Справа №
Пр. № 2/333/2040/14
Комунарський районний суд м.
головуючого - судді
за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши
у відкритому судовому засіданні, в залі
суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітнього сина -
ОСОБА_3 В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що позивач з 23.06.1995 року
перебувала в шлюбі з відповідачем,
08.07.2010 року шлюб між ними було
розірвано. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем
та знаходиться на її утриманні. Позивач
працює лаборантом КУ «Запорізьке
обласне патологоанатомічне бюро»
Запорізької обласної ради, отримує
заробітну платню до 1 500 грн., інших
прибутків не має, матеріально не
забезпечена та потребує допомоги.
Місце роботи відповідача позивачу
невідоме, інших аліментних зобов'язань
відповідач не має. Посилаючись на
зазначене, а також враховуючи те, що
відповідач добровільно надавати
допомогу на утримання сина
відмовляється, просить суд стягнути з
відповідача на свою користь аліменти
на утримання неповнолітнього сина в
розмірі 1 286 грн. щомісячно, починаючи з
дати звернення до суду і до досягнення
У судовому засіданні позивач
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві, на позовних вимогах
наполягає і просить суд їх
задовольнити у повному обсязі.
Додатково пояснила суду, що відповідач
у травні 2013 року виїхав за межі України
і з цього часу ніякої матеріальної
допомоги на утримання сина не надає.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним
чином повідомлений судом про дату, час
і місце розгляду справи, повторно в
судове засідання не з'явився, причини
неявки суду не повідомив.
На підставі даних обласного
довідково-адресного підрозділу УДМС в
Запорізькій області ОСОБА_2
зареєстрований за вказаною у позовній
заяві адресою. Судом вживалися заходи
до встановлення місця перебування
відповідача та належного його
повідомлення про день, час і місце
розгляду справи. 16.08.2014 року в газеті
«Запорізька правда» була розташована
об'ява про виклик відповідача ОСОБА_2 у
судове засідання.
Оскільки суд не має відомостей про
причину неявки відповідача,
повідомленого належним чином,
відповідно до вимог ч. 4 ст. 169
Цивільного процесуального кодексу
України суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Суд, вислухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, вважає, що
позов підлягає задоволенню, виходячи
Судом встановлено, що сторони по справі
з 23.06.1995 року перебували у
зареєстрованому шлюбі, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу серії НОМЕР_2, виданого
відділом реєстрації актів
громадянського стану Комунарського
району м. Запоріжжя (а.с. 6).
Відповідно до свідоцтва про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_3, виданого 06.07.2010 року
Комунарським відділом реєстрації
актів цивільного стану Запорізького
міського управління юстиції, шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 7).
Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_4, виданого 24.12.1997 року відділом
реєстрації актів громадянського стану
Комунарської ради м. Запоріжжя (а.с. 8).
Син проживає з матір'ю - ОСОБА_1 і
находиться на її утриманні, що
підтверджується довідкою с місця
проживання про склад сім`ї позивача
Таким чином, судом встановлено, що на
цей час ОСОБА_3 повністю знаходиться на
утриманні позивача та проживає разом з
останньою. Добровільно відповідач
ОСОБА_2 матеріальної допомоги на
утримання спільної дитини не надає,
хоча є працездатним.
Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції
про права дитини, ратифікованої
Постановою Верховної Ради України від
27.02.1997 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного
кодексу України при вирішенні
будь-яких питань щодо дітей, суд
повинен виходити з якнайкращого
забезпечення інтересів дітей.
Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права
дитини, батько (батьки) або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.
На підставі ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 статті 183 Сімейного кодексу
України передбачено, що частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.
Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного
кодексу України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини і
платника аліментів, наявність у
останнього інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу
України встановлено, що аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.
Виходячи з матеріального становища
сторін та враховуючи стан їх здоров'я, а
також те, що відповідач в добровільному
порядку не сплачує аліменти на
утримання дитини, враховуючи те, що
відповідач не має на утриманні інших
непрацездатних осіб, зазначених у
статті 182 СК України та не надав суду
інших доказів, які б могли вплинути на
визначення розміру аліментів, суд
дійшов висновку, що відповідач має
можливість надавати позивачу
матеріальну допомогу на утримання
неповнолітньої дитини.
За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими,
підтверджуються матеріалами справи та
підлягають задоволенню.
Так як позивач при подачі позовної
заяви був звільнений від сплати
судового збору, тому з відповідача
відповідно до ст. 88
Цивільного-процесуального кодексу
України повинен бути стягнений судовий
збір на користь держави.
На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК
України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226, 367
ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Новомосковськ,
Дніпропетровської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
аліменти на користь ОСОБА_1, на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 1 286 (одна тисяча двісті
вісімдесят шість) грн. щомісячно,
починаючи з 04.06.2014 року і до досягнення
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовій збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 (шістдесят) коп.
Рішення в частині суми платежу за один
місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України, допустити до негайного
виконання.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
В.Б. Кулик