РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/16334/13-ц

№ пр. 2/521/2270/14

10 листопада 2014 року

Малиновський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого судді - Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря - Борисової
Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини, за
позовом третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору,
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини, за
позовом третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору,
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною
заявою, в якій просить стягнути з
відповідача на її користь аліменти на
утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1/3 частки з усіх видів
заробітку щомісячно починаючи з дня
пред'явлення позову до досягнення
дитиною повноліття, допустити негайне
виконання рішення у межах суми платежу
за один місяць, а також стягнути
понесені нею судові витрати.

Позов обґрунтований такими
обставинами. З 26.06.2004 року по 25.02.2008 року
позивач перебувала у шлюбі з
відповідачем. Від шлюбу у них
народилася донька - ОСОБА_5. Відповідач
щомісячно сплачує аліменти в розмірі
1000 грн., проте цих коштів на розвиток
дитини не вистачає, оскільки дитина
відвідує гурток з танців, художню
студію, займається з репетиторами,
частко хворіє, що потребує додаткових
витрат. Крім того, з липня 2013 року
відповідач усунувся від обов'язку
утримувати дитину. У зв'язку з цим
позивач змушена була звернутися до
суду з позовом.

Крім того, за ухвалою суду від 22.04.2014
року було прийнято до розгляду в одному
провадженні разом із первісним позовом
позов третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору,
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини, а також
позов третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору,
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання.

Позов ОСОБА_3 обґрунтований такими
обставинами. ОСОБА_3 перебувала у шлюбі
з відповідачем, який було розірвано
30.03.2004 року. Від шлюбу у них народився
син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 Відповідач
після розірвання шлюбу залишився
проживати з позивачем та сплачував
щомісячно аліменти в розмірі 1000 грн. З
січня 2014 року припинив сплату
аліментів, у зв'язку з цим ОСОБА_3
просить стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання дитини в
розмірі 1/4 частки з його заробітку
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Позов ОСОБА_4 обґрунтований такими
обставинами. ОСОБА_4 є матір'ю
відповідача. Вона ІНФОРМАЦІЯ_3, на цей
час пенсіонерка, не працює та потребує
матеріальної допомоги. Оскільки
відповідач має регулярний дохід,
ОСОБА_4 просить стягнути з відповідача
на її утримання аліменти в розмірі 1/4
частки з його заробітку.

У судовому засіданні позивач та
представник позивача позов підтримали
та просили його задовольнити,
заперечували проти задоволення позову
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Представник позивача
подала письмові заперечення проти
позову ОСОБА_4, в яких посилалася на те,
що ОСОБА_4 щомісячно отримує пенсію, має
у власності нерухоме майно, автомобіль
та не потребує додаткового утримання з
боку сина.

Представник відповідача проти
первісного позову заперечував, подав
письмові заперечення проти позову,
зазначивши, що відповідач є інвалідом
ІІ групи, на його утриманні також
перебувають неповнолітні діти та мати
похилого віку. Грошові кошти у розмірі
1000 грн., які сплачує відповідач
позивачу, складають майже повний
прожитковий мінімум на дитину у віці
від 6 до 12 років. Витрати, на які
посилається позивач, є за своєю суттю
додатковими і СК України передбачає
інший порядок їх стягнення. Позов
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 представник
відповідача визнав.

Представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Заслухавши первісного позивача, а
також представників сторін і третіх
осіб із самостійними вимогами,
дослідивши письмові докази по справі
та вивчивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що первісний позов,
позов ОСОБА_3, позов ОСОБА_4 належить
задовольнити частково, зважаючи на
такі обставини.

Як встановлено в судовому засіданні,
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було
розірвано 18.03.2008 року, про що у Другому
відділі РАЦС Приморського районного
управління юстиції м. Одеси зроблено
відповідний актовий запис № 69.

ІНФОРМАЦІЯ_1 від зазначеного шлюбу
народилася дитина ОСОБА_5, про що в
Книзі реєстрації народжень 30.07.2005 року
у Відділі РАЦС Київського районного
управління юстиції м. Одеси зроблено
відповідний актовий запис № 1104.

Малолітня ОСОБА_5 проживає разом
із позивачем, знаходиться на її
утриманні. Згідно з довідкою від 13.05.2014
року № 85 ОСОБА_1 працювала у ТОВ «Ствол»
на посаді менеджера по закупкам з 01.11.2013
року по 18.02.2014 року та була звільнена за
власним бажанням згідно з наказом від
18.02.2014 року. За відомостями Одеського
міського центра зайнятості у
матеріалах справи ОСОБА_1 не перебуває
на обліку у центрі зайнятості та
допомогу по безробіттю не отримує.

Представник відповідача надав
суду докази на підтвердження того, що
ОСОБА_2 періодично зустрічається з
донькою ОСОБА_5 та купує їй необхідні
речі та іграшки, а саме: квитанції з
дитячого магазину «Антошка» від 15.02.2014
року на суму 509 грн., 06.04.2014 року на суму
4149,16 грн., від 24.05.2014 року на суму 2021,58
грн. та від 15.09.2014 року на суму 674,25 грн.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2
перебував у шлюбі з ОСОБА_3, який було
розірвано 30.03.2004 року, про що у Відділі
РАЦС Київського районного управління
юстиції м. Одеси зроблено відповідний
актовий запис № 232.

Від цього шлюбу народився син - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1.
Неповнолітній ОСОБА_6 проживає разом із
матір'ю ОСОБА_3, знаходиться на її
утриманні. Разом із тим, судом
встановлено, що ОСОБА_6 навчається у
приватній загальноосвітній школі І-ІІІ
ступенів «Майбуття». Навчання сина у
школі починаючи з 2013 року оплачує
ОСОБА_2 у розмірі 2200 грн. щомісяця, що
підтверджується наданими суду
квитанціями від 05.09.2013 року, 05.02.2014 року
та 15.09.2014 року. Крім того, представник
відповідача надав суду квитанції від
03.09.2014 року, 27.09.2014 року на підтвердження
того, що ОСОБА_2 іноді купує необхідні
речі для сина.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4, 1939
р.н., є матір'ю ОСОБА_2, про що зазначено у
його свідоцтві про народження серії
НОМЕР_2. Відповідно до листа Головного
управління ПФУ в Одеській області №
8993/05 від 02.09.2014 року ОСОБА_4 не перебуває
на обліку в управліннях ПФУ в Одеській
області та пенсію не отримує. ОСОБА_4 є
людиною похилого віку, має
захворювання, у зв'язку з чим потребує
кошти на лікування, що підтверджується
випискою з історії хвороби та
квитанціями про сплату коштів на
придбання ліків у матеріалах справи.

ОСОБА_2 з квітня 2012 року по теперішній
час працює на посаді судді
Приморського районного суду м. Одеси, а
також перебуває на обліку Головного
управління ПФУ в Одеській області і
отримує пенсію по інвалідності згідно
з довідкою № 282 від 03.04.2014 року. Оцінюючи
майновий стан платника аліментів, суд
також враховує те, що ОСОБА_2 щомісячно
сплачує платежі згідно з укладеним між
ним та Одеським обласним управлінням
ПАТ «Державний ощадний банк України»
кредитним договором № 30139415 від 30.07.2013
року у зв'язку з придбанням автомобілю
у розмірі 4620 грн. щомісяця, що
підтверджується копіями квитанцій у
матеріалах справи, а також копією
витягу про реєстрацією в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна від
24.07.2013 року.

Таким чином, спірні відносини між
сторонами виникли із приводу виконання
відповідачем як батьком свого
обов'язку щодо утримання дитини, а
також виконання ним як повнолітнім
сином свого обов'язку щодо утримання
своїх батьків, та регулюються главами
15, 17 СК України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при
визначені розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно з ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні
дочка, син зобов'язані утримувати
батьків, які є непрацездатними і
потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 205 СК України суд
визначає розмір аліментів на батьків у
твердій грошовій сумі і (або) у частці
від заробітку (доходу) з урахуванням
матеріального та сімейного стану
сторін. При визначенні розміру
аліментів та додаткових витрат суд
бере до уваги можливість одержання
утримання від інших дітей, до яких не
пред'явлено позову про стягнення
аліментів, дружини, чоловіка та своїх
батьків.

Зважаючи на викладені обставини, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підлягають
задоволенню частково. Визначаючи
частку заробітку (доходу) ОСОБА_2, яка
буде стягуватися як аліменти на
утримання дітей та його матері, суд
враховує його матеріальне становище,
кількість осіб, яким присуджуються
аліменти, наявність у нього боргових
зобов'язань, а також встановлений
прожитковий мінімум для дитини
відповідного віку та непрацездатних
осіб, та вважає за необхідне присудити
аліменти на утримання ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 у розмірі 1/8 частки заробітку
відповідача на кожного.

Питання про розподіл судових витрат
суд вирішує відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 202, 205
Сімейного кодексу України, ст. 10, 11, 60, 88,
212-215 Цивільного процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді
1/8 частки заробітку, щомісячно,
починаючи з 15 серпня 2013 року до
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вигляді
1/8 частки заробітку, щомісячно,
починаючи з 25 березня 2014 року до
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
аліменти на її утримання у вигляді 1/8
частки заробітку, щомісячно, починаючи
з 25 березня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 716 (сімсот
шістнадцять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Ю.В. Тополева