АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 211/5489/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2107/К/14
суддя Ткаченко С.В.
Суддя-доповідач - Чорнобук
УХВАЛА

Іменем України

08 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів - Остапенко В.О., Савіної Г.О.

при секретарі - Булах К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Довгинцівського районного
суду м.Кривого Рогу від 26 серпня 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
«БАНК ПЕРШИЙ» про розірвання договору
банківського вкладу та стягнення
коштів.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

позивач ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_3

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Довгинцівського районного
суду Дніпропетровської області від 26
серпня 2014 року позовна заява ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«БАНК ПЕРШИЙ» (далі - ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ»)
про розірвання договору банківського
вкладу та стягнення коштів, повернута
позивачу, оскільки вона була подана з
порушенням правил підсудності.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2
просить ухвалу суду скасувати та
направити справу до суду першої
інстанції для розгляду, з тих підстав,
що ухвала постановлена з порушенням
норм процесуального права. Зокрема,
суд не взяв до уваги, що правовідносини,
які виникають з договорів
банківського вкладу, підпадають під
дію Закону України «Про захист прав
споживачів». Суд не врахував, що
відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК України,
позови про захист прав споживачів
можуть пред'являтися також за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування позивача. Висновки суду
першої інстанції є помилковими та не
відповідають обставинам справи.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник відповідача ПАТ «БАНК
ПЕРШИЙ» зазначає, що ухвала суду
постановлена з урахуванням всіх норм
матеріального та процесуального права,
тому просить апеляційну скаргу
відхилити, а ухвалу суду про повернення
позовної заяви залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача
ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, які
кожен окремо підтримали доводи
апеляційної скарги і просили її
задовольнити, перевіривши законність
та обґрунтованість ухвали суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2 , суд
першої інстанції керувався ст. ст. 109,
115 ЦПК України й виходив з того, що
правовідносини щодо договору
банківського вкладу, які виникли між
сторонами не є предметом регулювання
Закону України «Про захист прав
споживачів», а регулюються главою 71
Цивільного кодексу України. Оскільки
позовна заява була подана за місцем
проживання позивача, а позови до
юридичних осіб пред'являються в суд за
їх місцезнаходженням, то позов є таким,
що поданий з порушенням правил
підсудності.

Однак, колегія суддів не може
погодитися з вказаними висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.109 ЦПК України
позови до юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

Однак, згідно з ч. 5 ст. 110 ЦПК України,
позивачу в справах про захист прав
споживачів надано право на свій розсуд
пред'являти позов: за
місцезнаходженням відповідача, за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування споживача або за місцем
заподіяння шкоди чи виконання договору
(за винятком виключної підсудності).

Відповідно до ч.1. ст.1 Закону України
«Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
(далі - Закон) фінансова установа -
юридична особа, яка відповідно до
закону надає одну чи декілька
фінансових послуг та яка внесена до
відповідного реєстру в установленому
законом порядку. До фінансових установ
належать банки, кредитні спілки,
ломбарди, лізингові компанії, довірчі
товариства, страхові компанії,
установи накопичувального пенсійного
забезпечення, інвестиційні фонди і
компанії та інші юридичні особи,
виключним видом діяльності яких є
надання фінансових послуг. Фінансова
послуга - операції з фінансовими
активами, що здійснюються в інтересах
третіх осіб за власний рахунок чи за
рахунок цих осіб, а у випадках,
передбачених законодавством, - і за
рахунок залучених від інших осіб
фінансових активів, з метою отримання
прибутку або збереження реальної
вартості фінансових активів.

У ч. 1 ст. 4 Закону визначено, що
фінансовими послугами вважаються,
зокрема: залучення фінансових активів
із зобов'язанням щодо наступного їх
повернення; надання коштів у позику, в
тому числі і на умовах фінансового
кредиту та ін.

Преамбулою Закону визначено, що у ньому
встановлені загальні правові засади у
сфері надання фінансових послуг. Його
метою є створення правових основ для
захисту інтересів споживачів
фінансових послуг, правове
забезпечення діяльності і розвитку
конкурентоспроможного ринку
фінансових послуг в Україні.

Сам характер фінансово-кредитних
відносин, стороною в якій є фізична
особа, а також використані у Законах
України «Про захист прав споживачів» і
Закону України «Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг» терміни споживчий
кредит, фінансова установа, фінансова
послуга дають підстави вважати, що
правовідносини, які виникають з
кредитних договорів, договорів
банківського вкладу, договорів
страхування, підпадають під дію Закону
«Про захист прав споживачів».

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги про те, що правовідносини, які
виникають з договорів банківського
вкладу, регулюються також і Законом
України «Про захист прав споживачів»,
тому позов про розірвання договору
банківського вкладу та стягнення
коштів може бути пред'явлений за
зареєстрованим місцем проживання
споживача ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів справи,
позов пред'явлено ОСОБА_2, відповідно ч.5
ст.110 ЦПК України, за її
зареєстрованим у
встановленому законом порядку
місцем проживання за адресою:
АДРЕСА_1 в межах територіальної
підсудності Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу.

У зв'язку з чим, знаходять своє
підтвердження доводи апеляційної
скарги про те, що висновок суду першої
інстанції про порушення позивачем
правил підсудності при пред'явленні
позову до суду суперечить нормам
процесуального права та
спростовується матеріалами справи.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга - підлягає
задоволенню, а ухвала суду -
скасуванню з направленням справи до
суду першої інстанції для вирішення
питання відповідно до вимог ЦПК
України.

Керуючись ст.ст. 303, 307,ч.3.ст.312,ст.313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Довгинцівського районного суду
м. Кривого Рогу від 26 серпня 2014 року
скасувати.

Матеріали справи за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«БАНК ПЕРШИЙ» про розірвання договору
банківського вкладу та стягнення
коштів направити до Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу для
вирішення питання відповідно до вимог
ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: