справа № 462/9255/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року

Залізничний районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді
Іванюк І.Д.

при секретарі сз-
Колобич О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа: Львівська міська рада,
Реєстраційна служба Львівського
міського управління юстиції, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області про
визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із позовом
про визнання за нею та відповідачем
права спільної сумісної власності на
будинковолодіння на АДРЕСА_1, яке
складається з житлового будинку під
літ. В-1, надбудови А'-1, прибудови А'-2,
прибудови А''-1 та прибудови а-1,
загальною площею 263,2 кв.м., погребів під
літ. «пг» та «пг'», балкону під літ. «б»,
гаражів під літ. «В» і «Д» та вбиральні
під літ. «Г». Свої вимоги мотивує тим, що
27.07.1953 р. вона уклала шлюб із
відповідачем ОСОБА_3 Рішенням
виконкому Львівської міської ради
депутатів трудящих № 664 від 24.05.1956 р.
ОСОБА_3 було передано у користування
земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 520
кв.м. для будівництва індивідуального
житлового будинку. Станом на 25.08.1988 р. на
вказаній земельній ділянці ними було
споруджено 2-х кімнатний будинок
загальною площею 30,8 кв.м. 10.09.1988 р.
Львівським МБТІ було видано
реєстраційне посвідчення № 4469 про
реєстрацію за ОСОБА_3 вказаного
житлового будинку. Оскільки сім'я
збільшувалась, то надалі вони
розширили такий будинок без отримання
дозволу на виконання будівельних
робіт. Однак, на підставі постанови
Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 р.
за № 1035 рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради № 1371 від 08.10.2010
р. було погоджено прийняття в
експлуатацію приватного житлового
будинку садибного типу по АДРЕСА_1, який
складається з житлового будинку під
літ. В-1, надбудови А'-1, прибудови А'-2,
прибудови А''-1 та прибудови а-1,
загальною площею 263,2 кв.м., погребів під
літ. «пг» та «пг'», балкону під літ. «б»,
гаражів під літ. «В» і «Д» та вбиральні
під літ. «Г». Департаментом
містобудування Львівської міської
ради від 14.10.2010 р. на підставі рішення
виконавчого комітету Львівської
міської ради № 1371 від 08.10.2010 р. було
видано довідку № 166 про погодження
прийняття об'єкта будівництва до
експлуатації, однак сертифікат
відповідності таких будівель
державним будівельним нормам в
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області не отримав, право
власності на будинок до кінця не
оформлене і не зареєстроване. Із
посиланням на ст. 368 ЦК України від 1963 р.
та ст. 22 СК України просила позов
задоволити.

У судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримав з аналогічних, що й у позові
підстав, просив позов задоволити.
Додатково пояснив, що позивач не має
наміру визнавати спільною сумісною
власністю будинок на АДРЕСА_1, право
власності на яке зареєстроване, а
просить визнати право власності саме
на реконструйований будинок на
АДРЕСА_1, який складається з житлового
будинку під літ. В-1, надбудови А'-1,
прибудови А'-2, прибудови А''-1 та
прибудови а-1, загальною площею 263,2 кв.м.,
погребів під літ. «пг» та «пг'», балкону
під літ. «б», гаражів під літ. «В» і «Д»
та вбиральні під літ. «Г», оскільки
вважає, що іншого способу оформити
право власності на такий будинок немає.
Просив позов задоволити.

Представник відповідача - ОСОБА_6
відповідно до довіреності від 17.02.2014 р.
у судовому засіданні позов визнала та
пояснила, що дійсно спірний
реконструйований будинок був
споруджений сторонами під час
перебування у шлюбі, а тому є спільною
сумісною власністю подружжя.
Відповідач не зміг у позасудовому
порядку оформити право власності на
вищезгаданий будинок із подальшим
переоформленням ? частки такого на
позивача, а тому єдиним виходом із
такої ситуації є отримання
відповідного судового рішення. Просила
позов задоволити.

Представник Львівської міської ради -
Процик І.І. у судовому засіданні проти
позову заперечила, пояснила, що
відповідачем самочинно
реконструйовано будинок на АДРЕСА_1,
однак процедура прийняття його в
експлуатацію не завершена,
відповідачем не виконано вимог рішення
виконавчого комітету Львівської
міської ради № 1371 від 08.10.2010 р., не
отримано в Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області сертифіката
відповідності будівлі державним
будівельним нормам і не зареєстровано
право власності на такий будинок. Для
введення в експлуатацію самочинного
будинку існує процедура, визначена
Порядком прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України 19.03.2013 р. № 95, однак таке питання
не було предметом розгляду
компетентного державного органу, не
було. Оскільки до моменту реєстрації
право власності на такий будинок не
виникає, та із врахуванням наведеного
просила у позові відмовити.

Представники Реєстраційної служби
Львівського міського управління
юстиції та Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області у судове засідання
не прибули, належним чином повідомлені
про час, дату та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши зібрані у справі докази,
оглянувши матеріали цивільної справи,
вирішуючи спір в межах заявлених
позовних вимог та на підставі наданих
доказів, суд приходить до наступного
висновку.

Згідно ст. 22 КпШС України, який діяв на
час виникнення спірних правовідносин,
майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною сумісною власністю.

Згідно зі ст. ст. 60, 70 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважних
причин (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. Особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України,
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

П. 2 Тимчасового порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
приватних житлових будинків садибного
типу, дачних та садових будинків з
господарськими спорудами і будівлями,
споруджених без дозволу на виконання
будівельних робіт, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 9 вересня 2009 р. N 1035, визначено, що
приватні будівлі приймає в
експлуатацію інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю за
місцем їх розташування відповідно до
цього Тимчасового порядку, яка видає
забудовникам на платній основі
сертифікат відповідності таких
будівель державним будівельним нормам,
стандартам та правилам(далі -
сертифікат) згідно з додатком 1.

Згідно із п. 3.11 Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків та будівель і
споруд сільськогосподарського
призначення I та II категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України 19.03.2013 р. № 95
зареєстрована декларація є підставою
для укладення договорів про постачання
на прийнятий в експлуатацію об'єкт
необхідних для його функціонування
ресурсів - води, газу, тепла,
електроенергії, включення даних про
такий об'єкт до державної статистичної
звітності та оформлення права
власності на нього.

П. 6, 12 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.03.2012 р. № 6 «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» право власності на
самочинно збудовані житлові будинки,
будівлі, споруди, інше нерухоме майно
не набувають як особи, які здійснили це
будівництво, так і їхні спадкоємці.
Права спадкоємців щодо самочинно
збудованого майна визначаються судом
відповідно до положень статті 1218 ЦК та
з урахуванням роз'яснень, наданих у
пункті 7 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
"Про судову практику у справах про
спадкування". Це майно не є об'єктом
права власності, воно не може бути
предметом поділу та встановлення
порядку користування в судовому
порядку; на нього не може бути звернено
стягнення за виконавчими документами,
у тому числі продаж його з прилюдних
торгів.

Судом встановлено, що сторони з 27.03.1953 р.
перебувають у зареєстрованому шлюбі,
що стверджується свідоцтвом про
одруження серії НОМЕР_1.

Рішенням виконкому Львівської міської
ради депутатів трудящих від 24.05.1956 р. за
№ 664 (а.с. 4) ОСОБА_3 передано у
безстрокове користування земельну
ділянку по АДРЕСА_1 площею 520 кв.м. для
будівництва індивідуального житлового
будинку, про що 20.08.1956 р. укладено
відповідний договір (а.с. 5-6).

З реєстраційного посвідчення від 25.05.1959
р. № 4469 (а.с. 7) та довідки (а.с. 6)
вбачається, що за ОСОБА_3 зареєстровано
право власності на будинок по АДРЕСА_1,
який складається із 2-х кімнат
загальною площею 30,8 кв.м. і кухні 8,9 кв.м.

З технічного паспорта станом на 09.04.2008р.
(а.с. 11-17) вбачається, що будинок по
АДРЕСА_1 було переобладнано та
здійснено ряд прибудов.

Рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради від 08.10.2010 р. за
№ 1371 «Про погодження прийняття в
експлуатацію приватного будинку
садибного типу на АДРЕСА_1 (а.с. 9) ОСОБА_3
погоджено прийняття в експлуатацію
приватного житлового будинку
садибного типу після прибудови на
АДРЕСА_1 та роз'яснено необхідність
звернутись в Інспекцію
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області для отримання
сертифіката відповідності державним
будівельним нормам, стандартам та
правилам, чого останній своєчасно не
зробив та не оформив своє право
власності на реконструйований будинок.

Із врахуванням наведеного, також того,
що відповідно до ст.376 ЦК України до
оформлення права власності на
самочинне будівництво, особа, яка
здійснила його не набуває права
власності на нього, а тому підстав для
визнання за судом права спільної
часткової власності у суду немає.

Керуючись ст.ст. 10, 14, 60, 62, 213-215 ЦПК
України, ст.ст. 331, 376 ЦК України,
Порядком прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженогої наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України 19.03.2013 р. № 95, постановою
Пленуму Верховного Суду України від
30.03.2012 р. № 6 «Про практику застосування
судами статті 376 Цивільного кодексу
України (про правовий режим
самочинного будівництва)», -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
Львівська міська рада, Реєстраційна
служба Львівського міського
управління юстиції, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області про
визнання права власності відмовити за
безпідставністю вимог.

Рішення у повному обсязі буде
виготовлене у 5-денний строк.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд, що
його ухвалив, шляхом подання в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя:

Іванюк І.Д.