Провадження № 2/127/5436/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09.09.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Сичук М. М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
захист прав споживача та стягнення
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в липні 2014 року
звернулась до суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
захист прав споживача та стягнення
моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.07.2011
року між сторонами був укладений
договір побутового підряду, згідно
якого відповідач зобов"язався на
замовлення позивача виготовити
декоративне облаштування верхньої
частини криниці та дерев"яну опору
(підставку) під виноград. Строк
виготовлення декоративного
облаштування криниці відповідач
встановив до 25.07.2011 року, а опори під
виноград до 15.08.2011 року. Позивачем в
якості попередньої оплати за
виготовлення декоративного
облаштування криниці було виплачено
відповідачеві 3000,00 грн.

Оскільки у встановлений строк
відповідач був не в змозі виготовити
замовлення, за згодою позивача строк
виготовлення був змінений, а саме
виготовлення декоративного
облаштування криниці встановлено до
31.12.2011 року, а опори під виноград до
31.01.2012 року, крім того, позивач
додатково вніс відповідачеві за
декоративне облаштування верхньої
частини криниці ще 3000,00 грн.

Проте прийнятих зобов"язань у
встановлені строки відповідач не
виконав.

За додатковим усним погодженням
сторін строк виконання зобов"язань по
виготовленню опори під виноград був
визначений 02.06.2014 року. Також
відповідач отримав від позивача 177,00
грн. для придбання кріплень, та 700,00 грн.
попередньої оплати за виконання роботи
та на придбання фарби відповідачем
було отримано 2700,00 грн. Загалом
відповідачем було отримано 9577,00 грн.

Проте вказані зобов"язання
відповідачем виконані не були, тому
позивач змушена звернутись із
вищезазначеним позовом до суду. Крім
того, внаслідок порушення відповідачем
прийнятих зобов"язань позивач зазнала
моральної шкоди, оскільки протягом 3
років сподівалась отримати замовлення,
яку оцінює в 1000,00 грн. та просить
стягнути штаф за невиконання
прийнятого зобов"язання.

Позивач до судового засідання не
з"явилась, до суду надійшла її заява про
розгляд справи у її відсутність,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, не заперечує проти заочного
розгляду справи.

Відповідач до судового засідання не
з"явився з невідомих суду причин, про
день, час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, тому суд
розглядає справу за відсутності
відповідача на підставі наявних в
матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст. 4 ЦПК України).

Згідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд
розглядає цивільну справу в межах
заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами, які беруть
участь в справі і інших осіб, доказів.

Згідно розписки від 06.07.2011 року ОСОБА_2
зобов"язався зробити верх на криницю до
25.07.2011 року, а також підставку під
виноград до 15.08.2011 року, за що отримав
гроші в розмірі 3000,00 грн. (а.с. 5).

Відповідно до договору ОСОБА_2
зобов"язався зробити для ОСОБА_1 верх на
криницю до 31.12.2011 року та підставку під
виноград до 31.01.2012 року (а.с. 6).

Згідно розписки-договору від 14.05.2014
року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 для
виготовлення дерев"яної конструкції,
яка буде підтримувати виноград 177,00 грн.
на кріплення та 7000,00 грн. за роботу,
зобов"язався виготовити та встановити
дану конструкцію до 02.06.2014 року. У разі
невиконання взятого на себе
зобов"язання, зобов"язався сплатити
штраф у розмірі 100,00 грн. за кожен день
просточки (а.с. 7).

Відповідно до розписки ОСОБА_2 отримав
від ОСОБА_1 2700,00 грн. на фарбу для
підставки під виноград 27.05.2014 року (а.с.
8).

Згідно відомостей в ЄДР юридичних та
физичних осіб-підприємців станом на
31.07.2014 року ОСОБА_2 зареєстрований
фізичною особою-підприємцем з 07.09.2004
року номер запису 2 000950, вид
діяльності: оброблення деревини та
виробництво виробів з деревини, крім
меблів (а.с. 21-23).

Відповідно до ст. 10 Закону України
"Про захист прав споживачів" споживач
має право відмовитися від договору про
виконання робіт (надання послуг) і
вимагати відшкодування збитків, якщо
виконавець своєчасно не приступив до
виконання зобов'язань за договором або
виконує роботу так повільно, що
закінчити її у визначений строк стає
неможливим.

Якщо значну частину обсягу
послуги чи робіт (понад сімдесят
відсотків загального обсягу) вже було
виконано, споживач має право розірвати
договір лише стосовно частини послуги
або робіт, що залишилася.

Якщо під час виконання робіт (надання
послуг) стане очевидним, що їх не буде
виконано з вини виконавця згідно з
умовами договору, споживач має право
призначити виконавцю відповідний
строк для усунення недоліків, а в разі
невиконання цієї вимоги у визначений
строк - розірвати договір і вимагати
відшкодування збитків або доручити
виправлення недоліків третій особі за
рахунок виконавця.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило
інтерес для кредитора, він може
відмовитися від прийняття виконання і
вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 872
Цивільного кодексу України якщо
підрядником були допущені істотні
відступи від умов договору побутового
підряду або інші істотні недоліки в
роботі, виконаній із матеріалу
замовника, він має право вимагати
розірвання договору та відшкодування
збитків.

Оскільки відповідач не виконав
принятого на себе зобов"язання, то
відповідач має право на розірвання
даного договору та відшкодування
збитків.

Згідно приписів ст. 22 ЦК України
збитки позивача полягають в отриманих
відповідачем коштах в загальній сумі
9577,00 грн., які були ним отриманні для
виконання зобов"язання.

Крім того, згідно
розписки-договору від 14.05.2014 року
відповідач зобовязався виготовити та
встановити конструкцію по провулку
Вишневому в с.Бохоники до 2 червня 2014
року. При цьому між сторонами була
встановлена відповідальність
відповідача за невиконання прийнятого
зобов"язання у вигляді штрафу у розмірі
100,00 грн. за кожен день прострочення, яка
станом на 09.09.2014 року, день розгляду
справи, становить 9900,00 грн. (99 днів
прострочення х 100,00 грн. штрафу).

Також внаслідок порушення
відповідачем прийнятих зобов"язань
позивач зазнала моральної шкоди,
оскільки протягом 3 років сподівалась
отримати замовлення, зміни строків
виконання зобов"язань порушували плани
позивача, яка сподівалась на отримання
своєчасної та якісної роботи, яку
оцінює в 1000,00 грн.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27.03.92
року «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», шкода, завдана
особі і майну громадянина підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи. П. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.95
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» зазначає, що відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні, Суд, зокрема повинен
з'ясувати, чим підтверджується факти
заподіяння позивачеві моральних та
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору».

Так, в зв'язку із доведеністю вини в
діях відповідача та наявністю
причинного зв'язку між шкодою та її
наслідками, вимоги ОСОБА_1 щодо
відшкодування моральної шкоди є
обгрунтованими та підлягають
задоволенню.

Зважаючи на вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача є обґрунтованими, в
зв'язку з їх доведеність в ході
судового розгляду справи, а тому
підлягають задоволенню.

Виниклі правовідносини регулюються ст.
ст. 11, 16, 22, 23, 611, 612, 872 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 6 від 27.03.92 року «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.95 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», ст. 10 ЗУ
«Про захист прав споживачів».

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 11, 16, 22, 23, 612, 872 ЦК
України, ст. 10 ЗУ «Про захист прав
споживачів», Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.95
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», ст.ст. 6, 8, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224,
225, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Розірвати договір побутового підряду
від 06.07.2011 року, укладений між ОСОБА_1 та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти внесені
в якості попередньої оплати в розмірі
9577 (дев"ять тисяч п"ятсот сімдесят сім)
гривень 00 копійок, штраф за несвоєчасне
виконання зобов"язання в сумі 9900
(дев"ять тисяч дев"ятсот) гривень 00
копійок та моральну шкоду в розмірі 1000
(одна тисяча) гривень 00 копійок.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 на користь держави судовий збір
в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем до Апеляційного суду
Вінницької області протягом десяти
днів з дня проголошення, а
відповідачем протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення суду може
бути подана заява про його перегляд.

Суддя