Справа № 645/5946/14
Провадження № 2/645/1973/14
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2014 року Фрунзенський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Алтухової О.Ю.,

секретар судового засідання - Анацька
К.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Страхового
товариства з додатковою
відповідальністю «ГАРАНТІЯ» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом про відшкодування шкоди,
завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди і просив
суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 3 151, 80
грн. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди, солідарно з
відповідачів СТзДВ «ГАРАНТІЯ» та
ОСОБА_2 23 730, 04 грн. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та
5000,00 грн. в якості відшкодування
моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2

В обґрунтування позову зазначено, що 08
грудня 2013 року у Фрунзенському районі
м. Харкова на перехресті проспекту
Московського з вул. Межлаука належний
позивачу автомобіль марки OPEL ASTRA д.н.з.
НОМЕР_3 під його керуванням було
пошкоджено в результаті зіткнення з
автомобілем марки MISUBISHI OUTLANDER держ.
номер НОМЕР_2 під керуванням водія
ОСОБА_2. Винуватцем ДТП є водій ОСОБА_2
про що свідчить постанова
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 15 січня 2014 року.
Цивільно-правова відповідальність
водія ОСОБА_2., пов'язана з
експлуатацією автомобіля марки MISUBISHI
OUTLANDER держ. номер НОМЕР_2, була
застрахована в СТзДВ «Гарантія» за
полісом № АС/8736133. З метою отримання
відшкодування збитків пошкодження
свого автомобіля 12.02.2014 року позивач
звернувся до СТзДВ «Гарантія» з
письмовою заявою про виплату
страхового відшкодування, яке йому не
виплачено по даний час. З часу
написання мною заяви про страхове
відшкодування та надання страховику
всіх необхідних документів пройшло вже
більше 90 днів. Страхове відшкодування
мені не сплачено. Дії страхової
компанії позивач оскаржив до
контролюючого органу державної влади -
Нацкомфінпослуг, разом з тим і цей
захід не призвів до виплати
відшкодування. Весь цей час водій
ОСОБА_2 не цікавилась станом справ, не
намагалась надати позивачу допомогу у
відновленні його пошкодженого майна.
Згідно замовленого страховиком Звіту
№ 04202 Про вартість матеріального
збитку завданого власнику
транспортного засобу OPEL ASTRA (державний
номер НОМЕР_3): вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу за
винятком 20% ПДВ на змінні складові
становить 23730,04грн.; вартість
матеріального збитку становить 26881,84
грн. СТзДВ "ГАРАНТІЯ" телефоном
повідомила позивача про те, що страхове
відшкодування, яке вони згодні
сплатити дорівнює різниці між вартістю
відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу за
винятком 20% ПДВ на змінні складові і
передбаченої полісом франшизи -
23730,04грн. (23730,04-0,00). Разом з тим, на
неодноразові прохання ОСОБА_1
виплатити страхове відшкодування йому
було повідомлено, що в компанії немає
коштів і скоро її визнають банкрутом.
Крім того в останній розмові з
представником страховика, позивачу
повідомили, що ОСОБА_2 навіть не
зверталась до СТзДВ «Гарантія» з
заявою про страховий випадок, тобто
вона навіть не виконала свої
зобов'язання визначені договором
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів для виплати позивачу
відшкодування і ніяким чином не
висловила своєї згоди на відшкодування
завданих нею збитків страховиком. У
зв'язку із чим, позивач, на підставі
положень ст.ст. 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України
та п. 16 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року N 4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» звернувся до
суду із вказаним позовом.

Представник позивача - ОСОБА_4, яка діє
на підставі довіреності, у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, надала пояснення по
суті позовних вимог так, як про це
зазначено вище в даному рішенні.

Відповідач ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилася, надала заяву
про розгляд справи за її відсутності,
позовні вимоги не визнала.

Представник відповідача СТзДВ
«ГАРАНТІЯ» у судове засідання не
з'явився, причини неявки суду не
повідомлено.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані сторонами
докази в їх сукупності, вважає
встановленими наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

08 грудня 2013 року о 15 год. 55 хв. по
пр. Московському в м. Харкові сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
водія автомобілю «Mitsubishi Outlander» д.н.з.
НОМЕР_4 ОСОБА_2 та водія автомобілю «Opel»
д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1

Постановою Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 15 січня
2014 року по справі № 645/12689/13-п
встановлено наявність вини ОСОБА_2 у
вчиненні вказаного ДТП та накладено
стягнення за ст. 124 КУпАП у вигляді
штрафу.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову з питань, чи мали місце ці дії
та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно ст.1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Особа, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, відповідає за
завдану шкоду, якщо вона не доведе, що
шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу
потерпілого.

Положеннями ст. 22 ЦК України
встановлено, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода). Збитки
відшкодовуються у повному обсязі, якщо
договором або законом не передбачено
відшкодування у меншому або більшому
розмірі.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі. Розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Звітом № 04202 складеним ТОВ
«Автопартнер-центр» встановлено, що
вартість матеріального збитку
завданого власнику транспортного
засобу «Opel» д.н.з. НОМЕР_3 складає 26 881, 84
грн. (а.с. 15-28).

Цивільно-правова відповідальність
водія ОСОБА_2 була застрахована згідно
полісу № АС/8736133 СТзДВ «ГАРАНТІЯ», куди
12 лютого 2014 року звернувся позивач
ОСОБА_1 із заявою про виплату
страхового відшкодування за
пошкоджений транспортний засіб (а.с. 13).

Судом встановлено, що страховиком
СТзДВ «ГАРАНТІЯ» було прийнято рішення
про виплату ОСОБА_1 страхового
відшкодування в сумі 23 730, 04 грн.
(страховий акт № 3692-ЦВ/2013), проте на час
розгляду справи вказана сума позивачу
не відшкодована (а.с. 29).

Відповідно до положень ст. 33
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» від 01 липня 2004
року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) у разі
настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати),
водій транспортного засобу, причетний
до такої пригоди, зобов'язаний: 33.1.4.
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього
Закону, - МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав
змоги виконати зазначений обов'язок,
він має підтвердити це документально.

10 грудня 2013 року водій ОСОБА_2
звернулася до СТзДВ «ГАРАНТІЯ» з
повідомленням про настання страхового
випадку по договору страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Факт даного звернення в судовому
засіданні не спростований. Представник
СТзДВ «ГАРАНТІЯ» у судове засідання не
з'явився та не пояснив суду про
обставини складення повідомлення № 299
від 24 липня 2014 року на адресу ОСОБА_1
щодо ненадходження від ОСОБА_2
відповідної заяви (а.с. 68).

Згідно ст. 36.2 Закону № 1961-IV
страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має
право на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення
про дорожньо-транспортну пригоду, але
не пізніш як через 90 днів з дня
отримання заяви про страхове
відшкодування зобов'язаний: у разі
визнання ним вимог заявника
обґрунтованими - прийняти рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та виплатити
його.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» оскільки
відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення статті 1194 ЦК, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку щодо письмового надання
страховику, з яким укладено
відповідний договір (у передбачених
випадках Моторному (транспортному)
страховому бюро України, далі - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. Наявність
такої згоди у вигляді відповідної
заяви цієї особи та виконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку з'ясовується судом першої
інстанції, у зв'язку з чим до участі у
справі може бути залучений страховик.

При відшкодуванні страховиком шкоди,
завданої особою, цивільно-правова
відповідальність якої застрахована,
така особа сплачує потерпілому різницю
між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

У разі невиконання особою,
відповідальність якої застрахована,
обов'язку письмового надання
страховику, з яким укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності (у
передбачених випадках - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка,
шкода відшкодовується завдавачем
шкоди.

Таким чином, суд приходить до висновку
про відсутність підстав для
солідарного стягнення з відповідачів
СТзДВ «ГАРАНТІЯ» та ОСОБА_2 суми
нарахованої страхової виплати, в
зв'язку із чим з відповідача СТзДВ
«ГАРАНТІЯ» на користь позивача ОСОБА_1
підлягає стягненню 23 730, 04 грн. в якості
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої ДТП.

Різниця між реальною сумою збитків,
завданих позивачу через пошкодження
належного йому автомобілю, та сумою
страхового відшкодування, нарахованою
страховою компанією, складає 3 151,80 грн.
(26 881, 84 грн. - 23 730, 04 грн.) і ця сума
підлягає стягненню з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивача.

Позовні вимоги в частині відшкодування
моральної шкоди підлягають частковому
задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Відповідно до пп. 3, 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31
березня 1995 року під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
чи бездіяльністю інших осіб. Розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Суд вважає, що з вини відповідача,
який не вчинив ніяких дій до
добровільного відшкодування
матеріальної шкоди, позивачу була
завдана моральна шкода, яка полягає у
душевних стражданнях, яких позивач та
його сім'я зазнали у зв'язку із
пошкодженням автомобіля, що знаходився
у володінні позивача.

При визначенні судом розміру
відшкодування завданої позивачу
моральної шкоди суд виходить із засад
розумності та справедливості і
враховуючи обставини, викладені вище,
суд оцінює моральну шкоду спричинену
позивачу з боку відповідача в 1000,00
гривень.

Питання щодо судових витрат суд
вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України. З
відповідачів на користь позивача
підлягають стягненню витрати на сплату
судового збору пропорційно до
задоволених судом вимог.

Згідно квитанції № ПН37194К від 15 липня
2014 року позивачем за подачу позовної
заяви майнового характеру сплачено 268,
81 грн., згідно квитанції № ПН37214К від 15
липня 2014 року за подачу позовної заяви
немайнового характеру сплачено 121, 80
грн.

З ТДВ СК «УКООПГАРАНТ» підлягає
стягненню судовий збір за позовні
вимоги майнового характеру у сумі 237
грн. 30 коп. (23 730, 04 грн. х 268, 81 грн./26 881, 84
грн.), з відповідача ОСОБА_2 підлягає
стягненню - 31, 51 грн. (3151, 80 грн. х 268, 81 грн.
/26 881, 84 грн.)

Судовий збір за вимоги немайнового
характеру сплачений позивачем у сумі
121, 80 грн. підлягає стягненню з
відвідача ОСОБА_2, окрім того, з даного
відповідача в дохід держави підлягає
стягненню недоплачений позивачем
судовий збір за вимоги немайнового
характеру у сумі 121, 80 грн.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 23, 1167, 1187, 1192 ЦК України, ст. 33, 36.2
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» від 01 липня 2004
року № 1961-IV, ст.ст. 3,10, 11, 61, 88, 169, 212-215 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Страхового
товариства з додатковою
відповідальністю «ГАРАНТІЯ» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої в результаті
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити частково.

Стягнути з Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«ГАРАНТІЯ» на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 23 730
(двадцять три тисячі сімсот тридцять)
грн.04 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 3 151(три тисячі сто п'ятдесят одну)
грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування моральної шкоди
1000 (одну тисячу) грн. 00 коп.

Стягнути з Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«ГАРАНТІЯ» користь ОСОБА_1 судовий збір
у сумі 237 грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 153 грн. 31 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір у сумі 121 грн. 80 коп.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками
судового розгляду до апеляційного суду
Харківської області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги. Іншими
особами, які брали участь у справі, але
не були присутніми у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: