АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/4624/14 № апеляційного
суді першої інстанції: Васильченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Семенюк Т.А. У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду м. Києва в
Головуючого - Семенюк Т.А.
Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.
при секретарі - Круглику В.В.,
розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Подільського
районного суду м. Києва від 30 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -
В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 30 липня 2014 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на
утримання малолітньої дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій
грошовій сумі в розмірі 1500 грн., які
підлягають індексації відповідно до
закону, щомісячно, починаючи з 24 квітня
2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати,
зменшити розмір аліментів на утримання
дитини ОСОБА_5, у твердій грошовій сумі
до 500 грн., вважаючи, що судом порушено
норми матеріального та процесуального
права, не враховано обставини, які
мають суттєве значення для справи, що
він не працює, має на утриманні ще одну
неповнолітню дитину.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом встановлено, що у квітні 2014 року
позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
посилаючись в обґрунтування своїх
вимог на те, що сторони у справі
перебували у шлюбі.

Від даного шлюбу мають сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із
матір'ю.

Зазначала, що відповідач, який проживає
окремо, ухиляється від виконання свого
обов'язку щодо утримання дитини,
матеріально не допомагає, участі у
вихованні не приймає.

ОСОБА_3 є СПД - ФОП, працює інструктором
в Автошколі «Карат» та має мінливий
дохід у розмірі 6000 - 7000 грн. У зв'язку із
тим, що між сторонами не досягнуто
згоди щодо розміру та оплати аліментів,
просила стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання
неповнолітньої дитини ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у
розмірі 1500 грн., щомісячно з моменту
звернення до суду до досягнення
дитиною повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи, 20
вересня 2011 року, у Відділі реєстрації
актів цивільного стану
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
укладено шлюб, про що було зроблено
відповідний актовий запис № 1161.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із
матір'ю.

Сторони проживають окремо один від
одного, дитина перебуває на утриманні
матері, батько добровільно не надає
матеріальної допомоги.

Як пояснив в судовому засіданні
відповідач, він є приватним
підприємцем, проте, на теперішній час
підприємницькою діяльністю не
займається, доходів не отримує.

Відповідно до ст. 180 СК України, Батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За положенням ст. 184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин,що мають істотне значення, суд
за заявою платника або одержувача може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі

Згідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства», кожна дитина має
право на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції вважав його обґрунтованим.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги, що судом
першої інстанції не взято до уваги, що у
відповідача на утриманні є донька від
першого шлюбу, що він не працює, не
перевірено його майновий стан,
оскільки ці доводи спростовуються
матеріалами справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не працює,
хоча знаходиться у працездатному віці,
на захворювання, які б перешкоджали
працевлаштуванню, не страждає,
зареєстрований як приватний
підприємець, проте, на теперішній час
підприємницькою діяльністю не
займається, доходів не отримує.

Як пояснив в суді апеляційної
інстанції ОСОБА_3, у нього є
неповнолітня дитина від першого шлюбу,
проте, він на теперішній час аліменти
на утримання дитини не сплачує, дитина
проживає зі своєю матір'ю, окремо від
нього.

Також колегія суддів не може
погодитись з доводами апеляційної
скарги, що судом першої інстанції не
враховано, що у апелянта непогашений
кредит, оскільки наявність кредитних
зобов'язань не позбавляє його обов'язку
утримувати дитину та сплачувати
аліменти.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та не
дають підстав вважати, що судом
допущені порушення норми
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з
дотриманням норм діючого
законодавства, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 30 липня 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді