Справа № 196/1084/14-ц
№ провадження 2/196/579/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року смт.
Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді Бойка Ю.О., при
секретарі Кузнецовій Г.С., розглянувши
у попередньому судовому засіданні в
залі суду в смт. Царичанка
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу між подружжям та
стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до
Царичанського районного суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою, в якій просить: розірвати шлюб
між нею та ОСОБА_2, який був
зареєстрований 28 лютого 1998 року
виконкомом Могилівської сільської
ради Царичанського району
Дніпропетровської області, про що в
книзі реєстрації актів про одруження
зроблено запис № 2; стягнути з ОСОБА_2 на
її користь аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: синів ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/3 частини з усіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, щомісячно до
повноліття дітей; стягнути з ОСОБА_2 на
її користь витрати по сплаті судового
збору.

Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що 28 лютого 1998 року вона уклала з
відповідачем ОСОБА_2 шлюб, який було
зареєстровано виконкомом Могилівської
сільської ради Царичанського району
Дніпропетровської області, про що в
книзі реєстрації актів про одруження
зроблено запис № 2. Від даного шлюбу з
відповідачем мають двох неповнолітніх
дітей: синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З відповідачем в
справі вона вела разом господарство та
проживала у спільному шлюбі 15 років,
але з 25.10.2012 року вимушена була
переїхати з дітьми до своїх батьків в
м.Нікополь, де зараз і проживає.

Причиною її переїзду стало
жорстоке, за словами позивачки,
поводження відповідача як з дітьми, так
із нею, а також його небажання
працювати на протязі останніх років,
мотивуючи свою поведінку видуманими
хворобами. Коли не стало сили терпіти,
вона з дітьми покинула дім, роботу, на
якій пропрацювала 12 років та поїхала
жити до своїх батьків. З того часу, як
вона з дітьми переїхала, відповідач був
у них лише 4 рази, що ще раз підтверджує
неможливість подальшого життя, хоча
останній і влаштувався на роботу.

З 25 жовтня 2012 року вона не
проживає з відповідачем та веде окремо
від нього господарство, працює
головним спеціалістом в службі у
справах дітей Нікопольської міської
ради з 01.06.2013 року, син ОСОБА_3
навчається в Аграрному коледжі, а син
ОСОБА_4 відвідує дитячий садок №7
"Барвінок". Їхні спільні діти
проживають разом з нею та не виявляють
бажання проживати з батьком, бо сумісне
проживання принесло їм психологічну та
фізичну травму.

З моменту фактичного припинення
шлюбних відносин вона вимушена сама
утримувати та виховувати їхніх
спільних дітей, його матеріальна
допомога є недостатньою для
забезпечення та розвитку дітей.
Фактично батько дітей матеріально не
допомагає та не цікавиться, за які
кошти вона утримує дітей.

Позовні вимоги просить
задовольнити, посилаючись на ст.ст.110,
112, 180, 181 Сімейного кодексу України.

У попереднє судове засідання
позивач не з`явилася, від неї надійшла
заява про розгляд справи у її
відсутність у зв"язку з зайнятістю на
роботі, позовні вимоги підтримує,
прохає позов задовольнити. Прохання
про зміну прізвища після розірвання
шлюбу не заявила.

Відповідач у попереднє судове
засідання не з`явився, від нього
надійшла заява про розгляд справи у
його відсутність, позовні вимоги про
розірвання шлюбу і про стягнення
аліментів на двох неповнолітніх дітей
визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України
ухвалення у попередньому судовому
засіданні судового рішення у разі
відмови від позову, визнання позову,
укладення мирової угоди проводиться в
порядку, встановленому статтями 174 і 175
цього Кодексу.

Згідно ст. 174 ч.1 ЦПК України
позивач може відмовитися від позову, а
відповідач визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо відмову
позивача від позову, визнання позову
відповідачем викладено в адресованих
суду письмових заявах, ці заяви
приєднуються до справи. У разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову. Якщо
визнання відповідачем позову
суперечить закону або порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, суд
постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд ( ст.
174 ч.4 ЦПК України).

Суд, перевіривши щирість намірів
сторін, з'ясувавши їх правові позиції,
встановивши наявність для того
законних підстав, а також
відповідність визнання позову
відповідачем вимогам закону за
відсутності загрози порушенню прав,
свобод чи інтересів інших осіб,
приходить до висновку про можливість
та необхідність задоволення позову в
межах заявлених вимог.

Згідно статті 51 Конституції
України шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки і чоловіка.

Між позивачкою та відповідачем
укладено шлюб, який зарєстрований 28
лютого 1998 року виконкомом Могилівської
сільської ради Царичанського району
Дніпропетровської області, про що в
книзі реєстрації актів про одруження
зроблено запис № 2. Викладене
підтверджується свідоцтвом про
одруження серії НОМЕР_3 від 28 лютого 1998
(а.с.9). З 25 жовтня 2012 року сторони в даній
справі проживають окремо, спільного
господарства не ведуть. Жодна зі сторін
не виявила намірів примирення за
відсутності такого бажання, в зв'язку з
чим суд переконаний в тому, що дійсно
подальше життя подружжя і збереження
шлюбу суперечить інтересам сторін,
прийняття судом заходів щодо
примирення подружжя суперечило б
моральним засадам суспільства, а тому
шлюб повинен бути розірваний на
підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного
кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України понесені позивачем судові
витрати повинні бути відшкодовані
відповідачем в розмірі сплаченого
судового збору.

Крім того, за час перебування у
зареєстрованому шлюбі сторони мають
двох неповнолітніх дітей: синів ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідач свої батьківські обов`язки
щодо утримання дітей з себе зняв та не
бажає добровільно надавати
матеріальну допомогу на утримання
своїх дітей. Діти проживають з матір'ю і
знаходяться на її утриманні.
Відповідач аліменти нікому не платить,
є здоровою молодою працездатною
особою, а отже, має можливість
сплачувати на користь позивачки
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей в розмірі 1/3 частини його
заробітку (доходу), щомісячно, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
до досягнення дітьми повноліття.

За таких обставин, на переконання
суду, позов підлягає задоволенню і в
частині стягнення аліментів
відповідно до ст.ст. 80, 81, 180-183 Сімейного
кодексу України в повному обсязі.

Згідно ст. 367 ч.1 п. 1 ЦПК України суд
допускає негайне виконання рішень у
справах про стягнення аліментів, але
не більше ніж за один місяць.

Враховуючи вимоги ст.88 ч.3 ЦПК
України суд приходить до висновку, що з
відповідача в дохід держави слід
стягнути судовий збір в розмірі
243,60 грн., так як судовий збір стягується
з відповідача, коли позивача, на
користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 80, 81, 110, 112, 180-183
Сімейного кодексу України , ст.ст. 130 ч.4,
174 ч.4, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Прийняти визнання відповідачем
позову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
який зареєстрований 28 лютого 1998 року
виконкомом Могилівської сільської
ради Царичанського району
Дніпропетровської області, про що в
книзі реєстрації актів про одруження
зроблено запис № 2, та видано свідоцтво
про одруження серії НОМЕР_3 від 28.02.1998
року.

Залишити позивачеві після
розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь позивача ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
понесені нею судові витрати по справі в
розмірі 243 грн. 60 коп. в порядку
відшкодування.

Після набрання рішенням суду
законної сили надіслати його до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення
для внесення
відомостей до Державного реєстру
актів цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця м. Кам"янка-Бугська
Львівської області, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: синів ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
розмірі 1/3 частини з усіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 01.06.2014 року, до досягнення
дітьми повноліття. Рішення в цій
частині допустити до негайного
виконання в межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь держави судовий збір в сумі 243
грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Царичанський районний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційна
скарга не була подана. В разі подання
апеляційної скарги рішення набирає
законної сили після розгляду справи
судом апеляційної інстанції.

Суддя Царичанського районного
суду Ю.О.БОЙКО