АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №687/721/14-ц
Провадження №22-ц/792/1802/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Хмельницької області

в складі:
головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів:
Грох Л.М., Гринчука Р.М.,

при
секретарі : Гриньовій А.М.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 687/721/14-ц за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Чемеровецького районного суду
від 15 липня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до голови комісії Спілки з
організації вирішення майнових питань
колишнього КСП ССЗ "Вільховецька",
товариства з обмеженою
відповідальністю "Енселко Агро",
Вільховецької сільської ради
Чемеровецького району, ОСОБА_1, треті
особи, які не заявляють самостійні
вимоги щодо предмета спору, - Центр
надання послуг пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів з обслуговування
Городоцького, Чемеровецького та
Ярмолинецького районів УДАІ УМВС
України в Хмельницькій області,
реєстраційна служба Чемеровецького
районного управління юстиції, про
визнання права власності на майно.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ОСОБА_1, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в
и л а :

ОСОБА_3, звертаючись до суду з
позовом, вказував, що є власником
майнового паю члена колишнього КСП ССЗ
"Вільховецька" с. Вільхівці, вартістю
121368 грн. В березні 2014 року комісія по
розпаюванню, розглянувши його заяву
про виділення в натурі і передачу
майна, задоволила заяву та 20 березня 2014
року йому було виділено в натурі та
передано у власність майно, а саме :
частину обори, трактор Т 170-40, МАЗ - 54329,
рефрижератор-причіп 7010. Відповідно, як
власник, звернувся у Центр надання
послуг, пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів, з
обслуговування Городоцького,
Чемеровецького та Ярмолинецького
районів УДАІ УМВС України в
Хмельницькій області з заявою про
зняття з обліку транспортних засобів -
трактора Т 170-40, МАЗ- 54329,
рефрижератор-причіп 7010, а також
проведення реєстрації транспортних
засобів за ОСОБА_3, однак, у реєстрації
було відмовлено. Крім того, було
встановлено, що вказані транспортні
засоби зареєстровані за СТзОВ
"Вільхівчанка". Тому позивач, уточнивши
позовні вимоги, просив суд ухвалити
рішення яким визнати за ним, ОСОБА_3,
право власності на частину обори
(господарство № 1 мінеральних вод), що
знаходиться в с. Вільхівці,
Чемеровецького району, трактор Т 170-40,
колір-жовтий, тип шасі - гусеничний, МАЗ
- 54329, 1992 року випуску, колір - білий, шасі
№ ХТМ 543 к., тип - сідловий тягач - Е, об'єм
двигуна - 11150 D,
________________________________________________________________________
_______

Головуючий у першій інстанції - Борсук
В.О. провадження № 22-ц/792/1802/14

Доповідач - Костенко А.М.

Категорія № 2, 5

рефрижератор-причіп 7010, марка ОДАЗ 9786,
1983 року випуску, колір-білий, шасі
НОМЕР_1, тип-напівпричіп-рефрижератор -
Е.

Ухвалою Чемеровецького районного
суду від 1 липня 2014 року до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійні вимоги щодо
предмета залучено реєстраційну службу
Чемеровецького районного управління
юстиції.

Рішенням Чемеровецького районного
суду від 1 липня 2014 року в задоволенні
вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить скасувати рішення суду,
ухвалити нове, яким задоволити позовні
вимоги в повному обсязі, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального і процесуального
права. Вказує, що при вирішенні спору
суд посилався на результати перевірки,
проведеної прокуратурою
Чемеровецького району. Однак, на думку
апелянта, суд не дослідив належним
чином обставини перевірки і не
з'ясував, що перевірка проведена
невірно. При вирішенні спору, суд
послався на наказ Міністерства
аграрної політики № 62 від 14 березня 2001
року, який втратив чинність. Також, суд
помилково визначив в рішенні порядок
виділення майна в натурі, оскільки, як
зазначає апелянт, підставою позову є
відмова в реєстрації виділеного майна.

Судова колегія приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що в позовній заяві
ОСОБА_3 вказав, що на підставі свідоцтва
про право власності на майновий пай
члена колективного
сільськогосподарського підприємства
ССЗ "Вільховецька" (майнового
сертифікату) є власником майнового паю,
частка якого становить 121368 грн. Однак
саме свідоцтво про право власності на
майновий пай члена колективного
сільськогосподарського підприємства
ССЗ "Вільховецька" ОСОБА_3 в суд не
надав.

Актом приймання-передачі виділеного
майна в натурі в рахунок погашення
свідоцтва про право власності на
майновий пай член колишнього КСП ССЗ
«Вільховецька» с. Вільхівці
Чемеровецького району Хмельницької
області, комісією спілки з організації
вирішення питань колишнього КСП ССЗ
«Вільховецька» передано у власність
ОСОБА_3 в натурі його частину паю у
вигляді частини обори (господарство № 1
мінеральних вод), трактора Т170-40,
автомобіля МАЗ-54329,
рефрижератор-причепа 7010.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про
колективне сільськогосподарське
підприємство" майно колективного
підприємства належить його членам на
праві спільної часткової власності. На
підставі ст. 9 зазначеного Закону право
розпоряджатися своїм паєм член
підприємства набуває після припинення
членства в підприємстві. Тоді ж в нього
виникає право на пай натурою.

Відповідно до Указу Президента
України № 62/2001 від 29 січня 2001 року
Міністерству аграрної політики
України, Раді Міністрів Автономної
Республіки Крим, обласним, Київській та
Севастопольській міським, районним
державним адміністраціям необхідно
забезпечити утворення комісій з
організації вирішення майнових питань,
що виникають у процесі реформування
аграрного сектора економіки, а також
здійснення заходів, передбачених
пунктом 1 цієї статті, із залученням до
їх складу колишніх членів колективних
сільськогосподарських підприємств,
працівників органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування та
представників суб'єктів
господарювання, які було створено
внаслідок реорганізації чи на основі
майна, що належало ліквідованим
колективним сільськогосподарським
підприємствам, а Кабінету Міністрів
України затвердити у місячний строк
типове положення про комісію з
організації вирішення майнових питань,
що виникають у процесі реформування
аграрного сектора економіки.

Крім того, постановою Кабінету
Міністрів України від 28 лютого 2001 року N
177 затверджено Типове положення про
комісію з вирішення майнових питань, що
виникають у процесі реформування
аграрного сектору економіки.

У п. 3 цього Типового положення
зазначено, що основним завданням
комісії є уточнення складу і вартості
пайових фондів майна членів
підприємства, у тому числі
реорганізованих, де не завершено
процес паювання майна і не здійснено
належного оформлення та реалізації цих
прав відповідно до законодавства.

Пунктами 4, 5 цього Типового
положення визначені права комісії, які
зводяться до проведення розрахунків
щодо пайового майна, визначення
структури пайового фонду тощо.

Згідно з підпунктом 10 п. 4 Типового
положення комісія лише вносить
пропозиції щодо виділення групі осіб
(окремим особам), які є власниками паїв,
індивідуально визначених об'єктів із
складу майна реорганізованого
підприємства та передачі їх у спільну
власність.

Типовим положенням не
передбачено право комісії проводити
розрахунки майном пайового фонду з
іншими особами та (або) укладати
договори з особами, які б передбачали
розпорядження майном пайового фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, та
встановлено судом, позивач до зборів
власників майнових паїв із заявою про
виділення зі складу пайового фонду
колективного сільськогосподарського
підприємства належних йому майнових
паїв в натурі не звертався і таке
питання не було предметом вирішення
зборів власників майнових паїв.

В матеріалах справи відсутня заява
ОСОБА_3 по виділення йому майнового паю
в натурі, відсутнє і саме рішення
комісії про виділення ОСОБА_3 у
власність спірного майна, є лише акт
приймання-передачі, виділеного майна в
натурі в рахунок погашення свідоцтва
про право власності на майновий пай
член колишнього КСП ССЗ
«Вільховецька». Однак комісія з
організації вирішення майнових питань
не вправі приймати рішення про
виділення майнового паю в натурі, а тим
більше на підставі таких рішень
передавати майнові паї в натурі у
власність будь-яких осіб.

Таким чином звернення до суду з позовом
про визнання права власності на
майновий пай в натурі у вигляді частини
обори (господарство № 1 мінеральних
вод), трактор Т170-40, автомобіль МАЗ-54329,
рефрижератор-причіп 7010 без
попереднього вирішення вказаного
питання загальними зборами
співвласників майнових паїв є
передчасним, суд не вправі підміняти
рішення зборів всіх співвласників
майнових паїв, адже відповідно до ст. 358
ЦК України право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою, а у даному випадку у
відповідності до вимог чинного
законодавства на підставі рішення
зборів співвласників.

При цьому інші власники майновий паїв
колишнього КСП ССЗ «Вільховецька» до
участі в справі залучені не були, хоча,
як і позивач мають право власності на
відповідну частину спірного
розпайованого майна, вирішення даного
спору прямо впливає на їх права та
обов'язки і вирішення справи без їх
участі може призвести до суттєвого
порушення їх прав чи інтересів. З цих
підстав слід прийти до висновку, що
правильне вирішення даного спору без
участі інших співвласників майновий
паїв колишнього КСП ССЗ «Вільховецька»
неможливе.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_7
було видане доручення від імені
власників майнових паїв
розпоряджатись їх майном слід
відхилити. Адже, як вбачається з
матеріалів справи, майновий пай в
натурі позивачу був виділений на
підставі акту приймання-передачі
комісії спілки з організації вирішення
питань колишнього КСП ССЗ
«Вільховецька», членом якої є ОСОБА_7,
але не самим ОСОБА_7 Крім того в
матеріалах справи відсутнє доручення
на ім'я ОСОБА_7, на яке посилається
позивач.

Безпідставними є доводи апеляційної
скарги, що апелянт звернувся до суду з
позовом про визнання права власності
через відмову в його реєстрації, а не з
позовом про виділення майна в натурі.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Однак, як встановлено судом, акт
приймання-передачі майна від 20 березня
2014 року, складений комісією спілки з
організації вирішення питань
колишнього КСП ССЗ «Вільховецька» про
виділення в натурі майнового паю та
передачу його у власність позивача
суперечить нормам чинного
законодавства та підзаконним
нормативним актам, а тому не може
вважатись законною підставою набуття
права власності на майно.

При цьому позивач звернувся з позовом
до голови комісії спілки з організації
вирішення питань колишнього КСП ССЗ
«Вільховецька», яка передала йому
майно, хоча зазначає підставою позову
відмову в реєстрації спірного майна
органами УДАІ УВМС України, разом з тим,
дії вказаних органів по реєстрації
спірного майна, яке він вважає своєю
власністю, не оскаржує. Крім того
частина спірного майна у вигляді
частини обори (господарство № 1
мінеральних вод) не потребує
реєстрації органами УДАІ УВМС України.

Не заслуговують на увагу і доводи
апелянта про застосування судом при
вирішення спору положень наказу
Міністерства аграрної політики від 14
березня 2001 року № 62, яким затверджено
Порядок розподілу та використання
майна реорганізованих колективних
сільськогосподарських підприємств і
який втратив чинність.

У відповідності ч. 2 ст. 308 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

З врахуванням того, що рішення є
законним та обґрунтованим, правильним
по суті, ухвалено на підставі інших
норм чинного законодавства,
застосування судом при вирішення
спору піднормативного акту, який
втратив чинність у відповідності до
наказу Міністерства аграрної політики
і продовольства України № 253 від 11
квітня 2013 року, не тягне за собою
скасування рішення суду з таких
формальних підстав.

З огляду на викладене не спростовують
висновків суду щодо відмови у позові й
інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду відповідає матеріалам
справи, нормам процесуального права і
підстав для його скасування в межах
доводів скарги та заявлених вимог не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 27 липня 2011 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :
(підпис) Судді : (підписи)

З оригіналом згідно: Суддя
А.М. Костенко