рішення, в якій просила
стягнути з позивача за первісним
позовом ПАТ «Радикал Банк» 500 грн.
витрат на правову допомогу, понесених
відповідачем ОСОБА_3 в процесі розгляду
справи. Посилалася на ч. 3 ст. 89 ЦПК
України, згідно якої в інших випадках
закриття провадження у справі, а також
у разі залишення заяви без розгляду
відповідач має право заявити вимоги
про компенсацію здійснених ним витрат,
пов'язаних з розглядом справи,
внаслідок необґрунтованих дій
позивача.

Колегія суддів дійшла висновку про
відмову в ухваленні додаткового
рішення з таких підстав.

Відповідно до ст.220 ЦПК Українисуд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення; 2) суд, вирішив питання про
право, не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягали передачі, або які
дії треба виконати; 3) суд не допустив
негайного виконання рішення у випадках
встановлених статтею 367 цього Кодексу;
4) судом не вирішено питання про судові
витрати.

Так, звертаючись до суду з заявою про
ухвалення додаткового рішення, заявник
фактично послався на те, що судом не
вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції, задовольняючи
первісний позов ПАТ «Радикал Банк»,
обґрунтовано стягнув з відповідачів
судові витрати, понесені позивачем.

Згідно ч. 5 цієї ж статті, якщо суд
апеляційної або касаційної інстанції,
не передаючи справи на новий розгляд,
змінює рішення або ухвалює нове, суд
відповідно змінює розподіл судових
витрат.

Оскільки, судом апеляційної інстанції
оскаржуване рішення залишено без змін,
то відсутні підстави для повторного
розподілу судових витрат.

Крім того, із системного аналізу ст. 220
ЦПК України вбачається, що чинним
законодавством передбачено можливість
ухвалення додаткового рішення
виключно до рішення суду, а не ухвали.
Як слідує із матеріалів справи, судом
апеляційної інстанції рішення в даній
справі не ухвалювалися.

Щодо посилань заявника на ч. 3 ст. 89 ЦПК
України, варто зазначити наступне.

Так, за змістом зазначеної норми, в
інших випадках закриття провадження у
справі, а також у разі залишення заяви
без розгляду відповідач має право
заявити вимоги про компенсацію
здійснених ним витрат, пов'язаних з
розглядом справи, внаслідок
необґрунтованих дій позивача.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України
передбачено, що у разі відмови позивача
від позову понесені ним витрати
відповідачем не відшкодовуються, а
витрати відповідача за його заявою
стягуються з позивача. Однак якщо
позивач не підтримує своїх вимог
унаслідок задоволення їх відповідачем
після пред'явлення позову, суд за
заявою позивача присуджує стягнення
всіх понесених ним у справі витрат з
відповідача.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, позовна заява ПАТ «Радикал
Банк» без розгляду не залишалася, Банк
від свого позову не відмовлявся,
провадження у справі не закривалося, а
тому відсутні підстави для компенсації
судових витрат, понесених відповідачем
ОСОБА_3, за рахунок позивача.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів не вбачає підстав для
задоволення заяви про ухвалення
додаткового рішення.

Відповідно до ч.5 ст.220 ЦПК Українипро
відмову в ухваленні додаткового
рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 307, 220 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А :

В задоволенні заяви ОСОБА_2, яка діє за
дорученням ОСОБА_3, про ухвалення
додаткового рішення - відмовити.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: