Справа № 308/808/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2014 року Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області в особі

головуючої судді
Сарай А.І.

при секретарі
Козар Г.В.

з участю позивача
ОСОБА_1

адвокатів
ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Ужгород
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про стягнення суми завданих
збитків та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення суми завданих
збитків та моральної шкоди.
Посилається на те, що з 08 на 09 березня 2012
року він виявив залиття підвального
приміщення в квартирі АДРЕСА_1,
власником якої він є, а власником іншої
квартири за № 2 в вказаному будинку є
відповідачка ОСОБА_4 Відповідно,
підвальні приміщення належні до
квартир теж межують. Він відразу через
знайомих звернувся до відповідачки щоб
вона вжила заходів щодо припинення
підтоплення належного йому
підвального приміщення, так як в нього
всі прилади водопостачання справні і
витік відбувався у відповідачки, однак
остання не вжила жодних заходів щодо
припинення залиття його підвального
приміщення. Пізніше, він звернувся до
аварійно-диспетчерської служби
третьої особи, які приїхавши за
викликом, повідомили, що в зв'язку з
відсутністю доступу до квартири
відповідачки, усунути витік води не
мають можливості і запропонували
перекрити водопостачання до квартири
№ 2, однак можуть таке зробити тільки
після встановлення запорного крану на
ввід квартири АДРЕСА_2. Він вимушений
був за свої кошти найняти спеціаліста,
який встановив запорний кран, після
чого аварійна служба перекрила
водопостачання квартири АДРЕСА_2 та
опломбовано ввід. Після встановлення
запорного крану і перекриття
водопостачання до квартири АДРЕСА_2,
залиття підвального приміщення в
квартирі АДРЕСА_1 припинилося. За його
зверненнями КП «ВУВКГ м. Ужгорода»
складено акти обстеження від 30.03.2012 р., з
яких випливає, що виявлено залиття
підвального приміщення квартири № 1 та
вжито заходів з перекриття
водопостачання квартири № 2 до
усунення витоку та власниці квартири №
2 винесено припис № 14 від 30.03.2012 р.
Вказане підтверджується документами,
складеними КП «ВУВКГ м. Ужгорода»:
актом обстеження водомірного вузла від
30.03.2012 р.; приписом від 30.03.2012 р.; довідкою
від 24.04.2013 р. Внаслідок залиття
підвального приміщення та приміщення
сходової площадки вартість робіт по
проведенню відновлювального ремонту
та встановленню крана кульового
становить 1142 грн., що підтверджується
висновком будівельно-технічної
експертизи дослідження від 08.01.2013 р. №
0004/2012. Внаслідок залиття було
пошкоджено обладнання, що знаходилось
в його підвальному приміщені, яке
внаслідок підтоплення не працює, а
саме: свердлильна машина з регулюючим
механізмом ПС-2 Комунарас +
Електродриль ИЭ1032; свердлильний станок
з підйомним механізмом + Електромотор з
патроном для свердел ВЭ0-1М;
штангенциркуль професіональний; стіл
дерев'яний канцелярський покритий
шпоном. Вказані матеріальні цінності
втратили своє функціональне
призначення та не працюють внаслідок
попадання води, покриття корозією.
Згідно звіту про оцінку майна від 04.04.2012
р. їх вартість становить 5933.3 грн. За
звіт про оцінку та експертне
дослідження він сплатив 400 грн. та 600
грн. відповідно. Крім цього, просить
стягнути з ОСОБА_4 компенсацію за
заподіяну йому моральну шкоду, яку
оцінює у 5000 грн.

