Справа № 172/361/14-ц
Провадження № 2/172/249/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.12.2014 року Васильківський районний
суд Дніпропетровської області в
складі:

судді -Ушакової Н.Є.

при секретарі - Сергійчик Л.М.

позивача-Мормуль О.О.

представника позивача-ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому в
сел. Васильківка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "ВУСО", третя особа - Публічне
акціонерне товариство "Перший
Український Міжнародний банк"

"Про захист прав споживача, стягнення
невиплаченого страхового
відшкодування в розмірі 163 516 грн. 26
коп.", -

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2014 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом
посилаючись на ті обставини, що 27
вересня 2012 року між ним, та Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «ВУСО» був укладений договір
№-01добровільного страхування
наземного транспорту. яким
застраховано належний йому автомобіль
«Сітроен С4» н/зНОМЕР_2.

31 липня 2013 року о 23.50 годині внаслідок
дорожньо-транспортної події (наїзд на
електроопору) вищевказаний автомобіль
отримав пошкодження,про що 31.10.2013 року
складений страховий акт №4 726-02 .

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди позивач отримав тілесні
ушкодження, але за медичною допомогою
до лікарні не звертався.

01.08.2013 року працівники ДАІ здійснили
оформлення дорожньо-транспортної
події , яка сталася 31 липня 2013 року та
доставили позивача до лікарні, де був
проведений медичний огляд з метою
виявлення стану алкогольного
сп'яніння.

15.08.2013 року постановою Васильківського
районного суду Дніпропетровської
області позивач ОСОБА_1 був визнаний
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення за ст.124 КУпАП - штраф 340
грн.

5.08.2013 року позивач письмово повідомив
відповідача про виплату страхового
відшкодування.

Листом від 31.10.2013 року повідомлено
позивача про відмову у виплаті
страхового відшкодування, у зв'язку з
тим, що згідно п. 10.3 Договору
Страхувальник зобов'язаний до зміни
обстановки (картини) події
(місцезнаходження учасників ДТП,
слідів настання страхового випадку і т.
інше), що сталася, але не пізніше , ніж
через 2 години, повідомити про настання
страхового випадку Страховика за тел.
НОМЕР_1 і виконувати його інструкції, а
також до державних органів, в
компетенцію яких входить
підтвердження факту настання
страхового випадку (ДАІ, МВС,
Гідрометеоцентр і т .ін.) та протягом 2-х
годин з моменту ДТП пройти медичний
огляд на предмет алкогольного,
наркотичного або токсичного сп'яніння
в закладах охорони здоров'я, незалежно
від результатів огляду проведеного
працівниками ДАІ) на місці пригоди з
використанням індикаторних трубок
«Контроль тверезості» або інших
технічних засобів. У разі відсутності
повідомлення Страхувальника про
настання страхового випадку з місця
події безпосередньо до зміни обставин
(картини) події, Страховик має право
відмовити у виплаті страхового
відшкодування. Крім того на підставі п.
13.1.1 Договору, Страховик має право
відмовити у виплаті страхового
відшкодування якщо про подію не було
повідомлено Страховика або
компетентні органи в порядку і в строк,
передбачений в Договорі, без поважних
причин, а також коли даний факт не
підтверджується документами
компетентних органів або надані
документи оформлені з порушенням
діючих норм (відсутні номер, печатка,
дата, мають місце виправлення) ; п. 13.1.2
Страховик має право відмовити у
виплаті страхового відшкодування або
зменшити його розмір, у разі
невиконання будь-яких умов Договору
Страхувальником.

Позивач звернувся до суду, оскільки
вважає, що відповідно до п. З ч. 1 ст. 988 ЦК
України страховик був зобов'язаний у
разі настання страхового випадку
здійснити страхову виплату у строк,
встановлений договором, а саме згідно
п. 7.4 Договору протягом 5-ти робочих днів
після складання Страхового акту, якщо
подія буде кваліфікована як «страховий
випадок».

Просив суд:

1. Стягнути з відповідача - Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» на мою користь 140600 грн.
невиплаченого страхового
відшкодування та 1200 грн. витрат,
пов'язаних з оцінкою вартості
матеріального збитку при пошкодлсенні
транспортного засобу.

2. Стягнути з відповідача - Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» на мою користь 2052, 76
грн. пені по заборгованості із

невиплаченого страхового
відшкодування, 2976, 3 грн. втрат від
інфляції та 1687. 2 грн. -3% річних за
користування чужими грошами.

3. Стягнути з відповідача - Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ВУСО» на мою користь 15000 грн.
компенсації за моральні страждання.

У судовому засіданні позивач,та його
представник,за
дорученням,ОСОБА_2підтримали позовні
вимоги, та пояснили, що дійсно позивач
ОСОБА_1 на протязі 2- х годин не
повідомив Відповідача про настання
страхового випадку та державні органи,
в компетенцію яких входить
підтвердження факту настання
страхового випадку (ДАІ, МВС,
Гідрометеоцентр і т .ін.) та протягом 2-х
годин з моменту ДТП не пройшов медичний
огляд на предмет алкогольного,
наркотичного або токсичного сп'яніння
в закладах охорони здоров'я. Виконання
цих умов Договору у встановлений ним
проміжок часу було неможливо , так як
позивач отримав забій голови в зв'язку
з чим знепритомнів, це підтверджується
актом виїзду на місто події від 01.08.2013
року, який складено співробітником ПАТ
«СК «ВУСО» о 14 годині 45 хвилин.

Крім того, позивач вважає, що згідно
статті 979 ЦК та статті 16 Закону України
«Про страхування» у разі настання
страхового випадку страховик
зобов'язаний виплатити страхове
відшкодування, а інші умови договору
страхування є підставою для відмови у
виплаті лише в тому разі, якщо таке
порушення положень договору
страхувальником перешкодило
страховику переконатись, що ця подія є
страховим випадком.

У судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги про
стягнення з відповідача страхового
відшкодування - 140 600 грн., а також
стягнути з відповідача 1200 грн. за
проведення оцінки вартості
матеріального збитку пошкодженого
транспортного засобу, пеню в розмірі
0.01 % від суми простроченого платежу за
несвоєчасну виплату страхового
відшкодування за період з 6.11.2013 року по
31.03.2014 року - 2052,76 грн. , сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції, а також З % річних за
період з 6.11.2013 року по 31.03.2014 року - 2976,3
грн., 3% річних 1687.2 грн.

Також позивач просив суд відповідно до
ч. З ст. 386 ЦК України стягнути з
відповідача моральну шкоду- 15 000 грн.

Представник відповідача , за
дорученням, Жигальська Ю.Ю. позовні
вимоги не визнала у повному обсязі,
вважає, що вимоги Позивача незаконні, з
огляду на наступне:

1. Щодо законності пред'явлення
позову:

27.09.2012 року між страховиком ПрАТ «СК
«ВУСО» та страхувальником

ОСОБА_1 був укладений договір
добровільного страхування наземного
транспорту № -01 від 27.09.2012 року
(Далі - Договір), відповідно до якого під
страховий захист були взяті майнові
інтереси страхувальника пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням ТЗ марки Сіtгоеп С4, д.н.
НОМЕР_2, що належить Позивачеві на праві
приватної власності.

Постановою Васильківського районного
суду Дніпропетровської області
встановлено, що 31.07.2013 року приблизно о
23 год. 50 хв. на місцевій дорозі т..
Письменне - т.. Вербівське,
Васильківського району
Дніпропетровської області водій
ОСОБА_1, керуючи ТЗ Сіtгоеп С4, д.н.
НОМЕР_2, не вибрав безпечної швидкості
руху та не впорався з керуванням, в
результаті чого допустив з'їзд в ліве
узбіччя по ходу руху, з наступним
наїздом на електроопори. Внаслідок
вказаного ДПТ застрахований
автомобіль отримав механічні
ушкодження.

Повідомлено приблизно о 23 год. 00 хв.
Після чого бригада РЕС виїхала на місце
пошкодження ЛЄП, де побачила ТЗ марки
Сіtгоеп С4, що був розташований на
власному даху, поряд з ним був
потерпілий , зі слів якого (що
підтверджує те, що Позивач був при
свідомості) ОСОБА_5 дізнався про ДТП.
Також з пояснень останнього
встановлено, що біля пошкодженого
автомобіля крім позивача -потерпілого
знаходився ще один чоловік, який на
його суб'єктивну думку був його
знайомим який приїхав по допомогу. З
пояснень ОСОБА_1, наданих працівникам
відділу безпеки ПрАТ «СК «ВУСО»,
підтверджено, що він був у свідомості
на момент приїзду працівників РЕС,
після від'їзду яких він залишався на
місці пригоди. Також позивач пояснював,
що близько 5 години ранку на місце ДТП
приїхала інша бригада робочих ТЕС, які
здійснювали ремонтні роботи на
пошкоджених ЛЕП. І в момент коли вони
приїхали ОСОБА_1 знайшов свій телефон (в
інших своїх поясненнях він вказував, що
знайшов свій телефон близько 7 години)
вже після чого викликав ДАІ та
повідомив Страхову компанію.

Враховуючи вищенаведене, а також той
факт, що з моменту ДТП на місці пригоди
була значна кількість людей у яких є
власні мобільні телефони і які мали
змогу надати потерпілому допомогу у
випадку якщо б позивач по неї
звернувся, можемо зробити висновок, що
Страхувальник будучи у свідомості та
не будучи технічно обмеженим здійснити
дзвінок на гарячу лінію ПрАТ «СК «ВУСО»
з метою повідомлення про ДТП та
викликати компетентні органи ДАІ,
вважати таку причину неповідомлення
Страховика, як втрата власного
мобільного телефону, визнана поважною
бути не може.

Щодо проходження медичного огляду на
стан сп'яніння.

Відповідно до п. 10.3 Договору та п. 3.3
Наказу № 114/38/15-36-18 від 24.02.95 року «Про
затвердження Інструкції про порядок
направлення громадян для огляду на
стан сп'яніння в заклади охорони
здоров'я та проведення огляду з
використанням технічних засобів» -
особи, які мають бути оглянуті в
закладах охорони здоров'я, повинні бути
доставлені до місця проведення огляду
не пізніше двох годин з моменту
встановлення підстав для його
проведення.

ДТП мало місце 31.07.2014 року о 23 год. 50 хв.
Згідно висновку щодо результатів
медичного огляду з метою виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції
медичне освідування було проведено
01.08.2013 року о 12 год. 10 хв., тобто лише
після спливу 11 год. 20 хв., у зв'язку з чим
вищевказаний Висновок не може бути
прийнятий як належний доказ у зв'язку з
тим, що останній об'єктивно не
відображує обставини, що мають
відношення до ДТП та неможливо
достовірно встановити чи був ОСОБА_1
тверезий в момент ДТП чи ні.

В своїй позовній заяві Позивач
підтвердив той факт, що він не
повідомив ані Страховика, ані
компетентні державні органи про
випадок, що мав ознаки страхового, а
також, те, що він не пройшов медичний
огляд у строки передбачені умовами
договору.

Відповідно до п. 10.4 Договору - у випадку,
якщо виконання вимог передбачених п. 10.3
було неможливим, Страхувальник
зобов'язаний надати документальне
підтвердження наявності поважних
причин.

В обґрунтування поважності причин
пропущення строків повідомлення
Страховика позивач посилається на ту
обставину, що внаслідок ДТП останній
отримав струс мозку, забій голови та
внаслідок чого втратив свідомість.

Позивачем не додано до позовної заяви
жодного документу медичної установи
(адже тільки медичні установи
уповноважені ставити діагноз та
призначати відповідне лікування та у
подальшому видавати виписний епікриз
та медичні довідки, що є офіційними
документами), щодо отримання ним
тілесних ушкоджень відповідного
ступеню зі встановленим діагнозом щодо
струсу мозку та/або забою голови.

Щодо посилання Позивача на факт втрати
свого мобільного телефону, який він
нібито втратив, а потім о сьомій годині
ранку знайшов та лише після цього
викликав ДАЇ та повідомив Страховика
про ДТП: вважати вказану причину
пропущення 2 годинного строку
повідомлення про ДТП поважною немає
юридичних підстав з огляду на
сукупність доказів зібраних ПрАТ «СК
«ВУСО» в ході збирання відомостей щодо
причин, умов та обставин скоєння ДТП, а
саме:

Згідно Довідки ВДАЇ № 9240690 та Постанови
Васильківського районного суду
Дніпропетровської області
встановлено, що ДТП мала місце о 23 год. 50
хв. У своїх суперечливих показаннях
Позивач вказує, що був без свідомості
близько години. Однак внаслідок ДТП
було пошкоджено лінії електропередач
(ЛЕП), про що стало відомо РЕС
Васильківського району
Дніпропетровської області. З пояснень
^електромонтера бригади ОСОБА_5,
наданих працівникам відділу безпеки
ПрАТ «СК «ВУСО», встановлено, що
надходило повідомлення про обрив ЛЕП.

У випадку неухильного виконання своїх
обов'язків страхувальником ПрАТ «СК
«ВУСО» мало б можливість достовірно
встановити чи керував ОСОБА_1 ТЗ у стані
алкогольного чи іншого сп'яніння або
ні. Необхідність проходження медичного
огляду обумовлена п. 13.1.17 чинного
Договору, відповідно до якого
страховик має право відмовити у
виплаті страхового відшкодування, якщо
збиток стався у зв'язку з тим, що
Страхувальник керував застрахованим
ТЗ в стані алкогольного, токсичного або
наркотичного сп'яніння, перебував під
дією медичних препаратів,
протипоказаних при керуванні ТЗ.

Таким чином, неможливо достовірно
встановити чи керував водій ОСОБА_1. ТЗ
у стані алкогольного сп'яніння
внаслідок порушення останнім своїх
обов'язків згідно укладеного договору,
що в свою чергу порушує права другої
сторони Договору, а саме Відповідача,
ПрАТ «СК «ВУСО» правомірно відмовив у
здійсненні страхового відшкодування
на підставі п. 13.1.2 Договору, відповідно
до якого у разі невиконання будь-яких
умов цього Договору Страхувальником
Страховик має право відмовити у
виплаті страхового відшкодування або
зменшити його розмір.

Так, відповідно до п. 13.1.14, п. 13.1.15, п. 13.1.16
чинного Договору, Страховик має право
відмовити у виплаті страхового
відшкодування, якщо на момент виплати
страхового відшкодування буде
встановлено, що в період дії Договору
ЗТЗ використовувався як таксі, у т.ч.
якщо така діяльність не мала
систематичного характеру. За умовами
даного Договору ТЗ вважається таким, що
використовується як таксі, якщо згідно
фотографіям, свідченням свідків або
даних результату огляду ТЗ,
проведеного представниками
компетентних органів або
представниками Страховика, мало хоч би
одну з характерних ознак таксі,
зокрема: -ТЗ обладнаний таксометром, що
діє (або не діє). Сторони домовилися, що
в цілях цього договору ТЗ вважається
таким, що використовується як таксі,
незалежно від того чи видані
відповідні ліценція і ліцензійна
картка на ТЗ.

Враховуючи ту обставину, що про
використання ТЗ як таксі Страховику
стало відомо вже після прийняття
рішення про відмову у здійсненні
виплати страхового відшкодування, -
порушення вищевказаних умов Договору
не були прийняті Страховиком як
вихідні для прийняття рішення.

Причини пропущення строку
повідомлення про ДТП бути визнаними
поважними бути не можуть, з огляду на
фізичну та технічну необмеженість
ОСОБА_1, та з урахуванням кількості
порушень умов договору (щодо вчасного
повідомлення, щодо проходження
медичного огляду, щодо перекручення
обставин події та приховання факту
використання ТЗ як таксі) навіть при
індивідуальній оцінці всієї
сукупності доказів прийти до висновку
про неухильність виконання умов
Договору Страхувальником у жодному
випадку не можна, а тому з урахуванням
вищенаведеного виплаті страхове
відшкодування не підлягає, на підставі
т.. 991, т.. 629 ЦК України, т.. 26 ЗУ «Про
страхування», п. 13.1.1., п. 13.1.2, п. 13.1.4, п.
13.1.8 Договору.

Щодо моральної шкоди:

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року
N 4 - Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин, існування
яких має бути підтверджено
документально.

Відповідач виконав своє зобов'язання
за Договором в повному обсязі (прийняв
рішення про відмову у здійсненні
страхового відшкодування) в порядку та
строки погоджені сторонами при його
укладанні. А оскільки відповідачем не
порушені права позивача то і відсутні
правові підстави для відшкодування
моральної шкоди, у зв'язку з тим, що
виконання стороною свого обов'язку за
добровільно укладеним договором не
несе за собою завдання фізичного болю,
душевних страждань, або приниження
честі та гідності Позивача.

Представник третьої особи ПАТ
«Перший Український Міжнародний банк»
повідомлений про час та місце розгляду
справи, у судове засідання не з'явився
з об*єктивних причин ( м.Донецьк).

Вислухавши пояснення позивача,
представників сторін, ослідивши
письмові докази,суд вважає,що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що , 27
вересня 2012 року між позивачем та
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «ВУСО» був
укладений договір добровільного
страхування наземного транспорту
№-01 про страхування автомобіля
«Сітроен С4» н/зНОМЕР_2(а.с.7)

31 липня 2013 року о 23.50 годині позивач під
час керування вищевказаним
автомобілем вчинив наїзд на
електроопору. В результаті ДТП
транспортний засіб отримав
пошкодження про що складений
страховий акт №4726-02 від 31.10.2013
року(а.с.16-19,21)

Згідно висновку щодо результатів
медичного огляду з метою виявлення
стану алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння або перебування під
впливом лікарських препаратів, що
знижують увагу та швидкість реакції
медичне освідування було проведено
01.08.2013 року о 12 год. 10 хв.(а.с.23)

05.08.2013 року позивач письмово повідомив
відповідача про виплату страхового
відшкодування.(а.с.11)

15.08.2013 року постановою Васильківського
районного суду Дніпропетровської
області позивач ОСОБА_1 був визнаний
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення за ст.124 КУпАП - штраф 340
грн (а.с.10).

Листом від 31.10.2013 року повідомлено
позивача про відмову у виплаті
страхового відшкодування (а.с.13)

Як на правове обґрунтування,при
вирішення даного спору, суд
посилається на зазначені нижче
законодавчі акти:

Страхування згідно з п. 9 ст. 4 Закону від
12 липня 2001 р. № 2664-ІМ «Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг» є різновидом
фінансових послуг.

Згідно п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 квітня 1996
р. № 5 «Про практику розгляду цивільних
справ за позовами про захист прав
споживачів», відповідно до якого Закон
№ 1023-ХІІ не визначає певних меж своєї
дії, та до відносин, які ним
регулюються, належать, зокрема ті, що
виникають із договорів страхування.

Відповідно до ст. 8 Закону № 85/96-ВР
страховий випадок -це подія,
передбачена договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику. Яка
саме подія визнається страховим
випадком детально зазначається у
договорі страхування.

Рішення про відмову у здійсненні
страхової виплати приймається
страховиком у строк, не більший за
передбачений договором і правилами
страхування, та повідомляється
страхувальнику в письмовій формі з
обґрунтуванням причин відмови.

Суд також при постановленні рішення
керується ст. 991 ЦК, так і ст. 26 Закону №
85/96-ВР.

Відповідно до ст. 991 ЦК страховик має
право відмовитися від здійснення
страхової виплати у разі:

- навмисних дій страхувальника або
особи, на користь якої укладено договір
страхування, якщо вони були спрямовані
на настання страхового випадку, крім
дій, пов'язаних із виконанням ними
громадянського чи службового
обов'язку, вчинених у стані необхідної
оборони (без перевищення її меж), або
щодо захисту майна, життя, здоров'я,
честі, гідності та ділової репутації;

- вчинення страхувальником або особою,
на користь якої укладено договір
страхування, умисного злочину, що
призвів до страхового випадку;

- подання страхувальником завідомо
неправдивих відомостей про об'єкт
страхування або про факт настання
страхового випадку;

- одержання срахувальником повного
відшкодування збитків за договором
майнового страхування від особи, яка їх
завдала;

- несвоєчасного повідомлення
страхувальником без поважних на те
причин про настання страхового випадку
або створення страховикові перешкод у
визначенні обставин, характеру та
розміру збитків;

- наявності інших підстав, встановлених
законом.

У системному зв'язку з п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК,
яким на страхувальника покладено
обов'язок повідомити страховика про
настання страхового випадку у строк,
встановлений договором, правове
значення має повідомлення страховика
про настання страхового випадку у
строк, який дає страховику можливість
дослідити обставини справи та дійти
висновку про визнання його страховим
випадком чи відмову в цьому.

Відповідно до ч. З ст. 991 ЦК рішення
страховика про відмову здійснити
страхову виплату повідомляється
страхувальникові у письмовій формі з
обґрунтуванням причин відмови. Така
відмова має бути направлена
страхувальнику у строк, визначений
законом або договором.

Відповідно до вимог п.п. 8,9 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених ч. 2
цієї статті, або на підставі ст. 23 ЦК, за
змістом якої особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Правовідносини, що існують між
сторонами, є зобов'язальними. Уразі
порушення зобов'язання моральна шкода
може відшкодовуватися лише тоді, якщо
це встановлено договором або законом
(ст. 611 ЦК).

Суд виходить з того, що між сторонами
існують договірні відносини, які
врегульовані спеціальним Законом №
85/96-ВР та ЦК, норми статей 625, 992 якого не
передбачають такого виду
відповідальності страховика, як
відшкодування моральної шкоди.
Можливість відшкодування моральної
шкоди у таких правовідносинах не
виключається у випадку, якщо сторони
передбачили таку відповідальність в
укладеному договорі.

Враховуючи вищевказані положення, суд
прийшов до висновку,що ДТП мало місце
31.07.2014 року о 23 год. 50 хв. Згідно висновку
щодо результатів медичного огляду з
метою виявлення стану алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції медичне освідування
було проведено 01.08.2013 року о 12 год. 10 хв.,
тобто лише після спливу 11 год. 20 хв., у
зв'язку з чим вищевказаний Висновок не
може бути прийнятий судом як належний
доказ у зв'язку з тим, що останній
об'єктивно не відображує обставини, що
мають відношення до ДТП та неможливо
достовірно встановити чи був ОСОБА_1
тверезий в момент ДТП.

Позивач у судовому засіданні не
заперечував, що він не повідомив
Страховика, або інші компетентні
державні органи про випадок, що мав
ознаки страхового, а також, те, що він не
пройшов медичний огляд у строки
передбачені умовами договору,
посилаючись на те, що внаслідок ДТП
позивач отримав струс мозку, забій
голови та втратив свідомість. В той же
час позивачем не додано до суду
доказів , щодо отримання ним тілесних
ушкоджень відповідного ступеню .

Посилання позивача на факт втрати
власного мобільного телефону- суд не
може прийняти як поважну причину
пропущення 2 годинного строку
повідомлення про ДТП , з огляду на
сукупність доказів зібраних ПрАТ «СК
«ВУСО» в ході збирання відомостей щодо
причин, умов та обставин скоєння ДТП, а
саме:

Згідно Довідки ВДАЇ № 9240690 та Постанови
Васильківського районного суду
Дніпропетровської області
встановлено, що ДТП мала місце о 23 год. 50
хв.

Позивач вказує, що був без свідомості
близько години. Однак внаслідок ДТП
було пошкоджено лінії електропередач
(ЛЕП), про що були повідомлені РЕС
Васильківського району
Дніпропетровської області.

При таких обставинах ПрАТ «СК «ВУСО»
не мав можливість достовірно
встановити чи керував ОСОБА_1 ТЗ у стані
алкогольного чи іншого сп'яніння і.
Необхідність проходження медичного
огляду обумовлена п. 13.1.17 чинного
Договору, відповідно до якого
страховик має право відмовити у
виплаті страхового відшкодування, якщо
збиток стався у зв'язку з тим, що
Страхувальник керував застрахованим
ТЗ в стані алкогольного, токсичного або
наркотичного сп'яніння, перебував під
дією медичних препаратів,
протипоказаних при керуванні ТЗ.

Крім того, відповідно до п. 13.1.14, п. 13.1.15,
п. 13.1.16 чинного Договору, Страховик має
право відмовити у виплаті страхового
відшкодування, якщо на момент виплати
страхового відшкодування буде
встановлено, що в період дії Договору
ЗТЗ використовувався як таксі, у т.ч.
якщо така діяльність не мала
систематичного характеру.

За умовами даного Договору ТЗ
вважається таким, що використовується
як таксі, якщо згідно фотографіям,
свідченням свідків або даних
результату огляду ТЗ, проведеного
представниками компетентних органів
або представниками Страховика, мало
хоч би одну з характерних ознак таксі,
зокрема: -ТЗ обладнаний таксометром, що
діє (або не діє). Сторони домовилися, що
в цілях цього договору ТЗ вважається
таким, що використовується як таксі,
незалежно від того чи видані
відповідні ліценція і ліцензійна
картка на ТЗ.

Враховуючи ту обставину, що про
використання ТЗ як таксі Страховику
стало відомо вже після прийняття
рішення про відмову у здійсненні
виплати страхового відшкодування, -
порушення вищевказаних умов Договору
не були прийняті Страховиком як
вихідні для прийняття рішення.

Причини пропущення строку
повідомлення про ДТП бути визнаними
поважними бути не можуть, з огляду на
фізичну та технічну необмеженість
ОСОБА_1, та з урахуванням кількості
порушень умов договору (щодо вчасного
повідомлення, щодо проходження
медичного огляду, щодо перекручення
обставин події та приховання факту
використання ТЗ як таксі) навіть при
індивідуальній оцінці всієї
сукупності доказів прийти до висновку
про неухильність виконання умов
Договору Страхувальником .

В частині заявлених позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди вимоги
також не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року
N 4 - Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин, існування
яких має бути підтверджено
документально.

Відповідач виконав своє зобов'язання
за Договором в повному обсязі (прийняв
рішення про відмову у здійсненні
страхового відшкодування) в порядку та
строки погоджені сторонами при його
укладанні. А оскільки відповідачем не
порушені права позивача то і відсутні
правові підстави для відшкодування
моральної шкоди, у зв'язку з тим, що
виконання стороною свого обов'язку за
добровільно укладеним договором не
несе за собою завдання фізичного болю,
душевних страждань, або приниження
честі та гідності Позивача.

За таких обставин, суд вважає доведеною
відповідачем правомірність відмови
позивачу ОСОБА_1 у виплаті страхового
відшкодування у зв'язку з вчиненням
позивачем перешкод у визначенні
обставин, характеру та розміру збитків.

Керуючись Законом України "Про
обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів «, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш
И В:

Відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ВУСО",
третя особа - Публічне акціонерне
товариство "Перший Український
Міжнародний банк" "Про захист прав
споживача, стягнення невиплаченого
страхового відшкодування на загальну
суму - 163 516 грн. 26 коп." - за
безпідставністю вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений
15.12.2014 року о 15 годині.

Суддя :