У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2014 року Володимир-Волинський
міський суд Волинської області у
складі:

головуючого – судді Канівеця Л.Ф.,

з участю секретаря Венгловській О.С.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду подання відділу
державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження особи (боржника) у праві
виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в:

Державний виконавець ВДВС
Володимир-Волинського МРУЮ ОСОБА_1
звернулась з поданням про тимчасове
обмеження ОСОБА_2Б, у праві виїзду за
межі України.

Подання обґрунтовує тим, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції перебуває
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа №2-459 від
13.06.2006 року виданого
Володимир-Волинським міським судом
Волинської області про стягнення з
ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини – дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
твердій грошовій сумі в розмірі 200
гривень щомісячно, починаючи з 11.05.2006
року та до досягнення дитиною
повноліття.

30.06.2006 року відкрито виконавче
провадження та боржнику ОСОБА_2
надіслано копію постанови про
відкриття виконавчого провадження для
виконання, а також зобов’язано його
добровільно виконувати рішення суду.
Боржник на виклики державного
виконавця не з’являється . Рішення
суду не виконує та аліменти не сплачує.

Станом на 01.11.2014 року заборгованість по
сплаті аліментів становить 16 810
,00 грн.

З метою виконання рішення суду,
державний виконавець у поданні просить
тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов’язань.

В судове засідання державний
виконавець не з’явився, однак подав
заяву в якій просить проводити розгляд
у його відсутності, подання підтримує.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
розгляд подання проведено без виклику
боржника та інших заінтересованих
осіб.

Дослідивши матеріали подання , суд
приходить до висновку, що слід
відмовити у задоволенні подання з
наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції перебуває
виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа №2-459 від
13.06.2006 року виданого
Володимир-Волинським міським судом
Волинської області про стягнення з
ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини – дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
твердій грошовій сумі в розмірі 200
гривень щомісячно, починаючи з 11.05.2006
року та до досягнення дитиною
повноліття.

Із постанови про відкриття виконавчого
провадження від 30.06.2006 року вбачається,
що відкрито виконавче провадження по
виконанню вищевказаного документу та
зобов’язано ОСОБА_2 виконати рішення
суду негайно.

Оскільки ОСОБА_2 не виконує рішення
суду, тому державний виконавець
звернулась з поданням про обмеження у
праві виїзду боржника за кордон.

Згідно із вимогами ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п.5 ст. 6 Закону України
“Про порядок виїзду з України і в’їзду
в Україну громадян України”
громадянинові України, який має
паспорт може бути тимчасово відмовлено
у праві виїзду за кордон, якщо він
ухиляється від виконання зобов’язань,
покладених на нього судовим рішенням,
рішенням іншого органу (посадової
особи) – до виконання зобов’язань.

Разом з тим, п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України
“Про виконавче провадження” надано
право державному виконавцю у процесі
здійснення виконавчого провадження у
разі ухилення боржника від виконання
зобов’язань покладених на нього
рішенням, звертатись до суду з таким
поданням.

Ухилення від виконання зобов’язань,
покладених судовим рішенням, з
об’єктивної сторони визначає такі
діяння (дію чи бездіяльність) особи
боржника, які полягають у навмисному чи
іншому свідомому невиконанні
зазначених обов’язків.

Проте, в матеріалах справи відсутні
докази, які б свідчили про ухилення
боржника від виконання рішення суду.

Також державним виконавцем не надано
доказів того, що боржник вчиняє дії, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання судового рішення.

У матеріалах справи відсутні будь-які
дані про те, чи документований
громадянин ОСОБА_2 паспортом
громадянина України для виїзду за
кордон. У випадку, якщо він не
документований таким паспортом, то
ставити питання про обмеження його у
праві виїзду за кордон недоцільно.

Вищенаведені обставини спростовують
твердження державного виконавця про
умисне ухилення ОСОБА_2 від виконання
рішення суду та свідоме невиконання
зобов’язань.

Враховуючи те, що ухилення боржника від
виконання рішення є обов’язковою
ознакою для вирішення питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України та у зв’язку із
відсутністю таких даних в матеріалах
справи, тому суд прийшов до висновку, що
підстав для обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за кордон немає.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України,
суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні подання відділу
державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції про обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
відмовити.

Ухвала суду може бути подано оскаржена
до апеляційного суду Волинської
області протягом п’яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Головуючий: