Справа №485/1747/14-ц 02.12.2014 02.12.2014 02.12.2014
Провадження №22-ц/784/3185/14
Справа № 22-ц/784/3185/14
інстанції: Квєтка І.А.
Суддя-доповідач апеляційного
суду: Коломієць В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого Шолох З.Л.

суддів Довжук Т.С., Коломієць
В.В.,

при секретарі Горенко Ю.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Снігурівського районного суду
Миколаївської області від 13 жовтня 2014
року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2014 року ОСОБА_3 в особі свого
представника ОСОБА_2, яка діяла на
підставі довіреності, звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
стягнення аліментів.

Вказувала, що вона є пенсіонеркою,
потребує стороннього догляду та витрат
на придбання ліків, додаткових витрат
по оплаті за житлово-комунальні
послуги, на що отримуваної пенсії не
вистачає. Відповідачі, які є її дітьми,
добровільно матеріальної допомоги не
надають, участі у догляді за нею не
приймають. Посилаючись на викладене,
просила стягнути з відповідачів на її
користь аліменти на її утримання в
розмірі по 500 грн. щомісячно з кожного.

Рішенням Снігурівського районного
суду Миколаївської області від 13
жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Стягнуто з відповідачів на
користь позивачки аліменти на її
утримання у розмірі по 200 грн. з кожного,
щомісяця, починаючи з дня набрання
рішенням законної сили. Стягнуто з
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на користь держави по
121грн.80коп. судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на необ'єктивність та
незаконність рішення суду, просив його
скасувати та ухвалити нове, яким
повністю відмовити у задоволенні
позовних вимог відносно нього.

Перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, одружена з ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_4, від шлюбу з яким мають
чотирьох повнолітніх дітей: ОСОБА_7,
1962р.н., ОСОБА_4, 1961р.н., ОСОБА_8, 1958 р.н.,
ОСОБА_2, 1955 р.н.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд, врахувавши
можливість надання коштів на утримання
позивачки її синами ОСОБА_7 і ОСОБА_8,
дійшов висновку про наявність правових
підстав для стягнення з її сина ОСОБА_2
та доньки ОСОБА_4 на користь позивачки
аліментів, оскільки остання за станом
здоров'я потребує матеріальної
допомоги, яку відповідачі в змозі
надавати.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з таким висновком суду
першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України
повнолітні дочка, син зобов'язані
утримувати батьків, які є
непрацездатними і потребують
матеріальної допомоги.

При вирішенні питання про стягнення
аліментів на батьків слід враховувати,
що вказане право батьків, якому
кореспондує обов'язок повнолітніх
дітей виникає за наявності двох умов:
непрацездатності батьків та наявності
у них потреби у матеріальній допомозі і
не залежить від майнового стану
повнолітніх дочки, сина.

Звільнення від обов'язку утримувати
матір, батька та обов'язку брати участь
у додаткових витратах можливі лише
коли буде встановлено, що мати, батько
ухилялися від виконання своїх
батьківських обов'язків, що
передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Відповідно до ст. 201 СК України
визначено обов'язкові умови та
підстави покладення на дітей обов'язку
утримувати своїх батьків: діти досягли
вісімнадцяти років; батьки є
непрацездатними за віком або за станом
здоров'я; батьки потребують
матеріальної допомоги; відсутні
обставини для звільнення дітей від
обов'язку утримувати своїх батьків.

Моментом виникнення обов'язку
утримувати своїх батьків є наявність
усіх вищеперерахованих умов.

Необхідність матеріальної допомоги
визначається в кожному конкретному
випадку в залежності від матеріального
становища батьків. До уваги
приймається отримання батьками пенсії,
державних пільг, субсидій, наявність у
батьків майна, що може приносити дохід,
тощо.

Вирішуючи спір, суд не звернув уваги,
що. свідченням потреби отримувати
сторонню матеріальну допомогу є
отримання матір'ю доходів, які є
меншими за прожитковий мінімум.

Згідно чинного законодавства, держава
забезпечує необхідним утриманням
непрацездатних осіб: пенсією за віком,
пенсією за віком, пенсією з
інвалідності, державною допомогою,
тощо.

Статтею 7 Закону України «Про державний
бюджет на 2014 рік» установлено у 2014 році
прожитковий мінімум на одну особу в
розрахунку на місяць для осіб, які
втратили працездатність, становить 949,00
грн.

Зі змісту довідки № 0354-05, виданої
управлінням Пенсійного фонду України в
Снігурівському районі Миколаївської
області від 24.03.2014р., розмір пенсії
позивача становить 1227,97 грн. (а.с. 13).

Таким чином, дохід позивача перевищує
встановлений Законом України «Про
державний бюджет на 2014 рік» розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Частково задовольняючи позов, суд на
зазначене уваги не звернув та не
поставив розмір державного утримання
позивачки у залежність від
прожиткового мінімуму, встановленого
державою на відповідний період.

За таких обставин, відповідно до ст. 309
ЦПК України рішення суду в частині
стягнення з ОСОБА_2 аліментів та
судового збору - підлягає скасуванню та
ухваленню в цій частині нового рішення
про відмову у задоволення позовних
вимог, заявлених до даного відповідача.

Відповідно до положень ч.1 ст. 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, а тому рішення суду
в частині стягнення аліментів з ОСОБА_4
не було предметом апеляційного
перегляду.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Снігурівського районного суду
Миколаївської області від 13 жовтня 2014
року в частині стягнення з ОСОБА_2
аліментів та судового збору - скасувати
і ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів -
відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу протягом двадцяти днів може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді