Справа № 405/8729/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2014 року Ленінський районний суд
м. Кіровограда в складі :

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі: Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
приватною власністю, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд з позовом
про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та стягнення
матеріальної і моральної шкоди до
відповідача ОСОБА_2 мотивуючи його тим,
що 13 липня 2005 року вона отримала
Державний акт на право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1. ЇЇ сусідом
по АДРЕСА_2 м. Кіровограда є відповідач
по справі. Земельні ділянки їх
домоволодінь розділяє межа, визначена
планом забудови. На своїй ділянці, на
місці бувшого сараю, вона вирішила
збудувати бесідку і літній душ та
найняла працівників, які спочатку
зруйнували старе приміщення, а потім
вирили котлован під забудову.

20.08.2013 року відповідач заскочив на її
територію, розламавши паркан, прогнав
працівників, погрожуючи їм та
висловлюючи образливі слова та погрози
на її адресу і вона вимушена була
викликати наряд міліції. Працівники
міліції склали протокол, в якому також
зазначено, що відповідач зламавши
паркан, ображав її нецензурною лайкою.

22.08.2013 року відповідач на її території
вирив котлован, забетонував його і
збудував металевий капітальний паркан
довжиною 4,7 м, висотою 2м і таким чином
незаконно захопив 4,5 м її території.

Своїми неправомірними діями
відповідач завдав їй моральної шкоди у
зв»язку з чим вона опинилась на
стаціонарному лікуванні у
кардіологічному відділенні 3-ої
міської лікарні протягом 14 днів,
постійно стала відчувати переживання
(моральні страждання) та перенесла
гіпертонічний криз з болячим
відчуванням (фізичні страждання) і
зараз відчуває страждання у зв»язку з
хворобою (вторинні моральні
страждання). Моральну шкоду оцінює в 10
000 грн., як штраф, який стягується з
відповідача на її користь для
згладжування негативного впливу на її
психіку.

Просила усунути перешкоди в
користуванні її власністю і
зобов»язати відповідача відновити
паркан на попередньому місці, сплатити
500 грн. за виконані працівником роботи,
стягнути з відповідача моральну шкоду
в сумі 10 000 грн.

Уточнивши позовні вимоги просить
зобов»язати відповідача усунути
перешкоди у користуванні нею земельною
ділянкою, належною їй на праві
власності та відновити площу 31,28 кв.м
межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м.
Кіровограді, який існував до порушення
її права змінивши конфігурацію межі
між домоволодіннями по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 м. Кіровограда до початкового
стану, відновивши паркан по межі,
визначеній Державним актом, технічним
планом домоволодіння та геодезичним
дослідженням, стягнути з відповідача
матеріальні збитки в сумі 1 219,72 грн.,
моральну шкоду в сумі 10 000 грн. та судові
витрати в сумі 114,70 грн.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві
та уточненнях, просили позов
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, надав суду заперечення та
посилаючись на викладені в них
обставини просив відмовити в
задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи встановив
такі факти та відповідні їм
правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка ОСОБА_1 (власник
домоволодіння по АДРЕСА_1 м.
Кіровограда) та відповідач ОСОБА_2
(власник домоволодіння по АДРЕСА_2 м.
Кіровограда) є користувачами суміжних
земельних ділянок, на яких розташовані
їх домоволодіння.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на
підставі Державного акта серія КР №
109838 від 13 липня 2005 року на право
власності на земельну ділянку,
виданого згідно рішення від 09.07.2004 року
№ 1104, належить земельна ділянка площею
665,98 кв.м в межах згідно з планом, що
розташована в м. Кіровограді по АДРЕСА_1
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 321 ЦК України
визначено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно протоколу про прийняття заяви
про вчинене кримінальне
правопорушення від 22.08.2013 року,
рапортів працівників міліції ОСОБА_3
від 20.08.2013 року та ОСОБА_4 від 26.08.2013 року
встановлено, що дійсно ОСОБА_1
викликала наряд міліції з приводу
конфлікту із сусідом ОСОБА_2 щодо
паркану. Конфлікт тривав короткий
проміжок часу, був владнаний мирним
шляхом. Порушень громадського порядку
не встановлено, претензій ніхто ні до
кого не має, із заявами та скаргами з
приводу зазначеної події ніхто більше
не звертався.

Факт встановлення паркану не
заперечується в судовому засіданні
відповідачем. Вказуючи на незаконність
отримання позивачкою Державного акта
на право власності на земельну ділянку,
питання щодо його недійсності
відповідачем не заявлялась.

Судом за клопотанням позивачки
призначалась судова земельно-технічна
експертиза, відповідно до висновку №
141, 142 від 30.07.2014 року проведеної судової
земельно-технічної експертизи розмір
межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 в м. Кіровограді розміру
встановленому Державним актом на землю
по АДРЕСА_1 та технічним планом
домоволодіння по АДРЕСА_2 не відповідає
через улаштування частини огорожі з
метало профілю Г-образної конфігурації
власником домоволодіння по АДРЕСА_2, що
привело до самозахвату, як мінімум
через криволінійність розташування
фізичної межі-огорожі площею 4,3 кв.м
земельної ділянки по АДРЕСА_1, що не
відповідає Державному акту на право
власності на землю від 13.07.2005 року. Має
місце використання ОСОБА_2 - власником
домоволодіння по АДРЕСА_2 м.
Кіровограда, земельної ділянки
належної ОСОБА_1.

Статтею 391 ЦК України передбачено право
власника вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження
земельною ділянкою, що розташована м.
Кіровограді по АДРЕСА_1 шляхом
зобов»язання ОСОБА_2 поновити паркан
згідно Державного акту, що розділяє їх
суміжні домоволодіння підлягає
задоволенню.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено,
що майнова шкода, завдана
неправомірними діями, бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні позивачкою не
доведено завдання такої шкоди
відповідачем та не надано доказів на
обгрутування такої позовної вимоги на
суму 1 219,72 грн., а тому в частині
стягнення з відповідача матеріальної
шкоди позов задоволенню не підлягає.

У відповідності до п.5 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" (із змінами та
доповненнями) підставами
цивільно-правової відповідальності
при вирішення спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди є
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача та наявність
причинного зв"язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача і
вини останнього в її заподіянні.

Позивачкою не надано доказів завдання
їй моральної шкоди відповідачем. Не
доведено та не обґрунтовано у
відповідності до вищезазначеної норми
її спричинення та не зазначено з яких
обставин та міркувань вони виходили,
визначаючи її розмір, а тому в частині
стягнення з відповідача на користь
позивачки моральної шкоди в сумі 10 000
грн. позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Стягненню з відповідача на користь
позивачки підлягають понесені нею
судові витрати: 114,70 грн. сплаченого
судового, 1 889,28 грн. понесених витрат на
оплату експертизи.

На підставі викладеного і ст. ст. 16, 321, 391
ЦК України, Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" (із змінами та доповненнями),
керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні приватною
власністю - задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у
користуванні ОСОБА_1 належною їй на
праві власності земельною ділянкою, що
знаходиться в м. Кіровограді по АДРЕСА_1
шляхом відновлення площі 31,28 кв.м межі
земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м.
Кіровограді, який існував до порушення
її права змінивши конфігурацію межі
між домоволодіннями по АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_2 м. Кіровограда до початкового
стану, відновивши паркан по межі,
визначеній Державним актом на право
власності на земельну ділянку від 13
липня 2005 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по справі в сумі 2 111,28
грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Ленінський районний суд
м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда
Шевченко