№ 308/3045/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27.08.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого-судді -Бенца К.К.,

при секретарі - Вайда Я.П.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгород
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 , третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору Ужгородський МВ
ГУДМС України в Закарпатській області
про зняття особи з реєстраційного
обліку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до
Ужгородського міськрайонного суду з
позовом до до ОСОБА_3 , третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору Ужгородський МВ
ГУДМС України в Закарпатській області
про зняття особи з реєстраційного
обліку у квартирі АДРЕСА_1. Мотивуючи
свої позовні вимоги тим, що згідно
свідоцтва про право власності на житло,
виданого 28.01.2009 року виконкомом
Ужгородської міської ради квартира
АДРЕСА_1 належить їй та її
неповнолітньому сину - ОСОБА_4 на праві
приватної спільної сумісної
власності. В квартирі крім неї та
членів її сім'ї , за її заявою також з
02.06.2010 року зареєстрований відповідач
ОСОБА_3 терміном реєстрації на один
рік. Проте, після спливу терміну, на
який нею було надано дозвіл для
реєстрації відповідача за вказаною
адресою жодних дій по зняттю з
реєстрації відповідача вчинено не
було.

З посиланням на викладене, а також на
те, що відповідач ОСОБА_3 в даній
квартирі не проживає, але залишається
зареєстрованим за вказаною адресою, що
змушує її нести додаткові витрати по
оплаті житлово - комунальних послуг,
перешкоджає їй в реалізації прав як
власника користуватися та
розпоряджатися своєю власністю, не є
членом сім'ї власника квартири, а
також з посиланням на норми ст. ст. 118,119
ЦПК України, ст. 157 ЖК України просить
суд винести рішення яким зняти з
реєстрації ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі просила їх задовольнити
з підстав та мотивів викладених у
позові. Пояснила, що відповідачу була
потрібна реєстрація для виготовлення
закордонного паспорту, зі згоди
позивача ОСОБА_2 йому був наданий
дозвіл на реєстрацію терміном на 1 рік
за адресою АДРЕСА_1 . Відповідач не є
членом сім'ї позивача ОСОБА_2, не
проживав у вказаній квартирі, сплив
термін його реєстрації, а тому вважає ,
що відповідача ОСОБА_3 необхідно зняти
з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 . Не
заперечила проти заочного розгляду
справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
повторно не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, про
причини неявки суд не повідомляв,
клопотань про відкладення розгляду
справи, а також заяв про розгляд справи
за його відсутності до суду не
надходило. В газеті обласної ради і
обласної державної адміністрації
«Новини Закарпаття» №91(4262) від 19.08.2014
року, мітиться оголошення про розгляд
даної справи на 10 год. 30 хв. 27.08.2014 року
та виклик ОСОБА_3 у судове засідання у
якості відповідача. Тому суд згідно ч.4
ст.169 ЦПК України ухвалив провести
заочний розгляд справи.

В судове засідання представник
третьої особи Ужгородський МВ ГУДМС
України в Закарпатській області не
з'явився, однак надав суду заяву, у якій
повідомляє, що питання зняття з
реєстрації місця проживання фізичних
осіб відноситься до компетенції
Ужгородського МВ ГУ ДМС в
Закарпатській області.

Заслухавши пояснення
представника позивача, вивчивши та
перевіривши в судовому засіданні
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, враховуючи принципи рівності
сторін, суд дійшов до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на
праві приватної спільної сумісної
власності на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 28.01.2009 року
за №17, виданого виконавчим комітетом
Ужгородської міської ради /а.с.6/.

Згідно з даними витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від
19.11.2009 року власниками квартири
АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві
приватної спільної сумісної власності,
копія приєднана до матеріалів
справи./а.с.19/

Відповідно до заяви від 02.06.2010
року ОСОБА_2 зверталася до будинкового
комітету «Мрія» для реєстрації її
чоловіка на один рік в квартирі
АДРЕСА_1./а.с.17/

Як встановлено судом, у вказаній
квартирі АДРЕСА_1 , яка є власністю
ОСОБА_2 та ОСОБА_4, зареєстрований, але
не проживає відповідач у вказаній
справі ОСОБА_3 зареєстрований з 03.06.2010
року. Вказаний факт підтверджується
формою Б /а.с. 29/ , даними акту від 25
лютого 2014 року Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку АДРЕСА_1 /а.с. 21/

Як встановлено судом, рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від
06.12.2007 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
розірвано. /а.с. 23-24/

Звертаючись до суду із вказаним
позовом, ОСОБА_2 просила зняти
відповідача з реєстраційного обліку за
адресою спірної квартири з посиланням
на норми ст.ст. 118,119ЦПК України та ст. 157
ЖК України.

Проте, ч. 1 ст. 16 ЦК України
визначено, що кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Перелік способів
захисту цивільних прав та інтересів
визначено у ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Зокрема, у разі будь-яких обмежень
у здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, у тому числі
шляхом звернення до суду за захистом
свого майнового права, зокрема із
позовом про усунення перешкод у
користуванні власністю.

Водночас, відповідно до ст. 7
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" від 11 грудня 2003
року, зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду ( про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як убачається із вказаної
норми, зняття з реєстрації місця
проживання може бути здійснено на
підставі рішення суду виключно про:
позбавлення права власності на житлове
приміщення; позбавлення права
користування житловим приміщенням;
визнання особи безвісно відсутньою;
оголошення фізичної особи померлою.

Отже, виходячи з того, що вказаний
Закон є спеціальним
нормативно-правовим актом, який
регулює правовідносини, пов'язані із
зняттям з реєстрації місця проживання,
положення ст. 7 цього Закону підлягають
застосуванню до всіх правовідносин,
виникнення, зміна чи припинення яких
пов'язані з юридичним фактом зняття з
реєстрації місця проживання.

Тому, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, зокрема, шляхом
зняття особи з реєстрації місця
проживання, пред'явивши разом з цим
одну із таких вимог: про позбавлення
права власності на житлове приміщення;
про позбавлення права користування
житловим приміщенням; про визнання
особи безвісно відсутньою та про
оголошення фізичної особи померлою.

Саме така правова позиція
висловлена Верховним Судом України в
постанові від 16 січня 2012 року при
розгляді за винятковими обставинами
цивільної справи № 6-57цс11.

Згідно ч.1 ст. 360-7 ЦПК України -
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду
заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами)
касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів
владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, вирішення питання
про зняття особи з реєстраційного
обліку залежить, зокрема, від вирішення
питання про її право користування
жилим приміщенням відповідно до норм
житлового та цивільного законодавства
(статей 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК).

Орган реєстрації, керуючись ст. 7
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні", на підставі
рішення суду, яке набрало законної
сили, про позбавлення відповідача
права користування житловим
приміщенням, зобов'язаний зняти
відповідача з реєстрації.

З огляду на вищезазначені
положення законодавства, виходячи з
характеру спору, зважаючи на правову
позицію викладену Верховним Судом
України в постанові від 16 січня 2012 року
у справі № 6-57цс11,з урахуванням всіх
обставин справи, а також те, що
відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України -
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
користуючись рівними правами, на
засадах змагальності згідно вимог ст. 10
ЦПК України, виходячи із принципів
розумності та справедливості, суд
приходить до висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позову.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.41 Конституції
України, ЗУ "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", ст.ст. 317, 319 , 321, 383, 391 ЦК
України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60,
88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України , суд,-

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_3 , третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору Ужгородський МВ ГУДМС
України в Закарпатській області про
зняття особи з реєстраційного обліку
.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
К.К. Бенца