Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/5423/14
Головуючий у 1 інстанції: Гавілей М.М.
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Токмацького районного суду
Запорізької області від 27 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
держави Україна в особі Державної
казначейської служби України про
відшкодування збитків, завданих
незаконними діями органів досудового
слідства, прокуратури та суду, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до держави України в
особі Державного казначейства України,
заміненого у ході розгляду справи на
належного відповідача в особі
Державної казначейської служби
України, в якому просив відшкодувати
моральну шкоду в сумі 200000 грн., завдану
незаконними діями органів досудового
слідства, прокуратури і суду.

Рішенням Токмацького районного
суду Запорізької області від 01
листопада 2013 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з Державної
казначейської служби за рахунок коштів
Державного бюджету України шляхом
списання з єдиного казначейського
рахунку на користь ОСОБА_3 моральну
шкоду в розмірі 156843 грн. В задоволенні
інших позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 17 грудня 2013
року зазначене рішення суду першої
інстанції змінено, а саме, резолютивна
частина рішення викладена в наступній
редакції: «Відшкодувати за рахунок
Державного бюджету України шляхом
списання Державною казначейською
службою України з рахунку державного
бюджету на користь ОСОБА_3 156846 грн.
моральної шкоди, завданої незаконним
діями органів досудового слідства,
прокуратури». В решті рішення залишено
без змін.

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся
до суду із заявою про винесення
додаткового рішення про відшкодування
судових витрат у справі за позовом
ОСОБА_3 до держави Україна в особі
Державної казначейської служби
України про відшкодування збитків,
завданих незаконними діями органів
досудового слідства, прокуратури та
суду.

Ухвалою Токмацького районного суду
Запорізької області від 27 жовтня 2014
року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про
винесення додаткового рішення про
відшкодування судових витрат у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
держави Україна в особі Державної
казначейської служби України про
відшкодування збитків, завданих
незаконними діями органів досудового
слідства, прокуратури та суду
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною
ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу суду.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю-доповідача,
пояснення представника Державної
казначейської служби України та
представника прокуратури, обговоривши
доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК
України суд, що ухвалив рішення, може за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
чи з власної ініціативи ухвалити
додаткове рішення, якщо: 1) стосовно
якої-небудь позовної вимоги, з приводу
якої сторони подавали докази і
надавали пояснення, не ухвалено
рішення; 2) суд, вирішивши питання про
право, не зазначив точної суми грошових
коштів, які підлягають стягненню,
майно, яке підлягає передачі, або які
дії треба виконати; 3) суд не допустив
негайного виконання рішення у
випадках, встановлених статтею 367 цього
Кодексу; 4) судом не вирішено питання
про судові витрати.

Із тексту заяви вбачається, що
ОСОБА_3, посилаючись на положення
статей 85, 220 ЦПК України, просить
ухвалити додаткове рішення про
відшкодування судових витрат, які
складаються з компенсації за відрив
від звичайних занять пропорційно від
розміру мінімальної заробітної плати
(а.с. 110, т.2).

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України
витрати сторін та їх представників, що
пов'язані з явкою до суду віднесені до
судових витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення сплачується іншою
стороною компенсація за відрив від
звичайних занять, яка обчислюється
пропорційно від розміру мінімальної
заробітної плати.

Відмовляючи ОСОБА_3 в ухвалені
додаткового рішення, суд правильно
виходив з того, що додаткове рішення
може бути ухвалене лише у випадках і за
умов, передбачених ст. 220 ЦПК України.
Оскільки вимоги про стягнення цих
судових витрат при розгляді справи в
суді першої інстанції не заявлялися,
документально не підтверджувалися і
судом при ухвалені рішення від 01.11.2013
року не вирішувалися, тому суд не може
шляхом ухвалення додаткового рішення
розв'язувати нові питання, які не
досліджувалися в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду.

Як роз'яснено у ч. ч. 1, 3 п. 20
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про
судове рішення у цивільній справі"
додаткове рішення може бути ухвалено
лише у випадках і за умов, передбачених
ст. 220 ЦПК України і не може змінити по
суті основного рішення або містити в
собі висновки про права та обов'язки
осіб, які не брали участі у справі, чи
вирішувати вимоги, не досліджені в
судовому засіданні. При порушенні
питання про ухвалення додаткового
рішення з інших підстав суд ухвалою
відмовляє в задоволенні заяви.

Крім того, зі змісту ч. 2 ст. 85 ЦПК
України вбачається, що таку
компенсацію можна отримати, якщо
сторона, на користь якої ухвалено
рішення, не працює і не має
самостійного доходу. Проте, заявник
отримує пенсію, що виключає можливість
отримання такої компенсації.

За таких обставин, ухвала суду
відповідає матеріалам справи та
закону. Підстав для її скасування
колегія суддів не вбачає, оскільки
відсутні правові підстави для
ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Токмацького районного
суду Запорізької області від 27 жовтня
2014 року по цій справі залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: