У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
кредитним договором за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Чернівецької області від 28 серпня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернувся до суду з
указаним вище позовом, посилаючись на
те, що 4 квітня 2006 року з ОСОБА_4 укладено
кредитний договір, за умовами якого
останній отримав кредит у розмірі 9 208
доларів США на строк до 3 квітня 2013 року.
Взяті на себе зобов'язання ОСОБА_4 не
виконав, у зв'язку з чим станом на 27
січня 2014 року виникла заборгованість
за кредитним договором у розмірі
24 239 доларів 33 центи США.

Оскільки ОСОБА_5 згідно з договором
поруки поручилася перед кредитором за
виконання ОСОБА_4 свого зобов'язання, то
позивач просив суд стягнути з
відповідачів у солідарному порядку
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 193 672 грн 25 коп. та судові
витрати в розмірі 1 936 грн 72 коп.

Рішенням Садгірського районного суду
м. Чернівці від 31 березня 2014 року
в задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 28 серпня
2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано, ухвалено нове
рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк»
задоволено. Стягнуто в солідарному
порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь
банку заборгованість за кредитним
договором від 4 квітня 2006 року в розмірі
13 376 доларів 22 центи США, що є
еквівалентом 185 808 грн 72 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
оскаржуване рішення апеляційного суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального й
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що рішення
апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та задовольняючи
позов ПАТ КБ «ПриватБанк», на підставі
належним чином оцінених доказів,
поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України),
дійшов правильного висновку про те, що
позичальник, ОСОБА_4, порушив умови
кредитного договору, укладеного на
строк до 3 квітня 2013 року. У зв'язку з
цим, ураховуючи положення договору про
обов'язок щомісячних платежів, суд
стягнув кредитну заборгованість в
межах строку позовної давності та
обов'язку сплачувати ці платежі.

Зазначені висновки суду відповідають
правовій позиції, викладеній у
постановах Верховного Суду України від
6 листопада 2013 року № 6-116цс13 та від 17
вересня 2014 року № 6-53цс14, які згідно зі
ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для
судів.

Доводи касаційної скарги щодо
порушення прав поручителя,
ОСОБА_5, безпідставні, оскільки вона
судові рішення не оскаржила і
повноважень заявнику на представлення
її інтересів не надала.

Крім того, рішення суду, що набрало
законної сили, дії банка щодо
підвищення процентної ставки за
кредитним договором визнані
неправомірними з моменту його
підвищення, тому збільшення обсягу
відповідальності поручителя не
відбулось.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судове
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 28 серпня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник Б.І. Гулько С.Ф.
Хопта