У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А.,Писаної Т.О.,-розглянувши
у судовому засіданні справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Дубенському районі Рівненської
області до ОСОБА_6 про стягнення коштів,
за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Дубенському
районі Рівненської області на рішення
Дубенського міськрайонного суду
Рівненської області від 23 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 30
травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Управління
Пенсійного фонду України в Дубенському
районі Рівненської області звернулося
до суду з позовом про стягнення з
ОСОБА_6 надмірно отриманої ним пенсії у
розмірі 55 772 грн. 48 коп.

Позивач посилався на те, що ОСОБА_6, як
непрацюючому, з 1992 року
призначено соціальну пенсію по другій
групі інвалідності за загальним
захворюванням. Пенсія відповідачу
проіндексована у межах прожиткового
мінімуму встановленого для осіб які
втратили працездатність, на підставі
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення» від 3 липня
1991 року та постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 року №
1078 «Про затвердження Порядку
проведення індексації грошових коштів
населення».

ОСОБА_6 з 18 жовтня 2004 року до 16 травня 2013
року здійснено індексацію пенсії як
непрацюючому громадянину, тобто у
збільшеному розмірі, що призвело до
отримання ним надмірно виплачених сум
у розмірі 55 667 грн. 96 коп. Статтею 102
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 року
№1788- ХІІ передбачено, що пенсіонер
зобов'язаний повідомляти органу, що
призначає пенсії про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати. У разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії завдану шкоду.

Відповідно до наказу Міністерства
праці та соціальної політики України
та Пенсійного фонду України від 30
квітня 2002 року № 224/30 Про затвердження
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (втратив чинність 7 січня
2006 року, діяв при призначенні пенсії
ОСОБА_6), постанови правління
Пенсійного фонду України від 25
листопада 2005 року №22-1 «Про
затвердження Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій», відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсіонер зобов'язується
повідомляти орган, що призначає та
виплачує пенсію про прийняття на
роботу, реєстрації як суб'єкта
підприємницької діяльності,
звільнення з роботи, зміни в складі
сім'ї, зміну місця проживання та інші
обставини, що можуть вплинути на його
пенсійне забезпечення.

Про те, що відповідач має повідомити
про реєстрацію як суб'єкта
підприємницької діяльності Управління
Пенсійного фонду свідчить його
розписка, подана до заяви про
поновлення виплати пенсії від 18 жовтня
2004 року.

17 травня 2013 року відповідач звернувся
до управління із заявою про
переведення з одного виду пенсії на
інший, до якого долучив свідоцтво про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця. 17 травня 2013 року управління
дізналося про те, що ОСОБА_6
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності.

При переведенні відповідача з одного
виду пенсії на інший виникла переплата
за період з 17 травня 2013 року до 31 серпня
2013 року у сумі 104 грн. 52 коп. Пенсія по
інвалідності ОСОБА_6 призначена з 17
травня 2013 року (після 1 травня 2012 року),
тому він не мав право на підвищення у
розмірі 30 грн., яке отримував з 17 травня
2013 року до 31 серпня 2013 року.

Відповідачу було здійснено переплату
пенсії за період з 18 жовтня 2004 року до 16
травня 2013 року внаслідок його
працевлаштування у сумі 55 667 грн. 96 коп.
та за період з 17 травня 2013 року до 31
серпня 2013 року у сумі 104 грн. 52 коп.
внаслідок переходу на інший вид пенсії.
Всього ОСОБА_6 було
безпідставно отримано 55 772 грн. 48 коп. і
цю суму позивач просив стягнути з нього
у судовому порядку.

Рішенням Дубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 23
квітня 2014 року в задоволенні позову
Управління Пенсійного фонду України в
Дубенському районі Рівненської
області відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 30 травня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано,
провадження у даній справі закрито з
підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205, ч. 1
ст. 310 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
першої інстанції та ухвали
апеляційного суду, мотивуючи свої
доводи порушенням судами норм
процесуального та матеріального права,
із ухваленням нового рішення у справі
про задоволення позову.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із
відсутності вини ОСОБА_6 у виникненні
переплати пенсійних виплат, а тому
останній є добросовісним набувачем
спірних грошових коштів. У той же час,
місцевий суд ухвалюючи рішення,
прийняв до уваги, що позивач звернувся
із даним позовом зі спливом позовної
давності.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та закриваючи провадження у
справі, апеляційний суд виходив із
того, що відповідно до п. 16
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20 травня 2013 року № 8 «Про окремі
питання юрисдикції адміністративних
судів» Пенсійний фонд України є
суб'єктом владних повноважень у сфері
правовідносин, що виникають із
застосування Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах, районах у містах, а
також у містах та районах, що
затверджене постановою правління
Пенсійного фонду України від 30 квітня
2002 року № 8-2, а спори, що виникають між
учасниками цих відносин, є
публічно-правовими, тому їх вирішення
належить до адміністративних судів.

Однак повністю погодитися з висновком
апеляційного суду не можна виходячи з
наступного.

Закриваючи провадження у справі,
апеляційний суд не звернув увагу на те,
що відповідно до постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 14 лютого 2014 року № 2 внесено зміни
до постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 20
травня 2013 року № 8, якими пункт 16.2, що
визначав право Пенсійного фонду
України на звернення до суду з позовами
про стягнення надміру виплачених
коштів у порядку адміністративного
судочинства, виключено.

За таких обставин, висновок
апеляційного суду щодо вирішення спору
про стягнення надмірно отриманої
пенсії за правилами адміністративного
судочинства є помилковим та зробленим
без врахування вищевказаних змін до
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20 травня 2013 року № 8.

Враховуючи зазначене, ухвала
апеляційного суду підлягає скасуванню
з направленням справи на новий
апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Дубенському
районі Рівненської області
задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської
області від 30 травня 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.А. Макарчук А.О. Леванчук А.В.
Маляренко В.А. Нагорняк Т.О. Писана
Головуючий
Судді: