Справа№243/6416/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2014 року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області в
складі:

головуючого - судді Чернишова Ю.В.

при секретарі - Морозовій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Слов'янська
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на частку в
домоволодіння в порядку набувальної
давності,

ВСТАНОВИВ :

До Слов'янського міськрайонного суду
звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2,
про визнання за ним права власності на
5/18 часток житлового будинку з
відповідною часткою господарських
будівель домоволодіння АДРЕСА_1 , в
порядку набувальної давності.

Свої вимоги позивач обґрунтував
тим, що після смерті його батька ОСОБА_3
він отримав у спадщину 5/18 часток
зазначеного будинку. Спадкоємцями
також були його мати- ОСОБА_6 та брат
ОСОБА_4. Усі спадкоємці спадщину
прийняли.

Мати померла у 2010році. Брат - ОСОБА_4
помер у 1994році.

Дружина брата, відповідачка у справі
ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини,
що відкрилась після смерті брата не
зверталась і не бажає її приймати.

З 2000року він постійно проживає у
спірному будинку, користується ним та
земельною ділянкою, як власник сплачує
всі комунальні платежи. Здійснює
необхідний ремонт будинку.

З цих підстав вважає, що відповідно
до приписів ст.. 344 ЦК України набув
право власності на 5/18 часток житлового
будинку по АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_4,
за набувальною давністю.

ОСОБА_5 позов визнала
зазначивши, що в спірному будинку вони
з чоловіком ОСОБА_4 не проживали. Після
його смерті вона не зверталась із
заявою до нотаріуса про прийняття
спадщини, як і не подавала заяву про її
відмову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані сторонами докази,
суд приходить до переконання, що позов
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В суді з вірогідністю встановлено, що 5/6
часток житлового будинку
розташованого по АДРЕСА_1 належало на
праві власності ОСОБА_3. Останній помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкоємцями першої
черги, спадкового майна ОСОБА_3 були
дружина ОСОБА_6 та діти ОСОБА_1 та
ОСОБА_4. Всі спадкоємці спадщину
прийняли спадщину, про що ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 отримали свідоцтво про право на
спадщину в 1/3 частці кожен.

ОСОБА_4 свідоцтво про право на
спадщину за законом після смерті
батька не отримав та не зареєстрував за
собою спадкових прав.

Як вбачається із свідоцтва про смерть
, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до інформації Першої
Слов'янської державної нотаріальної
контори спадкова справа після смерті
ОСОБА_4 не заводилась.

06 вересня 2010року за договором
дарування ОСОБА_6 подарува ОСОБА_1
належній їй 8/18 часток житлового
будинку АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла.

За даними БТІ та Реєстру прав
власності на нерухоме майно, на
теперішній час зареєстровано право
власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 Донецької області за ОСОБА_1
13/18 часток, за ОСОБА_3 - 5/18 часток.

Позивач, як на підставу своїх вимог
про набуття права власності на 5/18
часток житлового будинку АДРЕСА_1,
посилається на положення ст.344 ЦК
України.

Так ч.1 ст. 344 ЦК України передбачено,
що особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито ,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом 10 років, набуває право
власності на це майно, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п.9 роз'яснень наданих в
Постанові Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від.07.02.2014року, зазначено, що
при вирішенні спорів, пов'язаних із
набуттям права власності за
набувальною давністю, суди повинні
враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа
при заволодінні чужим майном не знала і
не могла знати про відсутність у неї
підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо
особа не приховувала факт знаходження
майна в її володінні. Вжиття звичайних
заходів щодо забезпечення охорони
майна не свідчить про приховування
цього майна;

- володіння визнається безперервним,
якщо воно не переривалось протягом
всього строку набувальної давності. У
разі втрати не із своєї волі майна його
давнісним володільцем та повернення
цього майна протягом одного року або
пред'явлення протягом цього строку
позову про його витребування
набувальна давність не переривається
(частина третя статті 344 ЦК). Не
переривається набувальна давність,
якщо особа, яка заявляє про давність
володіння, є сингулярним чи
універсальним правонаступником,
оскільки в цьому разі вона може
приєднати до часу свого володіння
увесь час, протягом якого цим майном
володіла особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є (частина
друга статті 344 ЦК).

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін.

Пунктом вісім прикінцевих та
перехідних положень ЦК України
встановлено, що правила ст.344 ЦК
України про набувальну давність
поширюються також на випадки, коли
володіння майном почалося за три роки
до набуття чинності цим Кодексом.
Ураховуючи, що ЦК України набув
чинності з 1 січня 2004року, норми ст.344
ЦК України поширюються на
правовідносини, що виникли з 1 січня
2001року.

Перевіряючи доводи позивача суд
посилається на надані ним докази.

Так посилаючись на те, що ОСОБА_1
користується та добросовісно володіє
5/18 часток житлового будинку АДРЕСА_1,
що належать ОСОБА_3, однак були
успадковані ОСОБА_4, що підтверджено в
суді, з 2000року, позивач як на докази
посилається на довідку голови
квартального комітету мікрорайону «ЖД
№2», в якій зазначено, що ОСОБА_1 дійсно
проживає по АДРЕСА_1 з 2000року.

Разом з тим така довідка викликає
сумнів, оскільки відповідно до копії
паспорта та домової книги на зазначене
домоволодіння, є відмітки про
проживання та реєстрацію в будинку
АДРЕСА_1. З цих документів вбачається,
що 30.12.1983року ОСОБА_1 був
зареєстрованим в АДРЕСА_2. І лише
19.01.2011року було його було знято з
реєстрації за зазначеною адресою та
зареєстровано за адресою АДРЕСА_1.
Зазначена обставина підтверджується
також договором дарування, укладеним
між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 від 06.09.2010року, в
якому місце проживання обдарованого
(ОСОБА_1.) зазначено- АДРЕСА_2. Надані
позивачем в якості доказів, квитанція
про сплату за газ за жовтень 2014року в
будинку АДРЕСА_1 та акти звірки
розрахунків за електроенергію за цією
ж адресою від 12.02.2013року та
від17.09.2014року, на думку суду не можуть
бути доказами володіння позивачем
спірним майном саме із зазначеної ним
дати, з 2000року. Інших доказів з цього
приводу суду не надано.

За таких обставин суд вважає не
доведеним факт безперервного
володіння спірним нерухомим майном
позивачем протягом 10 років.

Іншою підставою для визнання
власності за набувальною давністю є
добросовісність володіння, тобто
особа при заволодінні чужим майном не
знала і не могла знати про відсутність
у неї підстав для набуття права
власності.

Враховуючи викладені доводи
позивача, останній зазначає, що
добросовісно користується та володіє
спірним майном з 2000року. При цьому , як
пояснила в суді представник позивача,
останньому було відомо про те, що
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, він отримав
право на спадщину після смерті батька
у вигляді 5/18 часток житлового будинку
АДРЕСА_1 м. Слов'янська та спадкоємцем
ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2.

Ці обставини знаходять своє
підтвердження , крім викладених в
позові обставин, заявою ОСОБА_1 до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини після смерті батька від
01.03.1999року та виданим свідоцтвом про
право на спадщину від 01.03.1999року. В цих
документах якраз і зазначається про
наявність іншого спадкоємця, який
отримав право на спадщину- ОСОБА_4..

Встановлені обставини свідчать
про те, що на час заволодіння спірним
майном ( приймаючи доводи позивача про
таке заволодіння з 2000року чи пізніше)
ОСОБА_1 було відомо про наявність права
на це майно в інших осіб, в даному
випадку відповідачки, про що він сам
зазначає в позові. Таким чином
встановлені обставини свідчать, що
при заволодінні чужим майном позивач
знав і міг знати про відсутність у
нього підстав для набуття права
власності та про наявність інших осіб,
яким таке право належить. Матеріалами
справи встановлено, що відповідачка, як
спадкоємець першої черги до спадщини
ОСОБА_4, не зверталась до нотаріальної
контори про відмову від спадщини, тому
не вважається такою, що не прийняла
спадщину.

Таким чином встановлені у справі
обставини, свідчать , що у ОСОБА_1
відсутні підстави для набуття права
власності на 5/18 часток житлового
будинку АДРЕСА_1 м. Слов'янська
Донецької області в порядку
набувальної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.
328, 344, 386, 1216, 1218, п.8 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, ст.
10,58,209,212, 213,214,215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И
В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене в судову
палату по цивільним справам
апеляційного суду Запорізької області
через Слов'янський міськрайонний
суд протягом десяти днів, з моменту
його проголошення, а для осіб які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Слов'янського міскрайонний
суду

Донецької області
Ю.В. Чернишов