Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі :

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Аслановій Е.Е.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4, експерта Лесків С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2,
ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про визначення порядку
користування земельною ділянкою ,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду із позовом до відповідачів про
визначення порядку користування
земельною ділянкою по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача вимоги позову підтримав і
просив визначити порядок користування
земельною ділянкою по третьому
варіанту додаткової
будівельно-технічної експертизи, що
єдиний відповідає ідеальним часткам
співвласників.

Представник відповідача ОСОБА_3 та
відповідачка ОСОБА_2 вимоги позову не
визнали , посилаючись на наявність
незаконних самозабудов з боку
позивача, а також на те, що більше
десяти років позивачка своєю частиною
будинку не користується, там
проживають наймачі, які взагалі не
користуються земельною ділянкою, крім
загального двору. Зазначили, що згодні
на перший варіант будвельно-технічної
експертизи, оскільки саме цей варіант
відповідає фактичному порядку
користування, який склався протягом
більше тридцяти років, тим більше, що
при придбанні частки житлового будинку
попередній власник зазначав ОСОБА_6
про належну їй до користування частку
земельної ділянки. Також зазначили
суду, що на тій частці земельної
ділянки, яку належить до виділу в
користування позивачці за третім
варіантом додаткової експертизи, у них
розташовані багаторічні насадження,
які вони не згодні віддати без належної
компенсації, а також розташована
огорожа, яку незрозуміло як належить
демонтувати та переносити.

Вислухавши пояснення сторін, експерта,
вивчивши матеріали справи, судом
встановлені наступні факти та
відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи,
земельна ділянка площею 976 кв.м. згідно
рішення виконкому Миколаївської
міської ради від 15 червня 1954 року
закріплена для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1

До теперішнього часу територіальна
громада, як власник даної земельної
ділянки, не вирішував питання про її
вилучення у землекористувачів.

На підставі Договору купівлі-продажу
від 11 жовтня 1983 року ОСОБА_6 належить 15
частин житлового будинку з
відповідною частиною господарських та
побутових споруд АДРЕСА_1. Позивачка
зареєстрована за вказаною адресою з 1987
року, проте як визнали усі сторони в
судовому засіданні, вона там реально не
проживає, має у власності інше житло.

Іншими співвласниками домоволодіння є
ОСОБА_2 та ОСОБА_7 - по 31200 частці кожна -
на підставі Свідоцтва про право на
спадщину за законом від 19.10.2004 року №
2-985; та ОСОБА_3 - 49100 часток - на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 12.12.2012 р. № 2607.

Так, з положень статей 8, 124 Конституції,
ст. 40, статті 88, застосованої за
аналогією закону, і статей 92- 126, 158
Земельного кодексу України (далі ЗК),
ст. 377 Цивільного кодексу України (далі
ЦК України), вбачається, що, до їх
приватизації, прибудинкові земельні
ділянки можуть перебувати у спільному
користуванні декількох осіб.

Володіння, користування і
розпорядження такою земельною
ділянкою здійснюється за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а у
випадку недосягнення згоди у судовому
порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК, ст. 377 ЦК до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього власника
(землекористувача).

Як встановлено в судовому засіданні
позивачка ОСОБА_6 не змогла досягти
згоди з іншими співкористувачами щодо
порядку користування земельною
ділянкою, у зв'язку з чим скористалася
своїм правом на встановлення такого
порядку судом, в той час як спору щодо
користування між іншими
співвласниками не існує.

Суд зобовязаний такий порядок
встановити, дотримуючись, при цьому,
певних правил, виписаних у пунктах 19-21
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 р. № 7 "Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ".

Як роз'яснив Пленум ВСУ у
вищезазначеній Постанові в п. 19, п. 21 -
якщо до вирішення судом спору між
співвласниками жилого будинку розмір
часток у спільній власності на
земельну ділянку, на якій розташовані
будинок, господарські будівлі та
споруди, не визначався або вона
перебувала у користуванні
співвласників і ними не було досягнуто
угоди про порядок користування нею,
суду при визначенні частини спільної
ділянки, право на користування якою має
позивач (позивачі) слід виходити з
розміру його (їх) частки у вартості
будинку, господарських будівель та
споруд на час перетворення спільної
сумісної власності на спільну часткову
чи на час виникнення останньої.

При вирішенні справ даної категорії
суд зясовує і враховує можливість
нормального користування будинком та
здійснення догляду за ним,
розташування господарських будівель
та споруд, розташування
плодово-ягідних насаджень
співвласників, можливість проходу з
вулиці на подвіря тощо. Враховуються
також вимоги санітарних правил і
правил протипожежної безпеки. В разі
неможливості перенесення
співвласниками господарських будівель
і насаджень на надану в його
користування частину ділянки суд має
обговорити питання про відповідну
грошову компенсацію. При цьому суд може
залишити в спільному користуванні
лише ділянки, роздільне користування
якими встановти неможливо.

Висновком судової (додаткової)
будівельно-технічної експертизи
Регіональної торгово-промислової
палати Миколаївської області №120 - 072
від 08 липня 2014 року запропоновано три
варіанти визначення порядку
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1.

Екпертом встановлено, що фактична
площа земельної ділянки складає 993
кв.м., що не відповідає встановленій
рішенням міськвиконкому площі,
відхилення на 17 кв.м. виникло за рахунок
самовільного будівництва споруд літ.
"Р1" гараж та літ. "а1" - прибудова до
житлового будинку літ. "А"
співвласником ОСОБА_6 з виходом за
червону лінію земельної ділянки, що
підтверджується геодезичною зйомкою
від 22.01.2014 року. При визначенні
варіантів користування, експерт
виходив з фактичної площі земельної
ділянки - 976 кв.м.

Безпосередньо до частини правої
бокової стіни житлового будинку літ. "А"
прибудована нежитлова прибудова літ.
"а1", а також вздовж правої бокової межі
в фасадній частині будівля гаража літ.
"Р1 з погребом літ. Рпд", які знаходяться
в користуванні ОСОБА_6 і є самовільно
збудованими, в зв'язку з чим ці будівлі
при визначенні порядку користування
земельною ділянкою - не враховувалися
експертом.

На земельну ділянку існує один окремий
в'їзд з боку АДРЕСА_1 - через металеві
ворота шириною 2,4 м в користуванні всіх
співвласників. Загальна площа
земельної ділянки загального
користування співвласників становить
88,93 кв.м.

При оцінці зазначених варіантів суд
виходить, насамперед, з первісних
часток попередніх співвласників у
даному домоволодінні, враховує
фактичний порядок користування
ділянкою, який склався між сторонами
протягом майже 30 років , а також
відповідність висновків експерта
діючим державним будівельним,
санітарним та протипожежним вимогам та
нормам .

Відповідно до першого варіанту
висновку судової будівельно-технічної
експертизи, розробленого за порядком
користування, що склався між сторонами,
передбачено виділення у користування
позивача земельної ділянки загальною
площею 120,17 кв.м. в тому числі під
забудовою 23,3 кв.м., під землею 79,08 кв.м.
Це на 75,03 кв.м. меньше від ідеальної
частки , що дорівнює 195,2 кв.м. Як
пояснила експерт Лесків С.А. в судовому
засіданні, земельну ділянку, яка
забудована самовільними спорудами,
вона враховувала як вільну землю, яку
слід виділити в користування ОСОБА_6

Другий варіант висновку судової
будівельно-технічної експертизи
передбачає визначення порядку
користування спірною земельною
ділянкою відповідно до ідеальних
часток сторін . За даним варіантом у
користування позивача виділяється
земельна ділянка площею 120,17 кв.м. в тому
числі під забудовою 23,3 кв.м., під землею
79,08 кв.м. Виділити бракуючу площу
земельної ділянки 75,03 кв.м. в
користування співвласнику ОСОБА_6 із
земельної ділянки інших співвласників
не є можливим, оскільки земельна
ділянка, що знаходиться в користуванні
ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , забудована
узаконеними будівлями та межує з
земельною ділянкою ОСОБА_6 Оцінюючи
другий варіант, суд враховує той факт,
що він передбачає перерозподіл
земельної ділянки між іншими
співвласниками, що не приймається
судом до уваги, що відповідає принципу
диспозитивності цивільного
судочинства - оскільки співвідповідачі
таких вимог до суду не заявляли.

Третім варіантом висновку експертизи
передбачено виділення у користування
сторонам земельних ділянок відповідно
до ідеальних часток за побажанням
позивача. За даним варіантом у
користування позивача виділяється
земельна ділянка площею 177,41 кв.м., в
тому числі під забудовою 23,3 кв.м., під
землею 154,11 кв.м. ; відповідачам ОСОБА_2,
та ОСОБА_7 - 274,99 кв.м., ОСОБА_9, - 434,66 кв.м., в
загальному користуванні залишається
ділянка, площею 88,93 кв.м. При цьому
ОСОБА_6 пропонується виділити в її
користування бракуючу площу земельної
ділянки площею 75,03 кв.м з середньої
частини городу з земельної ділянки в
користуванні співвласника ОСОБА_3,
межуючого з частиною ділянки під
городом ОСОБА_6 розміром 19,14х3,92м. , при
цьому з земельної ділянки ОСОБА_2 та
ОСОБА_7 виділити частини земельної
ділянки площею 99,14 кв.м., розміром 10,78 х
9,2 м. в користуванні ОСОБА_3

Але проти нього категорично
заперечують відповідачі . Так, цей
варіант, по - перше, передбачає
перерозподіл земельних ділянок між
співвідповідачами, але між ними не
існує спору, порядок користування між
ними склався ще з 1970-х років, на
пропонуємій позивачці ділянці
знаходяться їх багаторічні фруктові
дерева та кустарники , виноградник ,
якісно встановлена металева огорожа.
При обранні цього варіанту, необхідно
буде переносити частину огрожі в
задній частині двору, переносити
насадження чи вимагати від ОСОБА_6,
компенсацію їх вартості. Відповідачі
зазначили, що обробляють цю ділянку в
середені городу більше 30 років. Коли
позивачка купувала одну кімнату в
будинку попереднім власником
наголошувалося і зазначалося про ту
частину земельної ділянки, якою вона і
користується, за домовленістю між
усіма співвласниками на той час. За ці
30 років позивачка ніколи не вимагала
наданння їй більшої частини городу, тим
більше, що вона не обробляє і ту
ділянку, яка в неї є на теперішній час.

На думку суду, першій варіант найбільш
відповідає фактичному порядку
користування земельною ділянкою між
сторонами, який склався протягом
близько 30 років, не потребує затрат для
його влаштування, найбільш відповідає
вимогам добросусідства та не порушує
будівельних і санітарних норм та
правил протипожежної безпеки,
забезпечує можливість вільного
проходу і проїзду сторонам як до їх
частин будинку і господарських споруд,
так і до земельних ділянок і здійснення
догляду за ними, а також максимально
зберігає необхідну найменшу площу
ділянки загального користування.
Питання стосовно перенесення
насаджень та частини огорожі чи
відповідної грошової компенсації
згідно третього варіанту представник
позивача обговорювати не погодився.

В судовому засіданні експерт Лесків
С.А. суду пояснила, що враховуючи
щільність забудови земельної ділянки
усіма співвласниками та розташування
узаконених будівель та споруд в різних
частинах ділянки, а також неприязнені
вдіносини деяких співвласників
розробити інші варіанти визначення
порядку користування земельною
ділянкою з наближенням до ідеальних
часток і з дотриманням ДБН - неможливо.
Такі варіанти будуть передбачати
виділення у користування позивачеві
декількох частин земельної ділянки в
різних частинах городу, що потягне в
свою чергу значне збільшення площі
загального користування для
забезпечення проходів .

На підставі викладеного, у
відповідності до ст. 42 ЗК України,
розділу Х Перехідних положень ЗК
України, керуючись принципом
розумності та справедливості, беручи
до уваги місце знаходження належних
сторонам частин у житлових будинках та
розташування господарських будівель,
споруд, плодово-ягідних насаджень
співвласників; з'ясовувавши і
врахувавши можливість нормального
користування будинком і
господарськими спорудами та
здійснення догляду за ними; можливість
проходу, проїзду співкористувачів на
подвір"я і по двору до належних
житлових будинків та господарських
споруд ; неможливості, через
насиченості земельної ділянки
узаконеними спорудами організації
такого проїзду; дуже тривалий порядок
користування, що склався між усіма
співвласниками - суд приходить до
висновку, що необхідно визначити
порядок користування земельною
ділянкою, закріпленою за житловим
будинком АДРЕСА_1 у відповідності до
першого варіанту судової
будівельно-технічної експертизи
Регіональної торгово-промислової
палати Миколаївської області №120- 072.

Таким чином, позов підлягає
задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з
відповідачів слід стягнути на користь
позивача судові витрати, які
складаються з судового збору , по 76 грн.
50 коп. з кожного. Вимог про
відшкодування частини витрат на
проведення експертизи позивач не
заявляв та квитанцію про сплату таких
витрат суду не надав.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И
Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_6 - задовольнити .

Визначити порядок користування
земельною ділянкою, закріпленою за
житловим будинком АДРЕСА_1 по першому
варіанту судової будівельно-технічної
експертизи Регіональної
торгово-промислової палати
Миколаївської області №120-072 від 08
липня 2014 року.

Виділити у користування ОСОБА_6
земельну ділянку загальною площею120,17
кв.м., земельну ділянку, площею 88,93 кв.м.
залишити в спільному користуванні, -
згідно Графічного плану порядку
користування земельною ділянкою ,
визначеного в Додатку № 1 до Висновку
судової будівельно-технічної
експертизи Регіональної
торгово-промислової палати
Миколаївської області №120-072 від 08
липня 2014 року.

Стягнути на користь ОСОБА_6 з ОСОБА_2,
ОСОБА_7 , ОСОБА_3 судові витрати в
розмірі по 76 грн. 50 коп. судового збору з
кожного.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та подачі
апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подачі заяви.

Суддя
Гуденко О.А.