Провадження №6/761/1614/2014
У Х В А Л А

Іменем України

03 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Маліновської В.М.,

при секретарі
Лазоришинець К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві подання
старшого державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Савчука К.П. про
примусове проникнення до житла ОСОБА_2,
за адресою АДРЕСА_1, для подальшого
проведення виконавчих дій,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2014 року старший державний
виконавець відділу Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Савчук К.П. звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з поданням, погодженим
Начальником відділу Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
Гоцій Б.І., про примусове проникнення до
житла боржника - ОСОБА_2, а саме квартири
АДРЕСА_1.

Своє подання державний виконавець
обґрунтовує тим, що на виконанні у
Відділ державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м. Києві
перебуває виконавчий лист
Шевченківського районного суду м.
Києва № 1-119 від 03.08.2010р., про конфіскацію
всього майна, що належить ОСОБА_2 в
дохід держави. Державним виконавцем
13.08.2010р. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження,
копію якої надіслану боржнику для
виконання та стягувачу до відома.
Оскільки рішення суду боржником не
виконано, 28.11.2011р. державним виконавцем
накладено арешт на все майно боржника
та оголошено розшук майна. Згідно
відповіді ДАІ м. Києва за боржником
транспортних засобів не зареєстровано.
Згідно відповіді Адресного бюро м.
Києва боржник зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1. Згідно відповіді БТІ
м. Києва за боржником зареєстровано 13
частини квартири за адресою: АДРЕСА_1.
Державним виконавцем протягом
тривалого часу вживалися заходи щодо
опису майна (13 частини квартири) для
чого необхідно фактично знаходитись в
квартирі боржника через постійну
відсутність останнього за місцем
реєстрації, про що неодноразово
складались відповідні акти. Станом на
25.07.2014р. рішення Шевченківського
районного суду м. Києва не виконано та
виконати його не виявляється можливим,
у зв'язку з необхідністю проникнення у
житло боржника. Враховуючи
вищевикладене з метою повного
всебічного виконання судових рішень
державний виконавець просив
задовольнити подання та винести
вмотивоване рішення про примусове
проникнення до житла боржника: АДРЕСА_1
з метою подальшого проведення
виконавчих дій.

В судове засідання державний
виконавець не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши
додані до нього докази, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для його задоволення з огляду на таке.

Згідно п.п. 4, 10 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право:
безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища;
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина, стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України,
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння
боржника-фізичної особи або особи, у
якої знаходиться майно боржника чи
майно та кошти, належні боржникові від
інших осіб, або дитина, щодо якої є
виконавчий документ про її відібрання,
при виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що 03 серпня 2010 року
Шевченківський районним судом м. Києва
видано виконавчий лист у справі № 1/119/10
про конфіскацію майна ОСОБА_2, що
належить йому на праві власності (а.с.4).

13 серпня 2010р. старшим державним
виконавцем Павлюк О.М. Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського управління юстиції
винесено Постанову про відкриття
виконавчого провадження щодо
виконання виконавчого листа № 1-119,
виданого Шевченківським районним
судом м. Києва 03.08.2010р. (а.с.5).

Згідно даних Адресного бюро м. Києва
станом на 15.03.2003р. ОСОБА_2
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.6).

На запит державного виконавця (а.с.10),
згідно відповідей Головного
управління земельних ресурсів
виконавчого органу Київради (КМДА) №
07-387/35997 від 22.12.2011р. (а.с.11)), Інспекції
державного технічного нагляду № 08-3448
від 07.09.2012р. (а.с.8), Національної комісії
з цінних паперів та фондового ринку від
19.09.2012р. (а.с.7), Головного управління в м.
Києві державної автомобільної
інспекції № 10/2346вх від 19.12.2011р. (а.с.9)
встановлено, що за Боржником не
зареєстровані земельні ділянки,
трактори, самохідні шасі, самохідні
сільськогосподарські,
дорожньо-будівельні і меліоративні
машини, сільськогосподарська техніка,
інші механізми, транспортні засоби,
окрім того серед власників, які
володіють значними пакетами акцій
емітентів (10 відсотків і більше
статутного капіталу) Боржник
відсутній.

Згідно відповіді Київського міського
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна № 11146 (И-2013) від 22.05.2013р.
13 частина квартири АДРЕСА_1 на праві
власності зареєстрована за ОСОБА_2
(а.с.12).

Разом з тим, згідно актів державного
виконавця від 09.04.2014р. та 08.07.2014р.
вбачається, що виходом державного
виконавця за адресою АДРЕСА_1 боржника
та належного йому майна не розшукано
(а.с.13-14). У вказаних актах державного
виконавця не зазначено причин по яким
боржник та належне йому майно не
виявлено за вказаною адресою, як і не
надано доказів, про повідомлення
боржника та інших співвласників
вказаної квартири про вихід державного
виконавця у вказаний день.

Державним виконавцем до подання не
додано доказів направлення та
отримання постанови про відкриття
виконавчого провадження Боржником і
таких у судовому засіданні не здобуто.

Зі змісту ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» вбачається, що
примусовому виконанню підлягають
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи, зокрема виконавчі
листи, що видаються судами.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Згідно до ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження», заходами
примусового виконання рішень є:
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державним виконавцем до подання не
додано доказів про отримання боржником
постанови про відкриття виконавчого
провадження або вимоги виконавця про
надання доступу до квартири для
проведення опису.

З матеріалів дослідженого судом
подання не вбачається, що боржник був
повідомлений про добровільне
виконання вказаного судового рішення,
також відсутні відомості про перевірку
державним виконавцем факту отримання
боржником копії постанови про
відкриття виконавчого провадження, про
вчинення державним виконавцем дій,
спрямованих на добровільне виконання
рішення суду у встановлений постановою
строк. Доказів, на підтвердження
вчинених державним виконавцем усіх
заходів передбачених законодавством
України для виявлення коштів, рухомого
та нерухомого майна боржника також не
надано.

Статтею 30 Конституції України кожному
гарантується недоторканість житла. Не
допускається проникнення до житла чи
до іншого володіння особи, проведення в
них огляду чи обшуку інакше як за
вмотивованим рішенням суду.

У невідкладних випадках, пов'язаних із
врятуванням життя людей та майна чи з
безпосереднім переслідуванням осіб,
які підозрюються у вчиненні злочину,
можливий інший, встановлений законом,
порядок проникнення до житла чи до
іншого володіння особи, проведення в
них огляду і обшуку.

Європейський Суд з прав людини у
Рішенні від 2.12.2010р. по справі «Ратушна
проти України» зазначив, що органи
державної влади не можуть втручатись у
здійснення цього права, за винятком
випадків, коли втручання здійснюється
згідно із законом і є необхідним у
демократичному суспільстві в
інтересах національної та громадської
безпеки чи економічного добробуту
країни, для запобігання заворушенням
чи злочинам, для захисту здоров'я чи
моралі або для захисту прав і свобод
інших осіб.

Державним виконавцем не надано
будь-яких належних та допустимих
доказів, які б вказували на виключну
необхідність проникнення до житла в
інтересах національної або
громадської безпеки.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом (ст.10 ЦПК України).

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Окрім того, державним виконавцем до
подання не додано доказів про
отримання боржником вимог щодо надання
доступу до квартири для проведення
опису. У зв'язку з чим суд приходить до
висновку, що боржник не був належним
чином повідомлений про необхідність
надання доступу до майна для
проведення державним виконавцем опису
майна та інших виконавчих дій.

Окрім того, згідно відповіді
Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
від 22.05.2013р. вбачається, що боржнику
належить тільки 13 частина кв. АДРЕСА_1, а
тому, у разі задоволення подання про
примусове проникнення до житла можуть
бути порушені права інших
співвласників зазначеної квартири.

Щодо актів державного виконавця про
виходи за адресою боржника, суд вважає
за необхідне зазначити те, що дані акти
були складені за відсутності понятих,
лише за участю державного виконавця, а
тому суд не приймає їх в якості
належного та допустимого доказу
ухилення боржника від надання
державному виконавцю доступу до
квартири.

З огляду на наведене, суд не вбачає
підстав для надання дозволу на
примусове проникнення до житлового
приміщення: за адресою АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 60, 209, 210, 376 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця
Відділу Державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Савчука К.П. про
примусове проникнення до житла ОСОБА_2,
за адресою АДРЕСА_1, для подальшого
проведення виконавчих дій - залишити
без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги на
ухвалу суду першої інстанції протягом
п'яти днів з дня її проголошення, а у
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано, а у разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: