Справа № 296/6147/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" серпня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

при секретарі Галіцькій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Богунського відділу
ДВС Житомирського МУЮ, третя особа
ОСОБА_4 про визнання договору удаваним
правочином, застосування наслідків
удаваного правочину та звільнення
майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
визнання договору удаваним правочином,
застосування наслідків удаваного
правочину та звільнення майна з-під
арешту.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 15.10.2013 року під виглядом
договору доручення з відповідачем було
укладено договір-купівлі продажу
автомобіля НОМЕР_1. На даний час на
автомобіль накладено арешт, як на майно
ОСОБА_5. А тому позивач звернувся до
суду з позовом про визнання договору
удаваним правочином, застосування
наслідків удаваного правочину та
звільнення майна з-під арешту.

Позивач в судове засідання не з'явився,
від нього надійшла заява до суду про
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідача ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, від нього надійшла заява
про розгляд справи без його участі.

Від відповідача Богунського ДВС
Житомирського МУЮ до суду надійшла
заява про розгляд справи без участі їх
представника.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку що позов
підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу № НОМЕР_4,
виданого Житомирським ОРЕВ УМВС
України в Житомирській області 01.04.2009
р., ОСОБА_2 належав автомобіль ГАЗ 33021,
бортовий малотонажний-В, 2000 року
випуску, сірого кольору, номер кузова
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3.

15.10.2013 р. між ОСОБА_4, який діяв на
підставі довіреності власника
автомобіля - ОСОБА_2 від 04.04.2009 року та
ним була укладена угода
купівлі-продажу вказаного автомобіля,
відповідно до якої він отримав у
власність зазначений вище автомобіль,
сплативши відповідачу грошову суму в
розмірі 16 000 гривень.

Угоду купівлі-продажу вони оформили
шляхом видачі ОСОБА_1 нотаріально
посвідченої довіреності на його ім'я з
правами користування, експлуатації,
розпорядження та відчуження
автомобіля за своїм розсудом і
розписки про отримання грошових
коштів, після чого він отримав
автомобіль з державними номерними
знаками та свідоцтвом про його
реєстрацію. Вказані обставини не
заперечуються сторонами.

Після укладення договору, він постійно
користується даним автомобілем,
експлуатує його, проводить поточний та
капітальний ремонт.

На час укладання угоди, автомобіль під
забороною відчуження не перебував,
інформації щодо накладення арешту на
автомобіль в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна, не було.

В лютому 2014 року від працівників ДАІ
позивачу стало відомо, що постановою
державного виконавця Богунського
відділу ДВС Житомирського МУЮ від
16.12.2013 року було винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, якою
накладено арешт на автомобіль ГАЗ 33021,
бортовий малотонажний-В, 2000 року
випуску, сірого кольору, номер кузова
НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, як
такий що належить відповідачу ОСОБА_2,
та постановою державного виконавця
Богунського відділу ДВС Житомирського
МУЮ від 28.01.2014 року даний транспортний
засіб оголошено в розшук.

Згідно ст. 235 ЦК України, удаваним є
правочин, який вчинено сторонами для
приховання іншого правочину, який вони
вчинили насправді. Якщо буде
встановлено, що правочин був вчинений
сторонами для приховання іншого
правочину, який вони насправді вчинили,
відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони
насправді вчинили.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

За ст. 220 ЦК України, якщо сторони
домовились щодо всіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Згідно п.1 ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Суд вважає, що вимоги позивача про
визнання довіреності від 15.10.2013 р.
удаваною, визнання договору купівлі -
продажу автомобіля дійсним та визнання
за ним права власності на автомобіль
ГАЗ 33021, бортовий малотонажний-В, 2000
року випуску, сірого кольору, номер
кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер
НОМЕР_3, законними та обґрунтованими, у
зв'язку з чим позов в цій частині
підлягає задоволенню. Підстав ставити
під сумнів правомірність набуття
позивачем права власності на
автомобіль, суд не вбачає.

Вирішуючи питання про усунення
перешкод в користуванні власністю
шляхом звільнення автомобіля з-під
арешту, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна, арешт на
спірний автомобіль накладений на
підставі постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження 25.12.2013 р.

На час укладання угоди, автомобіль під
забороною відчуження не перебував,
інформації щодо накладення арешту на
автомобіль в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна не було.

Згідно п. 1, 2 ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту. У разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна арешт з майна знімається
за постановою державного виконавця
не пізніше наступного дня, коли йому
стало відомо про такі обставини.

Враховуючи те, що судом задоволено
позов в частині визнання права
власності на спірний автомобіль за
позивачем, підлягають задоволенню і
позовні вимоги в частині усунення
перешкод у користуванні власністю
шляхом звільнення автомобіля з-під
арешту.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд

В И Р
І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати договір довіреності, що був
укладений 15.10.2013 року між ОСОБА_6, від
імені якого діяв ОСОБА_4 на підставі
довіреності від 04.04.2009 року, і ОСОБА_1 та
посвідчений приватний нотаріусом
Овруцького районного нотаріального
округу Житомирської області ОСОБА_7
удаваним правочином - договором
купівлі-продажу відповідно до якого
ОСОБА_1 придбав, а ОСОБА_6 продав за 16 000,00
(шістнадцять тисяч) гривень належний
йому автомобіль марки ГАЗ, 33021, бортовий
малотонажний-В, 2000 року випуску, сірого
кольору, номер кузова НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_3, який на
праві власності належить ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
автомобіль ГАЗ 33021, бортовий
малотонажний-В, 2000 року випуску, сірого
кольору, номер кузова НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_3.

Звільнити з-під арешту, накладеного
постановою державного виконавця
Богунського відділу ДВС Житомирського
МУЮ від 16.12.2013 року, транспортний засіб -
автомобіль ГАЗ 33021, бортовий
малотонажний-В, 2000 року випуску, сірого
кольору, номер кузова НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_3.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О. П. Сингаївський