РІШЕННЯ

Іменем України

"16" грудня 2014 р.
м.
Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Камінського В.П.

при секретарі Яковець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Жмеринка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя,

В С Т А Н
О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
даним позовом, в якому вказала, що в
період з 30.10.2005 року вона перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі,
який 29.04.2014 року рішенням Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області був розірваний. Від шлюбу вони
мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В
період шлюбу, а саме 19.06.2008 року ними
було придбано житловий будинок з
господарчими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_2, відповідно до
договору купівлі-продажу,
зареєстрованим у реєстрі за №2980. У
зв'язку із припиненням сімейних
відносин та розірванням шлюбу виникла
необхідність у поділі майна подружжя, а
оскільки відповідач відмовляється у
добровільному порядку розподілити
спільно набуте майно у зв'язку з чим
позивачка вимушена була звернутися до
суду за захистом своїх цивільних прав.

Позивач просить суд визнати за нею,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в
рівних частках по 1/2 частині за кожним
на житловий будинок із господарчими
будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_2,
а також судові витрати у справі
покласти на відповідача.

В судове засідання позивач та її
представник ОСОБА_4 не з'явилися, але
представник позивача надав суду
письмову заяву проте, що він позовні
вимоги підтримує в повному обсязі і
просить суд розглянути справу без їх
участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, але надав суду письмову
заяву проте, що позовні вимоги він
визнає повністю, просить суд
розглянути справу без його участі.

Оскільки розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197
ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009
року, у разі визнання відповідачем
позову, яке має бути безумовним, і якщо
таке визнання не суперечить закону і не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб (не відповідача), суд ухвалює
рішення про задоволення позову,
обмежившись у мотивувальній частині
рішення посиланням на визнання позову
без з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Згідно з змістом ст.174 ЦПК України - у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ч.1 СК України - майно
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини самостійного заробітку
(доходу); ст.61 ч.3 СК України - якщо одним
із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у
тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя; ст.65 ч.4 СК України - договір,
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї; ст.69 ч.1 СК України -
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу; ст.70 ч.1 СК України -
майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовились про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення; ст.71 ч.2 СК України -
неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Згідно з ст.372 ЦК України - у разі поділу
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом. Уразі поділу майна між
співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється.

Відповідно Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
№11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» - п.23
вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу,
відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України
можуть бути будь-які види майна, за
винятком тих, які згідно із законом не
можуть їм належати (виключені з
цивільного обороту), незалежно від
того, на ім'я кого з подружжя вони були
придбані чи внесені грошовими коштами,
якщо інше не встановлено шлюбним
договором чи законом; абз.2 п.23 спільною
сумісною власністю подружжя, зокрема,
можуть бути: квартири, жилі й садові
будинки; земельні ділянки та
насадження на них, продуктивна і робоча
худоба, засоби виробництва,
транспортні засоби; грошові кошти,
акції та інші цінні папери,
паєнакопичення в житлово-будівельному,
дачно-будівельному,
гаражно-будівельному кооперативі;
грошові суми та майно, належні подружжю
за іншими зобов'язальними
правовідносинами, тощо; п.24 до складу
майна, що підлягає поділу включається
загальне майно подружжя, наявне у нього
на час розгляду справи, та те, що
знаходиться у третіх осіб. При поділі
майна враховується також борги
подружжя та правовідносини за
зобов'язаннями, що виникли в інтересах
сім'ї.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі з
30.10.2014 року (а.с.6), який розірваний у
встановленому законом порядку
відповідно до рішення Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 29.04.2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу (а.с.7); від даного
шлюбу вони мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який в даний час
проживає з матір'ю ОСОБА_1 (а.с.12).

За час шлюбу ОСОБА_2 відповідно до
договору купівлі-продажу житлового
будинку з господарчими будівлями від
19.06.2008 року, посвідченого приватним
нотаріусом Жмеринського районного
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованого в реєстрі за №2980, був
придбаний житловий будинок з
господарчими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_2 на присадибній
земельній ділянці (а.с.9-11). Згідно з
висновком №132 за результатами
проведення судової будівельно -
технічної від 11.11.2014 року, ринкова
вартість домоволодіння АДРЕСА_2 станом
на дату оцінки визначена за
порівняльним підходом, складає 195 413
грн. (а.с.49-83).

Таким чином суд вважає, що житловий
будинок з господарчими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_2 є спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, частки їх в праві спільної
сумісної власності є рівними, а тому
слід поділити спірний житловий будинок
з господарчими будівлями між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 та виділити кожному по 1/2
частині, визнавши за ними право
власності на належні їм частки.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Згідно з ч.1, 3 ст.79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать:
витрати на правову допомогу; витрати
сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду; витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи; витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

А тому суд вважає за необхідне стягнути
з відповідача на користь позивача
витрати по сплаті судового збору в сумі
977,06 грн. (а.с.1, 96), витрати за надання
правової допомоги в сумі 2 500 грн.
(а.с.14-15).

Керуючись ст.ст.5, 8, 10, 60, 79, 88, 174, 197, 209, 210,
212-215, 218 ЦПК України, ст.372 ЦК України, ч.1
ст. 60, ч.3 ст.61, ч.4 ст.65, ч.1 ст.69, ч.1, 2 ст.70 СК
України, п.23, 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
№11 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», суд

В И Р
І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя задовольнити
повністю.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий
будинок з господарчими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_2 в ідеальних
частках та:

визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину житлового будинку з
господарчими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_2, вартістю 97 706,50
гривень.

визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частину житлового будинку з
господарчими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_2, вартістю 97 706,50
гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1, жителя
АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_2, жительки
АДРЕСА_1 витрати по сплаті судового
збору в сумі 977 (дев'ятсот сімдесят сім)
грн. 06 коп., витрати за надання правової
допомоги в сумі 2 500 (дві тисячі п'ятсот)
грн.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строків на його оскарження.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Вінницької області
через Жмеринський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
В.П. Камінський