Справа № 734/1229/13-ц Провадження №
22-ц/795/385/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Соловей В.В. Доповідач - Страшний М. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року м.ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСтрашного
М.М.,суддів:Литвиненко І.В., Шарапової
О.Л.,при секретарі:Шкарупі Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
апеляційні скарги ОСОБА_5,
Бобруйківської сільської ради та
ОСОБА_6 на рішення Козелецького
районного суду від 26 грудня 2013 року у
справі за позовом ОСОБА_5 до
Бобруйківської сільської ради
Козелецького району і ОСОБА_6 про
визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

Рішенням Козелецького районного суду
від 26 грудня 2013 року позов ОСОБА_5
задоволено, визнано недійсним заповіт,
посвідчений 14.08.2007 року секретарем
Бобруйківської сільської ради,
складений ОСОБА_7, згідно якого остання
заповідала ОСОБА_6 все своє майно, яке
буде належати їй на день смерті, де б
воно на знаходилось і з чого б не
складалось, а також все те, на що за
законом матиме право.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
сторони звернулись до суду із
апеляційними скаргами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
змінити рішення суду, доповнивши його
резолютивну частину абзацем про
відновлення чинності попереднього
заповіту, складеного ОСОБА_7 і
посвідченого 17.01.2007 року. Апелянт
посилається на те, що суд повинен був
застосувати наслідки недійсного
правочину, про що зазначити в
резолютивній частині рішення.

В апеляційній скарзі Бобруйківська
сільська рада та ОСОБА_6, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просять
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову в позові ОСОБА_5 Апелянти
вказують на те, що позивачем пропущено
строк позовної давності, про
застосування якого було заявлено їх
представником, проте судом не надано
цьому ніякої оцінки.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційних скарг,
апеляційний суд приходить до
наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_5 помер.

Ухвалою апеляційного суду
Чернігівської області від 07 лютого 2014
року провадження у справі було
зупинено до прийняття спадщини його
спадкоємцями.

18 серпня 2014 року з Козелецької районної
державної нотаріальної контори
надійшло повідомлення про те, що
спадкова справа щодо майна померлого
ОСОБА_5 не заводилась (а.с.198).

Згідно листа Бобруйківської сільської
ради від 22 вересня 2014 року № 03-12/143 на
день смерті ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1
проживав один (а.с.204).

Відповідно до листа Козелецького
районного сектору Управління
Державної міграційної служби України в
Чернігівській області № 1181 від 20.09.2014
року відсутня можливість надати
інформацію стосовно реєстрації
громадян за адресою АДРЕСА_1 (а.с.202).

Отже, апеляційним судом не встановлено
спадкоємців, які б прийняли спадщину
після померлого ОСОБА_5,
правонаступники відсутні.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 310 ЦПК
України відсутні підстави для
застосування вимог ст.205 ЦПК України
щодо закриття провадження у справі.

Апеляційний суд, переглядаючи справу,
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції є законним та
обгрунтованим, постановленим з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до положень ст.ст. 1233-1234 ЦК
України заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті. Право на заповіт
здійснюється особисто.

Частиною 2 ст.1247 ЦК України передбачено,
що заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем. Якщо особа не
може особисто підписати заповіт, він
підписується за її дорученням і у її
присутності іншою особою.

Судом встановлено, що 17 січня 2007 року
ОСОБА_7 склала заповіт, за яким вона все
своє майно, де б воно не було і з чого б
воно не складалось заповіла - ОСОБА_5
(а.с.4).

14 серпня 2007 року ОСОБА_7 склала заповіт,
за яким вона все своє майно, де б воно не
було і з чого б воно не складалось
заповіла -ОСОБА_6 (а.с.35).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла, що
підтверджується копією актового
запису про смерть № 12 від 17.09.2007 року
(а.с.49).

Позивач ОСОБА_5 оспорює заповіт на ім'я
ОСОБА_6, вважаючи що заповіт був
посвідчений без дотримання вимог
закону.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
бажання та волевиявлення ОСОБА_7 на
складання заповіту від 14.08.2007 року не
було вільним, заповіт складено з
порушенням вимог закону.

Даний висновок суду відповідає
зібраним по справі доказам.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК України
заповіт, складений особою, яка не мала
на це права, а також заповіт, складений
з порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним. За позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1247 ЦК
України заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем.

Відповідно до висновку експерта за
результатами проведення
судово-почеркознавчої експертизи від 19
грудня 2013 року № 3003-3005/13-24 підписи від
імені ОСОБА_7 у заповіті від 14 серпня 2007
року виконані не ОСОБА_7, а іншою особою
(а.с.114-119).

Враховуючи висновки судової
експертизи та положення зазначених
норм закону, апеляційний суд приходить
до висновку про доведеність заявлених
ОСОБА_8 позовних вимог та правомірність
їх задоволення судовим першої
інстанції в повному обсязі.

Положення ч. 4 ст. 1254 ЦК України до
спірних правовідносин не
застосовується, оскільки ОСОБА_7
заповіт від 14 серпня 2007 року не
підписувала, саме з цих підстав він
визнаний недійсним. Отже, нового
заповіту, складеного заповідачем, який
би скасував попередній заповіт, а саме
заповіт від 17 січня 2007 року, не було.
Заповіт від 17 січня 2007 року, складений
ОСОБА_9 на ім'я ОСОБА_5 є чинним.

Доводи апеляційної скарги
Бобруйківської сільської ради та
ОСОБА_6 про пропуск позивачем строку
позовної давності не знайшли свого
підтвердження в ході розгляду справи.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції є законним та обґрунтованим,
постановленим з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 310, 313-314, 315, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_5,
Бобруйківської сільської ради та
ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Козелецького районного суду
від 26 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: