Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Юровська Г.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 15 травня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 22 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про звільнення від сплати
заборгованості за аліментами,

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, в якому зазначав, що
станом на день досягнення сином
повноліття заборгованість з виплати
аліментів становила 21 06 грн 33 коп., яка
виникла тому, що він ніде не працював, а
працевлаштувався лише 16 червня

2011 року. За період, коли він не працював,
заборгованість за аліментами
становила 13 846 грн. В той же час, у період
з 01 серпня 2009 року по

31 грудня 2012 року відповідачка отримала
тимчасову державну допомогу на сина в
розмірі 8 995 грн 50 коп. Зараз на його
утриманні знаходиться двоє
неповнолітніх дітей. Сукупний дохід
його сім'ї на одну особу становить

667 грн 45 коп., його середньомісячна
заробітна плата - 1 531 грн 52 коп. Його
цивільна дружина є пенсіонеркою, не
працює, розмір її пенсії

1 138 грн 28 коп., тоді як відповідачка
працює, її щомісячний заробіток
становить 1 655 грн..

Оскільки в довідці, яку надав державний
виконавець, сума заборгованості за
аліментами станом на день виповнення
повноліття сину складала 26 978 грн 93 коп.,
ОСОБА_2 просив суд зменшити розмір цієї
заборгованості на 21 363 грн 73 коп.

Рішенням Олксандрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 15 травня 2014 року , залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 22 липня 2014
року, у задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити нове рішення, про задоволення
позову, обґрунтовуючи свої вимоги
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з того, що відповідно до

ч. 2 ст. 197 СК України суд може повністю
або частково звільнити платника
аліментів від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.
Таких обставин не встановлено,
оскільки позивач є працездатною
особою, доказів на підтвердження
поважності своєї незайнятості
впродовж більш ніж семи років не надав.
Починаючи з 16 червня 2011 року
відноситься до зайнятого населення.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
про порушення судами норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
звільнення від сплати заборгованості
за аліментами, за касаційною скаргою на
рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 15 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської
області від 22 липня 2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.В. Юровська