№ 556/2592/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2014 року Володимирецький районний
суд Рівненської області в складі:

головуючої судді- Котик
Л.О.

при секретарі -Соловей
Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Володимирець справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадщину,

в с т а н о в и
в:

В суд звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з
позовом про визнання права власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями, що в АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, помер його дід -
ОСОБА_3. За життя ним було складено
заповіт, згідно якого усе своє майно,
яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1
останній заповів ОСОБА_1 Позивач
спадщину прийняв, оскільки в
шестимісячний строк з моменту
відкриття спадщини, подав заяву в
нотаріальну контору про прийняття
спадщини. Жодних претензій до нього
стосовно успадкованого майна ніхто не
ставить. Вважає, що набув право
власності на дане майно. Просить
визнати за ним право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями, в АДРЕСА_1, Володимирецького
району Рівненської області в порядку
спадкування за заповітом.

На сьогоднішній день позивач вирішив
належним чином оформити документи на
майно, котре успадкував. У зв"язку з цим,
звернувся до Рівненського ОБТІ з
проханням зареєструвати право
власності, але отримав відмову,
оскільки померлий не здійснив за життя
реєстрацію прав на нерухоме майно.

Розгляд справи здійснюється за
відсутності сторін, без фіксування
судового засідання технічними
засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК.

Позивач надіслав суду заву про розгляд
справи у його відсутності, заявлені
вимоги підтримує.

Відповідач заявлені вимоги визнав,
направив заяву про розгляд справи у
його відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши інші докази
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення із наступних
підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, що
стверджується свідоцтвом про смерть
останнього, серія НОМЕР_2, видане
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Володимирецького районного
управління юстиці Рівненської області,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно заповіту, посвідченого
державним нотаріусом Володимирецької
ДНК, 01.09.2006 року, ОСОБА_3 усе своє майно
заповів ОСОБА_1

Як зазначено у ст. 328 ЦК України, право
власності набувається з підстав, що
визначені законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинились у зв»язку з його смертю.

Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК
України, об»єктами цивільних прав є
речі, у тому числі гроші та цінні
папери, інше майно, майнові права,
результати робіт, послуги, результати
інтелектуальної, творчої діяльності,
інформація, а також інші матеріальні і
нематеріальні блага. Об»єкти цивільних
прав можуть вільно відчужуватися або
переходити від однієї особи до іншої в
порядку правонаступництва чи
спадкування або іншим чином , якщо вони
не вилучені з цивільного обороту , або
не обмежені в обороті , або не є
невід»ємними від фізичної чи юридичної
особи.

З письмових доказів, зокрема
технічного паспорту, рішення про
відмову у державній реєстрації та їх
обтяжень виданого державним
реєстратором від 02.12.2014 р., довідкою
№1137/01-16 від 03.12.2014 р. виданою
Володимирецькою ДНК, архівного витягу
з рішення №41 від 23 грудня 1996 року
дев»ятої сесії двадцять другого
скликання Володимирецької селищної
Ради народних депутатів Рівненської
області про передачу у власність
земльної ділянки вбачається, що
житловий будинок в АДРЕСА_1,
розташований на земельній ділянці
площею 0,08 га, рахується за ОСОБА_3
Реєстрація житлового будинку не
проводилась, його вартість складає 115791
грн.

Судом встановлено, що спірний
житловий будинок збудований у 1963 році,
на відведеній для цього земельній
ділянці у відповідності до дозволу
органів місцевого самоврядування і
набув статусу майна з часу завершення
будівництва, оскільки цивільне
законодавство, що діяло в той час, не
передбачало обов»язкової реєстрації
речових прав на житловий будинок. У
зв"язку з викладеним ОСОБА_3 правомірно
набув право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1, хоча не здійснив його
державної реєстрації.

У відповідності до ч.4 ст. 3 Закону
України « Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень» права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов»язкової реєтсрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що житловий
будинок в АДРЕСА_1 наділений ознаками
нерухомої речі та майна, як це
вбачається зі змісту ст.ст. 179, 181, 185, 190
ЦК України, і в силу цього є об»єктом
цивільних прав.

В даний час реєстрація права власності
на житловий будинок за ОСОБА_3 є
неможливою, оскільки його цивільна
правоздатність та право власності на
майно припинились з часу смерті особи,
як це передбачено ст.ст. 25, 346 ЦК України.

З цих підстав позивачу ОСОБА_1 було
відмовлено у реєстрації права
власності за покійним ОСОБА_3 та у
оформленні спадщини після його смерті.

Оскільки вказаний житловий будинок до
часу відкриття спадщини належав
померлому ОСОБА_3 на праві власності ,
він входить до складу спадщини, яка
відкрилась 04 грудня 2006 року.

Та обставина, що позивач є спадкоємцем
вказаного майна за заповітом,
підтверджується оглянутими в судовому
засіданні свідоцтвом про смерть
ОСОБА_3, свідоцтвами про народження
ОСОБА_1, ОСОБА_4 копією заповіту.

Таким чином в судовому засіданні
встановлено, що позивач є законним
спадкоємцем житлового будинку в
АДРЕСА_1 і набув право власності на цей
будинок правомірно внаслідок
прийняття спадщини, що підтверджується
довідкою Володимирецької ДНК від 03
грудня 2014 року №1137/01-16.

У відповідності до ст..ст. 1233-1236 ЦК
України заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті. Заповідач може
призначити своїми спадкоємцями одну
або кілька фізичних осіб, незалежно
від наявності у нього з цими особами
сімейних, родинних відносин, а також
інших учасників цивільних відносин.
Заповідач має право охопити заповітом
права та обов»язки, які йому належать
на момент складення заповіту, а також
ті права та обов»язки, які можуть йому
належати у майбутньому. Заповідач має
право скласти заповіт щодо усієї
спадщини або її частини.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець,
який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини, вона належить спадкоємцеві
з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК
України).

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що позивач
ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_3, у
встановленому порядку прийняв
спадщину після смерті діда, до складу
якої входить і житловий будинок з
господарськими будівлями, у зв»язку з
чим його позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 328, 1218, 1222-1223, 1233,
1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 174, 208-209,
212-213 ЦПК України , ч.4 ст. 3 Закону України
« Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень» суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_3
виданий Володимирецьким РВ УМВС
України в Рівненській області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності, в порядку спадкування за
заповітом, на житловий будинок та інші
господарські будівлі, що розташовані в
АДРЕСА_1, Володимирецького району
Рівненської області, після смерті діда
- ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 -
1157,91 грн. судових витрат.

Рішення суду може бути
оскаржене до Апеляційного суду
Рівненської області через
Володимирецький районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення..

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

С У Д Д Я :