Просить стягнути з відповідачки ОСОБА_4
суму заподіяних збитків у розмірі 1142
грн. за проведення відновлювального
ремонту та встановленню крана
кульового, вартість пошкодженого
внаслідок залиття обладнання для
господарських потреб в сумі 5933.3 грн., 1000
грн. за проведення оцінки та
експертного дослідження та завдану
моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Позивач та його адвокат в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві та просять позов
задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилася. Подала заперечення проти
позову в яких зазначила, що ОСОБА_1
звернувся до неї з позовом від 04.02.2014 р.
з вимогою відшкодування йому суму
збитків, завданих внаслідок залиття
підвального приміщення та
господарського обладнання по АДРЕСА_1,
ще 08.03.2012 р. Зазначені вимоги не визнає,
вважає їх такими, що заявлені
безпідставно та необгрунтовано. З
даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду
через майже два роки від часу подій,
внаслідок яких, на думку позивача,
виникло порушення його прав та завдано
збитків. До звернення у суд з даним
позовом, позивач не ставив до неї
жодних вимог та претензій, як і не
повідомляв про завдані збитки, що дає
їй підстави беззаперечно стверджувати,
що обставини на які посилається
позивач є надуманими, а подані докази
сфальсифіковані. Виходячи із змісту
позову 08.-09.03.2012 р. позивач виявив факт
залиття і тільки 30.03.2012 р. (більше як
через 20 днів) повідомив про це КП
«Водоканал», яке припинило
водопостачання (акт від 30.03.2012 р.). Таким
чином, весь цей час позивач свідомо не
викликав аварійну службу та не
повідомляв її про цей факт. Крім того,
доступу до водопровідного колодязя для
перекриття водопостачання вона також
не мала, так як він знаходиться на
території, що належить позивачу. Її
підпису в акті обстеження водомірного
вузла та приписі від 30.03.2012 р. немає.
Крім того, в зазначених документах не
правильно вказана адреса її постійного
проживання, а це є адреса, яка вказана
позивачем у даній заяві, про що позивач
добре знав. Таким чином, позивач умисно
не повідомив КП «Водоканал», що за
адресою АДРЕСА_2 вона не проживає, а
тому своєчасно знати про зазначені
вище факти вона не могла. Позивачем
порушено п. 15.6 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства від
27.06.2008 р. № 190, стосовно несвоєчасного
повідомлення ліцензованої організації
про факт залиття. Єдиним документом, що
нібито підтверджує факт залиття є акт
КП «Водоканал» від 30.03.2012 р. в якому
відсутні будь-які відомості, що
внаслідок залиття були пошкоджені
свердлильна машина, свердлильний
станок, штангель циркуль та стіл
канцелярський. Доводи позивача з цього
приводу є надуманими та не
підтверджені належними та допустимими
доказами. Висновки суб'єкта оціночної
вартості є повністю сфальсифікованими.
Згідно висновку про вартість
пошкодженого майна від 04.04.2012 р. в
основу цін бралися до уваги ринкові
ціни станом на 23.11.2012 р. та 22.03.2013 р.
Зазначене свідчить про повну
фальсифікованість висновків
експертом, так як ціни, які були взяті
за основу діяли пізніше ніж складений
сам висновок. Просить відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_1 повністю.

Адвокат відповідачки в судовому
засідання позовні вимоги не визнав та
просив у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення сторін суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити частково виходячи з
наступного.

Згідно з положеннями ст.ст. 22 ч.1, 1166 ч. 1,
ч. 2 ЦК України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Під шкодою розуміється майнова шкода,
що виражається у зменшенні майна
потерпілого в результаті порушення
належного йому майнового права.
Причинний зв'язок між протиправною
поведінкою особи та завданою шкодою є
обов'язковою умовою відповідальності,
яка передбачає, що шкода стає
об'єктивним наслідком поведінки
заподіювача шкоди.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 83).
Власницею квартири АДРЕСА_2 станом на
березень 2012 року була відповідачка
ОСОБА_4, яку остання 04.07.2012 р. на підставі
договору міни передала у власність
інших осіб (а.с. 69).

08.03.2012 р. позивачем було виявлено
залиття підвального приміщення його
квартири з квартири ОСОБА_4, про що він
звернувся із заявами на ім'я директора
КП «Водоканал м. Ужгорода» з проханням
створити комісію для визначення
причини витікання води, вжиття
відповідних заходів та відключення
живлення водопроводу квартири
відповідачки (а.с. 81, 82).

Факт залиття водою вказаного дня
підвального приміщення та
несправності крана кульового позивача
підтвердив допитаний в судовому
засіданні в якості свідка ОСОБА_5, який
на той час був співмешканцем
відповідачки та проживав разом з нею.

З акту обстеження від 30.03.2012 р.,
складеного представниками КП
«Водоканал м. Ужгорода» в присутності
власника ОСОБА_4 вбачається, що за
адресою АДРЕСА_2 було проведено
обстеження виконання вимог Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання і водовідведення в
населених пунктах України, виявлено
залиття підвального приміщення
квартири № 1 та вжито заходи - перекрито
водопостачання квартири № 2 до
усунення витоку згідно припису № 14 від
30.03.2012 р. Даний акт та припис про
усунення витоку було направлено ОСОБА_4
(а.с. 10-12).

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, які мають
рівні права щодо подання доказів, особа
на власний розсуд розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору і
зобов'язана довести обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях
(ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України).

Власність зобов'язує і власник повинен
здійснювати своє право не спричиняючи
шкоди правам інших осіб (ст. 13
Конституції України, ст. 319 ЦК України).

Тягар утримання майна відповідно до
вимог ст. 322 ЦК України несе власник
майна, яке йому належить.

