Справа № 645/3797/14ц
Провадження № 2/645/1470/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

09 вересня 2014 року Фрунзенський
районний суд м. Харкова у складі: судді
Тарасенко Л.М., при секретарі Власовій
Ю.Ю.,за участю адвоката ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи: Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради, КП «Жилкомсервіс» про
усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням та вселення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_2, вселенні її в
квартиру разом з малолітньою дитиною,
зобов»язати відповідачів не чинити
перешкоди в користуванні квартирою,
надати ключі від квартири.

В подальшому позивач уточнила
позовні вимоги, просила усунути
перешкоди у користуванні квартирою та
вселити її в квартиру.

В обґрунтування позову зазначила,
що з 1999 року проживала разом з ОСОБА_3
однією сім»ю, а 5 квітня 2002 року
зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу
мають дитину - доньку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Починаючи з 2000 року проживала з
сім»ю в спірній квартирі, а з 2003 року - в
будинку АДРЕСА_1. З 2006 року разом з
чоловіком ОСОБА_3 та дитиною переїхали
в квартиру АДРЕСА_2.

За час сумісного проживання за
сумісні грошові кошти робили поточні
ремонти в квартирі, сплачували
комунальні платежі, разом вели
господарство.

З 2006 року проживає в квартирі,
інші житлові приміщення у неї відсутні.
Місце її проживання зареєстроване в
АДРЕСА_1. Ніякого відношення та доступу
до зазначеного будинку АДРЕСА_1 вона не
має, оскільки в 2007 році її чоловік
продав будинок і в ньому на теперішній
час проживають інші люди.

Шлюбні відносини між ними
зіпсувалися, ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом про розірвання шлюбу. В грудні
2013 року її разом з дитиною вигнав з
квартири, змінив замки на дверях
квартири.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 позов
не визнали.

Відповідач ОСОБА_4 у судове
засідання не з»явився, повідомлявся
про розгляд справи.

Третя особа: Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради надали письмову заяву про
розгляд справи за їх відсутністю.

Третя особа: КП «Жилкомсервіс» не
з»явились у судове засідання,
повідомлялись про розгляд справи.

Суд вважає можливим розглянути
справу за відсутністю відповідача
ОСОБА_4 та третіх осіб.

Заслухавши пояснення сторін,
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню.

У судовому засіданні встановлено
наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходяться в
зареєстрованому шлюбі, який
зареєстрований 5 квітня 2002 року в
Хрестищенській селищній раді
Красноградського району, Харківської
області.

Від шлюбу подружжя мають дитину -
доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В період шлюбу подружжя Малина
придбали житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 22 квітня 2003 року
посвідченого приватним нотаріусом
Красноградського районного
нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_9

Згідно довідки, виданою
Хрестищенською сільською радою
Красноградського району Харківської
області, ОСОБА_2 зареєстрована в
АДРЕСА_1.

Відповідно довідки КП
«Жилкомсервіс» від 9 липня 2014 року в
квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані:
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

З пояснень позивача у судовому
засіданні вбачається, що з 1999 року вона
проживала разом з відповідачем ОСОБА_3
однією сім»єю. Шлюб був зареєстрований
в 2002 році. Мають сумісну дитину
ІНФОРМАЦІЯ_3. В 2003 році разом з
чоловіком придбали будинок в АДРЕСА_1, в
якому проживали до 2006 року. В червні 2006
року переїхали до м. Харкова,
поселились в квартирі АДРЕСА_2. В
зазначеній квартирі був
зареєстрований її чоловік. Відповідачі
ОСОБА_5, ОСОБА_4 не заперечували проти її
вселення та проживання в квартирі. В
квартирі вона проживала постійно, все
її майно та майно яке було придбане
разом з чоловіком знаходиться в
спірній квартирі. Будинок в с. Хрестище
в 2007 року був проданий. В грудні 2013 року
ОСОБА_3 вигнав її з дитиною з квартири,
поміняв замки, оскільки зрадив їй з
іншою жінкою та звернувся до суду з
позовом про розірвання шлюбу. Вона має
реєстрацію в будинку в с. Хрестище,
але з 2006 року в будинку не проживає, там
відсутнє її майно. Вважає постійним
місцем її проживання спірну квартиру, в
якій знаходиться майно придбане в
шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, особисті
її речі. В квартирі вона не
зареєстрована.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав
з тих підстав, що позивач добровільно
пішла з квартири, забрала майно і він
змінив замки щоб вона не повернулась.
Він звернувся до суду з позовом про
розірвання шлюбу. Не заперечує проти
того, що з 2006 року позивач вселилась в
квартиру, проти її вселення ніхто не
заперечував. Також не заперечує проти
того, що разом з позивачем вони робили
ремонт в квартирі, проводили сплату
комунальних послуг, все майно придбане
сумісно також знаходилось в цій
квартирі. Оскільки сімейно-шлюбні
відносини припинені він не бажає щоб
дружина та дитина проживали в квартирі.

Відповідач ОСОБА_5 позов не
визнав, пояснив про те, що дійсно з 2006
року позивач, дружина його сина ОСОБА_3,
з його згоди вселилась в квартиру і
проживала постійно. Він не постійно
проживає в квартирі, так як проживає у
жінки, з якою шлюб не зареєстрований.
Але на даний час має бажання
повернутися до своєї квартири, а з
невісткою у нього склалися не дружні
відносини.

З пояснень свідка ОСОБА_7,
допитаної у судовому засідання,
вбачається, що з ОСОБА_2 вона працює
разом. Декілька разів приходила до неї
додому за адресою: АДРЕСА_2. В квартирі
знаходилось майно, зі слів позивача їй
відомо, що разом з чоловіком ОСОБА_3
вони ведуть сумісне господарство,
купили за сумісні кошти меблі,
побутову техніку. В кінці 2013 року
дізналась, що чоловік позивачки став
влаштовувати постійні сварки, вигнав
її з дому.

Свідок ОСОБА_8, подруга позивача
пояснила про те, що з 2006 року ОСОБА_2
постійно проживала в квартирі свого
чоловіка в м. Харкові. Вони разом робили
в квартирі ремонт, платили за
комунальні послуги, оскільки у них був
єдиний бюджет. Все майно сумісно
придбане та особисте знаходиться в цій
квартирі. В 2013 році відносини між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зіпсувались, чоловік
її вигнав з дитиною з квартири і вона
змушена знімати житло.

У судовому засіданні відповідач
ОСОБА_3 не заперечував проти того, що
його дружина ОСОБА_2 не має іншого
житла, що постійно проживала в квартирі
АДРЕСА_2, що в 2007 році він дійсно продав
будинок АДРЕСА_1 і отримав гроші.

У відповідності з роз»ясненнями,
які містяться в п.9 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12
квітня 1985 року ( з наступними змінами та
доповненнями) вирішуючи спори про
право користування жилим приміщенням
осіб, які вселилися до наймача
(власника), суд повинен з»ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при
їх вселенні, зокрема: чи була письмова
згода на це всіх членів сім»ї наймача,
чи приписані вони в даному жилому
приміщенні, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання, чи не
обумовлювався угодою між цими особами,
наймачем і членами сім»ї, що проживають
з ним, певний порядок користування
жилим приміщенням. При цьому, як
роз»яснив Пленум Верхового Суду
України в п. 15 постанови від 1 листопада
1996 року № 9 «Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя», наявність чи відсутність
прописки саме по собі не має бути
підставою для визнання права
користування жилим приміщенням за
особою, яка там проживала чи вселилась
туди як член сім»ї наймача (власника)
приміщення, або ж для відмови їй у
цьому. Однак відсутність письмової
згоди членів сім»ї наймача на вселення
сама по собі не свідчить про те, що
особи, які вселилися, не набули права
користування жилим приміщенням, якщо
за обставинами справи безспірно
встановлено, що вони висловлювали таку
згоду.

Таким чином, встановлено, що
ОСОБА_2 вселилась в спірну квартиру у
якості члена сім»ї ОСОБА_3, її чоловіка,
з його згоди, а також зі згоди
відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_4 і постійно
там мешкала.

Відповідачі визнавали право
користування жилим приміщенням в
спірній квартирі ОСОБА_2

Позивач просить усунути
перешкоди у користуванні жилим
приміщенням шляхом вселення її разом з
малолітньої дитиною в спірну квартиру.

Відповідно до ч 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачами не доведено того,
що позивач сама добровільно залишила
квартиру. Відповідач ОСОБА_3 не
заперечував проти того, що змінив замки
з тим, щоб позивач не мала можливості
користуватися квартирою, чим самим
чинить перешкоду у користуванні жилим
приміщенням.

За змістом ст..64,ст.. 65 ЖК України
члени сім»ї наймача, які проживають
разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі
обов»язки, що випливають з договору
найму жилого приміщення. Особи, які
вселились в жиле приміщення як член
сім»ї наймача, набувають рівного з
іншими членами сім»ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами, наймачем
та членами його сім»ї, які проживають з
ним, не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись
ст..ст. 64,65 ЖК України, ст..ст.10,11,60,209,212, 214,
215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні жилим
приміщенням ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2,
шляхом вселення в вищезазначену
квартиру ОСОБА_2 з малолітньою дитиною
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особам, які брали участь у справі і не
були присутні у судовому засіданні в
той же строк з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя-