№ 308/7132/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21.10.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

головуючої-судді - Бенца К.К.,

при секретарі - Вайда Я.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгород
цивільну справу за позовною заявою ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення в
солідарному порядку заборгованості за
кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль " звернувся до Ужгородського
міськрайонного суду з позовною заявою
до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
стягнення в солідарному порядку
заборгованості за кредитним договором.
Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач
вказує на те, що 13.11.2006 року між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та
відповідачем - ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір №014/02-2/437-М згідно
якого банк надав ОСОБА_3, а останній
отримав суму кредиту у розмірі - 5000
доларів США, зі сплатою 14,5 % річних за
користування кредитними коштами, з
кінцевим терміном повернення кредиту
та відсотків в строк до 12.11.2011 року, з
погашенням суми кредиту та процентів у
терміни передбачені умовами
кредитного договору, згідно з графіком
повернення кредиту та сплати
відсотків.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 було
укладено договір поруки № 014/02-2/437-Р/1
від 13.11.2006 р., а також між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 було
укладено договір поруки № 014/02-2/437-Р/2
від 13.11.2006 р., згідно умов яких
відповідачі по справі відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

16.08.2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 було
укладено договір іпотеки №014/02-2/294-Z, за
яким ОСОБА_5 передала банку в іпотеку
квартиру №35, яка знаходиться за
адресою АДРЕСА_1.

З метою зменшення фінансового
навантаження на позичальника в умовах
кризових явищ в економіці України між
ВАТ " Райффайзен Банк Аваль" та
відповідачем - ОСОБА_3 були укладені
додаткові угоди № 014/02-2/437-М-1 від 02.03.2009
року та № 014/02-2/437-М-2 від 18.12.2009 року про
зміну умов погашення кредиту (
реструктуризацію), шляхом надання
кредитних канікул, капіталізацію
прострочених платежів по тілу та
відсоткам та зміни дати остаточного
повернення кредиту - 12.11.2014 року.
Відповідні зміни були внесені і до
договорів поруки.

Однак, взяті на себе зобов'язання, щодо
погашення суми отриманого кредиту та
відсотків за користування кредитними
коштами, у розмірі та строки визначені
кредитним договором відповідачем не
виконано. ОСОБА_3 систематично
порушував терміни сплати кредиту і
відсотків за користування кредитом.
Претензію банку з вимогою дострокового
виконання грошових зобов'язань за
кредитним договором, відповідачами
залишено без задоволення. Враховуючи,
що відповідач не виконав належним
чином своїх зобов'язань за кредитним
договором, у зв'язку з чим у нього
виникла заборгованість, позивач просив
повернути виданий йому кредит та в
солідарному порядку стягнути з
відповідачів на його користь
заборгованість, яка станом на 20.05.2014
року становить 2690,25 доларів США, що
згідно офіційного курсу НБУ cтаном на
20.05.2014 року становить 31610,82 грн.
(тридцять одну тисячу шістсот десять, 82
коп.), з яких 1889,61 доларів США, що
становить 22202,92 грн. - заборгованість по
кредиту; 601,73 доларів США, що становить
7070,30 грн. - заборгованість по відсоткам;
2337,60 грн. - пеня за несвоєчасне
погашення кредиту та відсотків.

Посилаючись на викладені вище
обставини, а також на норми ст.ст.
549-551,554,625,651,1049-1050,1052,1054 ЦК України,
позивач просить суд стягнути в
солідарному порядку на свою користь з
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
загальну заборгованість по кредитному
договору №014/02-2/437-М від 13.11.2006 року в
сумі 2690,25 доларів США, що згідно
офіційного курсу НБУ становить 31610,82
грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином. Від представника
позивача на адресу суду надійшла заява
в якій він просить розглянути справу
буз його участі, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, не
заперечує проти заочного розгляду
справи.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
повторно в судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином, про причини неявки суд не
повідомляли, клопотань про відкладення
справи та письмових заперечень від них
на адресу суду не надходило, тому суд
згідно ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалив
провести заочний розгляд справи

Вивчивши та перевіривши в судовому
засіданні матеріали справи, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті суд приходить
до наступного.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що 13.11.2006 року між
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та
відповідачем - ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір №014/02-2/437-М згідно
якого банк надав ОСОБА_3, а останній
отримав суму кредиту у розмірі - 5000
доларів США, зі сплатою 14,5 % річних за
користування кредитними коштами,
строком на 60 місяців, з кінцевим
терміном повернення кредиту та
відсотків в строк до 12.11.2011 року, з
погашенням суми кредиту та процентів у
терміни передбачені умовами
кредитного договору, згідно з графіком
повернення кредиту та сплати
відсотків, що стверджується кредитним
договором №014/02-2/437-М від 13.11.2006 р., копія
якого приєднана до матеріалів справи. /
а.с. 4-5/.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору
відповідачу ОСОБА_3 надавався
споживчий кредит у розмірі - 5000,00
доларів США.

Відповідно до меморіального валютного
ордеру№1 від 13.11.2006 року, відповідач
ОСОБА_3 отримав кредитні кошти в сумі
5000,00 доларів США. /а.с. 12/

Як вбачається з кредитного договору
ОСОБА_3 отримав кошти від ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» на умовах
строковості, зворотності,
забезпеченості, платності.

Однак, у порушення умов кредитного
договору ОСОБА_3 належним чином не
виконував взяті на себе зобов'язання по
погашенню кредиту та відсотків.
Внаслідок цього, станом на 20.05.2014 року в
нього утворилась заборгованість перед
кредитором в сумі 2690,25 доларів США, що
згідно офіційного курсу НБУ станом на
20.05.2014 року становить 31610,82 грн.
(тридцять одну тисячу шістсот десять, 82
коп.), з яких 1889,61 доларів США, що
становить 22202,92 грн. - заборгованість по
кредиту; 601,73 доларів США, що становить
7070,30 грн. - заборгованість по відсоткам;
2337,60 грн. - пеня за несвоєчасне
погашення кредиту та відсотків./а.с. 22/

Судом встановлено, що в забезпечення
виконання ОСОБА_3 зобов'язань за
кредитним договором №014/02-2/437-М від
13.11.2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 було
укладено договір поруки № 014/02-2/437-Р/1
від 13.11.2006 р., а також між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 було
укладено договір поруки № 014/02-2/437-Р/2
від 13.11.2006 р., згідно умов яких
відповідачі по справі відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники. /а.с. 9,11/

Як встановлено судом, 16.08.2006 року між
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 було
укладено договір іпотеки
№014/02-2/294-Z,посвідчений приватним
нотаріусом УМНО ОСОБА_6 за реєстровим
№1714, за яким ОСОБА_5 передала банку в
іпотеку квартиру №35, яка знаходиться
за адресою : АДРЕСА_1. /а.с. 18-20/

Судом встановлено, що між ВАТ "
Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем
- ОСОБА_3 були укладені додаткові угоди
№ 014/02-2/437-М-1 від 02.03.2009 року та №
014/02-2/437-М-2 від 18.12.2009 року про зміну умов
погашення кредиту ( реструктуризацію),
шляхом надання кредитних канікул,
капіталізацію прострочених платежів
по тілу та відсоткам та зміни дати
остаточного повернення кредиту - 12.11.2014
року. Відповідні зміни були внесені і
до договорів поруки.

Правовідносини між сторонами по справі
є цивільноправовими та урегульовані
положеннями ЦК України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання
міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Грошові зобов'язання між сторонами
виникли в іноземній валюті, що
узгоджується з нормами Декрету КМ
України «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю» (ч. 2
ст. 2, ч. 2 ст. 5),Закону України «Про банки
і банківську діяльність» (ст. 19, ч. 1, 2 ст.
47, ст.ст. 49, 55), ч. 2 ст.192, ч. 3 ст.533 ЦК
України.

Згідно п.1.1 кредитного договору
відповідач ОСОБА_3 зобов'язувався
здійснювати погашення кредиту згідно
графіку погашення кредиту, погашати
відсотки за користування кредитом
щомісячно.

Згідно п.5.1 кредитного договору
відповідач ОСОБА_3 зобов'язувався
забезпечити повернення одержаного
кредиту та сплату нарахованих
відсотків на умовах, передбачених цим
договором .

Умовами договору передбачено
застосування пені як виду
цивільно-правової відповідальності за
порушення позичальником строків
погашення кредиту і процентів за
користування ним.

Відповідно до п.9.1 вказаного кредитного
договору у разі порушення
відповідачем ОСОБА_3 строків сплати
відсотків за користування кредитом або
строків повернення кредиту останній
зобов'язаний сплатити на користь банку
пеню у розмірі 0,2 % від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення.

Приписами ч.3 ст. 549 ЦК України
встановлено, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Тобто пеня - це
санкція, яка нараховується з першого
дня прострочення й до тих пір поки
зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення.

У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору. Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до умов кредитного договору
№014/02-2/437-М від 13.11.2006 року сторони
погодили строки та розміри погашення
кредиту та виплати відсотків.

Відповідно до умов вказаного
кредитного договору відповідач ОСОБА_3
зобов'язався надавати банку
щомісячний платіж для погашення
заборгованості за кредитним договором,
що складається із заборгованості по
кредиту, відсоткам.

Оскільки судом встановлено, що
відповідач ОСОБА_3 не виконав
зобов'язання, передбачені
вищезазначеним кредитним договором у
строк, встановлений цим договором, суд
вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612,
ст. 610 ЦК України його слід вважати
таким, що прострочив виконання
зобов'язання.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст. 1048 ЦК України.

Так як своїх зобов'язань за кредитним
договором ОСОБА_3 не виконував належним
чином, то у позивача виникло право
вимагати від боржника повернення
кредитних коштів.

Статтею 1048 ЦК України встановлено
право позикодавця (Банку) на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Згідно вимог ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і боржник
включаючи сплату основного боргу,
процентів неустойки, відшкодування
збитків, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Статтею 543 ЦК України передбачено, що у
разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних

боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.
Кредитор, який одержав виконання
обов'язку не в повному обсязі від
одного із солідарних боржників, має
право вимагати недоодержане від
решти солідарних боржників.
Солідарні боржники залишаються
зобов'язаними доти, доки їхній
обов'язок не буде виконаний у
повному обсязі.

Відповідно до п.1.2 договорів поруки
№014/02-2/437-Р1 від 13.11.2006 року та №014/02-2/437-Р2
від 13.11.2006 року укладеного між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 - поручитель бере на себе
зобов'язання перед кредитором
відповідати по борговим зобов'язанням
боржника ОСОБА_3 які виникають з умов
кредитного договору №014/02-2/437-М від
13.11.2006 року.

Відповідно до п.2.1 договорів у випадку
невиконання боржником ОСОБА_3 взятих
на себе зобов'язань по кредитному
договору, поручителі ОСОБА_4 і ОСОБА_5
несуть солідарну відповідальність
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник.

Так як своїх зобов'язань за
кредитним договором ОСОБА_3 не
виконує належним чином то у позивача
виникло право вимагати від боржника та
поручителів повернення кредитних
коштів в солідарному порядку.

З урахуванням всіх обставин справи,
враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України -
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
виходячи із принципів розумності та
справедливості суд приходить до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення в солідарному порядку з
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5
на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
згідно кредитного договору №014/02-2/437-М
від 13.11.2006 року заборгованості в
розмірі 31610,82 грн. як обгрунтовані
підлягають до задоволення з мотивів
викладених вище.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. До складу
судових витрат, відповідно до статті 79
ЦПК України, віднесено витрати на
правову допомогу. Якщо позов
задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини
позовних вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 525, 526, 530, 543, 551, 553, 554, 610, 612, 623,
624, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88,
169, 212-215, 224-226 ЦПК України, ЗУ "Про банки
і банківську діяльність " , суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
про стягнення в солідарному порядку
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль "
заборгованість за кредитним договором
№014/02-2/437-М від 13.11.2006 року в сумі 2690,25
доларів США, що згідно офіційного курсу
НБУ станом на 20.05.2014 року становить 31610,82
грн. (тридцять одну тисячу шістсот
десять, 82 коп.), з яких 1889,61 доларів США,
що становить 22202,92 грн. - заборгованість
по кредиту; 601,73 доларів США, що
становить 7070,30 грн. - заборгованість по
відсоткам; 2337,60 грн. - пеня за
несвоєчасне погашення кредиту та
відсотків.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на користь ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль " сплаченого ними суму судового
збору в розмірі 316,11 грн. ( триста
шістнадцять гривень, 11 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідачів, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до апеляційного суду Закарпатської
області через Ужгородський
міськрайонний суд Закарпатської
області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду
К.К. Бенца