АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/9769/14
Головуючий у 1 інстанції -Колесник О.М.
Доповідач - Панченко М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 листопада 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

головуючого -
Панченка М.М.

суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Дарницького районного
суду м.Києва від 8 квітня 2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк »Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року позивач
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк »Надра» (далі -
ПАТ»КБ»Надра») звернувся з позовом до
відповідачів ОСОБА_1, як основного
боржника, та ОСОБА_2, як поручителя, і
просив солідарно стягнути на свою
користь заборгованість за кредитними
зобов»язаннями, що, станом на лютий 2013
року, за розрахунком позивача, складає
у загальній сумі194.932, 38 дол. США, що за
курсом валют на час звернення до суду з
позовом, складає 1.558.094,52 грн. ( 1 дол.США =
7,993 грн.)

Позивач послався на те, що між
ним та позичальником ОСОБА_1укладено
кредитний договір від 21.09.2007 року за
№6/4/26/2007/840-К/791, згідно якого банк надав
позичальнику споживчий кредит у сумі
121.000 дол.США на термін до 18.09.2037 рокузі
щомісячним погашення кредиту у розмірі
по 1.038 дол.США,під 12,49% річних.

Крім того, зазначав, що указаним
кредитним договором передбачена
відповідальність позичальника у
вигляді пені за прострочку погашення
тіла кредиту та відсотків у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла на час виникнення заборгованості
за кожен день прострочки.

На забезпечення указаного
кредитного договору, відповідно до
договору поруки від 21.09.2007 року за
№6/4/26/2007/840-П/793 відповідач ОСОБА_2
зобов»язалась солідарно відповідати з
основним позичальником за його
кредитними зобов»язаннями перед
банком.

Оскільки боржник, починаючи з
грудня 2008 року, припинив виконувати
договірні зобов»язання, за ним станом
на лютий 2013 року утворилась вище
зазначена заборгованість, позивач
звернувся до суду з цим позовом до
суду.

Заочним рішенням Дарницького
районного суду м.Києва від 8 квітня 2014
року позов задоволено /а.с.82-84/.

Судовим рішенням ухвалено
стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь ПАТ»КБ»Надра» 1.558.094 грн.52
коп. кредитного боргу з урахуванням
тіла кредиту, відсотків та штрафних
санкцій.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до
суду з апеляційною скаргою і просив
скасувати рішення в частині
неправильно нарахованої пені,
застосуваши строк позовної давності
/а.с.126-130/.

Апеляційна скарга відповідача
ОСОБА_2 ухвалою суду від 10.09.2014 року в
порядку ст.121 ЦПК України визнана
неподаною /а.с.169/.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення учасників процесу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши
апеляційну скаргу в межах заявлених
доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити. Рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову, з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення,,
яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з»ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
свої вимог і заперечень, підтверджених
тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалене у справі рішення першої
інстанції не відповідає.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як слідує з матеріалів справи,
21.09.2007року за №6/4/26/2007/840-К/791 між
кредитором ПАТ»КБ»Надра» та
позичальником ОСОБА_1 укладено
кредитний договір згідно якого банк
надав позичальнику споживчий кредит на
придбання квартири у сумі 121.000 дол.США
на термін до 18.09.2037 року, зі щомісячним
погашення кредиту та відсотків
ануїтетними платежами щомісячно у
розмірі по 1.038 дол.США, під 12,49% річних
/а.с.6-7/.

Пеня за порушення строків ануїтетного
платежу передбачена у розмірі 15% за
кожен день прострочки.

Таким чином, між ОСОБА_1 та
ПАТ»КБ»Надра» виникли відносини
договору кредиту, які, відповідно до
ст.1054 ЦК України полягають у тому, що
банк (кредитодавець) зобов"язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов"язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Указаний кредитний договір
забезпечений договором поруки від
21.09.2007 року за №6/4/26/2007/840-П/793, згідно
якого дружина основного боржника
відповідач ОСОБА_2 зобов»язалась
солідарно відповідати з позичальником
ОСОБА_1 за кредитним договором.

Із зазначеного слідує, що між
ПАТ»КБ»Надра» та ОСОБА_2 виникли
договірні відносини поруки, в силу
яких, відповідно до ст.553 ЦК України,
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов»язку.

Рішенням Даирницького районного
суду м.Києва від 8.04.2014 року, яке набрало
чинності, в задоволенні позову ОСОБА_1
та ОСОБА_2 до ПАТ»КБ»Надра» про
припинення договору поруки відмовлено
/а.с.77/.

Згідно ст.627 ЦК України відповідно до
ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов»язковим для виконання сторонами,
а в силу ст.526 ЦК України зобов"язання
повинні виконуватись належним чином
відповідно до умов договору.

Умовами кредитної угоди (п.3.3.1.)
передбачено, що позичальник повертає
кредит щомісячними платежами у сумі 1.038
дол.США.

А, згідно п.5.2. у разі
прострочення позичальником чергових
платежів, останній сплачує банку пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка існувала на час виникнення
заборгованості.

Відповідно до п.4.2.4. банк вправі
вимагати від позичальника
дострокового повернення кредиту та
сплати відсотків у разі несплати
позичальником чергових платежів.

Згідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов»язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
1.припинення зобов»язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов»язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2. зміна умов зобов»язання; 3.
сплата неустойки; 4. відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Оскільки боржник ОСОБА_1 не
виконувавповному обсязі умови
кредитної угоди, кредитор
ПАТ»КБ»Надра» звернувся до суду з
позовом про солідарне стягнення з обох
відповідачів боргу, який згідно вимог
позивача, станом на 20.02.2013 року
складається: непогашений кредит - 121.000
дол.США, що за курсом валют становить
967.153 грн.; заборгованість за відсотками
- 65.032,76 дол.США, що за курсом валют
становить 519.806,82 грн.; пеня - 8.899,62 дол.
США, що за курсом валют складає 71.1344,7
грн., а всього, у сумі 194.932,28 дол.США, що
за курсом валют становить 1.558.09,52 грн.

У позовній заяві позивач просив
стягнути заборгованість лише станом на
лютий 2013 року, незважаючи, що з позовом
до суду звернувся у серпні 2013 року.

Вирішуючи спірні правовідносини,
колегія суддів, згідно ст.ст.256,257, 258 ЦК
України, вважає, що судом першої
інстанції безпідставно стягнуто
заборгованість по тілу кредиту та
відсоткам з перевищенням трирічного
строку позовної давності, а по
стягненню пені допущено порушення
річного строку позовної давності.

Оскільки рішення Дарницького
районного суду м.Києва від 8 квітня 2014
року виносилось заочно, відповідачі не
мали можливості заявити клопотання про
застосування строку позовної давності,
відповідно до ст.267 ЦК України, а тому
про застосування строку позовної
давності ОСОБА_1 заявив у апеляційній
скарзі.

Дійшовши висновку про зменшення пені,
колегія суддів виходить з того, що
позивач звернувся до суду 28.08.2013 року,
відповідно до дати на поштовому
штемпелі конверта, в якому надіслана до
суду позовна заява /а.с.27/, а також
враховує те, що позивач просить
стягнути всю заборгованість лише
станом на лютий 2013 року.

Таким чинм, виходячи із розрахунку
заборгованості по пені, виконаного
позивачем, на підставі ст.258 ЦК України,
заборгованість по пені належить
стягнути за період з серпня 2012 року по
лютий 2013 року, яка становить 4.449,06
дол.США, що за курсом валют відповідає
35.561 грн.34 коп. /а.с.21/.

Колегія суддів звертає увагу на ту
обставину, що пеня стягнута за
прострочення ануїтетного платежу,
одночасно за прострочку тіла кредиту
та прострочку відсотків, як було
обумовлено сторонами у п.5.2 Кредитної
угоди /а.с.7/.

Отже, стягнута пеня судом першої
інстанції за період, починаючи з лютого
2012 року є неправильною.

Крім того, колегія суддів дійшла
висновку про необхідність перерахунку
заборгованості по тілу кредиту в межах
трирічного строку на дату звернення
позивача до суду, тобто, за період з
вересня 2010 року по лютий 2013 року.

Так, позивач у своєму розрахунку
заборгованості по тілу кредиту
зазначив лише загальну суму кредиту
надану позивачу у розмірі 121.000 дол.США.,
оскільки той жодного платежу не
здійснив.

Враховуючи, що кредит у сумі 121.000
дол.США виданий до вересня 2037 року,
тобто, на 480 місяців, позичальник,
будучи зобов»язаним щомісячно в рівних
частинах сплачувати тіло кредиту,
повинен сплачувати за тіло кредиту 252,08
дол.США (121.000 : 480).

Таким чином, враховуючи, що позичальник
прострочив погашення тіла кредиту, з
урахуванням трирічного строку
позовної давності, з вересня 2010 року по
лютий 2013 року, що становить 29 місяців,
він зобов»язаний сплатити банку
прострочену частину тіла кредиту, що
становить 7.310,32 дол.США (29 х 252,08).

Залишкова частина тіла кредиту, тобто
за період з вересня 2013 року по вересень
2037 року, у кількості 288 місяців,
становить 72.599,04 дол.США.

Виходячи із даних в розрахунку,
наданого позивачем суду,
заборгованість за відсотками за
трирічний період позовної давності,
тобто, за період з вересня 2010 року по
лютий 2013 року, склала у сумі 37.907,94
дол.США.

Сам порядок здійснення позивачем
нарахування заборгованості у наданому
суду розрахунку, відповідачами не
оскаржується.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про задоволення апеляційної
скарги щодо застосування строку
позовної давності до окремих видів
платежів по кредитній заборгованості,
у зв»язку з чим стягненню підлягає
кредитна заборгованість у загальній
сумі 122.266,36 дол.США, що за курсом валют
відповідає 977.275 грн.01 коп.

Підстав для застосування ст.551 ЦК
України колегія суддів не вбачає.

Також суд не вбачає підстав для
звільнення від відповідальності за
кредитним боргом фінансового
поручителя ОСОБА_2

На підставі наведеного, колегія суддів
дійшла висновку про скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення, яким апеляційну скаргу
належить задовольнити, стягнуши з
відповідачів кредитну заборгованість
з застосування строку позовної
давності, у загальній сумі 122.266,36
дол.США, що за курсом валют відповідає
977.275грн.01коп., а рішення в частині
стягнення судового збору залишити без
змін.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати заочне рішення Дарницького
районного суду м.Києва від 8 квітня 2014
року та ухвалити нове рішення
наступного змісту.

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк »Надра»
до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк »Надра»
заборгованість за кредитним договором,
у вигляді: простроченого розміру тіла
кредиту у сумі 7.310,32 дол.США; залишкової
частини тіла кредиту у сумі 72.599,04
дол.США; прострочених відсотків у сумі
37.907,94 дол.США; пені, за прострочку
ануїтетного платежу у сумі 4.449,06
дол.США, що в загальній сумі складає
122.266,36 дол.США, що за курсом валют
становить 977.275(дев»ятсот сімдесят сім
тис.двісті сімдесят п»ять)грн.01коп.

В решті позову відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно, але
може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з
моменту проголошення шляхом подання
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді