Справа № 591/5434/14-ц
Провадження № 2/591/2045/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року Зарічний
районний суд м. Суми в складі

головуючого
- судді Сидоренко А.П.

з участю
секретаря - Попович Ю.О.

представника позивача - Проценко Н.С.

відповідача
- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми цивільну справу за
позовом Сумського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності до ОСОБА_2 про стягнення
коштів в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом та мотивує свої вимоги тим, що 18
жовтня 2013 року близько 10 год. 10 хв. на пр.
М.Лушпи поблизу зупинки громадського
транспорту у м. Суми трапилась
дорожньо-транспортна пригода. Керуючи
автомобілем «ГАЗ-31105 СПГ» д.н. НОМЕР_1
водій ОСОБА_2 знехтував мірами безпеки
дорожнього руху, порушив правила
дорожнього руху, не врахував дорожню
обставину, не зупинився перед
нерегульованим пішохідним переходом,
та не переконавшись, що на пішохідному
переході немає пішоходів, не зменшив
швидкість та не зупинився, щоб дати
дорогу пішоходу, для якого може бути
створена перешкода чи небезпека,
продовжив рух і внаслідок чого
допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3
Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди ОСОБА_3 отримав тілесні
ушкодження у вигляді закритого
перелому верхньої третини лівої
малогомілкової кістки без зміщення,
забійна рана правої скроневої ділянки,
які відповідно до висновку
судово-медичної експертизи №1802 від 18
листопада 2013 року не є небезпечними для
життя та кваліфікуються, як тілесні
ушкодження середньої тяжкості. Вина
відповідача у скоєнні правопорушення,
передбаченого за ч.1 ст. 286 КК України
підтверджується ухвалою Зарічного
районного суду м. Суми від 16 грудня 2013
року. Внаслідок отриманих травм ОСОБА_3
після надання спеціалізованої
медичної допомоги перебував на
лікарняному. Тимчасова
непрацездатність тривала з 19 жовтня 2013
року до 09 грудня 2013 року. Згідно зі ст. 35
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
ОСОБА_3 була надана допомога по
тимчасовій непрацездатності у розмірі
8506 грн. 08 коп.

Позивач зазначає, що допомога з
тимчасової втрати працездатності
внаслідок захворювання або травми, не
пов'язаної з нещасним випадком на
виробництві, виплачується
застрахованим особам Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, починаючи з
шостого дня непрацездатності за весь
період до відновлення працездатності
або до встановлення медико-соціальною
експертною комісією (МСЕК)
інвалідності у порядку та розмірах,
встановлених законодавством. Згідно з
цим Порядком за рахунок коштів
Сумського державного університету
оплачено 4 дні тимчасової
непрацездатності в сумі 773 грн. 28 коп. За
рахунок Фонду соціального страхування
оплачено 40 днів непрацездатності, що в
сумі складає 7732 грн. 80 коп. Посилаючись
на зазначені обставини, просить
стягнути з відповідача на користь
Сумського обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності відшкодування
суму завданих збитків у розмірі 7732 грн.
80 коп..

В судовому засіданні представник
позивача свої позовні вимоги підтримав
в повному обсязі та просить їх
задовольнити.

Відповідач в судовому засідання позов
не визнав, свої заперечення
обґрунтовує тим, що постраждалий на
момент страхової події сплачував
страхові внески до Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, а тому позивач
зобов'язаний був оплатити потерпілій
стороні тимчасову втрату
працездатності, що і визначено
положенням ст. 9.12 Закону «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витрати, зумовленими народженням та
похованням», а тому звернення до суду з
даним позовом до нього, як винної особи
у ДТП є безпідставним. Крім того,
зазначає, що позивач подавав
ідентичний позов до Ковпаківського
районного суду. Справа перебувала у
провадженні судді Катрич О.М., але
позивач на суди не з'являвся, а тому
була винесена ухвала від 21 травня 2014
року Ковпаківського районного суду про
залишення позовної заяви без розгляду.
Після зазначених подій позивач подав
позов до Зарічного районного суду м.
Суми, і цим порушує правило
підсудності. Посилаючись на зазначені
обставини, просить суд відмовити у
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що згідно довідки
ВДТП СВ СМВ УМВС України в Сумській
області 18 жовтня 2013 року близько 10 год.
10 хв. в м. Суми на пр-т М.Лушпи поблизу
зупинки громадського транспорту «вул.
Інтернаціоналістів» водій автомобіля
«ГАЗ-31105 СПГ» н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_2,
рухаючись у напрямку вул. Харківська
допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3, який
переходив проїжджу частину по
нерегульованому пішохідному переході
з права на ліво по напрямку руху
автомобіля. Внаслідок ДТП пішохід
отримав тілесні ушкодження, які
відповідно до висновку СМЕ
кваліфікуються як тілесні ушкодження
середньої тяжкості. 18 жовтня 2013 року СВ
СМВ УМВС України в Сумській області
розпочато досудове розслідування та
внесено відомості до ЄРДР №0006979. 27
листопада 2013 року досудове
розслідування було завершено,
матеріали кримінального провадження
по обвинуваченню ОСОБА_2, направленні
до Зарічного районного суду м. Суми
(а.с.8).

Ухвалою Зарічного районного суду м.
Суми від 16 грудня 2013 року кримінальне
провадження №0006979 закрито та
звільнено ОСОБА_2 від кримінальної
відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК
України у зв'язку з примиренням
винного з потерпілим (а.с.6).

Внаслідок отриманих травм ОСОБА_3 за
листком непрацездатності серії АГБ
№936868 із 19 жовтня 2013 року по 18 листопада
2013 року та за листком непрацездатності
АГБ 951472 з 19 листопада 2013 року по 09
грудня 2013 року був непрацездатним, за
цей період йому позивачем нарахована
та виплачена допомога по тимчасовій
непрацездатності у розмірі 7732 грн. 80
коп. (а.с.9).

Правовідносини, пов'язані зі
страхуванням різних видів, регулюються
нормами глави 67 ЦК України. Відповідно
до вимог ст. 999 ЦК України законом може
встановлюватись обов'язок фізичної або
юридичної особи бути страхувальником
життя, здоров'я, майна або
відповідальності перед іншими особами
за свій рахунок чи рахунок
заінтересованої особи (обов'язкове
страхування).

Із матеріалів справи вбачається, що між
потерпілим ОСОБА_3 та Фондом склалися
страхові правовідносини, які
регулюються спеціальним
законодавством, а саме: Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» від
18 січня 2001 року №2240-III (далі - Закон).

Матеріальне забезпечення та соціальні
послуги, що надаються за Законом, є
окремим видом загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян, що здійснюється Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (преамбула).

Враховуючи положення даного Закону,
зазначене страхування є обов'язковим
особистим страхуванням, а врегульовані
ним правовідносини не поширюються на
правовідносини Фонду, як страховика, з
іншими особами, відповідальними за
шкоду, заподіяну життю та здоров'ю
застрахованої особи та не передбачають
право Фонду зворотної вимоги до винної
особи.

Таке право зворотної вимоги переходить
лише відповідно до ст. 993 ЦК України,
згідно з положеннями якої до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки. Тобто право регресу виникає
лише у разі виплати страхового
відшкодування за договором майнового
страхування.

Таким чином, у разі проведення
страхових виплат за договором
особистого страхування право
зворотної вимоги страховика до особи,
відповідальної за заподіяння шкоди не
передбачено.

Здійснювані й відшкодовані Фондом
соціальні послуги та виплати є його
обов'язком у разі настання страхового
випадку, а тому здійснення таких виплат
застрахованій особі не є заподіяною
Фонду шкодою у розумінні ст.1166 ЦК
України і відповідно відділення Фонду
не є особою, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, та не набуває
права зворотної вимоги до винної особи
згідно з положеннями ч.1 ст.1191 ЦК
України.

За таких обставин, заявлені позовні
вимоги Сумського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 88, 212, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Сумського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через Зарічний
районний суд м. Суми шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
А.П.Сидоренко