АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 595/590/13-ц Головуючий у 1-й
інстанції Гордєєв В.О. Провадження №
22-ц/789/1021/14 Доповідач - Жолудько
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 р. Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Жолудько Л.Д.

суддів - Костів О. З., Кузьма Р. М.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю ОСОБА_1, її представника
ОСОБА_2, ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Бучацького районного суду
від 12 квітня 2013 року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_5 та третіх осіб - Бучацької
державної нотаріальної контори,
Бучацького районного бюро технічної
інвентаризації, управління
Держкомзему в Бучацькому районі про
визнання права на спадкове майно,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_3
звернулася в суд із позовом до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_5 та третіх осіб -
Бучацької державної нотаріальної
контори, Бучацького РБТІ, управління
Держкомзему в Бучацькому районі про
визнання права на спадкове майно.

Рішенням Бучацького районного
суду від 12 квітня 2013 року позов
ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право на
спадкове майно за законом, що
залишилось після смерті чоловіка
ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, а
саме:

- на житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1;

- на земельні ділянки площею 0,07 га
для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, 0,20 га
для ведення особистого
селянського господарства, які
розташовані на території
Золотопотіцької селищної ради
Бучацького району Тернопільської
області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка
не брала участі у справі, просить
рішення суду змінити й ухвалити нове
рішення, яким визнати за нею право на
спадкове майно за законом після смерті
її матері ОСОБА_9, яке складається з ?
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, які розташовані на
АДРЕСА_1.

Апелянт зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла її мати ОСОБА_9, яка була
власником спірного будинку на підставі
договору купівлі-продажу його. Після
смерті матері відкрилась спадщина на
житловий будинок та господарські
будівлі, які розташовані по АДРЕСА_1.
Вказує на те, що лише вона прийняла
спадщину, фактично вступивши в
управління та володіння спадковим
майном, а отже є власником цього
будинковолодіння, про що ІНФОРМАЦІЯ_3
після смерті брата ОСОБА_8 повідомила
селищного голову.

Посилаючись на те, що рішенням
суду вирішено питання про її права та
обов'язки, а вона не була залучена до
участі в справі, ОСОБА_1 просила
задовольнити її апеляційну скаргу.

У судовому засіданні ОСОБА_1
підтримала свою апеляційну скаргу,
зіславшись на доводи, викладені в ній,
просить її задовольнити.

ОСОБА_3 апеляційної скарги не
визнала і пояснила, що спадщину після
смерті матері прийняв її чоловік, а
будинку, на який претендує ОСОБА_1, не
існує. На місці старого будинку
збудований новий, до якого апелянт не
має ніякого відношення. Просить
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін.

ОСОБА_5 апеляційної скарги не
визнала, посилаючись на те, що рішення
суду є законним та обґрунтованим, а
доводи апеляційної
скарги-безпідставними.

Представник третьої особи-
Бучацького РБТІ у судове засідання не
з'явився, надіславши заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Інші особи, які брали участь у
справі, в судове засідання повторно не
з'явились. Про час і місце його
повідомлені належним чином.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення учасників
апеляційного розгляду справи, колегія
вважає, що апеляційну скаргу
ОСОБА_1слід частково задовольнити.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, щовласником
жилого будинку, господарських споруд
та земельних ділянок для
обслуговування житлового будинку та
ведення особистого селянського
господарства в АДРЕСА_1 був чоловік
позивачки ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка є спадкоємцем
за законом, яка в установленому порядку
прийняла спадщину. Діти позивачки на
належну частку в спадковому майні
після смерті батька не претендують,
інших осіб, які б мали право на спадщину
судом не встановлено.

Колегія суддів апеляційного суду
не може погодитись з таким висновком
суду першої інстанції, оскільки суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, визнав ряд
обставин установленими, хоча вони є
недоведеними, не залучив до участі в
справі особу, яка має відповідати за
позовом, неправильно застосував норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

За змістом ст. 15 ЦК України,
ст.ст.3,ч.1; 30,ч.1; 33,ч.1 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом. звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідачем у справі є особа, яка
має відповідати за позовом.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер чоловік позивачки - ОСОБА_8 Після
смерті спадкодавця відкрилася
спадщина за законом.

Спадкоємцями за законом є дружина
померлого-позивачка по справі ОСОБА_3
та його діти: ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5,
які на належну їм частку в спадковому
майні після смерті батька ОСОБА_8 не
претендують.

Суд, дійшовши до висновку, що
спадкове майно складається з житлового
будинку з надвірними будівлями та
спорудами, що розташований по
АДРЕСА_1 та земельних ділянок площею 0,07
га для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд і площею 0,20 га для ведення
особистого селянського господарства,
які розташовані на території
Золотопотіцької селищної ради
Бучацького району, не зазначив, якими
належними доказами підтверджуються ці
обставини і право власності
спадкодавця ОСОБА_8 на будинок і
земельні ділянки.

Як видно із довідки
Золотопотіцької селищної ради за № 396
від 21.02.2013 року, відповідно до
земельно-кадастрової книги № 3 на час
смерті за громадянином ОСОБА_8 була
закріплена земельна ділянка площею 0,27
га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, у т.ч.: 0,07
га для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд і 0,20 га для ведення особистого
селянського господарства.

Правовстановлюючі документи про
належність цих земельних ділянок
ОСОБА_8 на праві власності в матеріалах
справи відсутні.

Наявні в матеріалах справи копії
документів відділу Держземагенства у
Бучацькому районі (витяги з технічної
документації про грошову оцінку
земельних ділянок, кадастрових планів
земельних ділянок, збірного
кадастрового плану) виготовлені на ім'я
відповідачки ОСОБА_3

А тому висновок суду про
встановлення факту належності спірних
земельних ділянок до складу спадкового
майна ОСОБА_8 та визнання за ОСОБА_3
права в порядку спадкування за законом
на земельні ділянки площею 0,07 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд і 0,20
га для ведення особистого селянського
господарства є таким, що не відповідає
обставинам справи.

Зазначивши в рішенні, що діти
спадкодавця ОСОБА_8- відповідачі по
справі ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не
претендують на спадкове майно на
підставі поданих суду заяв 21.02.2013 року
про відмову від прийняття спадщини і
визнавши за позивачкою право на все
згадане спадкове майно за законом, суд
не з'ясував, чи прийняли вони в
установленому порядку спадщину, чи
подали вони в нотаріальну контору
заяву протягом установленого ст. 1270 ЦК
України строку про відмову від
спадщини і у чому полягає порушення
ними прав позивачки, за захистом яких
вона звернулась до суду.

З'ясування цих обставин і належна
їх оцінка мала значення для
правильного вирішення спору,
встановлення кола осіб, які мають
відповідати за позовом, та частки
кожного з них у спадковому майні.

Як видно із долучених до
апеляційної скарги матеріалів, 28
лютого 1967 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_9
укладено договір купівлі продажу,
згідно з умовами якого остання
придбала будинок з усіма
господарськими будівлями, які
знаходяться в селі Золотий Потік
Бучацького району Тернопільської
області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_9 -мати
апелянта ОСОБА_1 та ОСОБА_8.

Відповідно до вимог ст. 549
Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року,
чинного на час відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_9, визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; 2) якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Зазначені в цій
статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не була
залучена до участі в справі, судом не
перевірялось, до якої групи: робітника
чи колгоспника відносився двір,
головою якого була ОСОБА_11, чи
відкрилась після її смерті спадщина, не
встановлювався склад спадкового майна,
коло спадкоємців, які в установленому
порядку прийняли спадщину.

Без з'ясування цих обставин і
належної їх оцінки висновки суду,
викладені в рішенні є недоведеними й
передчасними.

В силу вимог статей 11, 10, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно із положенням ст. 303, ч. 1 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах вимог, заявлених у
суді першої інстанції.

На стадії апеляційного розгляду
справи суд не має повноважень залучати
до участі у справі осіб, яких не було
залучено при розгляді справи судом
першої інстанцій та замінювати
неналежних відповідачів.

Апеляційним судом неможливо
встановити обсяг прав та обов'язків
апелянта і визнати право ОСОБА_1 на
спадкове майно після смерті її матері
без залучення її до участі в справі.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги про визнання
права власності на спадкове майно,
заявлені ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_5 та третіх осіб - Бучацької
державної нотаріальної контори,
Бучацького РБТІ, управління
Держкомзему в Бучацькому районі про
визнання права на спадкове майно, є
передчасними, а тому задоволенню не
підлягають.

При цьому відмова в позові з
наведеної підстави не позбавляє
заінтересованих осіб права на
звернення до суду за захистом
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав до осіб, які ці права порушують, не
визнають або оспорюють.

В силу ст. 309, ч. 1, п.п.2,3 ЦПК України
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав установленими та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Виходячи з наведеного, колегія
вважає, що рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, ч.1, п. 2; 309, ч.1,
п.п. 2,3; 313; 314; 316; 317; 319; 324; 325 ЦПК України,
колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
частково задовольнити.

Рішення Бучацького районного
суду від 12 квітня 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
ОСОБА_3 в позові до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_5 та третіх осіб - Бучацької
державної нотаріальної контори,
Бучацького РБТІ, управління
Держкомзему в Бучацькому районі про
визнання права на спадкове майно.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Л.Д. Жолудько