Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2014 р.
м.
Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області в складі :

головуючого судді Саландяк О.Я.

секретаря Кащенко Г.Р.,

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Жмеринка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Жмеринської міської ради Вінницької
області, за участі третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог -
Станіславчицької сільської ради
Жмеринського району Вінницької
області, про визначення часток у
спільній сумісній власності, -

в с т а
н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Жмеринської міської ради Вінницької
області про визначення часток у
спільній сумісній власності - квартирі,
мотивуючи його тим, що відповідно до
свідоцтва про право власності на житло,
яке видане 26.06.1996 р. згідно рішення від
26.06.1996 р. № 3 - Станіслав «Спецмонтаж», за
нею та її чоловіком ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровано на праві
спільної сумісної власності квартиру
АДРЕСА_1. Після смерті чоловіка
відкрилась спадщина на належну йому
частину квартири, яку вона прийняла
шляхом вступу у фактичне володіння та
управління спадковим майном померлого.
Окрім цього, на час відкриття спадщини
вона проживала та була зареєстрована
разом із чоловіком у вказаній квартирі,
де і продовжує проживати та бути
зареєстрованою. При зверненні до
Жмеринської районної державної
нотаріальної контори щодо отримання
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті чоловіка,
отримала відмову у вчиненні
нотаріальних дій, оскільки частка
померлого у спільній сумісній
власності не визначена. За життя
чоловіка вони не встановлювали часток
у спірній квартирі. А в даний час
визначити частку чоловіка неможливо
через смерть спадкодавця. Без
визначення часток співвласників у
спільній сумісній власності - квартирі
вона позбавлена можливості оформити
спадкове майно після смерті чоловіка
ОСОБА_2 Крім того, в свідоцтві про право
власності на житло та в свідоцтві про
шлюб по батькові чоловіка вказано як
«ОСОБА_2», що не співпадає із записом у
свідоцтві про його смерть, де його по
батькові вказано як «ОСОБА_2». Просить
визначити, що її частка та частка
померлого ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1
становить по 1/2 кожного. (а.с. 21-22)

Ухвалою суду від 25.11.2014 р. судом
залучено до участі в справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог - Станіславчицьку
сільську раду Жмеринського району
Вінницької області.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позов підтримала із підстав, що в ньому
викладені. Додатково та на запитання
суду пояснила, що вона - єдина
спадкоємиця після смерті свого
чоловіка ОСОБА_2, інших спадкоємців, які
б прийняли спадщину немає, спору немає,
просила позов задовольнити. Квартиру
було отримано, оскільки її чоловік
працював на підприємстві «Спецмонтаж»
в с.Станіславчик, та надалі вказану
квартиру вони приватизували. Щодо
стягнення судових витрат просила в
разі задоволення позову віднести їх на
її рахунок.

Представник відповідача - Жмеринської
міської ради Вінницької області в
судове засідання не з'явилась, але
через канцелярію суду надала письмову
заяву, в якій не заперечує щодо
задоволення позову та згідно ст. 174 ч. 4
ЦПК України покладається на розсуд
суду, просить справу розглядати без її
участі (а.с.25-26).

Представник третьої особи -
Станіславчицької сільської ради
Жмеринського району Вінницької
області в судове засідання не з'явився,
але через канцелярію суду надав
письмову заяву, в якій позов ОСОБА_1
визнає, просить справу розглядати без
його участі (а.с.27).

Враховуючи те, що представники
відповідача та третьої особи
скористались своїм правом
передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України,
заявляти клопотання про розгляд справи
за їх відсутності, суд не вбачає
підстав для відкладення розгляду
справи та проводить за відсутності
представників відповідача і третьої
особи.

Суд, оглянувши позовну заяву, заяви
представника відповідача та
представника третьої особи, заслухавши
пояснення позивача, дослідивши
письмові докази, вважає, що визнання
представником відповідача позову
необхідно прийняти, оскільки це не
суперечить закону і не порушує
будь-чиїх прав та інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК
України, у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом встановлено, що 26.05.1990 р. було
укладено шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 Після укладення
шлюбу присвоєно прізвища чоловікові та
дружині «ОСОБА_2» на російській мові.
(а.с. 6)

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Станіславчик
Жмеринського району Вінницької
області помер ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с.8).

06.11.2011 р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, вийшла
заміж та змінила прізвище на ОСОБА_1.
(а.с. 7)

ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований
АДРЕСА_1 по день смерті, разом із ним
постійно проживала і була
зареєстрована дружина ОСОБА_1 та
прийняла спадщину шляхом ступу у
фактичне володіння та управління
спадковим майном померлого. (а.с.13, 14)

Із свідоцтва про право власності на
житло від 26.06.1996 року, виданого згідно
рішення виконкому Жмеринської міської
ради від 26.06.1996 року №3 - Станіслав
«Спецмонтаж», зареєстрованого
Жмеринським відділом Вінницького
обласного об'єднаного БТІ 26.06.1996 року в
реєстрову книгу №65 за №356, позивачці
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на праві
спільної сумісної власності квартира
АДРЕСА_1, без визначення часток кожного
із співвласників (а.с.9).

Нотаріус Жмеринської районної
державної нотаріальної контори,
постановою про відмову у вчиненні
нотаріальних дій від 14.11.2014 року №1472/02-31
відмовив позивачці у видачі свідоцтва
про право на спадщину на квартиру у
зв'язку з невизначеністю частки
померлого ОСОБА_2 у спільній сумісній
власності на квартиру. (а.с. 16).

З відповіді Жмеринської районної
державної нотаріальної контори від
09.12.2014 р. вбачається, що спадкова справа
до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2
не заводилась. (а.с. 31)

Відповідно до статті 16 Закону України
«Про власність» від 07.02.1991 р., який був
чинним на час виникнення
правовідносин, майно, нажите подружжям
за час шлюбу, належить їм на праві
спільної сумісної власності.
Здійснення ними цього права
регулюється цим Законом і Кодексом про
шлюб та сім'ю України.

Аналогічні норми містяться у ч. 1 ст. 22
Кодексу про шлюб та сім'ю України, який
також був чинним на момент виникнення
правовідносин.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про
власність» від 07.02.1991 р., який був чинним
на час виникнення правовідносин,
майно, придбане внаслідок спільної
праці членів сім'ї, є їх спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено письмовою угодою між ними.

Між позивачкою та померлим ОСОБА_2, за
час його життя, письмових угод щодо
спірного майна не укладалось.

Отже, вказана вище квартира АДРЕСА_1 є
спільною сумісною власністю позивачки
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 та частки між
співвласниками не визначені і до часу
звернення позивачки до нотаріальної
контори за отриманням свідоцтва про
право на спадщину у 2014 році.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України
майно, що є у спільній сумісній
власності, може бути поділене між
співвласниками за домовленістю між
ними. Оскільки другий із співвласників
на даний час помер, встановити таку
домовленість неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у
разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п. 3.4. інформаційного листа Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №24-753-0/4-13 від 16.05.2013 року у разі
відмови нотаріуса видати свідоцтво про
право на спадщину спадкоємці учасника
спільної сумісної власності мають
право звернутись з позовом про
визначення частки майна, належної
померлому на праві спільної сумісної
власності.

Таким чином, враховуючи позицію
відповідача, суд вважає, що частки
позивачки ОСОБА_1 та померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2, у квартирі, яка
знаходиться у їх спільній сумісній
власності, є рівними, та складає по 1/2
квартири АДРЕСА_1.

Судові витрати, відповідно до заяви
позивачки у судовому засіданні
підлягають віднесенню на її рахунок
(а.с.1)

Відповідно до ст.ст. 16, 17 Закону України
«Про власність» від 07.02.1991 р., ст.ст. 355, 370
ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 88,
ч. 4 ст.174, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш
и в:

Позов задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1, є рівними і частка
кожного з них становить 1/2.

Судові витрати, понесені ОСОБА_1 при
подачі позову до суду віднести на її
рахунок.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем до Апеляційного суду
Вінницької області через Жмеринський
міськрайонний суд Вінницької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, відповідачем та третьою
особою - у цей же строк з часу отримання
копії рішення.

Суддя