Справа № 541/2226/14-ц
Провадження №2/541/993/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 вересня 2014 року Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді -
Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі -
Литвиненко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миргороді справу за
позовом ОСОБА_1 до Попівської сільської
ради Миргородського району про
встановлення факту належності
домоволодіння та визнання права
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями в порядку
спадкування,

в с т а н о в и в :

26.08.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Миргородського міськрайонного суду із
позовом до Попівської сільської ради
Миргородського району про
встановлення факту належності
домоволодіння та визнання права
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями в порядку
спадкування.

При судовому розгляді справи
позивачка ОСОБА_1 позов підтримала.
Пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її
батько ОСОБА_2 після смерті якого
відкрилася спадщина. Серед спадкового
майна житловий будинок з
господарськими спорудами розташований
в АДРЕСА_1. Спадщину після смерті
батька прийняла вона, позивачка по
справі. Інших спадкоємців немає. В той
же час, вона не може оформити на себе
таке спадкове майно як житловий
будинок з господарськими будівлями
через нотаріальну контору, оскільки за
життя батько не отримав на нього
правовстановлюючого документу.
Просить суд встановити факт належності
її батькові ОСОБА_2 будинковолодіння
розташованого в АДРЕСА_1 та визнати за
нею право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_2 на будинковолодіння, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Представник відповідача -Попівської
сільської ради Миргородського району
в судове засідання не з'явився.
Установа направила на адресу суду лист
про розгляд справи у відсутності
представника. Позов сільською радою
визнається.

Третя особа Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Полтавській області будучи належним
чином повідомленою про день та час
судового розгляду справи в судове
засідання свого представника не
направила, але направила лист з якого
вбачається, що вказаний в позові об'єкт
будівництва не потребує прийняття в
експлуатацію, а тому справу просила
розглянути у відсутності представника.

Суд, заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши та проаналізувавши
письмові докази по справі, приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер
ОСОБА_2 -батько позивачки що
підтверджується копіями відповідних
свідоцтв (а.с. 10; 15-16).

За життя ОСОБА_2 належав житловий
будинок з надвірними спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_1. Будівництво
було проведено на підставі свідоцтва
на забудову садиби в сільських
населених пунктах Української РСР.
Земельна ділянка офіційно виділялася
ОСОБА_2 під забудову та в подальшому
була ним приватизована (а.с.11-13). Як
вбачається з довідки Попівської
сільської ради Миргородського району,
даний будинок за ним рахувався згідно
погосподарської книги №12, на 2011-2015 роки
(а.с.18). При житті ОСОБА_2 ним не
отримувалося свідоцтво про право
власності на цей житловий будинок (
а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2, відкрилася
спадщина на житловий будинок із
господарськими спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1 (а.с. 6-9).

З постанови нотаріуса вбачається, що
позивачеві ОСОБА_1 відмовлено у
оформленні спадкового майна -житлового
будинку в зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу на
житловий будинок (а.с.17).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
іншої особи (спадкоємця). Спадкування
здійснюється за заповітом або законом.
Відповідно до ст.ст. 1268, 1273 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Не допускається прийняття
спадщини під умовою або з
застереженнями. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Оскільки позивачка прийняла спадщину,
то вона успадкувала і належний
померлому ОСОБА_2 житловий будинок з
господарськими будівлями, що
розташований в АДРЕСА_1.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Право
приватної власності набувається в
порядку, визначеному законом. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним. Право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Судом достовірно встановлено, що
спадкодавцеві ОСОБА_2 за життя належав
житловий будинок розташований в
АДРЕСА_1, а отже слід встановити факт
належності йому за життя на праві
власності даного будинковолодіння.

Зважаючи на ту обставину, що, позивачка
ОСОБА_1 - це єдина особа, яка прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_2, за нею
слід визнати право власності на
житловий будинок з господарськими
спорудами, який розташований в АДРЕСА_1
в порядку спадкування після смерті
ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 88; 208; 214; 215; 218 ЦПК
України; ст.ст. ст.ст. 1216; 1217; 392 1268; 1273 ЦК
України суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності на праві
власності житлового будинку та
господарських споруд, що розташовані в
АДРЕСА_1 ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою с. Попівка Миргородського
району Полтавської області право
власності в порядку спадкування після
смерті батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на
будинковолодіння, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та вцілому
складається з житлового будинку А-1,
господарських споруд: прибудови «а»;
погребу під частиною будівлі «д»; сараю
«Б»; сараю «В»; гаражу прибудови «Г»;
сараю-прибудови «Е»; літньої кухні «Д»;
споруд №1,2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
на протязі 10 днів з дня його
проголошення, шляхом подачі
апеляційних скарг через Миргородський
міськрайонний суд.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко