Справа № 278/4171/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року

Житомирський районний суд
Житомирської області

у складі : головуючого судді - Баренко С.
Г,

за участю секретаря судового засідання
- Левченко С.О., представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Оліївської
сільської ради Житомирського району
(далі - Рада), ОСОБА_3 про визнання
недійсними рішень Ради та визнання
права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у позові проти Ради та ОСОБА_3
просить визнати недійсними та
скасувати рішення Ради від 04.11.2011, 17.04.2012
та 25.04.2012, що перешкоджали оформленню
позивачем права на спірну земельну
ділянку та визнати за ним право
власності на земельну ділянку площею
0,40 га для ведення особистого
селянського господарства по АДРЕСА_1
Житомирського району. Вимоги мотивує
тим, що у 1998 році він та його брат ОСОБА_4
отримали спадщину у вигляді житлового
будинку АДРЕСА_1 у частках 5/6 та 1/6
відповідно. Інше майно, зокрема частину
спірної земельної ділянки, ОСОБА_4 за
життя не прийняв, а отже Рада помилково
вважає, що ОСОБА_3, як спадкоємець
останнього має право на частину
земельної ділянки.

Представник позивача вимоги
підтримала.

ОСОБА_3 звернулася з клопотанням про
розгляд справи без її участі. Позов не
визнала, у вирішенні спору поклалася на
розсуд суду. Заперечень проти позову та
доказів на їх обґрунтування не надала

Представник Ради вважає, що
оскаржувані рішення Ради є цілком
законними, оскільки ОСОБА_4 не
відмовлявся від належної йому 1/6
частини ділянки у встановленому
порядку, а тому на даний час спірна
земельна ділянка не відноситься до
земель територіальної громади.

Дослідженим матеріалам справи
відповідають цивільні правовідносини.

Суд розглядає справу в межах заявлених
вимог.

13.07.1998 позивач, як спадкоємець за
заповітом після смерті матері ОСОБА_5
отримав свідоцтво про право на
спадщину на 5/6 частин житлового будинку
АДРЕСА_1 Житомирського району та
земельної ділянки площею 0,65 га, з яких
0,25 га - для обслуговування житлового
будинку і господарських будівель та 0,40
га для для ведення особистого
підсобного господарства (а.с. 4). Решту
спадщини, як обов'язкову частку, у
вигляді 1/6 частини наведеного майна
отримав брат позивача ОСОБА_4 за
свідоцтвом від 16.07.1998 (а.с. 5).
ІНФОРМАЦІЯ_1 останній помер. За життя
він оформив право власності лише на 1/6
частину житлового будинку. Будь-яких
правовстановлюючих документів на
отримання спірної земельної ділянки
(0,0666 га) у власність за життя ОСОБА_4 не
отримував.

Згідно зі ст.1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). У ст.ст. 1296, 1297
ЦК України зазначено, що оформлення
права на спадщину, в тому числі на
нерухоме майно, проводиться шляхом
видачі нотаріусом відповідного
свідоцтва.

Частиною 1 ст. 1276 ЦК передбачено, що у
випадку, якщо спадкоємець за заповітом
або за законом помер після відкриття
спадщини і не встиг її прийняти, право
на прийняття належної йому частки
спадщини, крім права на прийняття
обов'язкової частки у спадщині,
переходить до його спадкоємців
(спадкова трансмісія).

Таким чином, право на обов'язкову
частку є особистим, персоніфікованим.
Відповідно до п.п. "в" п. 11 Постанови
Пленуму ВСУ від 31.01.1992 року №2 "Про
судову практику в справах за скаргами
на нотаріальні дії або відмову в їх
вчиненні" передбачено, що спадкоємець,
який претендує на обов'язкову частку у
спадщині повинен подати заяву про
прийняття спадщини. Фактичне прийняття
обов'язкової частки у спадщині
законодавством не передбачено.

За правилами ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На думку суду, слушним є твердження
позивача, що спірна частина земельної
ділянки не належить ОСОБА_3 оскільки
остання не отримала та не могла
отримати її як спадщину у
встановленому законом порядку.

За таких обставин Рада не могла
стверджувати у своїх рішеннях про
належність спірної частини ділянки
ОСОБА_3 та відмовляти позивачу в
наданні дозволу на виготовлення
технічної документації саме з цих
підстав, що тягне за собою скасування
оспорюваних рішень в цій частині.

Відповідно до ст.19 Конституції України
орган державної служби, їх посадові
особи повинні діяти лише на підставі, в
межах та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Позивач з 1998 року відкрито
користується, обробляє та фактично
володіє спірною земельною ділянкою, що
за життя було відомо ОСОБА_4, проте
останній питань про усунення перешкод
у користуванні спірною ділянкою, або
про передачу її у власність не
порушував.

А тому, рішення Ради від 17.04.2014 року щодо
належності спірної земельної ділянки
площею 0,0666 га нині покійному братові
ОСОБА_4 є явно незаконним, оскільки
цивільна правоздатність фізичної
особи припиняється в момент її смерті
(ст. 25 ЦК України). Також неправомірними
є твердження Ради про належність 1/6
частини ділянки площею 0,40 га ОСОБА_3
(рішення від 04.11.2011 та 25.04.2012).

Таким чином, суд з урахуванням
принципів справедливості та
раціонального використання земельних
ресурсів (ст.ст. 5, 162 ЗК України) дійшов
висновку про ґрунтовність позову.

Керуючись: ст.ст. 1-5, 126, 162 ЗК України, ст.
ст. 15,16, 321, 328, 334, 1216, 1296, 1276, 1297 ЦК України,
ст. ст. 3, 11, 57, 60, 61, 88, 130, 197, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсними та скасувати:

рішення 9 сесії шостого скликання
Оліївської сільської ради
Житомирського району від 04.11.2011 в
частині залишення без задоволення
прохання ОСОБА_1 щодо надання дозволу
на виготовлення технічної
документації з землеустрою на 0,066 га
для ведення особистого селянського
господарства;

рішення 13 сесії шостого скликання
Оліївської сільської ради
Житомирського району від 25.04.2012 в
частині залишення без задоволення заяв
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 щодо надання їм у
приватну власність земельної ділянки
орієнтовною площею 0,07 га;

рішення 26 сесії шостого скликання
Оліївської сільської ради
Житомирського району від 17.04.2014 щодо
належності спірної земельної ділянки
площею 0,0666 га нині покійному братові
ОСОБА_4 (помер у 2005 році).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку площею 0,40 га по
АДРЕСА_1 Житомирського району,
призначену для ведення особистого
селянського господарства.

Рішення суду вступає в законну силу
після закінчення строку на апеляційне
оскарження.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Житомирської області через
Житомирський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С.Г.
Баренко