ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8596/14-ц
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ЗАОЧНЕ/

"26" серпня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого - судді ЦИМБАЛ
І.К.

при секретарі - ЄФРЕМОВУ В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, про визнання правочину дійсним
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом,
про визнання правочину дійсним, а саме
договору застави, посилаючись на те, що
відповідач отримав у борг у
відповідача грошові кошти, які
своєчасно не повернув, у зв'язку з чим
заборгованість стягується на підставі
судового рішення. Під час укладення
договорів позики відповідач на
зворотньому боці договору купівлі -
продажу квартири, власником якої є
остання, взяла на себе обов'язок вразі
неповернення боргу погасити
заборгованість за рахунок належного їй
майна, а саме квартири, що фактично є
договором застави. Зважаючи на те, що
відповідач ухиляється від
нотаріального посвідчення договору
застави, що передбачено законом, а
заборгованість до цих пір не погашена,
рішення суду не виконано, що також
свідчить про ухилення відповідача від
взятих на себе зобов'язань, позивач
просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив
задовольнити, проти ухвалення заочного
рішення не заперечував.

Відповідач будучи належним чином
неодноразово повідомленою про час та
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явилась, про поважність
причин неявки суд не повідомила та не
просила розглянути справу у
відсутність останньої. У зв'язку з чим
суд вважає причини неявки відповідача
неповажними і за можливе розглянути
справу у відсутність останньою та за
згодою представника позивача ухвалити
у справі заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає встановленими наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

16.05.2013 року ухвалено заочне рішення
суду відповідно до якого з відповідача
на користь позивача стягнуто
заборгованість по договорах позики
/а.с. 5/.

Згідно напису на договорі купівлі-
продажу квартири, відповідач 01.07.2003
року придбала у власність квартиру
АДРЕСА_1 /а.с. 7,8/. На першій сторінці
договору від імені відповідача
написано, що остання підтверджує,
повернення усіх запозичених коштів у
позивача та в забезпечення виконання
зобов'язань надає належну їй квартиру
по вказаному договору. Оригінал цього
запису досліджений в матеріалах справи
№ 2602/5277/12-ц, провадження №
2/753/2087/13 про стягнення заборгованості
під час судового розгляду /а.с.55/.

Позивач вважає, що вказаний напис на
договорі фактично є договором застави
від нотаріального посвідчення якого
відповідач ухиляється під різними
приводами, про що свідчить також неявка
останньої на судові розгляди, а тому
просить визнати договір застави
дійсним.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
заставу», застава - це спосіб
забезпечення зобов'язань, якщо інше не
встановлено законом.

В силу застави кредитор
(заставодержатель) має право в разі
невиконання боржником (заставодавцем)
забезпеченого заставою зобов'язання
одержати задоволення з вартості
заставленого майна переважно перед
іншими кредиторами.

Застава виникає на підставі договору,
закону або рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про
заставу», у випадках, коли предметом
застави є нерухоме майно, що підлягає
державній реєстрації, договір застави
повинен бути нотаріально посвідчений
на підставі відповідних
правовстановлюючих документів.

Згідно ст. 14 Закону України «Про
заставу», недотримання вимогщодо форми
договору застави та його нотаріального
посвідчення тягне за собою недійсність
договору з наслідками, передбаченими
законодавством України.

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України, недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається.

Згідно ст. 220 ЦК України, у разі
недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до п. 13 ППВСУ «Про судову
практику розгляду справи про визнання
правочинів не дійсними» від 06.11.2009 року
№ 9, при розгляді таких справ суди
повинні з'ясувати, чи підлягає правочин
обов'язковому нотаріальному
посвідченню, чому він не був
нотаріально посвідчений, чи дійсно
сторона ухилилася від його посвідчення
та чи втрачена така можливість, а також
чи немає інших підстав нікчемності
правочину.

З напису на договорі купівлі - продажу
не вбачається що сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору
застави і письмові докази про це
відсутні.Всупереч ст. 11 Закону України
«Про заставу» у написі відсутня особа,
яка виступає стороною зобов'язання,
зокрема у заставі, а саме
заставодержатель, кому надається
нерухоме майно. Крім того в супереч
вимогам ст. 12 Закону України «Про
заставу», у написі на договорі
відсутній розмір зобов'язань, які
забезпечуються заставою, крім того із
суті напису не зрозуміло чи надає особа
квартиру тимчасово до повернення
грошових коштів або на інший термін та
найголовніше не зазначено, що сторони
погодились на те, що в разі невиконання
боргових зобов'язань вимоги можуть
бути задоволені, шляхом реалізації
майна.

Крім того, позивачем та представником
останнього не надано доказів про те, що
відбулось повне або часткове виконання
договору застави, про який зазначають
останні.

Також, позивач та представник
останнього стверджують, що відповідач
ухилилась від нотаріального
посвідчення договору, проте на
підтвердження таких обставин, доказів
суду надано не було, зокрема і доказів
про те, що можливість нотаріального
посвідчення договору втрачена.

Оцінюючи належність, допустимість
доказів окремо, а також достатність і
взаємозв'язок доказів у їх сукупності,
суд дійшов висновку про те, що доводи
позивача не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні у
зв'язку з чим у задоволенні позовних
вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 60, 61,79, 88, 209, 212-218, 224 - 228 ЦПК
України, ст.ст. 1, 11 - 13, 14 Закону України
«Про заставу», ст.ст. 215, 220 ЦК України, п.
13 ППВСУ «Про судову практику
розглядусправи про визнанняправочинів
не дійсними» від 06.11.2009 року № 9, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду м.
Києва через Дарницький районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: