АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Чупікової В.В.,
Галичанського А.Д.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: апелянта, його представника

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа
без самостійних вимог ОСОБА_4 про поділ
майна подружжя за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Глибоцького
районного суду Чернівецької області
від 29 травня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без
самостійних вимог ОСОБА_4 про поділ
майна подружжя.

Позовні вимоги обґрунтовував
слідуючими обставинами.

З 26.02.1978р. по 19.03.2014р. ОСОБА_1 перебував в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

За час спільного проживання під час
шлюбу було придбано та створено майно.

Позивач просив поділити майно, а
саме: визначити за позивачем право
власності на об'єкт незавершеного
будівництва - житловий будинок літ. «А»
загальною площею 229,00 кв. м., житлова
площа 141,5 кв.м.; визнати за
відповідачкою право власності на
об'єкт незавершеного будівництва -
житловий будинок літ. «Ж» загальною
площею 365,8 кв.м., житловою площею 192,4
кв.м., гараж літ. «Б», сарай літ. «В»,
сарай літ. «Г», убиральню літ. «Д», гараж
літ. «Е», вольєр літ. «Є»; залишити у
спільній сумісні власності за
позивачем і відповідачем колодязі
№1-2,№1-2, огорожу літ. №3-8, яму вигрібну

22-ц/794/1056/14
Головуючий у 1 інстанції Цуркан
В.В.

Категорія 46
доповідач Перепелюк
І.Б.

№9, вимощення №І-ІІ; виділити позивачу
меблі в гостинну кімнату (м'яка частина,
2 крісла та комод) виробник Румунія,
спальню кольору вишня виробництва
Румунія, до якої входить ліжко, шафа, 2
тумбочки, комод без дзеркала, кухню
малу світло-коричневого кольору
(стінка, куток), телевізор - марки
Самсунг, холодильник марки -Самсунг,
газову плиту Веко; виділити позивачці
меблі для столової - стіл та 12 стільців,
пенал кутовий з сервантом, 2 спальні -
спальню «Лола» білого кольору,
виробництво Польща, до якої входять -
ліжко, 2 тумбочки, комод із дзеркалом та
шафа, спальню «Сара» виробництво
Італія темно коричневого кольору до
якої входять - ліжко, 2 тумбочки, комод
із дзеркалом та шафа, кухню велику,
кухонний гарнітур виробництва Імпульс
сірого кольору, 3 люстри, телевізор
марки - Панасонік, холодильник марки
Самсунг, газову плиту Арістон; визнати
за позивачем та відповідачем право
спільної сумісної власності на
автомобіль марки HONDA CR V, 2008 року
випуску, д/н НОМЕР_1 вартістю 240000грн.;
стягнути з відповідача на користь
позивача 120000грн., що становить ?
вартості автомобіля; стягнути судові
витрати в розмірі 3654грн. та витрати на
правову допомогу в сумі 8000грн.

Рішенням Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 29 травня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без
самостійних вимог ОСОБА_4 про поділ
майна подружжя відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, просить рішення скасувати та
ухвалили нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Апелянт вважає оскаржуване рішення
незаконним та необґрунтованим.

Апелянт вказує, що судом безпідставно
було відмовлено у клопотанні про
визнання явки відповідача та третьої
особи обов'язковою та не надав оцінки
його показам в якості свідка.

Також ОСОБА_1 зазначає, що суд не взяв до
уваги те, що спірний автомобіль був
придбаний під час шлюбу та за спільні
кошти .

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційну скаргу
слід відхилити, рішення - залишити без
змін з наступних підстав.

При розгляді справи суд першої
інстанції дослідив всі представлені
сторонами докази, дав їм належну
оцінку, визначився з характером
правовідносин, що виникли між
сторонами, застосував відповідні норми
матеріального права.

Судом встановлено, що 26.02.1978р. між
ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був
зареєстрований шлюб.

19.03.2014р. рішенням Шевченківського
районного суду м.Чернівців шлюб між
сторонами був розірваний.

З державного акту на право власності на
земельну ділянку Серії ЯБ №443763 від
12.12.2005р. вбачається, що відповідач
ОСОБА_2 є власником земельної ділянки
площею 0,2500га у с.Грушівка, Волоківської
сільської ради цільове призначення
якої, для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та споруд.

Встановлено, що по АДРЕСА_1 самочинно
збудовано в період з 2006 по 2011 роки
житловий будинок літ. «А» загальною
площею 229,00 кв.м., житлова площа 141,5 кв.м.,
житловий будинок літ. «Ж» загальною
площею 365,8 кв.м., житловою площею 192,4
кв.м., гаражі літ. «Б» та літ. «Е», сараї
літ. «В» та «Г», вольєр літ. «Є»
загальною вартістю 2 959769грн.

Правовстановлюючих документів на
будинки немає. Зазначені будинки та
споруди є об»єктами самочинного
незавершеного будівництва, в
експлуатацію не здані.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог щодо поділу та визнання права
власності на самочинно збудовані та
незавершені будівництвом житлові
будинки та господарські споруди, суд
першої інстанції, керуючись
положеннями ст. 331 ЦК України, звернув
увагу на те, що право власності на
новостворене нерухоме майно виникає у
особи, яка створила це майно, після
закінчення будівництва об'єкта
нерухомості, введення його в
експлуатацію, отримання свідоцтва про
право власності та реєстрації права
власності.

Порядок визнання права власності на
нерухоме майно регулюється Законом
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" від 07.04.2004р. та «Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обмежень» затвердженого
постановою Кабінету міністрів України
від 17.10.2013р.

До виникнення права власності на
новозбудоване нерухоме майно право
власності існує лише на матеріали,
обладнання та інше майно, що було
використано в процесі будівництва,
відтак чинним законодавством не
передбачено можливості визнання права
власності на недобудоване нерухоме
майно та тим більше його поділ та
визнання за цими частками право
власності в судовому порядку.

Позивач не ставив питання про поділ
будівельних матеріалів, використаних
при будівництві вищевказаних будинків
та господарських споруд, а тому в
задоволенні позовних вимог позивача
про поділ та визнання права власності
за ним та відповідачкою на самочинно
збудовані та незавершені будівництвом
житлові будинки суд першої інстанції
відмовив.

Ці висновки суду першої інстанції є
правильними і доводи апеляційної
скарги їх не спростовують.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог щодо поділу меблів та побутової
техніки, суд першої інстанції зробив
висновок про те, що позивачем не
доведено наявність такого майна та
придбання його під час шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Позивачем не доведено належними та
допустимими доказами, що вказане ним
майно є спільним майном подружжя.

Доводи апеляційної скарги з цього
приводу не обґрунтовані та нічим не
підтвердженні. Позивачем зазначений
перелік меблів та побутової техніки,
які він просив поділити, однак жодних
доказів про наявність цього майна ні в
суді першої, ні в суді апеляційної
інстанції суду не представлено. До
таких доказів відносяться рахунки,
товарні чеки, паспорти, квитанції,
гарантійні талони, інші документи, а
також інші належні та допустимі докази,
що підтверджують придбання
зазначеного майна сторонами під час
шлюбу. Клопотання про забезпечення
доказів позивачем в суді першої
інстанції не заявлялося.
Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог щодо визнання за позивачем та
відповідачем право спільної сумісної
власності на автомобіль марки HONDA CR V, 2008
року випуску, д/н НОМЕР_1 вартістю
240000грн. та стягнення з відповідачки на
користь позивача 1/2 вартості
автомобіля, суд першої інстанції
виходив з наступного.

З представлених по справі доказів
було встановлено, що автомобіль марки
HONDA CR V, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1,
згідно довідки рахунку № 280119 від 13
лютого 2013 року був придбаний ОСОБА_3,
яка і є власником автомобіля. Угода
ніким не оспорювалася та не
оскаржувалася.

Отже, вимоги апелянта про
визнання автомобіля спільною сумісною
власністю подружжя та стягнення з
відповідачки на користь позивача
половини вартості автомобіля, є
безпідставними.

Посилання апелянта на те, що
спірний автомобіль був придбаний під
час шлюбу за спільні кошти подружжя не
підтверджені належними та допустимими
доказами по справі, та спростовуються
встановленими судом першої інстанції
обставинами.

Колегія суддів вважає, що рішення
суду першої інстанції є законним,
обґрунтованим, доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують,
підстав для його зміни чи скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 29 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :