У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Маляренка А.В.,
Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Державного підприємства «Укррезерв»,
Автозаводського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції, Головного
управління юстиції в Полтавській
області, ОСОБА_5, Державної
казначейської служби України,
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Полтавській області, управління
державної казначейської служби
України у м. Кременчуці Полтавської
області, Кримського республіканського
підприємства «Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства в м. Керчі», треті особи:
Комунальне підприємств «Кременчуцьке
МБТІ», приватний нотаріус ОСОБА_6, про
солідарне стягнення коштів, за
касаційними скаргами Головного
управління юстиції в Полтавській
області та Автозаводського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції на рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 28 травня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 15 липня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що 13
січня 2011 року він придбав на прилюдних
торгах будівлю бойлерної, загальною
площею 97,3 кв. м., по АДРЕСА_1, за 53 411 грн 90
коп.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 29 березня
2012 року протокол про проведення
прилюдних торгів та свідоцтво про
право власності на вказане майно
визнано недійсними.

Посилаючись на положення ст. 216 ЦК
України щодо правових наслідків
недійсності правочину, просив
солідарно стягнути з відповідачів
сплачені ним на прилюдних торгах 53 411
грн 90 коп.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 28 травня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 15 липня 2014 року, позов
задоволено частково. Стягнуто з
Державного підприємства «Укррезерв»
(далі - ДП «Укррезерв») на користь
ОСОБА_4 7 477 грн 67 коп. отриманої
винагороди. Стягнуто з Автозаводського
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції (далі - Автозаводський ВДВС
Кременчуцького МУЮ) на користь ОСОБА_4 у
порядку реституції 41 400 грн 01 коп. У
задоволенні іншої частини позову
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційних скаргах Головне
управління юстиції в Полтавській
області та Автозаводський ВДВС
Кременчуцького МУЮ, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просять
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції у частині задоволення
позовних вимог до Автозаводського ВДВС
Кременчуцького МУЮ та відмовити у цій
частині позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційні скарги не можуть бути
задоволені з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами встановлено, що відповідно до
укладеного 29 жовтня 2010 року між
Автозаводським ВДВС Кременчуцького
МУЮ та Полтавською філією ДП
«Укррезерв» договору № 17070 про надання
послуг з організації та проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
останньому для реалізації з прилюдних
торгів передано належне ОСОБА_5
та арештоване державним виконавцем
майно: будівлю бойлерної по АДРЕСА_1.

Згідно з протоколом проведення торгів
від 13 січня 2011 року № 17070 ОСОБА_4 придбав
вказане майно на прилюдних торгах за 53
411 грн 90 коп. (т. 1, а. с. 12).

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 29 березня
2012 року визнано недійсними прилюдні
торги, проведені 13 січня 2011 року ДП
«Укррезерв» з реалізації будівлі
бойлерної по АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_5 Визнано недійсним протокол
проведення торгів від 13 січня 2011 року №
17070, акт про проведені прилюдні торги
від 20 січня 2011 року, свідоцтво про право
власності на будівлю бойлерної по
АДРЕСА_1, видане ОСОБА_4 приватним
нотаріусом Кременчуцького міського
нотаріального округу Полтавської
області від 24 січня 2011 року № 260
(т. 1, а. с. 6−?10).

Із матеріалів справи вбачається, що
загальна сума сплачених ОСОБА_4 за
бойлерну грошових коштів склала 53 411
грн 90 коп., з яких: 4 534 грн 22 коп. −?
виконавчий збір, 7 477 грн 67 коп. −?
винагорода, яку отримало ДП
«Укррезерв», як спеціалізована
організація, що проводила прилюдні
торги; 40 808 грн 01 коп. - перераховано
Автозаводським ВДВС Кременчуцького
МУЮ стягувачу Кримському
республіканському підприємству
«Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства в м. Керчі».

Виконавчий збір у розмірі 4 534 грн 22 коп.
повернуто позивачу, що підтверджено
платіжним дорученням від 04 квітня 2013
року № 3142 (т. 2, а. с. 168).

Рішенням господарського суду
Автономної республіки Крим від
10 червня 2013 року, залишеним без змін
постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 30
жовтня 2013 року, стягнуто з Кримського
республіканського підприємства
«Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного
господарства в м. Керчі» на користь
Автозаводського ВДВС Кременчуцького
МУЮ безпідставно отримані грошові
кошти у розмірі 40 808 грн 01 коп. Фактично,
зазначене рішення до цього часу не
виконане (т. 2, а. с. 84−?86, 165−?167).

Відчуження майна з прилюдних торгів
відноситься до угод купівлі-продажу і
така угода може визнаватись недійсною
на підставі норм цивільного
законодавства про недійсність
правочину (ст. ст. 203, 215 ЦК України).
Сторонами такого правочину є покупець -
учасник прилюдних торгів, яким може
бути фізична чи юридична особа, і
продавець - ВДВС в особі
спеціалізованої організації, що
організовує та проводить прилюдні
торги за договором із державною
виконавчою службою.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю. У разі
недійсності правочину кожна із сторін
зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на
виконання цього правочину.

Суд першої інстанції, з яким погодився
й апеляційний суд обґрунтовано стягнув
з Автозаводського ВДВС Кременчуцького
МУЮ як продавця, який є стороною
договору купівлі-продажу, на користь
позивача 41 400 грн 01 коп. у порядку
реституції відповідно до ст. 216 ЦК
України, що узгоджується з правовою
позицією, висловленою у постанові
Верховного Суду України від 24 жовтня 2012
року у справі № 6-116цс12.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків судів не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційні скарги
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Головного управління
юстиції в Полтавській області та
Автозаводського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції відхилити.

Рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 28 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 15 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Маляренко А.В.,
Писана Т.О.