У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
суддів: Малько О.С., Василевича В.С.,
Бондаренко Н.В.,

секретар судового засідання:
Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
заочне рішення Рівненського міського
суду Рівненської області від 28 серпня
2014 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
договором позики.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ОСОБА_1, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Рівненського
міського суду від 28 серпня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено:
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 110
000 грн. боргу за договором позики.

Вирішено питання розподілу
судових витрат: стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 1100 грн. судового збору,
сплаченого позивачем при зверненні до
суду.

Ухвалою Рівненського міського
суду від 06 жовтня 2014 року залишено без
задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд
вказаного заочного рішення.

В поданій апеляційній скарзі на
заочне рішення Рівненського міського
суду від 28 серпня 2014 року ОСОБА_1
покликається на незаконність
оскаржуваного рішення та на неповне
з'ясування обставин справи,
неправильне застосування судом
матеріального та процесуального права.

Не заперечує, що 6 липня 2013 року
він уклав з позивачем угоду про
отримання 110000 гривень та зобов'язання
повернути кошти до 20 травня 2014 року.

Вказує, що з позивачем займалися
підприємницькою діяльністю, всі угоди
укладалися від імені позивача, оплата
проводилась також з його рахунку як
фізичної особи-підприємця, він в
рахунок погашення боргу передав
позивачу 10 000 USD і в рахунок гарантії не
звернення до суду на залишок
заборгованості залишив з дозволу
позивача оригінали документів щодо
бізнесу.

Позивач ліквідував свою
підприємницьку діяльність, але
отримані доходи не задекларував і
порушив домовленість щодо ведення
справ до завершення розрахунків.

Зазначає, що розписка про
отримання грошових коштів підписана
без згоди його дружини, що суперечить
угоді від 10 січня 2012 року з цього
предмету.

Просить заочне рішення
Рівненського міського суду від 28
серпня 2014 року скасувати і ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і
це встановлено в судовому засіданні, що
згідно розписки 06 липня 2013 року ОСОБА_1
взяв у борг кошти в розмірі 110 000 грн. у
ОСОБА_2, які зобов'язувався повернути до
20 травня 2014 року.

ОСОБА_1 свої зобов'язання по
поверненню отриманих коштів не
виконав.

У відповідності до ч.1 ст.1046 ЦК України
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Частиною 2 ст.1046 Цивільного
кодексу України встановлено, що
договір позики є укладеним з моменту
передання грошей, на підтвердження
чого відповідачем було надано
розписку.

Згідно ст.1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Наявна розписка в матеріалах
справи відповідає також вимогам ч.2
ст.207 ЦК України: правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами).

Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства (ст.526 ЦК України), а
порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(ст.610 ЦК України).

Позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором (ч.1
ст.1049 ЦК України).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції вірно керувався
зазначеними нормами матеріального
права і вірно встановив, що між
сторонами існують невиконані грошові
зобов'язання, отримана сума
відповідачем позивачу не повернута, а
тому суд обґрунтовано дійшов висновку
про порушення права позивача на
повернення суми.

Покликання в апеляційній скарзі
про необхідність згоди дружини ОСОБА_1 -
на укладення договору позики не
заслуговують на увагу, оскільки
положення ст.ст.64, 65 Сімейного кодексу
України стосуються договорів, які
можуть укладатися подружжям між собою,
а також договорів, які потребують
нотаріального посвідчення та (або)
державної реєстрації, при укладенні
яких згода другого з подружжя є
обов'язковою.

Договір позики (підписана
розписка 06 липня 2013 року) укладений з
третьою особою, а не між подружжям та не
вимагає нотаріального посвідчення та
(або) державної реєстрації.

Рішення суду першої інстанції
ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують викладених в ньому
висновків.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 313-315, 317, 319, 323-325
Цивільного процесуального кодексу
України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Заочне рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
28 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку сторонами та
особами, які беруть участь у справі,
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: Малько О.С.
Василевич В.С.
Бондаренко Н.В..