Громадяни, які мають у приватній
власності жилий будинок (квартиру),
зобов'язані забезпечувати його
схоронність, провадити за свій рахунок
поточний і капітальний ремонт,
утримувати в порядку придомову
територію (ст. 151 ЖК України).

Як встановлено, на день заподіяння
шкоди власником квартири АДРЕСА_2 була
ОСОБА_4, що не заперечується
відповідачкою згідно наданих нею
письмових заперечень та її адвокатом в
судовому засіданні. Відповідно до ст. 61
ЦПК України обставини визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі не підлягають
доказуванню.

З дослідження № 0004/2012
будівельно-технічної експертизи від
08.01.2013 р. вбачається, що об'єктом
дослідження є квартира АДРЕСА_1. За цією
ж адресою розташована квартира № 2.
Дані квартири являють собою результат
поділу житлового будинку, який раніше
знаходився за адресою АДРЕСА_1.
Житловий будинок було поділено на
основі ухвали колегії суддів від 12.03.2009
р. Дослідження проводилося 11.04.2012 р. та в
ході експертизи були виявлені сліди
вологи в підвальному приміщенні та
сліди плісені в коридорі. Відновленню
підлягають ділянки стін підвалу площею
12 м.кв., ділянки стін підвалу площею 30.91
м.кв. та кран кульовий. Згідно
складеного кошторису вартість робіт по
відновлювальному ремонту та
встановленого крана кульового
складають 1142 грн. (а.с. 14, 15).

Доказів на підтвердження того, що
вказану шкоду завдано не з її вини,
відповідачка суду не надала.

За таких обставин, позов і відповідні
доводи позивача у частині вимог
стягнення з ОСОБА_4 заподіяних йому
збитків за проведення
відновлювальному ремонту та
встановленого крана кульового, на
думку суду, є обґрунтованими.

Твердження ОСОБА_1 про те, що в
результаті залиття з вини ОСОБА_4 у
березні 2012 року підвального приміщення
його квартири, обладнання для
господарських потреб, що знаходилося в
підвальному приміщенні (свердлильна
машина з регулюючим механізмом ПС-2
Комунарас + Електродриль ИЭ1032,
свердлильний станок з підйомним
механізмом + Електромотор з патроном
для свердел ВЭ0-1М, штангенциркуль
професіональний та стіл дерев'яний
канцелярський покритий шпоном) було
пошкоджено, не заслуговують на увагу,
оскільки позивач, в порушення вимог ст.
60 ЦПК України, не довів суду
причинно-наслідкового зв'язку між
затопленням підвального приміщення
квартири та пошкодженням вказаного
обладнання, зокрема те, що дане
обладнання на момент затоплення дійсно
знаходилося у підвальному приміщенні.
Тому, в задоволенні позовних вимог
позивача про стягнення з ОСОБА_4 на його
користь вартості пошкодженого
внаслідок залиття обладнання для
господарських потреб в сумі 5933.3 грн.,
згідно складеного звіту про оцінку
майна від 04.04.2012 р., слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала
за наявності її вини.

Встановлено, що по вині відповідачки
(власниці квартири на момент залиття)
відбулося залиття підвального
приміщення квартири та пошкодження
майна позивача, тому обов'язок
відшкодовувати йому моральну шкоду
лежить на ній.

Розмір моральної шкоди, виходячи із
засад розумності, виваженості та
справедливості з урахуванням
характеру та обсягу моральних
страждань позивача, яких він зазнав в
результаті пошкодження підвального
приміщення квартири, суд оцінює у суму
1000 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з
ОСОБА_4 на користь позивача слід
стягнути 1142 грн. завданої матеріальної
шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Оскільки позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, то з
відповідачки на користь позивача
підлягають стягненню понесені та
документально підтверджені витрати на
оплату судового збору в сумі 487.2 грн., що
складається з 243.6 грн. за пред'явлення
вимог майнового характеру та 243.6 грн. за
пред'явлення вимоги про відшкодування
моральної шкоди, витрати на оплату за
проведення будівельно-технічної
експертизи від 08.01.2013 р. в сумі 600 грн.

На підставі викладено, керуючись ст.ст.
88, 209, 213-215 ЦПК України, ст. 13 Конституції
України, ст.ст. 22, 23, 319, 322, 1166, 1167 ЦК
України, ст. 151 ЖК України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1142
(одну тисячу сто сорок дві) гривні
завданої матеріальної шкоди та 1000 (одну
тисячу) гривень моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 487
(чотириста вісімдесят сім) гривень 20
копійок сплаченого судового збору та 600
(шістсот) гривень судових витрат за
проведення будівельно-технічної
експертизи.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд протягом 10 днів з дня
його проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Головуюча
Сарай А.І.