АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/4379/14-ц
Номер провадження 88-ц/786/16/14Головуючий у
1-й інстанції < Головуючий суддя в суді
Доповідач Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді:
Бутенко С.Б.

Суддів:
Дорош А.І., Мартєва С.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві заяву Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Промгазбуд» про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Апеляційного суду Полтавської області
від 24 липня 2014 року та апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 16 липня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промгазбуд» про стягнення заробітної
плати та середнього заробітку за весь
час затримки розрахунку.

Заслухавши суддю-доповідача
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2014 року позивачі звернулися до
суду з позовом про вирішення трудового
спору. Посилаючись на обставини
укладення трудового договору з ТОВ
«Промгазбуд», просили про стягнення з
відповідача заборгованості по
заробітній платі в сумі по 6 319 грн. 50
коп. на користь кожного з працівників, а
загалом - 25 278 грн., а також середнього
заробітку за весь час затримки
розрахунку в розмірі 85 332 грн. 06 коп. - на
користь ОСОБА_1 та по 62 132 грн. 52 коп. - на
користь кожного з інших позивачів:
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Вказували, що в червні 2012 року були
допущені ОСОБА_5, який діяв як
представник ТОВ «Промгазбуд», до
виконання трудових обов'язків в складі
колективу бригади по ремонту коридору,
сходового маршу, учбових класів
географії та історії Дмитрівської
середньої школи м. Комсомольськ
Полтавської області та ремонту даху
Недогарківської амбулаторії загальної
практики - сімейної медицини
Недогарківської сільської ради
Кременчуцького району Полтавської
області з оплатою праці за відрядною
(акордною) системою з виплатою
заробітної плати за кінцевим
результатом та за розцінками,
визначеними у проектно-кошторисній
документації на виконання відповідних
робіт, а серед членів бригади - з
урахуванням коефіцієнту трудової
участі. Зазначали також, що протягом
червня-вересня 2012 року одержали від
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в якості оплати праці
33 261 грн., про що ОСОБА_7 видав ОСОБА_5
розписку від 17 вересня 2012 року.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 16 червня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4
до ТОВ «Промгазбуд» про стягнення
заробітної плати та середнього
заробітку за весь час затримки
розрахунку відмовлено за
безпідставністю та недоведеністю
позовних вимог.

Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 24 липня 2014 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено частково.
Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 16 червня 2014 року скасовано.
Ухвалено по справі нове рішення, яким
позов задоволено частково та стягнуто
з ТОВ «Промгазбуд» на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 6319 грн. 50 коп.
кожному за виконані роботи за
договором підряду. Стягнуто з ТОВ
«Промгазбуд» в дохід держави 252 грн. 78
коп. судового збору.

У вересні 2014 року ТОВ «Промгазбуд»
звернулося із заявою про перегляд
рішення Апеляційного суду Полтавської
області від 24 липня 2014 року за
нововиявленими обставинами,
посилаючись на те, що в ході проведення
досудового слідства СВ Кременчуцького
МВ УМВС України в Полтавській області
було встановлено, що між ТОВ
«Промгазбуд» та ОСОБА_1 договір підряду
не укладався, що вбачається з постанови
про закриття кримінального
провадження від 20 червня 2014 року. Крім
того, встановлений слідством факт
відсутності взаємовідносин між ТОВ
«Промгазбуд» та Недогарівською
сільською радою сам по собі виключає
можливість укладення договору
субпідряду між Товариством та
позивачами. Вважає, що вказані
обставини є нововиявленими, оскільки є
істотними для справи обставинами, що не
були і не могли бути відомі стороні на
час розгляду справи, оскільки
Товариство дізналося про них лише
25.09.2014 року, отримавши копію постанови
старшого слідчого СВ Кременчуцького МВ
УМВС України в Полтавській області
старшого лейтенанта міліції Акулова
О.Ю. від 20.06.2014 року про закриття
кримінального провадження.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення
або ухвала суду, якими закінчено
розгляд справи, що набрали законної
сили, а також судовий наказ можуть бути
переглянуті у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення чи
ухвали суду у зв'язку з нововиявленими
обставинами є: 1) істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи; 2)
встановлені вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдиві
показання свідків, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 3) скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; 4) встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Колегія суддів, розглянувши заяву ТОВ
«Промгазбуд», перевіривши матеріали
справи, приходить до висновку про
наявність нововиявлених обставин, які
впливають на юридичну оцінку характеру
спірних правовідносин, зроблену судом
апеляційної інстанції при
постановленні нового рішення по
справі.

Так, ухвалюючи 24 липня 2014 року рішення в
порядку п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області виходила з того, що
між сторонами фактично було укладено
договори субпідряду на виконання
ремонтних робіт на двох об'єктах,
заборгованість за оплату яких з
урахуванням виплаченої згідно
розписки суми - 32 361 грн. становить по 6 319
грн. 50 коп. кожному з позивачів.

Проте, як вбачається з постанови про
закриття кримінального провадження
від 20 червня 2014 року, в ході проведеного
досудового розслідування, внесеного до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000815 від 14
березня 2014 року, за ознаками
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 175 ч. 1 КК України,
встановлено, що договір підряду між ТОВ
«Промгазбуд» та ОСОБА_1 не укладався, що
спростовує факти, покладені в основу
судового рішення, яке переглядається,
про такі правовідносини сторін у
справі.

Дані обставини є істотними, існували на
час постановлення рішення судом
апеляційної інстанції, але не були і не
могли бути відомі заявникові при
перегляді в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції у справі
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до ТОВ «Промгазбуд» про
стягнення заробітної плати та
середнього заробітку за весь час
затримки розрахунку, що саме і є
предметом спору та судового розгляду
справи місцевим судом.

Заперечення позивачів щодо
відсутності нововиявлених обставин
колегія суддів не приймає до уваги.

Ухвала колегії суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Полтавської області
від 22 серпня 2014 року у провадженні за
апеляційною скаргою ОСОБА_9 в інтересах
ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 07
серпня 2014 року, на яку посилаються
позивачі на доведення факту укладення
договору субпідряду, доводів заявника
не спростовує. Зазначений в ухвалі
висновок апеляційного суду стосується
аналізу пояснень самого скаржника
ОСОБА_1, а не встановлених судом фактів,
що спростовують обставини, встановлені
органом досудового розслідування у
зазначеному кримінальному
провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Звертаючись до суду із зазначеним
позовом позивачі посилались на факт
укладення з ТОВ «Промгазбуд» трудового
договору та доводили ці обставини в
суді першої інстанції.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права та невідповідність висновків
суду обставинам справи просили
скасувати рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 16
червня 2014 року та прийняти нове
рішення, яким стягнути з ТОВ
«Промгазбуд» на користь кожного з
позивачів по 6 319 грн. 50 коп.
заборгованості з виплати заробітної
плати та середній заробіток за весь час
затримки на користь ОСОБА_1 в сумі 85 132
грн. 06 коп. та на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 - по 62 132 грн. 52 коп.

Змінюючи юридичну природу спірних
правовідносин, апеляційний суд вийшов
за межі заявлених позовних вимог та
доводів апеляційної скарги позивачів.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
скасування рішення Апеляційного суду
Полтавської області від 24 липня 2014 року
у зв'язку із нововиявленими
обставинами.

Розглянувши справу по суті спору за
раніше поданою апеляційною скаргою
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 16 червня 2014 року,
обговоривши доводи апеляційної скарги
позивачів, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів не вбачає
підстав до задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд
постановляє ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Виходячи з принципу диспозитивності
цивільного судочинства, закріпленому у
ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог
та на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ст.ст. 10, 58-60, 179 ЦПК
України обов'язок доказування та
подання доказів покладається на
сторони. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, належними та допустимими
доказами, крім випадків, встановлених
ст. 61 цього Кодексу.

Предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що між сторонами виник
спір щодо оплати праці за трудовим
договором, укладення якого в
установленому порядку позивачами по
справі не доведено.

Законом України «Про оплату праці» від
24 березня 1995 р. № 108/95-ВР, Кодексом
законів про працю України (далі - КЗпП),
іншими законодавчими та нормативними
актами, зокрема, ст. 1 названого Закону
та ст. 94 КЗпП визначено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 21 КЗпП України визначено, що
трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі ст. 24 КЗпП України укладення
трудового договору оформляється
наказом чи розпорядженням власника
підприємства, установи, організації чи
уповноваженого ним органу. Фактичний
допуск до роботи вважається укладенням
трудового договору незалежно від того,
чи було прийняття на роботу належним
чином оформлене, якщо робота
провадилась за розпорядженням чи з
відома власника або уповноваженого ним
органу.

Отже, доказуванню у справі підлягає
факт допуску до роботи позивачів за
розпорядженням чи з відома власника
або уповноваженого ним органу ТОВ
«Промгазбуд», до яких ані ОСОБА_5., ані
ОСОБА_6 не відносяться.

Правомочності ОСОБА_5 та ОСОБА_6
укладати від імені товариства
господарські договори, здійснювати
фінансово-господарські операції та
керувати трудовими ресурсами, на що
позивачі посилаються в апеляційній
скарзі, не є тотожним праву прийняття
на роботу (обрання, затвердження і
призначення на посаду) працівників.

Як вбачається з матеріалів справи,
директором ТОВ «Промгазбуд», а отже,
особою, якій надано право прийняття на
роботу працівників, є ОСОБА_10,
уповноважений представник якого
заперечує наявність згоди чи
розпорядження керівництва ТОВ
«Промгазбуд» на виконання позивачами,
як працівниками товариства, будь-яких
робіт та виникнення між сторонами
трудових прав та обов'язків, що
позивачами по справі не спростовано та
відповідних обставин суду не доведено.

Крім того, обов'язковим документом,
який працівник зобов'язаний надати при
прийнятті на роботу, є трудова книжка,
яка зберігається за основним місцем
його роботи. Якщо особа
працевлаштовується вперше, трудова
книжка повинна бути оформлена протягом
5 днів після прийняття на роботу. За
організацію ведення обліку, зберігання
і видачу трудових книжок несе
відповідальність керівник
підприємства (ст. 48 КЗпП України,
Інструкція про порядок ведення
трудових книжок працівників,
затверджена наказом Міністерства
праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального
захисту населення України 29.07.93 р. № 58,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 17 серпня 1993 року за № 110). Проте,
таких фактів по справі не встановлено і
позивачами суду не доводилось.

Судом першої інстанції також
вірно встановлено відсутність по
справі обставин, що обумовлюють допуск
працівників до роботи, які передбачено
ст. 29 КЗпП України, зокрема,
ознайомлення позивачів з правилами
внутрішнього трудового розпорядку та
колективного договору, роз'яснення їх
прав та обов'язків та інформування під
розписку про умови праці, наявність на
робочому місці, де вони будуть
працювати, небезпечних і шкідливих
виробничих факторів, які ще не усунуто,
та можливі наслідки їх впливу на
здоров'я, права на пільги і компенсації
за роботу в таких умовах відповідно до
чинного законодавства і колективного
договору, проведення інструктажу
працівників з техніки безпеки,
виробничої санітарії, гігієни праці і
протипожежної охорони, забезпечення
робочим місцем та необхідними для
роботи засобами.

Укладення ТОВ «Промгазбуд» договорів
на виконання підрядних робіт із
Дмитрівською сільською радою та
Кременчуцькою центральною районною
лікарнею факту укладення трудового
договору з позивачами не доводить.

Не є свідченням трудових правовідносин
сторін і розписка, видана ОСОБА_1 про
одержання від ОСОБА_5 грошових коштів в
сумі 33 261 грн., правова природа яких
позивачем не визначена. Крім того, така
розписка не належить до первинних
документів бухгалтерського обліку
праці та її оплати.

Матеріали кримінального провадження №
0000005, внесеного в ЄРДР від 03.01.2013 р.
за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні
кримінального правопорушення
(злочину), передбаченого ч. 2 ст. 191 КК
України, факту залучення ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до виконання
робіт за трудовим договором не
доводять, а лист начальника слідчого
відділу фінансових розслідувань
Кременчуцької ОДПІ ГУМ у Полтавській
області від 07.07.2014 року № 1563/16-03-09,
залучений до матеріалів справи за
клопотанням представника апелянтів, не
є належним та допустимим доказом по
справі у розумінні вимог ст.ст. 58, 59 ЦПК
України.

Ухвала Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 07
червня 2013 року про звільнення ОСОБА_6
від кримінальної відповідальності за
ст. 191 ч. 2 КК України також не містить
встановлених судом фактів виникнення
між сторонами спірних трудових
правовідносин та преюдиційного
значення по справі не має.

За вказаних обставин суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, з яким погоджується судова
колегія, про відсутність між сторонами
трудового спору та недоведеність
обставин, якими позивачі
обґрунтовували свої позовні вимоги, а
отже - відсутність підстав до
задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують
і не дають підстав вважати, що при
постановленні оскаржуваного рішення
місцевим судом допущено порушення норм
процесуального права або невірно
застосовано норми матеріального права,
що є підставою для скасування рішення у
відповідності до положень ст. 309 ЦПК
України..

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319, 365 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промгазбуд» про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Апеляційного суду
Полтавської області від 24 липня 2014 року
- задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Полтавської
області від 24 липня 2014 року - скасувати.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 16 червня 2014 року -
відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 16 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:
С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/
А.І. Дорош

С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
С.Б. Бутенко