АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Головуючий у1-й інстанції - Грегуль О.В.
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 жовтня 2014 року. Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

Саліхова В.В.

при секретарі
Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 17 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 17 липня 2014 року задоволені
позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення аліментів.

Суд стягнув на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в
розмірі 1600 грн. щомісячно, але не менше
ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 25 червня
2014 року і до досягнення дітьми
повноліття.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
та невідповідність висновків суду
обставинам справи, що призвело до
постановлення незаконного та
необґрунтованого рішення, просить
рішення суду змінити - визначити розмір
аліментів на утримання дітей в твердій
грошовій сумі 1 000 грн. щомісячно - по 500
грн. на кожну дитину.

В суд апеляційної інстанції сторони не
з'явились, про місце та час
апеляційного розгляду повідомлені
належним чином, про що свідчать
завірені штемпелем поштового
відділення та підписом начальника
відділення зв'язку зворотні
повідомлення про вручення судових
повісток: ОСОБА_2 - 6 вересня 2014 року;
ОСОБА_1 - 8 вересня 2014 року (а.с.34-35). Суд
ухвалив розглядати справу у їх
відсутність, оскільки відповідно до
положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони,
належним чином повідомленої про час і
місце розгляду справи, не перешкоджає
апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія приходить до висновку про те,
що апеляційну скаргу слід відхилити з
таких підстав.

При ухваленні рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
вважав встановленим, що відповідач є
батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Діти проживають разом з матір'ю.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що висновки суду щодо наявності
підстав для задоволення позовних вимог
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом проведена неправильна оцінка
доказів, що призвело до неправильного
встановлення обставин справи та
неправильного вирішення справи, не
можуть бути прийняті судом апеляційної
інстанції в якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення
враховуючи наступне.

При визначенні розміру аліментів суд
відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України
повинен врахувати: стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

За правилом ч.1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Доводи відповідача про необхідність
сплати аліментів у розмірі 500 грн.
щомісячно на кожну дитину, оскільки
він тимчасово не працює, має
нестабільний дохід та не відмовляється
від надання матеріальної допомоги на
дітей, не спростовують доводів
позивача про матеріальне становище та
потреби неповнолітніх дітей сторін у
порівнянні з матеріальним станом
відповідача, який хоча і має
нестабільний та невисокий дохід, однак
при цьому за відсутністю інших
утриманців в змозі надавати належну
допомогу на утримання дітей, що
перебувають на утриманні матері, котра
вимушена, однак не в змозі повністю
забезпечувати щоденні потреби дітей.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції дана належна оцінка
доводам сторін у сукупності з наданими
сторонами доказами, висновки суду
відповідають обставинам справи,
доводи, викладені у апеляційній скарзі,
не спростовують їх, тому підстав для
скасування оскаржуваного рішення
немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 17 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О.
Невідома

В.В.
Саліхов