Провадження №2/761/4441/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 серпня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
Маліновської В.М.

при секретарях:
Нечипорук А.В., Лазоришинець К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Києва
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Шевченківської районної в м.Києві
державної адміністрації, служби у
справах дітей, треті особи: ОСОБА_2,
прокуратура Шевченківського району
м.Києва, про повернення дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 (Позивач)
звернулась до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації, служби у
справах дітей, про повернення дитини, в
якій просила повернути їй її дитину -
ОСОБА_3.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
23.10.2006р. від позивачки було відібрано
двоє її малолітніх дітей - ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 на підставі обвинувачення її
чоловіка ОСОБА_5 у злочині проти
малолітньої дитини ОСОБА_3, окрім того
діти були відібрані від матері лише на
підставі підозри органів дізнання щодо
її причетності до розбещення своєї
доньки, яка не знайшла свого
підтвердження в подальшому. Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 09.11.2007 року за позовом
прокурора Шевченківського району м.
Києва від Позивачки відібрали
малолітню ОСОБА_3 За час періоду
судового розгляду цивільної справи з
23.04.2007р. Позивачка забрала обох дітей
додому та займалась їх реабілітацією
після їх занедбання у притулку, також
після винесення рішення суду про
відібрання доньки, остання
продовжувала проживати з Позивачкою та
її сином ОСОБА_4 в м. Запоріжжі. У зв'язку
з винесенням судового рішення від
09.11.2007р. бабуся ОСОБА_3, ОСОБА_2 оформила
опіку над онукою з серпня 2008р., і на
даний час є її опікуном. Рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 23.05.2011р. Позивачці було
відмовлено у поверненні її дочки -
ОСОБА_3 на підставі того, що Позивачка
нібито недостатньо спілкується з
донькою. Позивачка зазначила, що дитина
формально і фактично потребує жити з
нею, а не бути під опікою бабусі, окрім
того, ОСОБА_1 зазначила, що фактично
займається вихованням доньки, а тому
будь-які підстави щодо відмови в
поверненні останній її дитини -
відсутні, також, на даний час вона
постійно спілкується зі своєю дочкою,
до того ж виховує сина, який окрім
загальноосвітньої школи навчається у
музичній школі, та відвідує спортивну
секцію. На даний час Позивачка працює
на підприємстві ТОВ
«Укрполіграфмедіа» з 2012 року, вона та
її чоловік мають достатньо грошових
доходів для утримання дітей. Позивачка
ніколи не мала шкідливих звичок, не
перебувала на обліку у нарколога,
психіатра, а тому немає жодних
обставин, які були б підставою для
відібрання від неї її дитини.

В судовому засіданні 17.07.2014р. до участі
у розгляді справи в якості третьої
особи було залучено опікуна
неповнолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_2 (а.с.21-22).

Листом за підписом заступника
прокурора Шевченківського району м.
Києва від 19.08.2014р. № 306ЛМ-вих14 суд
повідомлено про вступ прокурора у
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Служби у справах дітей Шевченківської
районної в м. Києві державної
адміністрації про повернення дитини,
на захист інтересів неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.25).

Шевченківською районною в м.Києві
державною адміністрацією було надано
до суду Висновок органу опіки та
піклування Шевченківської районної в
м.Києві державної адміністрації
№109/03/40-5108 від 14.08.2014р., в якому комісія з
питань захисту прав дитини при
Шевченківській районній в м.Києві
державній адміністрації позовні
вимоги ОСОБА_1 про повернення дитини не
підтримує (а.с.30-32).

В судовому засіданні Позивачка та
опікун неповнолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_2
позовні вимоги підтримали та просили
їх задовольнити. ОСОБА_2 зазначила, що
вона в силу свого похилого віку та
стану здоров'я не справляється з такою
дорослою дитиною, окрім того, дитина
прагне спілкуватись з батьками (а.с.33-34).

Представник Відповідача - Скопич Д.І. та
прокурори прокуратури Шевченківського
району м.Києва - Лимонченко М.С.,
Ковтуцький М.М., Воробйов В.В., що діяли в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, проти
позову заперечили та просили відмовити
у його задоволенні, з тих підстав, що
батька ОСОБА_3, який проживає разом з
Позивачкою було засуджено вироком
Шевченківського районного суду м.Києва
за ст. 156 КК України та позбавлено
батьківських прав.

Заслухавши пояснення позивачки,
представника відповідача, опікуна
ОСОБА_3 - ОСОБА_2, заслухавши думку
прокурорів, дослідивши матеріали
справи та матеріали справи № 2-1903/07 за
позовом прокурора Шевченківського
району м. Києва в інтересах малолітніх
ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, третя
особа орган опіки та піклування
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації, ОСОБА_11,
ОСОБА_12 про відібрання дітей, суд
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні позову про повернення
дитини, виходячи з наступного.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що Позивачка
перебуває з ОСОБА_5 у шлюбі, який
зареєстровано Відділом реєстрації
актів громадянського стану
Радянського районного управління
юстиції у м. Києві 25.12.1999р., запис за № 627,
що підтверджується Свідоцтвом про
одруження, серії НОМЕР_1 «Повторно» від
13.10.2000р. (а.с.6).

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка була усиновлена
позивачкою та її чоловіком відповідно
до рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 15.03.2002 року.

Старшим слідчим в особливо важливих
справах СУ ГУ МВС України в м. Києві
07.09.2006 року було порушено кримінальну
справу відносно ОСОБА_5 за ознаками
злочинів, передбачених ч.2 ст. 156, ч.3 ст.
301 КК України. Слідчими органами було
встановлено, що протягом 2005-2006 року
ОСОБА_5 вчиняв розбещення малолітньої
ОСОБА_3. Під час вчинення своїх
розпусних дій ОСОБА_5 виготовляв
фотозображення порнографічного
характеру, примушуючи малолітню ОСОБА_3
до участі у їх створенні.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 09.11.2007 року за позовом
прокурора Шевченківського району м.
Києва було відібрано малолітню ОСОБА_3
від батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_1 та
передано малолітню ОСОБА_3 органу опіки
та піклування Шевченківської районної
у м. Києві державної адміністрації.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
19.02.2008р. рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 09.11.2007р.
залишено без змін.

Вироком Шевченківського районного
суду м. Києва від 19.05.2008 року ОСОБА_5 було
визнано винним у вчинені злочину,
передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, і
призначено покарання три роки
позбавлення волі.

Розпорядженням Шевченківської
районної у м. Києві державної
адміністрації № 868 від 25.11.2011р. ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 було призначено опікуном
над малолітньою онукою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, її житлом та майном. Окрім
того, п.2 вказаного розпорядження
визначено, що малолітня ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, під опікою перебуває з 31
липня 2008 року (а.с.8).

Відповідно до Довідки за Формою № 3
Житлово-комунального управління ДП
«Антонов», ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1.
Разом з тим, за зазначеною адресою
зареєстровані також: ОСОБА_5, ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 (а.с.4).

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 травня 2011 року у
справі № 2-4748/11 за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_5 до Органу опіки та піклування
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації про
повернення дитини та за зустрічним
позовом Органу опіки та піклування
Шевченківської районної в м. Києві
державної адміністрації до ОСОБА_5 про
позбавлення батьківських прав, -
позовні вимоги про повернення дитини
залишено без задоволення, разом з тим,
задоволено зустрічний позов та
позбавлено ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4,
батьківських прав відносно його
малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с.11-13).

Відповідно до Висновку органу опіки та
піклування Шевченківської районної в
м. Києві державної адміністрації №
109/03/40-5108 від 14.08.2014р. (а.с.30-32),
встановлено, зокрема, що 22.07.2014 року
працівником Служби у справах дітей
Шевченківської районної у м. Києві
державної адміністрації було
проведено обстеження умов проживання
за адресою: АДРЕСА_1 та складений
відповідний акт. На момент проведення
обстеження в квартирі знаходилися
ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Квартира складається
з однієї кімнати, в якій проживає мати
ОСОБА_1, власник ОСОБА_5 (позбавлений
батьківських прав), брат ОСОБА_4 В
кімнаті наявне двоповерхове ліжко,
комп'ютер, в квартирі проводяться
ремонтні роботи. Разом з тим, вказаним
висновком встановлено, що станом на
дату його складення Позивачка спільно
проживає та веде спільний побут з
ОСОБА_5 Враховуючи надані документи по
справі та те, що батько ОСОБА_5,
позбавлений батьківських прав
рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 23.05.2011р., засуджений
вироком Шевченківського районного
суду м. Києва від 19.05.2008р. за ч. 2 ст. 156
ККУ, перебуває в шлюбі з громадянкою
ОСОБА_1 та спільно з нею проживає, тому
відповідно до ч. 2 ст. 52 Конституції
України, керуючись ч. 1 статті 19
Конвенції ООН про права дитини та п.1 ч.1
статті 10 Закону України «Про охорону
дитинства», комісія з питань захисту
прав дитини при Шевченківській
районній в м. Києві державній
адміністрації позовні вимоги ОСОБА_1
про повернення дитини не підтримує.

Відповідно до ч.3 ст.170 СК України, якщо
відпадуть причини, які перешкоджали
належному вихованню дитини її
батьками, суд за заявою батьків може
постановити рішення про повернення їм
дитини.

Вирішуючи питання про повернення
дитини позивачу ОСОБА_1, суд бере до
уваги той факт, що батько дитини ОСОБА_5
був засуджений вироком суду за
вчинення злочину по відношенню до
дочки -ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 156 КК України
(розбещення неповнолітніх), відповідно
до рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 23.05.2011р. - позбавлений
батьківських прав відносно своєї дочки
- ОСОБА_3, та на час розгляду справи
проживає та веде спільний побут разом з
Позивачкою в однокімнатній квартирі за
адресою: АДРЕСА_1.

Суд, враховуючи вказані факти, які не
заперечувались сторонами та
підтверджуються належними доказами, в
тому числі матеріалами оглянутої
цивільної справи №2-1903/07 за позовом
прокурора Шевченківського району
м.Києва в інтересах малолітніх ОСОБА_4,
ОСОБА_3, до ОСОБА_5, ОСОБА_1, третя особа:
орган опіки та піклування
Шевченківської районної в м.Києві
державної адміністрації, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, про відібрання дитини, вважає,
що передача ОСОБА_3 матері, яка проживає
спільно з батьком дитини, якого було
позбавлено батьківських прав відносно
дочки та було засуджено за умисний
злочин проти своєї дочки, є небезпечним
для здоров'я і морального виховання
дитини - ОСОБА_3

Окрім того, беручи до уваги висновок
Комісії з питань захисту прав дитини
при Шевченківській районній в м. Києві
державній адміністрації від 11.08.2014
року, відповідно до якого Комісія
вирішила не підтримувати позовні
вимоги щодо повернення дитини матері,
суд вважає, що відсутні як правові, так
і моральні підстави для повернення
ОСОБА_3 позивачці - ОСОБА_1

Таким чином, оскільки Позивачка не
надала належних та допустимих доказів,
які підтверджують, що на даний час
відпали причини, які перешкоджають
належному вихованню дитини, враховуючи
інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, суд вважає за необхідне
відмовити в задоволенні позовних вимог
про повернення дитини.

Враховуючи вищевикладене, на підставі
ст.ст. 164, 170 Сімейного кодексу України,
та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 169, 179, 208,
209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Шевченківської районної в м.Києві
державної адміністрації, служби у
справах дітей, треті особи: ОСОБА_2,
прокуратура Шевченківського району
м.Києва, про повернення дитини -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Шевченківський районний суд м.Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: