ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"10" грудня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді
КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі
ДЕАК Ю.В.

за участю

позивача
не з'явився;

відповідачів
не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом Комунального підприємства
«Дирекція замовника з управління
житлових господарством Дарницького
району міста Києва» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
міста Києва» (далі по тексту - позивач,
КП «Дирекція замовника з управління
житловим господарством Дарницького
району міста Києва») звернулось до суду
з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту -
відповідач 1, ОСОБА_1), ОСОБА_2 (далі по
тексту - відповідач 2, ОСОБА_2), ОСОБА_3
(далі по тексту - відповідач 3, ОСОБА_3)
про солідарне стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг у розмірі 8
034,02 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачі є співвласниками
приватизованої квартири АДРЕСА_1,
споживають житлово-комунальні послуги,
при цьому не виконують зобов'язання по
їх оплаті, в зв'язку з чим за ними
утворилась заборгованість, яку позивач
і просить суд стягнути.

До початку судового розгляду справи,
представником позивача подано заяву
про зменшення позовних вимог,
відповідно до якої позивач просить суд
стягнути солідарно з відповідачів
заборгованість за оплату
житлово-комунальних послуг у розмірі 4
808,41 грн., у зв'язку з частковою її
сплатою.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
по тексту - ЦПК України) крім прав та
обов'язків, визначених у статті 27 цього
Кодексу, позивач має право протягом
усього часу розгляду справи збільшити
або зменшити розмір позовних вимог,
відмовитися від позову, а відповідач
має право визнати позов повністю або
частково. До початку розгляду справи по
суті позивач має право шляхом подання
письмової заяви змінити предмет або
підставу позову, а відповідач -
пред'явити зустрічний позов.

Дослідивши надану позивачем заяву про
зменшення позовних вимог та у
відповідності до приписів ч. 2 ст. 31 ЦПК
України, суд приймає її до розгляду та
вважає за необхідне здійснити розгляд
справи з урахуванням викладених у
заяві зменшених позовних вимог.

Позивач у судове засідання не з'явився,
однак його представник подала до суду
заяву про розгляд справи у її
відсутність, у заяві зменшені позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
просила суд їх задовольнити, проти
ухвалення заочного рішення не
заперечувала.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про день, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили, заяви про розгляд справи
у їх відсутність до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність відповідачів та ухвалити
заочне рішення відповідно до стст. 169 ч.
4, 224-226 Цивільного процесуального
кодексу України (далі по тексту - ЦПК
України), оскільки представник
позивача не заперечувала проти
заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Так, судом встановлено, що позивач є
балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 та
здійснює господарську діяльність із
утримання, обслуговування,
експлуатації житлового та нежитлового
фонду комунальної власності району, а
також здійснює контроль за додержанням
встановленого порядку використання
жилих і інших приміщень житлового
фонду та виконання громадянами Правил
користування приміщеннями житлових
будинків та прибудинковими
територіями.

Відповідно до ст. 175 Житлового кодексу
України (далі по тексту - ЖК України)
державні і громадські органи,
підприємства, установи, організації,
службові особи зобов'язані дбати про
схоронність житлового фонду та
підвищення його благоустрою.

Частина 4 ст. 10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» передбачає, що державні
комунальні підприємства по
обслуговуванню та ремонту житла
зобов'язані здійснювати
обслуговування та ремонт
приватизованого житла, надавати
мешканцям комунальні та інші послуги
за державними розцінками і тарифами.

Також судом встановлено, що у квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3. Квартира приватизована,
власником особового рахунку є ОСОБА_1,
що підтверджується довідкою
Житлово-експлуатаційної дільниці №205
за формою № 3 від 24.11.2014 року.

Статтею 322 Цивільного кодексу України
(далі по тексту - ЦК України)
встановлено, що власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Закон України «Про житлово-комунальні
послуги» (далі по тексту - ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги») визначає
основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки.

Аналіз цього Закону дає підстави для
висновку, що він належить до
нормативного акта спеціальної дії,
який регулює відносини, що виникають
між виробниками, виконавцями,
споживачами у процесі створення,
надання та споживання
житлово-комунальних послуг.

Разом з тим, ст. 4 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачає, що законодавство України у
сфері житлово-комунальних послуг, крім
цього Закону, базується на Конституції
України і складається з
нормативно-правових актів у галузі
цивільного, житлового законодавства та
інших нормативно-правових актів, що
регулюють відносини у сфері
житлово-комунальних послуг.

За змістом ст. 67 ЖК України плата за
комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Статтею 162 ЖК України визначено, що
плата за користування жилим
приміщенням і за комунальні послуги в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. Плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами. Строки внесення квартирної
плати і плати за комунальні послуги
визначаються угодою сторін. Наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги.

Згідно з частиною 2 ст. 19 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги»
учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.

Статтями 20, 21 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг. Зокрема,
обов'язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення зі
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Судом також встановлено, що 01 квітня 2013
року між КП «Управління житлового
господарства» Дарницького району м.
Києва, правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_1 укладено договір про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
предметом якого є надання позивачем та
оплата відповідачем за нормативно
встановленими тарифами визначених у
цьому договорі послуг.

Крім того, порядок оплати за
житлово-комунальні послуги визначений
у статті 32 ЗУ «Про житлово-комунальні
послуги», якою передбачено, що плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. Розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Згідно зі ст. 14 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги» залежно
від порядку затвердження цін/тарифів
на житлово-комунальні послуги вони
поділяються на три групи: перша група -
житлово-комунальні послуги,
ціни/тарифи на які затверджують
спеціально уповноважені центральні
органи виконавчої влади; друга група -
житлово-комунальні послуги,
ціни/тарифи на які затверджують органи
місцевого самоврядування для надання
на відповідній території; третя група -
житлово-комунальні послуги,
ціни/тарифи на які визначаються
виключно за договором (домовленістю
сторін).

Відповідно до ст. 179 ЖК України,
користування будинками (квартирами)
державного і громадського житлового
фонду, фонду житлово-будівельних
кооперативів, а також приватного
житлового фонду та їх утримання
здійснюється з обов'язковим
додержанням вимог «Правил
користування приміщеннями жилих
будинків і прибудинковими
територіями», які затверджуються
Кабінетом Міністрів України. Статтями
66-67 цього Кодексу також визначено, що
плата за користування житлом
обчислюється, виходячи з загальної
площі квартири, розмір плати за
користування житлом встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, які затверджені
постановою Кабінету міністрів України
від 21.07.2005 р. № 630 (далі - Правила), плата
за надані послуги вноситься споживачем
відповідно до показань засобів обліку
води і теплової енергії або
затверджених нормативів (норм)
споживання на підставі платіжного
документа (розрахункової книжки,
платіжної квитанції тощо) або
відповідно до умов договору на
встановлення засобів обліку.
Розрахунковим періодом для оплати
послуг є календарний місяць. Плата за
послуги вноситься не пізніше 20 числа
місяця, що настає за розрахунковим (п. 18
Правил).

Судом встановлено, що позивач, як
житлово-експлуатаційна організація,
яка обслуговує будинок №9 по вулиці
Здолбунівській у м. Києві, надає його
мешканцям житлово-комунальні послуги,
відповідачі в свою чергу отримують їх,
при цьому не повноцінно виконують
зобов'язання по їх оплаті. У зв'язку з
чим за відповідачами утворилась
заборгованість за житлово-комунальні
послуги станом на 08 грудня 2014 року у
розмірі 4 808,41 грн., що підтверджується
копією наявного рахунку в матеріалах
справи.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношенням, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з
диспозицією зазначеної статті
цивільні права та обов'язки виникають з
дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. За таких обставин,
вбачається, що відповідач зобов'язаний
сплачувати житлово-комунальні послуги,
а позивач має право вимагати від
відповідача виконання обов'язку щодо
оплати наданих послуг.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ст. 540 ЦК України, якщо у
зобов'язанні беруть участь кілька
кредиторів або кілька боржників,
кожний з кредиторів має право вимагати
виконання, а кожний із боржників
повинен виконати обов'язок у рівній
частці, якщо інше не встановлено
договором або актами цивільного
законодавства. А статтею 541 цього
Кодексу встановлено, що солідарний
обов'язок або солідарна вимога
виникають у випадках, встановлених
договором або законом, зокрема
неподільності предмета зобов'язання.

Повно та всебічно дослідивши обставини
справи, оцінивши зібрані докази у їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги обґрунтовані та такі, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись
стст. 4, 14, 19 - 21, 32 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», стст. 66 - 67,
162, 175, 179 Житлового кодексу України, ст. 3,
11, 13, 15, 16, 322, 509, 525 - 527, 530, 540 - 541 ЦК України,
стст. 57, 60, 88, 169, 209, 212- 215, 224-226 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1),
ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1) на користь
Комунального підприємства «Дирекція
замовника з управління житлових
господарством Дарницького району
міста Києва» (місцезнаходження: м. Київ,
вул. Харківське шосе, 148-А; ,
МФО 380805, р/р 4 в АТ «Райффайзен Банк
Аваль») суму заборгованості за
житлово-комунальні послуги у розмірі 4
808 грн. 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1),
ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1), ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1) на користь
Комунального підприємства «Дирекція
замовника з управління житлових
господарством Дарницького району
міста Києва» (місцезнаходження: м. Київ,
вул. Харківське шосе, 148-А; ,
МФО 380805, р/р 4 в АТ «Райффайзен Банк
Аваль») витрати по сплаті судового
збору в сумі 243,60 грн., по 81 грн. 20 коп. з
кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення. У
разі якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

СУДДЯ:
КАЛІУШКО Ф.А.