Справа №333/5322/14-ц
Провадження №2/333/2238/14
Комунарський районний суд м.Запоріжжя
головуючого -
судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, цивільну справу
№333/5322/14-ц за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором в сумі 1169,24
Позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до
суду із зазначеним позовом, в якому
просить стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
в сумі 1169,24 гривень та судові витрати,
посилаючись на те, що 04.10.2007 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комерційний банк
«Дельта»», правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_1 було укладено
договір на відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
банк відкрив відповідачу картковий
рахунок НОМЕР_2 в національній валюті -
гривні та надав кредит, строком на 12
місяців, шляхом відкриття йому
відновлювальної відкличної кредитної
на день укладення договору встановив
ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі
1506,00 гривень на умовах, що містяться в
тарифному пакеті «Швидкі гроші». Однак
ОСОБА_1 порушує вимоги кредитного
договору, а саме не виконує в
обумовлені строки зобов'язання щодо
погашення кредиту, тому позивач
змушений звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений судом
своєчасно та належним чином, в позовній
заяві просив на підставі ч.2 ст.158
Цивільного процесуального кодексу
України розглядати справу за його
відсутності, проти винесення заочного
рішення не заперечував.

Відповідач, повідомлений судом
належним чином про час та місце
розгляду справи, у судове засідання
повторно не з'явився і не повідомив суд
про причини неявки. Оскільки суд не має
відомостей про причину неявки
відповідача, повідомленого належним
чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169
Цивільного процесуального кодексу
України суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Суд, вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, приходить
до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

04.10.2007 року між ТОВ «Комерційний банк
«Дельта»», правонаступником якого є
позивач - ПАТ «Дельта Банк» (банк), та
ОСОБА_1 (держатель) було укладено
договір на відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки №001-07992-041007 (а.с.5), згідно вимог
якого банк відкрив відповідачу
картковий рахунок НОМЕР_2 в
національній валюті - гривні та надав
кредит, строком на 12 місяців, шляхом
відкриття йому відновлювальної
відкличної кредитної лінії на загальну
суму 30000,00 гривень та на день укладення
договору встановив ліміт кредитної
лінії на рахунку в сумі 1506,00 гривень на
умовах, що містяться в тарифному пакеті
«Швидкі гроші» (а.с.6).

Згідно п.1.6 договору на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки №001-07992-041007 від 04.10.2007
року банк здійснює обслуговування
рахунку за кредитною схемою.

На підставі п.2.1 договору на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки №001-07992-041007 від 04.10.2007
року моментом надання банком держателю
кредиту є здійснення операції за
допомогою картки або день утримання
платежів, передбачених тарифами, за
умови відсутності на рахунку власних
коштів держателя.

Відповідно до п.п.2.3, 2.4 договору на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки
№001-07992-041007 від 04.10.2007 року держатель
картки сплачує банку проценти за
користування кредитною лінією та/або
овердрафтом, які нараховуються у
валюті рахунку щомісячно, на суму
використаних коштів станом на кінець
кожного дня за фактичну кількість днів
користування кредитною лінією та/або
овердрафтом у період нарахування з
використанням методу: фактична
кількість днів у місяці та фактична
кількість днів у році. При нарахуванні
процентів не враховується день
виникнення та враховується день
повернення заборгованості за
кредитною лінією та/або овердрафтом по
рахунку.

Згідно п.3.6 договору на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки №001-07992-041007 від 04.10.2007
року держатель картки зобов'язаний
щомісяця в строки, визначені правилами,
здійснювати погашення заборгованості
у вигляді обов'язкового мінімального
платежу, складові якого зазначаються у
тарифах. Обов'язковими складовими
обов'язкового мінімального платежу є
частка погашення заборгованості,
овердрафт та прострочена
заборгованість попередніх періодів.

На підставі п.3.7 договору на відкриття
карткового рахунку та обслуговування
платіжної картки №001-07992-041007 від 04.10.2007
року у разі порушення держателем
строків сплати заборгованості за
кредитною лінією та/або овердрафтом,
держатель сплачує банку пеню в розмірі,
строки та в порядку, які визначені
правилами та тарифами.

Відповідно до тарифів на
обслуговування платіжних карток
(тарифний пакет «Швидкі гроші») частка
обов'язкового погашення тіла кредиту -
3,5% від суми використаних коштів станом
на день розрахунку, процент за
користування кредитною лінією
становить 0,00001% річних та нараховується
щомісячно, процент за недозволений
овердрафт становить 50,0% річних та
нараховується щомісячно, плата за
обслуговування кредитного залишку та
кредитного ліміту становить 3,50% в
місяць від суми використаних кредитних
коштів та нараховується щомісячно,
штраф за прострочену заборгованість
обов'язкового мінімального платежу
становить 0,01%, але не менше та/або не
більше 50 гривень за кожен факт
прострочення (а.с.6).

Однак ОСОБА_1 вимоги договору на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки
№001-07992-041007 від 04.10.2007 року не виконує, в
обумовлені строки кредит, комісії та
відсотки по ньому не сплачує.

Станом на 08.05.2014 року у ОСОБА_1 виникла
заборгованість за договором на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки
№001-07992-041007 від 04.10.2007 року в розмірі 1169,24
гривень, а саме: 1169,24 гривень - тіло
кредиту (а.с.3-4).

Позивач звертався до ОСОБА_1 з вимогою
про сплату заборгованості по кредиту,
попереджав про звернення до суду, однак
остання заходів до погашення
заборгованості не вжила.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного
кодексу України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу
України передбачено, що до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення параграфа 1 глави 71
Цивільного кодексу України, тобто
норми про договір позики.

На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Частиною 1 ст.1056-1 Цивільного кодексу
України передбачено, що розмір
процентів та порядок їх сплати за
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозиції, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Згідно ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом. Боржник, який прострочив
зобов'язання, відповідає перед
кредитором за завдані простроченням
збитки і за неможливості виконання, що
випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного
кодексу України якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України, на підставі ч.2 якої боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі ст.617 Цивільного кодексу
України особа, яка порушила
зобов'язання, звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, відсутність у
боржника відповідних коштів.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що в ході судового розгляду справи
встановлено, що на підставі договору на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки
№001-07992-041007 від 04.10.2007 року ТОВ
«Комерційний Банк «Дельта»»,
правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк», надав відповідачу ОСОБА_1 кредит.
Однак ОСОБА_1 порушує вимоги кредитного
договору, а саме не виконує в
обумовлені строки зобов'язання щодо
сплати кредиту, тому є підстави для
стягнення з відповідача на користь
позивача суми заборгованості по
несплаченому кредиту, відповідно до
приведеного позивачем розрахунку, який
суд визнає належним доказом по справі.

Враховуючи викладене, суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України, так як
судове рішення ухвалюється у повному
обсязі на користь позивача, понесені
ним і документально підтверджені
судові витрати підлягають стягненню з
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.617, 625, 516, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК
України, ч.4 ст.169, ст.ст.10, 11, 59, 60, 209, 214, 215
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в сумі 1169,24 гривень -
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (р/р НОМЕР_2,
МФО 380236, ) 1169 (одна тисяча
сто шістдесят дев'ять) гривень 24
копійки заборгованості по тілу кредиту
за договором на відкриття карткового
рахунку та обслуговування платіжної
картки №001-07992-041007 від 04.10.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» (р/р №,
МФО 380236, ) 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок витрат по
сплаті позивачем судового збору.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м.Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя
С.С.
Тучков