Провадження № 2/521/5745/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйок І.А.,

при секретарі - Зубковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Малиновського
районного суду м. Одеси з позовом до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
майно у вигляді квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_1 зазначила, що згідно зі
свідоцтвом про право власності на
житло № 3-10082, виданого Управлінням
житлово-комунального господарства
виконкоми Одеської міської Ради
народних депутатів 04.09.1997 року,
зареєстрованого в Одеському міському
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості в
книзі № 204 пр., на стор. 157, під
реєстровим № 169, квартира за адресою:
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в рівних частинах.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_2.

21 грудня 1998 року державним нотаріусом
Сьомої Одеської державної
нотаріальної контори, Мельник Л.В.,
посвідчено той факт, що після смерті
ОСОБА_3 його спадкоємницею майна є
дружина - ОСОБА_4. Спадкове майно, на яке
видано Свідоцтво про право на спадщину
за законом Серія ААР № 856622, складається
з 1/3 частини ізольованої квартири
АДРЕСА_1, що складається в цілому з
чотирьох житлових кімнат та підсобних
приміщень, корисною площею 60, 4 кв.м.,
загальною площею 61,2 кв.м., в тому числі
житловою площею 44, 6 кв.м.

Так, після смерті ОСОБА_3 частка
дружини, як спадкоємниці, зросла і
складала 2/3 частини квартири. У цей час
частка сина залишилась незмінною - 1/3.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помирає ОСОБА_4, але через
недостатню обізнаність сина, ОСОБА_5,
про необхідність відкриття спадкової
справи та занесення відомостей до
спадкового реєстру для визнання за ним
права власності, він не звертається до
нотаріальної контори. Проживаючи
постійно у тій самій квартирі та будучи
єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 вважав, що
право власності набувається
автоматично.

Таким чином, ОСОБА_5, фактично прийняв
спадщину після смерті ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помирає ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_3.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер рідний брат батька
ОСОБА_5 - ОСОБА_8, що підтверджується
свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від 03.09.1991
року.

Після смерті ОСОБА_8 єдиним спадкоємцем
є його рідна дочка ОСОБА_1, уроджена
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно до
свідоцтва про народження НОМЕР_5 від
02.03.1957 року.

8 липня 1978 року ОСОБА_1 уклала шлюб з
ОСОБА_11 та відповідно до свідоцтва про
укладення шлюбу НОМЕР_6 від 8.07.1978 року
змінила прізвище на ОСОБА_1.

Так, єдиним спадкоємцем першої черги на
квартиру АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, яка є рідною
племінницею батька ОСОБА_5 - ОСОБА_3.

ОСОБА_1 проводила всі необхідні заходи
та займалась організовуванням
поховання ОСОБА_5, що підтверджується
свідоцтвом про поховання № 020904,
Договором-замовленням на організацію
та проведення поховання № 110930 та
Договором-замовленням на
купівлю-продаж виробів благоустрою
могили, на виконання послуг їх
доставки, монтажу (демонтажу) № 023655.

Після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_1 звернулась
до нотаріальної контори з метою
відкриття спадщини та реєстрації
спадкової справи. Державним нотаріусом
Сьомої Одеської державної
нотаріальної контори, Михальовою Лідію
Іванівною, 09.10.2012 року сформовано Витяг
№ 31946995 про реєстрацію в спадковому
реєстрі. Від нотаріуса їй стало відомо
про те, що спадкодавцеві, ОСОБА_5, на
праві власності належить лише 1/3
квартири АДРЕСА_1, на 2/3, які належали
його матері, він вступив у спадок лише
фактично.

Так, під час прийняття спадщини ОСОБА_1
виникли труднощі з отриманням, як
спадкоємця, усієї квартири в цілому у
спадок, та оформленням відповідних
документів на право власності.

ОСОБА_2, який є законним чоловіком
доньки ОСОБА_1 - ОСОБА_13, не визнає за
ОСОБА_1 право власності на вказану
квартиру, бажаючи отримати вищеназване
майно у свою власність та оформити всі
відповідні документи.

Свідоцтвом про право власності на
спадщину за законом Серія ААР № 856622 від
21.12.1998 року визначено інвентаризаційну
оцінку 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка
складає 2 346 (дві тисячі двісті сорок
шість) грн. 00 коп. Керуючись тим, що
квартира належала у рівних частках,
тобто кожному по 1/3, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, інвентаризаційна оцінка усієї
квартири в цілому складатиме 7 038 (сім
тисяч тридцять вісім) гри. 00 коп.

Представник позивачки в судове
засідання не з'явилась, про день, час та
місце розгляду справи сповіщалась
належним чином, надала суду заяву в
якій позов підтримала та просила
слухати справу за її відсутності, не
заперечувала проти заочного розгляду
справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином та своєчасно, надав до суду заяву,
у якій позов визнав в повному обсязі та
просив справу слухати у його
відсутність.

Дослідивши всі матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Судом було встановлено, що згідно зі
свідоцтвом про право власності на
житло № 3-10082, виданого Управлінням
житлово-комунального господарства
виконкоми Одеської міської Ради
народних депутатів 04.09.1997 року,
зареєстрованого в Одеському міському
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості в
книзі № 204 пр., на стор. 157, під
реєстровим № 169, квартира за адресою:
АДРЕСА_1 належить на праві спільної
часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 в рівних частинах.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_2.

21 грудня 1998 року державним нотаріусом
Сьомої Одеської державної
нотаріальної контори, Мельник Л.В.,
посвідчено той факт, що після смерті
ОСОБА_3 його спадкоємницею майна є
дружина - ОСОБА_4. Спадкове майно, на яке
видано Свідоцтво про право на спадщину
за законом Серія ААР № 856622, складається
з 1/3 частини ізольованої квартири
АДРЕСА_1, що складається в цілому з
чотирьох житлових кімнат та підсобних
приміщень, корисною площею 60, 4 кв.м.,
загальною площею 61,2 кв.м., в тому числі
житловою площею 44, 6 кв.м.

Так, після смерті ОСОБА_3 частка
дружини, як спадкоємниці, зросла і
складала 2/3 частини квартири. У цей час
частка сина залишилась незмінною - 1/3.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помирає ОСОБА_4, але через
недостатню обізнаність сина, ОСОБА_5,
про необхідність відкриття спадкової
справи та знесення відомостей до
спадкового реєстру для визнання за ним
права власності, він не звертається до
нотаріальної контори. Проживаючи
постійно у тій самій квартирі та будучи
єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 вважав, що
право власності набувається
автоматично.

Таким чином, ОСОБА_5, фактично прийняв
спадщину після смерті ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помирає ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_3.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер рідний брат батька
ОСОБА_5 - ОСОБА_8, що підтверджується
свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від 03.09.1991
року.

Після смерті ОСОБА_8 єдиним спадкоємцем
є його рідна дочка ОСОБА_1, уроджена
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно до
свідоцтва про народження НОМЕР_5 від
02.03.1957 року.

8 липня 1978 року ОСОБА_1 уклала шлюб з
ОСОБА_11 та відповідно до свідоцтва про
укладення шлюбу НОМЕР_6 від 8.07.1978 року
змінила прізвище на ОСОБА_1.

Так, єдиним спадкоємцем першої черги на
квартиру АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, яка є рідною
племінницею батька ОСОБА_5 - ОСОБА_3. Її
рідна сестра - ОСОБА_14 подала до
нотаріуса заяву проте, що вона
відмовляється від прийняття спадщини
після померлих ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1.

ОСОБА_1 проводила всі необхідні заходи
та займалась організовуванням
поховання ОСОБА_5, що підтверджується
свідоцтвом про поховання № 020904,
Договором-замовленням на організацію
та проведення поховання № 110930 та
Договором-замовленням на
купівлю-продаж виробів благоустрою
могили, на виконання послуг їх
доставки, монтажу (демонтажу) № 023655.

Після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_1 звернулась
до нотаріальної контори з метою
відкриття спадщини та реєстрації
спадкової справи. Державним нотаріусом
Сьомої Одеської державної
нотаріальної контори, Михальовою Лідію
Іванівною, 09.10.2012 року сформовано Витяг
№ 31946995 про реєстрацію в спадковому
реєстрі. Від нотаріуса їй стало відомо
про те, що спадкодавцеві, ОСОБА_5, на
праві власності належить лише 1/3
квартири АДРЕСА_1, на 2/3, які належали
його матері, він вступив у спадок лише
фактично.

Так, під час прийняття спадщини ОСОБА_1
виникли труднощі з отриманням, як
спадкоємця, усієї квартири в цілому у
спадок, та оформленням відповідних
документів на право власності.

Свідоцтвом про право власності на
спадщину за законом Серія ААР № 856622 від
21.12.1998 року визначено інвентаризаційну
оцінку 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка
складає 2 346 (дві тисячі двісті сорок
шість) грн. 00 коп. Керуючись тим, що
квартира належала у рівних частках,
тобто кожному по 1/3, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, інвентаризаційна оцінка усієї
квартири в цілому складатиме 7 038 (сім
тисяч тридцять вісім) гри. 00 коп.

Відповідно до частин 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст. 1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 Цивільного
кодексу України, спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою. Часом
відкриття спадщини є день смерті особи
або день, з якого вона оголошується
померлою.

Згідно ст.ст. 1222, 1223 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є
живими на час відкриття спадщини, а
також особи, які були зачаті за
життя спадкодавця і народжені
живими після відкриття спадщини.
Право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України,
онуки, правнуки спадкодавця
успадковують ту частину спадщини, на
яку б мали право за законом їх матір,
батько, баба, дід, якби вони були живими
на час відкриття спадщини.

Стаття 1268 ЦКУкраїни передбачає, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Так, відповідно до ч.1 ст. 1296ЦКУкраїни,
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Частина 1 ст.1297ЦК України визначає, що
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво
про право на спадщину видається
спадкоємцям після закінчення шести
місяців з часу відкриття спадщини.

З огляду на викладене вбачається, що
правовою підставою для набуття права
власності на спадкове нерухоме майно є
видача нотаріусом свідоцтва про право
на спадщину.

Згідно висновків Вищого
спеціалізованого суду України в
Узагальненні судової практики від
16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування": при розгляді справ про
визнання права власності на спадкове
нерухоме майно у випадках, якщо
спадщина прийнята, проте спадкоємцем
не було одержано свідоцтво про право на
спадщину (ст. 1297 ЦК), або не здійснено
державну реєстрацію права на спадщину
(ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що
законодавець розмежовує поняття
"виникнення права на спадщину" та
"виникнення права власності на
нерухоме майно, що входить до складу
спадщини", і пов'язує із виникненням цих
майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст.1268 ЦК,
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст.
1296 ЦК відсутність свідоцтва про право
на спадщину не позбавляє спадкоємця
права на спадщину.

Відповідно до ст. 1299 вказаного
кодексу, якщо у складі спадщини, яку
прийняв спадкоємець, є нерухоме майно,
спадкоємець зобов'язаний
зареєструвати право на спадщину в
органах, які здійснюють державну
реєстрацію нерухомого майна (стаття 182
цього Кодексу). Право власності на
нерухоме майно виникає у спадкоємця з
моменту державної реєстрації цього
майна.

Дані обставин вказують на наявність у
позивачки права на звернення до суду за
захистом свого невизнаного спадкового
права, що передбачено ч. 1 ст. 3 ЦПК
України.

Згідно ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Виходячи з наведеного, правомірним
вбачається застосування до даних
відносин Книги третьої ЦК України,
зокрема Глави 24 «Набуття права
власності» ст. 328, оскільки Книга шоста
«Спадкове право» ЦК України, не
передбачає набуття права власності на
спадкове майно за рішенням суду, а у
нотаріуса, як особи, чия діяльність
направлена на захист цивільних прав,
відсутні правові підстави для видачі
спадкоємцю свідоцтва про право на
спадщину за законом.

Судом встановлено, що інших
спадкоємців, які б мали право на
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_5, окрім ОСОБА_1, за законом або за
заповітом немає.

В силу статті 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Оскільки даний позов не порушує прав та
інтересів інших осіб, невизнане право
підлягає захисту відповідно до
положення п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, тобто,
шляхом визнання такого права.

Таким чином, суд вважає, що зібрані по
справі докази та встановлені судом
фактичні обставини справи дозволяють
задовольнити позов ОСОБА_1 в повному
обсязі.

На підставі ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1220, 1222, 1266,
1268, 1270, 1269, 1296-1298 ЦК України, керуючись
ст.ст. 209, 212-215, 217 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_7 виданий
04.09.2009 р. Шевченківським ВМ
Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області) право власності на
майно, у вигляді чотирьох кімнатної
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 61,2
кв.м., житловою площею 44,6 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ :
І.А.Бобуйок