Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 листопада 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді -
Черновського Г.В.,

при секретарі -
Шнейдеріс А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Міській комерційний банк» про
стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська 05 вересня 2014 року
надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ
«Міській комерційний банк» про
стягнення грошових коштів.

В обґрунтування заявлених вимог, з
урахуванням уточнень, ОСОБА_1
посилалася на те, що 01 липня 2014 року між
нею та ПАТ «Міській комерційний банк»
був укладений договір банківського
вкладу на вимогу № 2620/70/200107, відповідно
до якого позивач поклала на депозитний
рахунок, відкритий у відповідача 180
000,00 грн. на умовах, передбачених
договором. 20 березня 2013 року між
сторонами був укладений договір про
відкриття поточного рахунку з
використанням платіжної картки та
розрахункове обслуговування №
007-0031272-Ф/13-DEP. Відповідно до виписки за
даним договором за період з 01 серпня 2014
року по 29 серпня 2014 року на рахунку
обліковуються грошові кошти у розмірі
14 632,72 грн.

01 вересня 2014 року позивач звернулася на
адресу відповідача з заявою про
отримання банківського вкладу та
нарахованих відсотків. Відповідачем
дані заяви були залишені без
задоволення, грошові кошти не
повернуті позивачу, у зв'язку з чим
ОСОБА_1 звернулася до суду з даним
позовом та просила суд стягнути з
відповідача грошові кошти у сумі 180
000,00 грн. та 14 632,72 грн. (а. с. 2-8).

Позивач у судове засідання не
з'явилася, про час, дату та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином, надала заяву про
розгляд даної цивільної справи за її
відсутності, в заяві вказала, що
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі, проти заочного розгляду справи
не заперечує (а. с. 37).

Відповідач у судове засідання для
розгляду даної цивільної справи свого
представника не направив, про час, дату
та місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштової
кореспонденції суду (а. с. 28, 36), тому суд
відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України
вважає за можливе розглянути справу в
заочному порядку.

За таких обставин суд вважає за можливе
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України
розглянути дану цивільну справу без
здійснення фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
за правилами.

Дослідивши письмові докази наявні в
матеріалах справи, суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, 01 липня 2014 року між
ОСОБА_1 та ПАТ «Міській комерційний
банк» був укладений договір
банківського вкладу на вимогу №
2620/70/200107, відповідно до якого позивач
поклала на депозитний рахунок 180 000,00
грн. на умовах, передбачених договором
(а. с.11-13).

Крім того, 20 березня 2013 року між ОСОБА_1
та ПАТ «Міський Комерційний Банк» був
укладений договір про відкриття
поточного рахунку з використанням
платіжної картки та розрахункове
обслуговування № 007-0031272-Ф/13-DEP на
виконання якого відповідачем був
відкритий позивачу рахунок № 6001
(а. с. 18-20).

З виписки по угоді № 2620/70/206707 від 01
липня 2014 року вбачається, що ОСОБА_1
перерахувала грошові кошти на
відповідний депозитний рахунок,
відкритий у ПАТ «Міський Комерційний
Банк», загальний розмір яких становить
180 000,00 грн. (а. с. 14).

Відповідно до виписки за рахунком №
6001 за період з 01 серпня 2014 року по
29 серпня 2014 року на ньому обліковуються
грошові кошти у розмірі 14 632,72 грн. (а.
с. 25)

Судом також встановлено, що 01 вересня
2014 року позивач звернулась на адресу
відповідача з заявою про повернення
суми депозиту, зазначивши, що бажає
отримати грошові кошти за договором №
2620/70/200107 від 01 липня 2014 року та №
007-0031272-Ф/13-DEP від 20 березня 2013 року (а.
с.15).

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами ЦК
України.

Згідно із ст. 41 Конституції України,
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено,
що власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено,
що власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 1060 ЦК України
передбачено, що за договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника,
крім випадків, зроблених юридичними
особами на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу
України договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідно до п. 5.3.2 договору № 2620/70/200107
банк зобов'язаний на вимогу вкладника
повернути вклад та виплатити проценти
на нього на умовах та у строки,
встановлені цим договором.

Пунктом 2.2.1 договору № 007-0031272-Ф/13-DEP
передбачено право клієнта самостійно
розпоряджатися коштами на рахунку з
використанням картки, в межах
витратного ліміту на рахунку та
обмежень, встановлених чинним
законодавством.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи правовідносини, що виникли
між сторонами в контексті викладених
норм права, враховуючи, що у судовому
засіданні знайшов підтвердження факт
належного виконання позивачем умов
укладених між сторонами договорів та
неналежного виконання відповідачем
зобов'язань за цими договорами щодо
повернення суми вкладу та виплати
відсотків за ним, суд приходить до
висновку щодо обґрунтованості
позовних вимог позивача про стягнення
з відповідача грошових коштів за
відповідними договорами у сумі 180 000,00
грн. та 14 632,72 грн., з огляду на що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК
України, приймаючи до уваги результат
вирішення справи, а також те, що позивач
звільнений від сплати судового збору
на підставі п.7 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий
збір», суд вважає за необхідне стягнути
з відповідача на користь держави
судовий збір у сумі 243,60 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст..
41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319,
321, 391, 526, 610, 651, 1060 ЦК України, ст. ст. 8, 10,
11, 27, 46, 57-60, 64, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Міській комерційний банк»
на користь ОСОБА_1 за договором
банківського вкладу на вимогу №
2620/70/200107 від 01 липня 2014 року 180 000 (сто
вісімдесят тисяч) грн. 00 коп.; за
договором № 007-0031272-Ф/13-DEP від 20 березня
2013 року - 14 632 (чотирнадцять тисяч
шістсот тридцять дві) грн. 72 коп., а
разом 194 632 (дев'ятнадцять тисяч
шістсот тридцять дві) грн.. 72.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Міській комерційний банк»
на користь держави судовий збір у сумі
243 (двісті сорок три) грн.. 60 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії. В разі
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення заочне
рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України, а саме: рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом 10
днів з дня його проголошення шляхом
подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой