Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 року
м.
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
у складі:

головуючої - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Андрушко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів на малолітню
дитину,-

ВСТАНОВИВ:

10.10.2014 року позивач звернулася до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
з відповідачем перебуває у шлюбі з
18.11.2006 року, від якого мають малолітню
дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом
останнього часу відповідач проживає
окремо та не надає матеріальної
допомоги на утримання дитини, не
виконуючи своїх батьківських
обов'язків. Через відсутність
взаєморозуміння, почуття любові та
поваги сімейні відносини між ними не
склалися. Тому збереження шлюбу вважає
неможливим і просить шлюб розірвати,
після розірвання шлюбу відновити їй
дошлюбне прізвище «ОСОБА_1», а також
стягнути з відповідача на її користь
аліменти на утримання дочки в розмірі
1/4 всіх видів його заробітку, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

Позивач та її представник у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали з
підстав, зазначених в позовній заяві.
Позивач пояснила, що у зв'язку з
погіршенням взаємовідносин між нею та
відповідачем вони близько року
припинили шлюбні відносини та спільно
не проживають. Дитина проживає з нею та
потребує матеріального утримання, яким
відповідач постійно не забезпечує.

Відповідач у судовому засіданні
позов визнав та не заперечував, що
дитина проживає з позивачем, пояснивши,
що причиною припинення із серпня 2014
року шлюбних відносин була відсутність
взаєморозуміння та неприязні
відносини між ними. Представник
відповідача підтримала позицію
відповідача.

Суд, заслухавши пояснення сторін та
їхніх представників, дослідивши
письмові матеріали справи, з'ясувавши
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позовна заява, оцінивши
докази в їх сукупності, дійшов до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним з подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України
визначено, що суд постановляє рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 18.11.2006 року між
позивачем та відповідачем відділом
реєстрації актів цивільного стану
Житомирського міського управління
юстиції було зареєстровано шлюб, від
якого вони мають малолітню дочку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб та
копією свідоцтва про народження
дитини. Через відсутність
взаєморозуміння між сторонами
припинені шлюбні відносини,
примирятися вони не бажають, мір для
цього не приймають.

Зважаючи на те, що збереження шлюбу
можливе тільки на почуттях взаємної
любові та поваги, взаєморозуміння та
взаємодопомоги, що є морально-правовою
основою шлюбу, тому суд вважає, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечитиме
інтересам обох сторін, внаслідок чого
наявні підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу за проханням
позивача суд вважає можливим відновити
їй дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Статтею 180 СК України передбачено
обов'язок батьків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Також суд встановив, що добровільної
угоди щодо утримання дитини між
сторонами не досягнуто.

Відповідач, будучи батьком
малолітньої дитини, зобов'язаний
здійснювати її утримання до досягнення
нею повноліття, що відповідає
положенням ст. 51 Конституції України та
ст. 180 СК України.

Відповідач є працездатною особою,
працює та має постійний дохід, що
вбачається з довідки КП «Житомирського
академічного українського
музично-драматичного театру ім. І.
Кочерги» № 77 від 25.09.2014 року, доказів
перебування на його утриманні інших
осіб, його тяжкого матеріального
становища, а також доказів на
підтвердження інших обставин, які
мають істотне значення при визначенні
розміру аліментів, ним не надано.

За таких обставин суд стягує з
відповідача на користь позивача
аліменти на утримання малолітньої
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4
частини всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
дитиною повноліття.

Разом з тим, суд приймає визнання
позову відповідачем, оскільки воно не
суперечить закону та не порушує прав,
свобод та інтересів інших осіб.

За подання до суду позовної заяви в
частині позову про розірвання шлюбу
позивачем сплачено судовий збір в
розмірі 243,60 грн., тому підлягає
стягненню на її користь з відповідача.
А в частині позову про стягнення
аліментів з відповідача підлягає
стягненню судовий збір у дохід держави,
так як позивач звільнена від сплати
судового збору за подання до суду
позову про стягнення аліментів, що
передбачено правилами розподілу
судових витрат згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК
України.

Враховуючи викладене та
керуючись ст. 51 Конституції України, ст.
ст. 104, 105, 110, 112, 113, 174, 180, 182, 183, 191 СК
України, ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18 листопада 2006
року відділом реєстрації актів
цивільного стану Житомирського
міського управління юстиції між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 за актовим записом № 2315,
розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1
відновити дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця та жителя АДРЕСА_1,
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1)
аліменти на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) на
малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частини всіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, до
досягнення дитиною повноліття.

Аліменти стягувати, починаючи з 10
жовтня 2014 року.

Рішення суду в межах суми платежу за
один місяць підлягає негайному
виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене
до Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Копію рішення про
розірвання шлюбу після набрання ним
законної сили надіслати до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставлення відмітки.

Суддя
Л.М.
Семенцова