Номер провадження 2/754/3918/14
Справа №754/7601/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10.12.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарях - Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 - тя особа -
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання права власності на
обов'язкову частку в спадщині

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про
визнання права власності на
обов'язкову частку в спадщині, що
складає ? квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
вона є рідною дочкою ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після його
смерті відкрилася спадщина до складу
якої входить однокімнатна квартира
АДРЕСА_1.

Позивач в шестимісячний строк
звернулась до державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини за законом, де дізналася, що
існує заповіт на іншу особу і спадкова
справа після смерті батька заведена у
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3

Нотаріус ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_1, що в
матеріалах спадкової справи померлого
ОСОБА_4 міститься заповіт від 24.09.1999
року на все майно на ім'я дружини -
ОСОБА_2

Після отримання даної інформації,
позивач подала нотаріусу заяву про
прийняття обов'язкової частки у
спадщині, оскільки на момент відкриття
спадщини вона була непрацездатною
особою - пенсіонером за віком.

30.05.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
із заявою про видачу свідоцтва про
право на спадщину за законом на
обов'язкову частку в спадщині. Проте
нотаріус відмовила у видачі свідоцтва
у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно.

За таких обставин позивач змушена
звернутися до суду за захистом своїх
прав.

Посилаючись на вище викладене та норми
цивільного законодавства, ОСОБА_1
просить суд визнати за нею право
власності на обов'язкову частку в
спадщині, що складає ? квартири АДРЕСА_1
та стягнути з відповідача на свою
користь судові витрати.

Позивач та її представник в судовому
засіданні позов підтримали, просять
його задовольнити.

Відповідач та її представник позовні
вимоги не визнали, зазначивши, що
ОСОБА_2 є вдовою інваліда I групи ВВВ,
пенсіонеркою, хворіє на онкологічне
захворювання. На її користь є належним
чином посвідчений заповіт від імені
ОСОБА_4

Позивач впродовж тривалого часу
доглядала за хворим чоловіком, тоді як
відповідач ні фізично ні матеріально
не допомагала своєму батьку.

Після поховання ОСОБА_4 діти
відповідача нахабним способом забрали
у позивача всі ордени і медалі
покійного, вартість яких навіть
перевищує вартість ? квартири АДРЕСА_1.

Крім того, ОСОБА_2 просить суд врахувати
ту обставину, що квартира АДРЕСА_1 є її
єдиним помешканням, а відповідач
житлом забезпечена.

Посилаючись на викладене, відповідач
та її представник просять суд
відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа у справі - приватний
нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилась, надіслала до суду пояснення,
просила слухати справу без її участі,
проти задоволення позову не
заперечувала (а.с. 18).

Заслухавши пояснення позивача та її
представника, відповідача та її
представника, допитавши свідків та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов обґрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 05.05.1996 року (а.с.
60).

Від першого шлюбу ОСОБА_4 має дочку -
ОСОБА_1 - позивача у справі, яка змінила
прізвище після одруження (а.с. 7, 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер (а.с. 6).

За життя - 24.09.1999 року ОСОБА_4 уклав
заповіт, відповідно якого
розпорядився, що все належне йому майно
він заповідає ОСОБА_2 (а.с. 61).

Після смерті ОСОБА_4 Приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 заведено
спадкову справу №18/2013 (а.с.35-85).

Згідно інформаційної довідки від 15.11.2013
року за №39088, виданої Київським міським
БТІ та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна, покійному на
праві власності належала квартира
АДРЕСА_1 (а.с. 64).

05.11.2013 року ОСОБА_2 подала до приватного
нотаріуса ОСОБА_3 заяву про прийняття
спадщини, що відкрилась після смерті
чоловіка (а.с. 36).

Дочка померлого - позивач у справі
05.12.2013 року також звернулась до
нотаріуса з завою про прийняття
спадщини за законом (а.с.72).

30.04.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
нотаріуса із заявою про видачу
свідоцтва про право власності на
спадщину за законом (а.с. 84).

Постановою приватного нотаріуса КМНО
ОСОБА_3 від 30.04.204 року позивачу
відмовлено у вчиненні нотаріальної дії
у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів (а.с. 85).

Статтею 1216 ЦК України визначено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Разом з тим, п. 1 ч. 1 ст. 1241 ЦК України
передбачено, що малолітні,
неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 30.05.2008 р. за №7 «Про судову
практику у справах про спадкування»,
роз'яснено судам, що перелік осіб, які
мають право на обов'язкову частку, що
визначений статтею 1241 ЦК України, є
вичерпним і розширеного тлумачення не
потребує.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», непрацездатними
громадянами вважаються особи, які
досягли встановленого законом
пенсійного віку або визнані
інвалідами, у тому числі діти-інваліди,
а також особи, які мають право на пенсію
у зв'язку з втратою годувальника
відповідно до цього Закону.

Судом встановлено, що позивачу на час
смерті її батька та, відповідно,
відкриття спадщини, виповнилося 60
років і вона являлась пенсіонером за
віком (а.с. 13).

ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої
черги після смерті батька відповідно
до ст. 1261 ЦК України і в разі
спадкування за законом, їй би належала ?
частини квартири АДРЕСА_1. Отже
половина частки становить ? частини
квартири.

У вище вказаній Постанові від 30.05.2008 р.
за №7 Пленумом Верховного Суду України
роз'яснено судам, що позбавлення особи
права на обов'язкову частку судом ЦК
України не передбачає, хоча особа, яка
має право на обов'язкову частку, може
бути усунена від права на спадкування
відповідно до статті 1224 ЦК.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6,
який являється сином позивача та
онуком покійного ОСОБА_4, пояснив, що
постійно спілкувався з дідусем,
відвідував його майже кожного тижня,
особливо часто взимку. З ОСОБА_2 вони
також перебували в гарних відносинах.

Крім того, свідок зазначив, що покійний
дідусь не потребував сторонньої
допомоги до 2010 року, доки його не
прооперували. Після операції, ОСОБА_4
жив тимчасово у позивача вдома, так як
потребував догляду, а відповідач себе
почувала погано і не могла на той час
доглянути за чоловіком. Коли ОСОБА_4
перебував у хоспісі, позивач зі своїми
дітьми були у нього кожного дня.

Стосовно нагород ОСОБА_4, свідок
пояснив, що вони повинні залишитися в
їх сім'ї як спадок від дідуся, а всі
необхідні документи для оформлення
пенсії залишилися у ОСОБА_2

Допитана в ході розгляду справи ОСОБА_7
повідомила суду, що знає сім'ю ОСОБА_4
більше п'ятдесяти років. В своїх
поясненнях зазначила, що ОСОБА_4 завжди
був дуже активною і здоровою людиною,
ніколи не потребував сторонньої
допомоги, аж поки тяжко не захворів в 2010
році. Всі клопоти з цього приводу взяла
на себе дочка ОСОБА_1, возила батька по
лікарням, купувала ліки, а після
операції забрала до себе додому на
реабілітацію.

В 2011 році ОСОБА_1 знову поклала батька
на стаціонарне лікування, всі витрати
взявши на себе.

Коли ОСОБА_4 перебував в лікарні в 2012
році, члени сім'ї ОСОБА_1 весь час
відвідували його, кожного дня
приїзджали в лікарню до хворого.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_2 також
доглядала за ОСОБА_4, але не впродовж
20-ти років, як вона написала в своїх
запереченнях, а з 2010 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1241 ЦК України,
розмір обов'язкової частки у спадщині
може бути зменшений судом з
урахуванням відносин між цими
спадкоємцями та спадкодавцем, а також
інших обставин, які мають істотне
значення.

Як вбачається з пояснень позивача та
допитаних свідків, ОСОБА_1 мала гарні
відносини з покійним батьком.
Відповідач в судовому засіданні також
не заперечувала той факт, що ОСОБА_4
нормально спілкувався зі своїми
близькими родичами, зокрема з дочкою.
Інших відомостей стосовно відносин
позивача зі спадкодавцем суду не
надано.

За таких обставин підстав для
зменшення обов'язкової частки позивача
у спадщині судом під час розгляду
справи не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до п. 4.15. Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5,
видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державна
реєстрація прав проводиться в тому
числі на підставі рішень судів, що
набрали законної сили.

Приймаючи до уваги викладене, суд
вважає вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Задовольняючи позов суд, відповідно до
ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Судові витрати, що підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача становлять 3 052 грн. 60 коп. -
сума сплаченого позивачем судового
збору в розмірі 1097 грн. 60 коп. (а.с. 1) та
витрати на правову допомогу в розмірі 1
955 грн. (а.с. 143, 144).

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10,60,88,213-215 ЦПК України, ст.ст. 1241 ЦК
України суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1 як на
обов'язкову частку в спадщині, що
відкрилась після смерті її батька -
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 052 грн.
60 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя