печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І.
В.,

при секретарі - Іванові Г. Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування
наслідків недійсності правочину та
стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про застосування
наслідків недійсності правочину та
стягнення коштів. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що за укладеним
сторонами 18.03.2011р. договором позики, він
передав відповідачу 160000 грн. Останній
був зобов'язаний повернути борг до 10
червня 2011 р., в подальшому строк був
змінено на 10.05.2011р. Рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 26.03.2012р. договір
позики, укладений сторонами у справі,
був визнаний недійсним. Разом з тим,
судом був встановлений факт укладення
договору, відповідачем не оспорювались
обставини отримання в борг грошових
коштів. Оскільки договір між сторонами
визнаний недійсним на підставі ст. 225 ЦК
України, сторони повинні повернути
одна одній все, що вони отримали на
виконання цього правочину.

Представник позивача позовні вимоги
підтримала та просила позов
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час розгляду справи судом
повідомлений, про причини неявки суд не
повідомив.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази,
наявні в матеріалах справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні,
18.03.2011р. сторонами був укладений
договір позики, відповідно до умов
якого ОСОБА_1 надав в борг ОСОБА_2 160000
грн. Останній був зобов'язаний
повернути борг до 10 червня 2011р. , в
подальшому строк був змінено на 10.05.2011р.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
26.03.2012р. договір позики, укладений
сторонами у справі, був визнаний
недійсним. Разом з тим, судом був
встановлений факт укладення договору,
відповідачем не оспорювались
обставини та сам факт отримання в борг
грошових коштів.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оскільки судовими рішеннями, які
набрали законної сили, встановлено
факт укладання між позивачем та
відповідачем договору позики, за яким
ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 160000 грн., то при
розгляді справи про застосування
наслідків недійсності вказаного
правочину ці обставини в силу ч.3 ст.61
ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України у разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину.

З огляду на встановлені судом
обставини, вимоги закону, позов є
доведеним, обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача необхідно стягнути на
користь позивача понесені ним витрати
по сплаті судового збору.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст. 216 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60,
61, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
застосування наслідків недійсності
правочину та стягнення коштів -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
грошові кошти в розмірі 160000 грн.,
судовий збір в розмірі 1600 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
І. В.
Литвинова