Справа № 580/407/14-ц
провадження 2/580/204/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року
Лебединський районний суд Сумської
області

в складі: головуючої судді- Подопригори
Л. І., за участю секретаря - Лєсної Н.В.,
представника позивача - Бойко Є.М.,
представник відповідача Лебединської
районної державної адміністрації
Сумської області - Подолько С.В.,
представник відповідача - позивача
ОСОБА_4 - ОСОБА_5, представника третьої
особи ДП «Лебединський агролісгосп» -
Бятова Є.О., представника відповідача
ДП «Лебединський агролісгосп» -
ОСОБА_11,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Прокурора Лебединського району в
інтересах держави до Лебединської
районної державної адміністрації
Сумської області, ОСОБА_4 про визнання
незаконним та скасування
розпорядження і визнання недійсними
державних актів на право власності на
земельні ділянки, треті особи:
Управління Держземагенства у
Лебединському районі Сумської області,
ДП «Лебединський агролісгосп», та
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ДП
«Лебединський агролісгосп» про
усунення перешкод в реалізації права
власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Лебединського району
звернувся до суду в інтересах держави з
позовом до Лебединської районної
державної адміністрації Сумської
області, ОСОБА_4 про визнання
незаконним та скасування
розпорядження і визнання недійсними
державних актів на право власності на
земельні ділянки, мотивуючи свої
вимоги тим, що розпорядженням голови
Лебединської районної державної
адміністрації Сумської області № 425
від 23 вересня 2009 року ОСОБА_4 надано
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення у власність земельних
ділянок до 2 га., для ведення особистого
селянського господарства та 0,12 га для
ведення садівництва за рахунок земель
сільськогосподарського призначення
(землі запасу) на території
Великовисторопської сільської ради
Лебединського району Сумської області.

Після розроблення проекту землеустрою,
його було затверджено розпорядженням
голови Лебединської районної
державної адміністрації Сумської
області № 454 від 31 серпня 2010 року та
передано ОСОБА_4 у власність для
ведення особистого селянського
господарства та ведення садівництва
земельні ділянки на території
Великовисторопської сільської ради
Лебединського району Сумської області
загальною площею 2,12 га.

На підставі зазначеного розпорядження
ОСОБА_4 6 грудня 2010 року видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 2 га., серії ЯЛ
№ 435637, кадастровий номер :06:002:0351, а
також державний акт на право власності
на земельну ділянку площею 0,12 га., серії
ЯЛ №435648, кадастровий номер
:06:002:0352.

Згідно чергового плану
Великовисторопської сільської ради та
довідки № 01-22/92 від 31 січня 2014 року,
наданої відділом Держкомзему у
Лебединському районі Сумської області,
земельні ділянки, які передані ОСОБА_4 у
власність, згідно розпорядження голови
Лебединської райдержадміністрації,
розташовані на землях, які перебувають
у користуванні ДП «Лебединський
агролісгосп» ОКП «Сумиоблагроліс» на
підставі рішення 16 сесії 23 скликання
Сумської обласної ради від 19 жовтня 2000
року.

ДП «Лебединський агролісгосп» ОКП
«Сумиоблагроліс» не надавав згоди на
передачу земельних ділянок, які
перебувають в його користуванні, у
власність ОСОБА_4, чим було порушено
вимоги ст. 149 Земельного кодексу
України.

Крім того, згідно довідок відділу
держкомзему у Лебединському районі
Сумської області від 18 червня 2012 року №
01-40/424 та № 01-40/425, земельні ділянки з
кадастровими номерами :06:002:0351 та
:06:002:0352 площею 2,0 га. та 0,12 га.
відповідно, які надані ОСОБА_4 для
ведення особистого селянського
господарства згідно електронного
чергового кадастрового плану
розміщені на землях лісового фонду.

Тому позивач уточнивши позовні вимоги
просить суд визнати незаконним та
скасувати розпорядження голови
Лебединської районної державної
адміністрації Сумської області № 454
від 31 серпня 2010 року в частині
затвердження проекту землеустрою та
надання ОСОБА_4 у власність земельних
ділянок площею 2 га та 0,12 га., а також
визнати недійсними державні акти на
право власності на земельні ділянки
серії ЯЛ № 435637 та серії ЯЛ №435648,
скасувати державну реєстрацію
зазначених державних актів, повернути
вказані земельні ділянки в
користування ДП «Лебединський
агролісгосп».

Під час судового розгляду представник
відповідача - позивача заявив
зустрічний позов про усунення перешкод
в реалізації права власності на
земельні ділянки мотивуючи свої вимоги
тим, що з часу прийняття рішення
Сумською обласною радою від 19 жовтня 2000
року про передачу земель в
користування ДП «Лебединський
агролісгосп» не було отримано державні
акти на спірні земельні ділянки, не
були встановлені межі цих ділянок на
місцевості. Тому ДП «Лебединський
агролісгосп» є удаваним
землекористувачем і не має законних
підстав претендувати на користування
вказаними земельними ділянками.

Крім того, представник
відповідача-позивача зазначив, що ДП
«Лебединський агролісгосп»
протиправно користується належними
його довірительці земельними
ділянками на яких проводиться
санітарна рубка дерев та без його
дозволу висаджуються саджанці.

Посилаючись на те, що первісний позов
пред'явлений прокурором в інтересах ДП
«Лебединський агролісгосп»,
представник відповідача-позивача
вважає, що спірні правовідносини
виникли між його довірителькою та
вказаним підприємством у зв'язку з чим
він звертається до суду із зустрічним
позовом саме до ДП «Лебединський
агролісгосп».

Тому представник відповідача -
позивача просить суд визнати за ОСОБА_4
право власності на спірні земельні
ділянки, визнати протиправними дії ДП
«Лебединський агролісгосп», щодо
користування земельними ділянками
належними ОСОБА_4, зобов'язати ДП
«Лебединський агролісгосп» припинити
лісокористування на земельних
ділянках належних ОСОБА_4 та привести
зазначені земельні ділянки до стану
придатного для їх цільового
використання.

В судовому засіданні прокурор позовні
вимоги підтримав та просив
задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача
Лебединської районної державної
адміністрації Сумської області позов
визнав та пояснив, що на момент
прийняття головою
райдержадміністрації розпорядження №
454 від 31.08.2010 року була відсутня
інформація про належність спірних
земельних ділянок Лебединському ДП
"Лебединський агролісгосп", у зв'язку з
чим було допущено порушення закону та
перевищено повноваження щодо
розпорядження землею
лісогосподарського призначення.
Самостійно скасувати раніше прийняте
рішення Лебединська районна державна
адміністрація не має права, тому не
заперечує проти задоволення позову.

Представник відповідача-позивача
позов не визнав, а вимоги зустрічного
позову підтримав та пояснив, що право
постійного користування земельними
ділянками, які були передані ОСОБА_4
згідно з розпорядженням голови
райдержадміністрації № 454 від 31.08.2010
року, ДП "Лебединський агролісгосп"
належним чином не зареєстровано, а
також не були встановлені на
місцевості межі цих земельних ділянок.
Тому ДП "Лебединський агролісгосп" без
правовстановлюючих документів
неправомірно користується земельними
ділянками визначеними йому за рішенням
обласної ради в майбутнє
лісокористування. Земельні ділянки,
які були передані ОСОБА_4 не належать до
земель лісогосподарського
призначення, оскільки за визначеними у
ст. 1 ЛК України критеріями вони не
відносяться до земель лісового фонду,
так як не встановлені їх межі та не
передані належним чином в
лісокористування. При виділенні
земельних ділянок ОСОБА_4 було
проведено узгодження з ДП
"Лебединський агролісгосп", про що
свідчить підпис посадової особи та
печатка підприємства. Тому представник
відповідача-позивача стверджує, що
земельні ділянки правомірно надані
ОСОБА_4 у власність за розпорядженням
голови райдержадміністрації на
підставі ст. 118 ЗК України із земель
сільськогосподарського призначення,
оскільки не набули в законному порядку
лісогосподарського призначення, а тому
удаване право ДП "Лебединський
агролісгосп" постійного користування
ними не може вважатися порушеним.

Крім того, представник
відповідача-позивача зазначив, що ДП
"Лебединський агролісгосп" перешкоджає
ОСОБА_4 в реалізації права власності на
вказані земельні ділянки, самовільно
організовуючи рубку дерев та
висаджуючи лісові саджанці, внаслідок
чого земельна ділянка втратила
властивості за цільовим призначенням.
По факту самоправного розпорядження
земельною ділянкою належною ОСОБА_4 та
заволодіння зрубаною на ній деревиною
здійснюється досудове розслідування.
Тому просить відмовити прокурору у
задоволенні первісного позову, а
вимоги зустрічного позову задоволити
повністю.

Представник третьої особи - Управління
Держземагенства у Лебединському
районі Сумської області в судове
засідання не з'явився, хоча і був
своєчасно та належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, але надав заяву в якій
просить суд справу розглянути без його
участі, а при ухваленні рішення
покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи - ДП
"Лебединський агролісгосп" в судовому
засіданні позовні вимоги прокурора
підтримав та попросив їх задовольнити.

Представник відповідача за зустрічним
позовом вимоги не визнав, пояснивши, що
з 2000 року, тобто з початку створення
підприємства "Лебединський
агролісгосп", за рішенням сесії
Сумської обласної ради їм було
передано в користування земельні
ділянки, що раніше належали колишнім
колгоспам та не підлягали розпаюванню,
в тому числі на території
Великовисторопської сільської ради
загальною площею 509.2 га, для заліснення.
Відразу ж спеціалістами
земельно-кадастрового бюро при
Лебединському управлінні земельних
ресурсів був виготовлений Проект
відведення земельної ділянки
Лебединському ДП "Лебединський
агролісгосп" для ведення лісового
господарства за рахунок земель запасу
міської та сільських рад району",
графічні матеріали якого сформовані в
книгу №2. На аркушах 7-8 цієї книги
зазначені земельні ділянки на
території Великовисторопської
сільської ради. Землі були передані
спеціально створеними комісіями з
участю представників сільських рад,
управління земельних ресурсів,
начальника управління екологічної
безпеки району. В 2000 році Кабінетом
Міністрів України була затверджена
Програма "Ліси України" до 2015 року,
відповідно до якої в 2006 році
проводилось лісовпорядкування в
районі. В 2008 році була проведена повна
інвентаризація земель лісового
господарства з застосуванням
аерофотозйомки та Українським
державним проектним лісовпорядним
виробничим об'єднанням
"Укрдержліспроект" Державного Комітету
Лісового господарства виготовлений
Перспективний план організації
розвитку лісового господарства ДП
"Лебединський агролісгосп" майстерська
дільниця №1, на 10 років, куди ввійшли
таксаційний опис та відомості
запроектованих господарських заходів,
інвентарний номер 01/ГЛ, в якому
зазначено, що на спірній земельній
ділянці, у квадраті 64 виділ 42, ростуть
лісові насадження віком 51 рік. Питання
про виділення ОСОБА_4 земельної
ділянки, що належала підприємству, з
підприємством не погоджувалось, про це
стало відомо тільки після проведення
прокуратурою району перевірки по
скаргах ОСОБА_5 в грудні 2010 року. На
даний час проводяться роботи по
підготовці до виготовлення державного
акта на право постійного користування
виділеними ДП земельними ділянками,
відповідно до затвердженого
Перспективного плану, але ці роботи
потребують додаткового бюджетного
фінансування, яке проводиться
поступово, тому відповідно до
виділених коштів і виконуються роботи.
Але відповідно до Прикінцевих положень
Лісового України - до одержання в
установленому порядку державними
лісогосподарськими підприємствами
державних актів на право постійного
користування земельними лісовими
ділянками, документами, що
підтверджують це право на раніше
надані землі, є планово-картографічні
матеріали лісовпорядкування.

На цей час по Україні такі державні
акти виготовлені тільки 2-3
агролісгоспами.

Тому просить суд відмовити
відповідачеві-позивачеві у
задоволенні позовних вимог.

Представник Управління
держземагенства у Лебединському
районі надав суду пояснення, що видана
в 2012 році держкомземом в Лебединському
районі довідка в тому, що земельна
ділянка з кадастровим номером
:06:002:0351 площею 2.0000 га для ведення
особистого селянського господарства,
зареєстрована АС ДЗК на ім'я ОСОБА_4,
дійсно розміщена на землях лісового
фонду, видана на підставі
планово-картографічного матеріалу
лісовпорядкування, проекту відведення
та чергового плану із землеустрою, тому
вона відповідає дійсності.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_8 пояснив, що він
виготовляв технічну документацію із
землеустрою щодо встановлення меж
земельних ділянок в натурі та
складання документів, що посвідчують
право власності на земельні ділянки
ОСОБА_4 для ведення особистого
селянського господарства та
садівництва за рахунок земель
сільськогосподарського призначення на
території Великовисторопської
сільської ради. В автоматизованій базі
земельного кадастру він не виявив, що
спірна земельна ділянка знаходилась в
користуванні ДП "Лебединський
агролісгосп", тому і виготовив вказану
документацію, зазначивши, що виділена
земля відноситься до земель
сільськогосподарського призначення.
Акт погодження меж він підписував у
своєму кабінеті, коли вже були підписи
інших зацікавлених осіб, хто і коли їх
підписував, він не цікавився, на місце
не виїжджав.

Допитана в якості свідка ОСОБА_11, яка
працює директором ДП "Лебединський
агролісгосп", в судовому засіданні
пояснила, що відповідно до рішення
Сумської обласної ради в 2000 році
підприємству були передані земельні
ділянки, що відносились до земель
запасу сільських рад. Відповідно до
актів прийому-передачі вказаних
земельних ділянок та розробленої і
затвердженої Кабінетом Міністрів
України Програми "Ліси України",
ввірене їй підприємство зобов'язане до
2016 року провести повне заліснення
виділених земельних ділянок. На
території Великовисторопської
сільської ради було прийнято комісією
509.2 га землі, в числі якої знаходяться
ліси 1 категорії, якими має право
розпоряджатись тільки Кабінет
Міністрів. Приблизно в 2010 році її було
запрошено у с. В. Вистороп, де
вирішувалось питання виділення
земельної ділянки, ОСОБА_4 для
сільськогосподарського виробництва.
При виїзді вона повідомила, що земельна
ділянка, яку бажала отримати ОСОБА_4, в
нижній її частині, зайнята лісом і
відноситься до земель підприємства
"Лебединський агролісгосп", тому
виділити її для сільського
господарських цілей має право тільки
Кабінет Міністрів України. При
повторному виїзді вона побачила, що
ОСОБА_4 виділив борозною вже значно
більшу земельну ділянку, яка
знаходилась в 64 кварталі і майже
повністю була зайнята лісом. Пізніше
до неї зверталась начальник управління
земельних ресурсів Паничева В.М. по
питанню погодження меж земельної
ділянки, що виділялась ОСОБА_4, але вона
відмовилась ставити свій підпис в акті
погодження, бо там був замкнутий
лісовий масив площею більше 30 га, на
якому росли дуби, ясені та тополі. В
цьому ж 2010 році в 64 кварталі ними
проводилась санітарна рубка
відповідно до паспорту, погодженому з
усіма зацікавленими службами і в разі,
коли б земельна ділянка не належала
підприємству, їм би ніхто не надав
дозволу на вирубку, оскільки таке
погодження проводилось відповідно до
аерофотозйомки та
планово-топографічних матеріалів.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що 27.05.2010 року
він працював
інженером-землевпорядником в ПП
"Деметра" і отримав замовлення на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо встановлення меж
земельних ділянок ОСОБА_4 для ведення
особистого селянського господарства
на території Великовисторопської
сільської ради. Він особисто проводив
геодезичні роботи для проекту відводу
земельної ділянки, розташованої в с.
В.Вистороп, яка відповідно до рішення
Лебединської райдержадміністрації
виділялась ОСОБА_4, але не бачив та не
підписував ні акт погодження меж, ні
технічної документації, хоч там і було
зазначене його прізвище, за нього
розписувався його керівник - ОСОБА_8
Пізніше він виїжджав на місце
розташування земельної ділянки і
бачив, що на ній росли осокори та інші
дерева і були свіжі лісові насадження
протягом 10-15м.

З пояснень спеціаліста:
інженера-землевпорядника, заступника
начальника ДЗК управління
держземагенства у Лебединському
районі - ОСОБА_12 суд встановив, що
відразу після створення в 2000 році ДП
"Лебединський агролісгосп" та
виділення йому земельних ділянок
колишніх лісових масивів колгоспів,
був виготовлений проект відведення
земельних ділянок в масштабі 25 тис.,
зроблена контурна експлікація згідно
корегувальних матеріалів та нанесені
зміни до чергового кадастрового плану
району. В 2012 році в районі була створена
автоматизована база земельного
кадастру та публічна карта, в якій
зазначені всі наявні земельні ділянки,
в тому числі і зайняті лісами. З
наданого нею для огляду чергового
плану Великовисторопської сільської
ради вбачається, що земельна ділянка,
виділена ОСОБА_4, знаходиться на землях,
що належать ДП "Лебединський
агролісгосп". Вся ділянка, за
виключенням приблизно 0,02 га, зайнята
лісовими насадженнями. На підставі цих
даних і була надана довідка
управлінням держземагенства про те, що
земельні ділянки, надані на праві
власності ОСОБА_4, розміщені на землях
лісового фонду, їм присвоєні
кадастрові номера. На даний час
державних актів на право постійного
користування земельними ділянками ДП
"Лебединський агролісгосп" немає, але
документація знаходиться на стадії
виготовлення.

Заслухваши пояснення сторін,
представників третіх осіб та свідків,
дослідивши докази у справі, суд вважає,
що позовні вимоги прокурора
Лебединського району є обґрунтованими
і підлягають задоволенню, а вимоги
представника відповідача-позивача за
зустрічним позовом не підлягають
задоволенню в зв'язку з їх
необгрунтованістю з наступних підстав.

Даний спір між сторонами виник із
земельних правовідносин, які
регулюються ст..ст. 55-57, 116, 121, 152, 153, 155 ЗК
України, ст..ст.17,19,32, розділом VIII
Прикінцевих положень ЛК України.

Відповідно до принципу рівності,
встановленого ст. 5 ЗК України, держава
забезпечує рівність права власності на
землю громадян, юридичних осіб,
територіальних громад та держави та
невтручання держави в здійснення
громадянами своїх прав щодо володіння,
користування і розпорядження землею.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції
України органи державної влади, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 116, п. "в" ч.1 ст.121 ЗК
України ( в редакції, яка була чинною на
момент виникнення спірних
правовідносин) громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим кодексом
або за результатами аукціону. Набуття
права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 118 ЗК
України проект відведення земельної
ділянки розробляється за замовленням
громадян організаціями, які мають
відповідні дозволи (ліцензії) на
виконання цих видів робіт, у строки, що
обумовлюються угодою сторін. Проект
відведення земельної ділянки
погоджується з органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і
санітарно-епідеміологічним органами,
органами архітектури і охорони
культурної спадщини та подається на
розгляд відповідних місцевої
державної адміністрації або органу
місцевого самоврядування. Районна,
Київська чи Севастопольська міська
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада у місячний строк
розглядає проект відведення та приймає
рішення про передачу земельної ділянки
у власність.

Згідно зі ст. 125 ЗК України (в редакції,
яка була чинною на момент виникнення
спірних правовідносин) право власності
на земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до ч.1 ст. 126 ЗК України ( в
редакції, яка була чинною на момент
виникнення спірних правовідносин)
право власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
цієї статті.

Відповідно до ст..55 ЗК України до земель
лісогосподарського призначення
належать землі, вкриті лісовою
рослинністю, а також не вкриті лісовою
рослинністю, нелісові землі, які надані
та використовуються для потреб
лісового господарства. До земель
лісогосподарського призначення не
належать землі, зайняті: зеленими
насадженнями у межах населених
пунктів, які не віднесені до категорії
лісів; окремими деревами і групами
дерев, чагарни4кам на
сільськогосподарськиї угіддях,
присадибних, дачних і садових ділянках.

Статтею 8 ЛК України передбачено, що у
державній власності перебувають усі
ліси України, крім лісів, що
перебувають у комунальній або
приватній власності. Право державної
власності на ліси набувається і
реалізується державою в особі Кабінету
Міністрів України, Ради міністрів АРК,
місцевих державних адміністрацій
відповідно до закону.

Статтею 13 ЛК України визначено, що
право приватної власності на ліси
громадян та юридичних осіб України
виникає з моменту одержання ними
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку, та їх
державної реєстрації.

Документом, що посвідчує право
приватної власності на ліси, є
державний акт на право власності на
землю, виданий на відповідну земельну
ділянку.

Відповідно до п.5 Прикінцевих положень
Лісового Кодексу України до одержання
в установленому порядку державними
лісогосподарськими підприємствами
державних актів на право постійного
користування земельними лісовими
ділянками, документами, що
підтверджують це право на раніше
надані землі є планово-картографічні
матеріали лісовпорядкування.

Судом встановлено, що згідно з
розпорядженням голови Лебединської
районної державної адміністрації № 425
від 23.09.2009 гр. ОСОБА_4 надано дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення у власність земельних
ділянок до 2 га для ведення особистого
селянського господарства та 0,12 га для
ведення садівництва за рахунок земель
сільськогосподарського призначення
(землі запасу) на території
Великовисторопської сільської ради
Лебединського району Сумської області
(а.с.8).

Розпорядженням голови Лебединської
районної державної адміністрації №454
від 31.08.2010 року затверджено вказаний
проект землеустрою і громадянці ОСОБА_4
передано у власність для ведення
особистого селянського господарства
та для ведення садівництва із земель
державної власності на території
Великовисторопської сільської ради
Лебединського району Сумської області,
але поза межами населеного пункту,
земельні ділянки загальною площею 2,12
га ( а.с.7). Однак, при виготовленні
технічної документації із землеустрою
на вказану ділянку з метою отримання
державного акту на право власності, в
установленому порядку не було
погоджено межі земельної ділянки з
суміжними землекористувачами і
зокрема, з ДП "Лебединський
агролісгосп", що стверджується
оглянутим в судовому засіданні
оригіналом технічної документації, а
також показами допитаних в судовому
засіданні свідків: ОСОБА_11 та ОСОБА_8

На підставі зазначеного розпорядження
ОСОБА_4 06.12.2010 року видано державний акт
на право власності на земельну ділянку
площею 2 га, серії ЯЛ №435637, кадастровий
номер :06:002:0351, який 23.12.2010 року
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 42, а
також, державний акт на право власності
на земельну ділянку площею 0,12 га, серії
ЯЛ №435648, кадастровий номер
:06:002:0352, який 23.12.2010 року
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 41.
(а.с. 9,10).

Як встановлено в судовому засіданні,
вказані землі на той час у
відповідності зі ст..ст. 12, 19, 31
Земельного Кодексу та ст.. 13 Лісового
Кодексу України за згодою
землевласників та землекористувачів
були вилучені з земель запасу
Великовисторопської сільської ради та
передані в постійне користування
дочірному агролісогосподарському
підприємству Сумського обласного
комунального агролісогосподарського
підприємства "Лебединський
агролісгосп" для ведення лісового
господарства та зобов'язано Сумське
обласне комунальне
агролісогосподарське підприємство
"Сумиоблагроліс" забезпечити створення
лісових насаджень на переданих у
користування угіддях, що стверджується
пунктом 1 рішення 16 сесії 23 скликання
Сумської обласної ради від 19.10.2000 року
(а.с.11).

Відповідно до вказаного рішення
та наказу ОКП "Сумиоблагроліс" №19 від
20.10.2000 року, на підставі висновку
державної землевпорядної експертизи
від 13.10.2000 р. № 570, затвердженого
начальником Сумського обласного
управління земельних ресурсів,
розроблений проект відведення
земельних ділянок дочірньому
агролісогосподарському підприємству
"Лебединський агролісгосп" для ведення
лісового господарства за рахунок
земель запасу міської та сільських рад
Лебединського району Сумської області
загальною площею 11881 га (а.с. 13-29).

Спеціально створеною комісією по
акту №12 від 11.11.2000 року
прийому-передачі земельних ділянок
лісового фонду колишніх КСП в постійне
користування Лебединському дочірньому
агролісогосподарському підприємству
ОКП "Сумиоблагроліс" передані земельні
ділянки лісового фонду на території
Великовисторопської сільської ради
загальною площею 509,2 га (а.с.12).

Згідно електронного чергового
плану із землевпорядкування
Великовисторопської сільської ради та
довідки №01-22/92 від 31.01.2014 року, наданої
відділом Держкомзему у Лебединському
районі Сумської області, земельні
ділянки, які передані ОСОБА_4 у
власність згідно з розпорядженням
голови Лебединської
райдержадміністрації № 454 від 31.08.2010
року, розташовані на землях, які
знаходяться у користуванні ДП
"Лебединський агролісгосп" ОКП
"Сумиоблагроліс" ( а.с 4).

Відповідно до довідок №01-40/424,
№01-40/425 від 18.06.2012 року (а.с.5,6), виданих
відділом Держкомзему у Лебединському
районі Сумської області від 18.06.2012р.,
земельні ділянки з кадастровими
номерами :06:002:0352 та :06:002:0351
площею 0,12 га та 2,00 га відповідно, які
надані ОСОБА_4 для ведення особистого
селянського господарства та
садівництва, згідно електронного
чергового кадастрового плану (ECOS.xml)
дійсно розміщені на землях лісового
фонду.

Не дивлячись на те, що ДП "Лебединський
агролісгосп" ще не отримало державних
актів на право постійного користування
земельною ділянкою у порядку,
визначеному Лісовим кодексом України,
в силу п.5 розділу VIII Прикінцевих
положень ЛК України документами, що
підтверджують право постійного
користування земельними ділянками є:
планово-картографічні матеріали
лісовпорядкування, які оглянуті в
судовому засіданні, Проект відведення
земельної ділянки Лебединському ДП
"Лебединський агролісгосп" для ведення
лісово-господарської діяльності за
рахунок земель запасу міської та
сільських рад Лебединського району,
розроблений земельно-кадастровим бюро
при Лебединському управлінні
земельними ресурсами в 2000 році ( а.с.15-29);
Перспективний план організації та
розвитку лісового господарства ДП
"Лебединський агролісгосп" з
таксаційним описом та відомостями
запроектованих заходів, виготовлений
Українським державним проектним
виробничим об'єднанням
"Укрдержлісопроект" Державного
комітету Лісового господарства
України, погоджений Сумським обласним
управлінням лісового та мисливського
господарства та затверджений
Державним комітетом Лісового
господарства України у 2008 році (а.с.
101-107), Черговий кадастровий план
лісовпорядкування (виписки по
В.Висторопській сільській раді а.с.
131-135).

Відповідно до Інструкції з проведення
лісовпорядкування в єдиному
державному лісовому фонді СРСР,
частина друга 1990 рік, яка в силу п.2
Прикінцевих положень ЛК України є
чинною, проект організації та розвитку
лісового господарства є основним
нормативно-технічним документом
лісовпорядкування. До
планово-картографічних матеріалів
відносяться лісовпорядні планшети,
виготовлення та розмноження яких
регламентується Інструкцією про
порядок виготовлення та розмноження
лісових карт, затвердженої Першим
заступником Голови Державного
комітету СРСР з лісового господарства
від 11 грудня 1986 року, згідно з вимогами
якої складені оригінали планшетів, які
мають межі з іншими
землекористувачами, завіряються в
органах землекористування того району,
де проводяться лісовпорядні роботи.

В судовому засіданні були оглянуті
перспективні плани ДП «Агролісгосп»,
планшети лісовпорядкування за 1990, 2006
роки, графічні матеріали до проекту
відведення земельних ділянок за 2000 рік,
з яких вбачається, що квартал № 64
відноситься до лісових земель, а виділи
№ 35, 38, 42 характеризуються під
засадженням дерев віком від 40-50 років
та під лісовими культурами та
заготівлею сіна. На вказані виділи
кварталу № 64 відповідачкою були
отримані державні акти на право
власності на земельні ділянки в
розмірі 2,0 га та 0,12 га.

Відповідно до п.5 ст.27 Лісового Кодексу (
в редакції від 31. 09.2009 року) у сфері
лісових відносин земельні ділянки
площею більш ніж 1 га, що перебувають у
державній власності, передає у
власність, надає в постійне
користування для
несільськогосподарських потреб
Кабінет Міністрів України, такі
повноваження не надані районним
державним адміністраціям.

Згідно з п.3 ч.1 ст.32 Лісового Кодексу
України ( у редакції на час виникнення
правовідносин) районні державні
адміністрації у сфері лісових відносин
на їх території уповноважені
передавати у власність, надавати у
постійне користування для не
лісогосподарських потреб земельні
лісові ділянки площею до 1 гектара, що
перебувають у державній власності, у
межах сіл, селищ, міст районного
значення та припиняють права
користування ними.

Згідно ч. 9 ст.149 ЗК України вилучення
земельних ділянок державної власності,
які перебувають у постійному
користуванні та зайняті лісами площею
понад 1 гектар для не лісогосподарських
потреб можливе лише за рішенням
Кабінету Міністрів України.

Згідно довідки управління
держземагенства у Лебединському
районі від 31.01.2014 року № 0122/92 (а.с.4)
спірні земельні ділянки державної
власності знаходяться за межами
населених пунктів.

Враховуючи вищевикладене, голова
районної державної адміністрації
приймаючи розпорядження №454 від 31.08.2010
року про затвердження проекту
землеустрою та передачу ОСОБА_4
земельних лісових ділянок, що
розташовані за межами с. Великий
Вистороп, перевищив надані йому
повноваження.

Відповідно до ч.4 ст.17 ЛК України право
постійного користування лісами
посвідчується державним актом на право
постійного користування земельною
ділянкою, а постійні лісокористувачі
згідно з п.1 ч.1 та п.п.1, 3 ч.2 ст.19 ЛК
України мають право самостійно
господарювати в лісах і зобов'язані
забезпечувати охорону, захист,
відтворення лісових насаджень та вести
лісове господарство на основі
матеріалів лісовпорядкування.

Відповідно до п. "г", "д" ч.3 ст.152 ЗК
України захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється, зокрема, шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування, застосування інших,
передбачених законом, способів.

Згідно зі ст..21 ЗК України, порушення
порядку встановлення та зміни
цільового призначення земель є
підставою для визнання недійсними
рішень органів державної виконавчої
влади про надання земельних ділянок
громадянам та юридичним особам,
визнання недійсними угод щодо
земельних ділянок, відмови в державній
реєстрації земельних ділянок або
визнання реєстрації недійсною.

Відповідно до вимог ч.1 ст.155 ЗК України
в разі видання органом виконавчої
влади акта, яким порушуються права
особи щодо володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Згідно з ч.3 ст.43 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації"
розпорядження голови державної
адміністрації, що суперечать
КонституціїУкраїни, законам України,
рішенням Конституційного Суду України,
іншим актам законодавства,
скасовуються в судовому порядку.

З огляду на вищевикладене та
враховуючи, що надання земель
лісогосподарського призначення у
приватну власність не входить до
компетенції Лебединської районної
державної адміністрації,
розпорядження голови Лебединської
районної державної адміністрації №454
від 31.08.2010 "Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок громадянам у власність для
ведення особистого селянського
господарства із земель державної
власності на території
Великовисторопської сільської ради
Лебединського району" в частині
затвердження проекту землеустрою та
надання ОСОБА_4 у власність земельних
ділянок площею 2 га та 0,12 га є
незаконним та підлягає скасуванню, а
видані на підставі вказаного
розпорядження державні акти - визнанню
недійсними.

Суд не погоджується з позицією
представника відповідача-позивача про
те, що ДП «Лебединський агролісгосп»
неправомірно користується спірними
земельними ділянками у зв'язку з
відсутністю державного акта на право
власності на вказані земельні ділянки,
оскільки відповідно до п. 5 Прикінцевих
положень Лісового Кодексу України, до
одержання в установленому порядку
державними лісогосподарськими
підприємствами державних актів на
право постійного користування
земельними лісовими ділянками,
документами, що підтверджують це право
на раніше надані землі є
планово-картографічні матеріали
лісовпорядкування. Вказані документи у
ДП «Лебединський агролісгосп» є в
наявності, а також відповідна
документація ведеться в Управлінні
Держземагенства у Лебединському
районі Сумської області та була надана
для огляду в судовому засіданні.

Статтею 121 Конституції України на
органи прокуратури покладена функція
представництва інтересів держави в
суді у випадках, визначених законом.
Право звернення прокурора до суду в
інтересах держави передбачено ст. 121
Конституції України, ст.ст. 20, 36-1 Закону
України "Про прокуратуру" та ст. 45
Цивільного процесуального кодексу
України.

Згідно зі ст. 36-1 Закону України
"Про прокуратуру" представництво
прокуратурою інтересів громадянина
або держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом. Підставою
представництва в суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень інтересів держави.

Обираючи форму представництва,
передбачену частиною п'ятою цієї
статті, прокурор визначає, в чому
полягає порушення або загроза
порушення інтересів держави чи
громадянина, обґрунтовує необхідність
їх захисту.

Статтею 14 Конституції України та
ст. 373 ЦК України встановлено, що земля є
основним національним багатством, що
перебуває під особливою охороною
держави.

Незаконна передача у власність
вказаних земельних ділянок порушує
інтереси держави у сфері контролю за
використанням та охороною земель,
ефективного використання земельних
ресурсів.

Зазначене відповідно до п. 2 ст. 121
Конституції України, ст. 36-1 Закону
України "Про прокуратуру" є підставою
для захисту інтересів держави органами
прокуратури шляхом пред 'явлення цього
позову.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає розпорядження голови
Лебединської районної державної
адміністрації № 454 від 31 серпня 2010 року
в частині затвердження проекту
землеустрою та надання ОСОБА_4 у
власність земельних ділянок є таким,
що прийнято з порушенням чинного
законодавства, порушує інтереси
держави, тому його необхідно визнати
протиправним і скасувати. Дана позовна
вимога є доведеною, обґрунтованою і
підлягає до задоволення.

Враховуючи, що державні акти на право
власності на земельні ділянки серії ЯЛ
№ 435637 та серії ЯЛ №435648 були видані на
підставі розпорядження голови
Лебединської районної державної
адміністрації, яке прийнято з грубим
порушенням чинного законодавства, тому
суд прийшов до висновку про
незаконність набуття права власності
на спірні земельні ділянки ОСОБА_4, у
зв'язку з чим вказані державні акти
необхідно визнати недійсними.

Також суд вважає за необхідне
повернути незаконно отримані ОСОБА_4
земельні ділянки у користування ДП
«Лебединський агролісгосп».

У зв'язку з визнанням незаконним
набуття права власності на земельні
ділянки ОСОБА_4, та визнання недійсними
державних актів на право власності на
земельні ділянки, тому, як наслідок, не
підлягають задоволенню вимоги
представника відповідача-позивача про
визнання за ОСОБА_4 права власності на
спірні земельні ділянки, визнання
протиправними дій ДП «Лебединський
агролісгосп» щодо користування
земельними ділянками належними ОСОБА_4,
зобов'язання ДП «Лебединський
агролісгосп» припинити
лісокористування на земельних
ділянках належних ОСОБА_4 та приведення
зазначених земельних ділянок до стану
придатного для їх цільового
використання.

Згідно зі 88 ЦПК України з Лебединської
райдержадміністрації на користь
держави необхідно стягнути судові
витрати по справі, а саме судовий збір в
сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
5, 55-57, 116, 121, 152, 153, 155 ЗК України, ст. 17, 19, 32,
розділом VII Прикінцевих положень ЛК
України, ст. 16, 21 ЦК України, ст. 10, 60, 88, 212,
215, 217, 218 ЦПК України, суд,

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Прокурора
Лебединського району задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
розпорядження голови Лебединської
районної державної адміністрації №454
від 31.08.2010 року "Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок громадянам у
власність для ведення особистого
селянського господарства із земель
державної власності на території
Великовисторопської сільської ради
Лебединського району" в частині
затвердження проекту землеустрою та
надання ОСОБА_4 у власність земельних
ділянок площею 2 га та 0,12 га.

Визнати недійсними державні акти на
право власності на земельні ділянки:
серії ЯЛ №435637, виданий 06.12.2010 року,
зареєстрований 23.12.2010 р. за №42 та
серії ЯЛ №435648, виданий 06.12.2010 року,
зареєстрований 23.12.2010 за №41 на
ім'я ОСОБА_4 та скасувати їх державну
реєстрацію.

Повернути земельні ділянки: площею 2 га
(кадастровий номер :06:002:0351) та 0,12
га (кадастровий номер :06:002:0352), що
розташовані на території
Великовисторопської сільської ради
Лебединського району у користування ДП
"Лебединський агролісгосп".

Стягнути з Лебединської районної
державної адміністрації Сумської
області на користь держави судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на р/р
0214 код бюджетної класифікації
22030001- судовий збір, отримувач державний
бюджет Лебединського району, ОКПО
отримувача 37345566 Банк ГУДКУ в Сумській
області МФО 837013.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
про визнання права власності на спірні
земельні ділянки, визнання
протиправними дій ДП «Лебединський
агролісгосп», щодо користування
спірними земельними ділянками,
зобов'язання ДП «Лебединський
агролісгосп» припинити
лісокористування на земельних
ділянках належних ОСОБА_4, приведення
земельних ділянок до стану придатного
для їх цільового використання,
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через
Лебединський районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення, а особами,
які не були присутні під час
проголошення рішення протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя
Подопригора
Л. І.