Справа № 304/1186/14-ц
Провадження № 2/304/350/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2014 рокум. Перечин
Перечинський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого - судді - Ганька І. І.,
при секретарі - Соханич Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
Перечинський районний сектор
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Закарпатській області про усунення
перешкод у здійсненні права власності,
позбавлення права користування жилим
приміщенням та зняття з реєстрації
Позивач звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Перечинський РС ГУ ДМС
України в Закарпатській області про
усунення перешкод у здійсненні права
власності, позбавлення права
користування жилим приміщенням та
зняття з реєстрації місця проживання.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що на
підставі договору дарування будинку
від 13 грудня 2012 року йому на праві
власності належить житловий будинок,
який розташований в АДРЕСА_1. В даному
будинку є прописані відповідачі, які
фактично там не проживають більше року,
оскільки проживають в іншій області,
однак у добровільному порядку
відмовляються знятися з
реєстраційного обліку, а тому просить
усунути перешкоди у здійсненні ним
права користування та розпорядження
майном шляхом виселення відповідачів
та визнання їх такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням, а також зняти
відповідачів з реєстраційного обліку у
належному йому на праві власності
будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1.
Під час розгляду справи представник
позивача - адвокат ОСОБА_5 уточнив
позовні вимоги та просив визнати
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що
втратили право користування житловим
будинком АДРЕСА_1, що належить на праві
власності позивачу ОСОБА_1, знявши їх з
реєстраційного обліку у вказаному
У судове засідання позивач не з'явився,
однак його представник подав заяву, в
якій просив розглянути справу без його
участі, уточнені позовні вимоги
підтримав повністю та не заперечив
проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
судове засідання повторно не з'явилися,
хоча про день, час та місце розгляду
справи повідомлялися належним чином,
причину неявки не повідомили, а тому
суд зі згоди представника позивача
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
Представник Перечинського РС ГУ ДМС
України в Закарпатській області в
судове засідання також не з'явився,
однак подала заяву про розгляд справи
без участі представника сектору.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.
Правом власності, згідно ч. 1 ст. 316 ЦК
України, є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.
У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 належить на праві приватної
власності будинок АДРЕСА_1 на підставі
договору дарування будинку від 13
грудня 2012 року, посвідченого приватним
нотаріусом Перечинського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстрованого в реєстрі за № 1406 (а. с.
Також встановлено, що у зазначеному
будинку зареєстровані, однак там не
проживають ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що
перешкоджає позивачу у здійсненні ним
права власності відносно свого майна
Згідно ст. 41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
права власності. Право власності є
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Статтею 72 ЖК Української РСР
передбачено, що визнання особи такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.
Оскільки відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 без поважних причин не
проживають у будинку АДРЕСА_1 більше
одного року, що стверджується довідкою
виконкому Перечинської міської ради за
вих. № 1331 від 09 вересня 2014 року, тому
позов в частині визнання їх такими, що
втратили право користування вказаним
житловим будинком є обґрунтованим.
Що стосується позову в частині зняття з
реєстрації відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 в будинку позивача, то суд
приходить до наступного.
Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Так, як роз'яснено в постанові
Верховного Суду України від 16 січня 2012
року «Про усунення перешкод у
користуванні власністю» у разі
будь-яких обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном, власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод,
зокрема, шляхом зняття особи з
реєстрації місця проживання,
пред'явивши разом з тим одну із таких
вимог: 1) про позбавлення права
власності на житлове приміщення; 2) про
позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.

Отже, враховуючи вищенаведене суд
приходить до висновку, що позов в
частині зняття з реєстрації
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
будинку позивача також підлягає до
задоволення.

Судовий збір сплачений позивачем
ОСОБА_1 підлягає стягненню з
відповідачів, що відповідає положенням
ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.
41 Конституції України, ст. ст. 317 ч. 1, 319
ч.1, 321 ч. 1, 405 ч. 2 ЦК України, ст. 72 ЖК
Української РСР, ст. ст. 11, 88, 212-215, 218,
224-226, 360-7 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Перечинський районний
сектор Головного управління Державної
міграційної служби України в
Закарпатській області про позбавлення
права користування жилим приміщенням
та зняття з реєстрації місця
проживання - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
такими, що втратили право
користування житловим будинком
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, знявши їх з
реєстраційного обліку.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Закарпатської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий: Ганько І. І.