Справа № 353/767/14-ц
Провадження № 2/353/348/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м.Тлумач

Тлумацький районний суд
Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна
У.Ю.

cекретаря - Бойко В.Я.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Тлумачі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а
н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з
вказаним позовом мотивуючи свої
позовні вимоги тим, що з 14.06.1992 року вона
з Відповідачем перебуває у шлюбі,
зареєстрованому у Колінцівській
сільській раді Тлумацького району
Івано-Франківської області, актовий
запис № 5. Від шлюбу у них народилось
двоє дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(повнолітня), та донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (неповнолітня). Вказує, що
причиною розірвання шлюбу є те, що
Відповідач зловживає спиртними
напоями, у нетверезому стані
скандалить, не бажає змінити своєї
поведінки та не робить кроків для
примирення та збереження шлюбу. А тому,
подальше спільне подружнє життя стало
неможливим, спільно нажитим майном
поділяться в окремому порядку, просить
шлюб між сторонами розірвати, місце
проживання неповнолітньої дитини
визначити за її місцем проживання та
залишити їй шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

10.07.2014 року ухвалою Тлумацького
районного суду сторонам по справі було
надано двохмісячний строк для
примирення. Провадження у справі було
зупинено до закінчення строку для
примирення.

В судове засідання Позивачка ОСОБА_1 не
з'явилась, однак подала до суду
письмову заяву, в якій вказала, що позов
підтримує та просить справу розглядати
без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, однак подав до суду
письмову заяву, в якій вказав, що позов
визнає та просить справу розглядати
без його участі.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що 14 червня 1992 року
між Позивачкою та Відповідачем у
Колінцівській сільській раді
Тлумацького району Івано-Франківської
області, зареєстровано шлюб (актовий
запис № 5), що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 3).
Від шлюбу у них народилось двоє дітей:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є
повнолітньою, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
яка являється неповнолітньою (копія
свідоцтва про народження а.с. 4).

Відповідно до положень ст. 51
Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного
Кодексу України шлюб ґрунтується на
добровільній згоді жінки та чоловіка;
примушення жінки та чоловіка до шлюбу
не допускається.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 2 ст. 18, ст. 51,
ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і
чоловік мають рівне право на повагу до
своєї індивідуальності, своїх звичок
та уподобань, при цьому способом
захисту сімейних прав та інтересів, у
тому числі, є право на припинення
шлюбних відносин шляхом пред'явлення
до суду позову про розірвання шлюбу
одним із подружжя.

Судом встановлено, що Відповідач та
Позивачка шлюбних відносин не
підтримують, примирення між ними не
можливе. Шлюб між сторонами існує
формально, подальше спільне

життя подружжя і збереження
шлюбу суперечить інтересам Позивачки,
що має істотне значення, а тому суд
приходить до висновку, що стосунки, які
існують між сторонами виключають
можливість збереження сім`ї, а подальше
перебування в шлюбі буде суперечити
інтересам Позивачки і даний шлюб слід
розірвати.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного
кодексу України, шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення (частина 2 статті 112
Сімейного кодексу України).

Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб -
це добровільний союз чоловіка та жінки,
а сторони зберегти сім'ю не бажають,
суд, з урахуванням того, що розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка, після розірвання шлюбу не
будуть порушені їхні особисті й
майнові права, враховуючи відсутність
обставин, що перешкоджають розірванню
шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК
України, вважає за необхідне позов про
розірвання шлюбу задовольнити.

В силу вимог ст. 113 СК України, особа, яка
змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим прізвищем або відновити своє
дошлюбне прізвище. Враховуючи позовну
вимогу ОСОБА_1 (Позивачки), яка не
заперечувалась Відповідачем, суд,
вважає, що після розірвання шлюбу слід
залишити їй шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Також враховуючи те, що Позивачка
просила місцем проживання
неповнолітньої доньки, визнати місце
проживання її матері ОСОБА_1
(Позивачки), суд, вважає, що
неповнолітня донька - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який виповнилось повних 16
років, відповідно до ч. 3 ст. 160 СК
України має право сама визначити своє
місце проживання.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню. Згідно із п. 4
ст. 174 ЦПК України, у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, відповідно
до ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 160 Сімейного
кодексу України, керуючись ст.ст. 174, 209,
212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І
Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був
зареєстрований 14 червня 1992 року у
Колінцівській сільській раді
Тлумацького району Івано-Франківської
області, актовий запис № 5 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1
шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Тлумацький районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 223 ЦПК
України.

Головуюча
Луковкіна У.Ю.