ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ЗАОЧНЕ/

"29" серпня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого - судді ЦИМБАЛ І.К.

при секретарі - ЄФРЕМОВУ В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
публічного акціонерного товариства
«Ві Ей Бі Банк», про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення коштів, мотивуючи свої
вимоги тим, що 04.09.2013 року останній
розмістив тимчасово вільні грошові
кошти у розмірі 20900 доларів США, що
еквівалентно по курсу НБУ станом на
день звернення до суду 244846, 49 грн., на
вкладний рахунок відповідача у
відділенні № 78, відповідно до договору
вкладу № 642753/2013 на строк 6 місяців,
тобто до 04.03.2014 року, зі сплатою
процентів з розрахунку 9% річних. Проте,
по закінченню строку договору позивач
не може забрати свої грошові кошти з
вини відповідача, а тому був змушений
звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач підтримав
з урахуванням уточнення позовних вимог
та просив останні задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав суду
заперечення, де зазначив, що вказані
позивачем обставини не відповідають
дійсності, так як відповідач, на
підставі заяви ОСОБА_2, перерахував
суму вкладу на поточний рахунок
останнього за № 5647, на доказ чого
надав виписку по рахунку із залишком
коштів, станом на 21.08.2014 року в сумі 17462,72
долари США /а.с. 43/. Таким чином, на думку
відповідача, у зв'язку із припиненням
дії договору та перерахунком грошових
коштів на поточний рахунок позивача,
позовні вимоги останнього за
відсутності предмету спору є
незаконними, необґрунтованими та
безпідставними /а.с. 40-42/.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає встановленими наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

04.09.2013 року сторони уклали договір
банківського вкладу № 642753/2013,
відповідно до умов якого ОСОБА_2
розмістив грошові кошти у розмірі 20
900,00 доларів США, що еквівалентно по
курсу НБУ станом на день звернення до
суду, 244 846, 49 грн. на вкладний рахунок
ПАТ «ВіЕйБі Банку» у відділенні № 78,
строком на 6 місяців, а саме з 04.09.2013 року
до 04.03.2014 року зі сплатою відповідачем
процентів з розрахунку 9% річних за
вказаний період /а.с. 11/.

Відповідно до п. 3.1.2. договору, вкладник
має право на отримання суми вкладу та
нарахованих процентів відповідно до
умов договору.

У день закінчення строку договору
позивач звернувся до відповідача із
заявою про повернення вкладу /а.с. 6, 27/.

На зазначене звернення позивача,
відповідач не повернув грошові кошти,
що стало підставою для звернення
ОСОБА_2 до Національного Банку України
із відповідною заявою /а.с. 8, 29/.

Листом від 08.05.2014 року, який надійшов
позивачу від відповідача
повідомлялось про здійснення виплат у
іноземній валюті, згідно норм
постанови НБУ № 245 від 29.04.2014 року
/а.с. 7, 28/. Така ж відповідь надійшла від
НБУ 19.08.2014 року /а.с. 9, 30/.

Відповідно до п.п. 5 п. 1 постанови НБУ
«Про врегулювання діяльності
фінансових установ та проведення
валютних операцій», затвердженої
Правлінням НБУ від 29.04.2014 року № 245,
уповноважені банки зобов'язані
обмежити видачу (отримання)готівкових
коштів в іноземній валюті з поточних та
депозитних рахунків клієнтів через
каси та банкомати банків у межах 15000
грн. на добу на одного клієнта в
еквіваленті за офіційним курсом НБУ та
не допускати обмежень щодо переказу
коштів в іноземній валюті, що належать
клієнтам, відповідно до
нормативно-правових актів НБУ.
Зазначена вимога поширюється на видачу
(отримання) готівкових коштів як в
межах України, так і за її межами,
незалежно від кількості рахунків
клієнта в одному банку.

Так, позивач був ознайомлений з
положенням зазначеної вище постанови,
та не заперечував щодо отримання 15000
грн. щоденно, по що вказав у заяві від
04.03.2014 року /а.с. 6, 27/, проте відповідач, в
порушення зазначеної постанови
здійснював виплати у межах меншої суми,
відповідно до наданої виписки по
рахунку /а.с. 43/, що порушує права
позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України,
договір банківського вкладу, в якому
вкладником є фізична особа, є публічним
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України,
публічним є договір, в якому одна
сторона - підприємець взяла на себе
обов'язок здійснювати продаж товарів,
виконання робіт або надання послуг
кожному, хто до неї звернеться
(роздрібна торгівля, перевезення
транспортом загального користування,
послуги зв'язку, медичне, готельне,
банківське обслуговування тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за
договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором. Умова договору
про відмову від права на одержання
вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Так, відповідачем було перераховано
суму вкладу у розмірі 20900, доларів США
та відсотки у розмірі 927, 62 долари США на
поточний рахунок позивача за №
5647, відкритий згідно договору
банківського вкладу на вимогу «Для
виплат», проте останній обмежує
позивача у праві на отримання
зазначених коштів.

Станом на 21.08.2014 року відповідач
виплатив позивачу лише 4500,00 доларів
США.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 1066 ЦК
України, за договором банківського
рахунка банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнтові (володільцеві рахунка),
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов та вимог цього
кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У зв'язку з порушенням відповідачем
виконання зобов'язання по договору
банківського вкладу, у позивача
виникло право на стягнення неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України,
право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Таким чином, станом на 11.07.2014 року
заборгованість відповідача складає
18062,50 долари США, що еквівалентно по
курсу НБУ 211604, 76 грн., з яких: 17327, 62
долари США, що еквівалентно по курсу
НБУ 202995, 55 грн. - сум основного боргу за
договором вкладу; 551,16 доларів
США, що еквівалентно по курсу НБУ 6456,91
грн. - відсотки; 183,72 долари США, що
еквівалентно по курсу НБУ 2152, 30 грн. -
пеня за прострочення виконання
зобов'язання.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі. Крім
того, суд вважає заперечення
відповідача неспроможними, оскільки
останнім не надано жодного доказу
належного виконання зобов'язання по
договору вкладу або вагомих підстав
затримки виконання. останнього.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 174, 179, 208,
209, 212-215, 218, 224-228, ЦПК України, ст. 525, 530, 550,
610, 612, 622, 1058, 1060, 1066 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «ВіЕйБі Банк», юридична
адреса: 04119 м. Київ, вул.
Дегтярівська, 27Т на користь ОСОБА_2,
проживає за адресою: АДРЕСА_1
заборгованість в сумі 17327 доларів США, 62
центи, що еквівалентно 202995 грн. 55 коп.;
пеню в розмірі 551 долар США 16 центів, що
еквівалентно 6456 грн. 91 цент.; 3% річних в
розмірі 183 долари США 72 центи, що
еквівалентно 2152 грн. 30 коп., а всього
стягнути 18062 доларів США 50 центи, що
еквівалентно 211 604, грн. 76 коп.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Ві Ей Бі Банк», юридична
адреса: 04119 м. Київ, вул.
Дегтярівська, 27Т на користь ОСОБА_2,
проживає за адресою: АДРЕСА_1 судові
витрати в розмірі 2116 грн. 06 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду м.
Києва через Дарницький районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: