АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 753/8673/14
інстанції - Дубас В.А.
Суддя-доповідач
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4листопада 2014 року колегія
суддів Судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю позивача
ОСОБА_3,

представника
відповідача Макусь Н.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 27 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Комунального підприємства з
експлуатації і ремонту житлового фонду
«Житло-сервіс» про встановлення факту
та за зустрічним позовом Комунального
підприємства з експлуатації і ремонту
житлового фонду «Житло-сервіс» до
ОСОБА_3 про визнання договорів
укладеними.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 27 червня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 до КП з
експлуатації і ремонту житлового фонду
«Житло-сервіс» про встановлення факту
відмовлено. Зустрічні позовні вимоги
КП з експлуатації і ремонту житлового
фонду «Житло-сервіс» задоволені:
визнано укладеним договір між КП з
експлуатації і ремонту житлового фонду
«Житло-сервіс» та ОСОБА_3 «Про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення» від 20.06.2013 року, який
відповідає Правилам надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та відповідає по формі
та змістом Типовому договору про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення, які
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 року № 630;
визнано укладеним договір між КП з
експлуатації і ремонту житлового фонду
«Житло-сервіс» та ОСОБА_3 «Про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій» №100 від 20.06.2013
року, який відповідає Порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій і по формі та
за змістом відповідає Типовому
договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, що
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України №529 від 20.05.2009 року.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП з
експлуатації і ремонту житлового фонду
«Житло-сервіс» судовий збір у розмірі
229,40 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно акту державної приймальної
комісії будинок по вул. Драгоманова, 31-В
у м. Києві прийнятий в експлуатацію
30.12.1999, а згідно наказу Головного
управління житлового забезпечення
КМДА №111 від 12.09.2000 переданий в
експлуатацію позивачу КП
«Житло-Сервіс» (встановлено рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
21.01.2013 у справі №2-4923/12, яке набрало
законної сили).

На виконання приписів п. 3 ч. 2 ст. 21
зазначеного Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» КП
«Житло-сервіс» підготувало з метою
укладення з ОСОБА_3 два договори: «Про
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення» від
20.06.2013 та «Про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій» №100 від
20.06.2013, що відповідають приписам
постанов Кабінету Міністрів України
№529 від 20.05.2009 та №630 від 21.07.2005.

У червні 2013 року КП «Житло-сервіс» на
виконання вимог Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» надіслало
рекомендованою кореспонденцією на
адресу реєстрації ОСОБА_3 два згадані
вище договори з метою їх укладення
шляхом підписання споживачем, однак
згадане поштове відправлення
повернулись відповідачу без вручення
адресату за закінченням терміну
зберігання, що підтверджується
поштовими відмітками на конверті.

Виходячи з доведеності та
обґрунтованості позовних вимог КП
«Житло-Сервіс», суд першої інстанції
задовольнив позовні вимоги КП
«Житло-Сервіс». Вважаючи позовні
вимоги ОСОБА_3 безпідставними суд
відмовив у їх задоволенні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 27 червня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову КП
«Житло-Сервіс»відмовити, а його
позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі. Посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду
позивач просив задовольнити
апеляційну скаргу з наведених і ній
доводів. Представник відповідача
просила апеляційну скаргу відхилити та
залишити рішення суду першої інстанції
без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення - залишенню без
змін з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних справ та обов'язків. Такий
договір є укладеним у відповідності до
ч. 1 ст. 638 ЦК України, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Посилання ОСОБА_3 на те, що йому
пропонували не узгоджений з ним
договір на надання житлово-комунальних
послуг, не заслуговують на увагу,
оскільки відповідно до ст. 627 ЦК України
свобода договору полягає в праві
сторін вільно вирішувати питання при
укладенні договору, виборі
контрагентів та погодженні умов
договору. При цьому свобода договору не
є безмежною в розумінні ст. 627 ЦК
України, оскільки при укладенні
договору, визначенні його умов сторони
не можуть діяти всупереч положенням ЦК
України та інших актів цивільного
законодавства. В матеріалах справи
містяться дані, що договір зі всіма
умовами надання житлово-комунальних
послуг КП «Житло-сервіс» надсилався
ОСОБА_3, проте він всупереч
законодавству ухилявся від його
отримання.

Так, п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачає обов'язок споживача укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг, підготовлений виконавцем на
основі типового договору, форма і зміст
якого затверджені Постановою Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків та прибудинкових
територій» від 20.05.2009 № 529.

Виходячи з того, що умови типового
договору, на основі якого був складений
КП «Житло-сервіс» договір про надання
житлово-комунальних послуг та
надісланий ОСОБА_3, набули юридично
обов'язкового значення в силу актів
цивільного законодавства, є
обов'язковими для сторін, які не мають
права відступити від їх положень і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд.

Таким чином, КП «Житло-сервіс» виконало
вимоги закону щодо складення та
направлення споживачу договору про
надання житлово-комунальних послуг, а
ОСОБА_3 в порушення вимог закону
відмовився від укладення даного
договору. Крім того, запропонований
йому КП «Житло-сервіс» договір
відповідає типовому договору і відмова
споживача послуг від укладення
договору суперечить вимогам ст.ст. 627, 630
ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про
встановлення факту того, що договір від
15.04.2002 втратив чинність з 01.01.2006 не
заслуговують на увагу, адже відповідно
до п. 1 Прикінцевих положень Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» договори про надання
житлово-комунальних послуг, укладені
до набрання чинності цим Законом, мають
бути приведені у відповідність із ним
до 1 січня 2006 року. Договори, що не
приведені у відповідність із цим
Законом у зазначений строк, втрачають
чинність.

З огляду на викладене правильним є
висновок суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3, оскільки обраний ним спосіб
захисту не відповідає вимогам закону -
втрата чинності договором від 15.04.2002
передбачена законом і не передбачає
додаткового визнання його таким, що
втратив чинність у судовому порядку.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду, викладених в
оскаржуваному рішенні, не спростовують
і на їх правильністьне впливають,
оскільки спростовуються наявними у
матеріалах справи доказами та
встановленими судом обставинами.

Висновки суду, викладені в
оскаржуваному рішенні, ґрунтуються на
вимогах закону і підтверджуються
матеріалами справи.Передбачених ст. 309
ЦПК України підстав для скасування
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 27 червня 2014 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 308, 309 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 27 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна