Справа № 279/498/13- ц
Провадження № 2/279/26/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31.10.2014 року Коростенський
міськрайонний суд Житомирської
області

в складі : головуючого-судді
Моголівець І. А

з секретарем Война Ю.С.,
Каленська І.О., Вербицька І.М., Мишко В.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника відповідача
Чайковської В.П., Старовойт І.П.

представника третьої особи
Клименко А.С.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Коростень цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного територіального
галузевого об'єднання Південно-Західна
залізниця, третя особа - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, про скасування актів про
нещасний випадок на підприємстві та
акту розслідування нещасного випадку,
визнання та встановлення факту
нещасного випадку пов'язаного з
виробництвом та таким, що стався з вини
роботодавця, зобов'язання відповідача
скласти нові акти, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до
відповідача, який уточнювала та
просить:

- скасувати акт розслідування
нещасного випадку від 14 травня 2013р., що
стався 23.07.2011р. о 19 годи.50 хв. на
відокремленому підрозділі ПЗЗ -
станції Коростень;

- скасувати акт № 2 про нещасний
випадок,пов'язаний з виробництвом від 14
травня 2013 року;

- визнати та встановити факт
нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 23
липня 2011 року під час слідування на
робоче місце, пов'язаним з
виробництвом, та таким, що стався з вини
роботодавця;

- зобов'язання відповідача скласти
нові акт розслідування та акт про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом форми Н-1, пов'язавши
нещасний випадок з виробництвом, та
таким, що стався з вини роботодавця.

Позивач мотивувала свій позов тим,
що нещасний випадок, який стався з нею 23
липня 2011 року о 19 годині 50 хвилин, виник
не з її вини, а з вини відповідача, так
як пішохідна доріжка, по якій вона
слідувала, не мала твердого покриття чи
настилів, крім того шльопанці, в яких
вона йшла мала платформу висотою 5 см.,
що є низьким взуттям.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала в повному обсязі з
підстав зазначених в позовній заяві, а
також пояснила, що її взуття "шльопанці"
мало суцільну підошву висотою до 5 см
було закрите, а пішохідна доріжка була
ґрунтова, волога з калюжами, місцями
поросла травою, ніякого твердого
покриття не мала, в зв'язку з чим вона
обходячи калюжу по траві чи оступилася,
чи підскользнулася та впала, отримала
тілесні ушкодження. ЇЇ ноги та взуття
були сухі, взута була на босу ногу.
Доріжка була натоптана, мала камені
різних розмірів. При слідуванні на
робоче місце вона мала право бути у
власному взутті, а не спеціальному
взутті, яке вона одягає безпосередньо
на робочому місці.

В подальшому надала пояснення, що
інструкція з охорони праці за її
посадою відповідачем підроблена, так
як в неї внесено пункт 2.4, якого раніше в
ній не було. Надати копію інструкції з
охорони праці яка була їй видана,
знаходилась на її робочому місці де не
було пункту 2.4 в такій редакції як її
надали представника відповідача вона
не змогла так як не зробила її копію.
Про відсутність такого пункту говорить
відсутність посилання на п.2.4 в Акті за
першим розслідуванням та наявність
такої посилки в Акті другого
розслідування, а також неправильність
логічної побудови інструкції, так як
п.2.4, де вказані вимоги до взуття, є
тільки в розділі безпеки перед
початком роботи, а в інших розділах
відсутня.

Представники відповідача в
судовому засіданні позов не визнали в
повному обсязі. Зазначили, що винною у
нещасному випадку є саме ОСОБА_1, так як
вона не дотрималась вимог інструкції з
охорони праці в частині того, що не
дбала про особисту безпеку і здоров'я
під час перебування на території
підприємства, мала право бути в
особистому взутті, але не була в
низькому закритому взутті, її взуття -
висотою до 6 см. є високим, а не низьким.
В особистому поясненні під час
перевірки сама повідомила, що
оступилася. Доріжка, якою слідувала
позивач мала тверде покриття із щебеню
і відсіву. Інструкція з охорони праці
за посадою позивача на час розгляду
справи у суді не збереглась, так як в 2012
році була оновлена, а оригінал знищено,
однак в час коли проводились
розслідування копії такої інструкції
надавались в Південно-західну
залізницю, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, в Держгірпромнагляд і в
цих установах вони збереглись і
редакція пункту 2.4 в них така ж, яка
використовувалась при розслідуваннях
та в наданій до суду. Щодо наявності
п.2.4, де вказані вимоги до взуття, в
розділі безпеки перед початком роботи,
та відсутності в інших розділах
пояснили, що структуру і зміст
інструкції визначає роботодавець, і
вимога щодо висоти взуття перед
початком роботи при її виконанні
розповсюджується і на робочий час. В
подальшому інструкція була
вдосконалена, і така вимога вже вказана
у всіх розділах. Крім того вимога щодо
взуття є на їх підприємстві, а
наприклад на підприємствах інших міст
чи областей може бути відсутня.
Відсутність посилання на п.2.4 в Акті
першої перевірки це рішення всієї
комісії, які послались тільки на п.1.9 і
не послались на п.2.4. Після введення у 2012
році в дію нових інструкцій з охорони
праці інструкція № 24 від 2009 року була
знищена, а залишена тільки її копія. Акт
знищення не складався.

Представник третьої особи Клименко
А.С. пояснив, що у даному спорі вини
роботодавця немає, винною являється
сама позивач, так як не дотрималась
інструкції з охорони праці. При
проведенні розслідувань даного
нещасного випадку комісією
використовувались всі документи
надані роботодавцем та потерпілою. В
ході першого розслідування надавався
саме оригінал інструкції, а в ході
другого розслідування надавалась
завірена копія інструкції.

В судовому засіданні Клименко А.С. як
службова особа Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань надав суду для огляду
справу з двох розслідувань за фактом
нещасного випадку з позивачем в якій
знаходяться копії інструкцій, які
надавались відповідачем саме в час
розслідувань, тобто в 2011 році та в 2013
році, всі учасники судового розгляду
впевнились в тому, що в даних
інструкція наявний пункт 2.4 саме в тій
редакції, яка надана відповідачем і
стосується вона одягу та низького
закритого взуття працівника.

Вислухавши пояснення позивача та
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 23 липня 2011 року
о 19 годині 50 хвилин ОСОБА_1, яка працює
оператором поста централізації
станції Коростень ДТГО
Південно-західна залізниця, після
інструктажу по встановленому маршруту
слідувала до свого робочого місця.
Проходячи навпроти сигналу М82 в між
колійній 53 колії вона впала та отримала
пошкодження лівого голене ступневого
суглобу.

В протоколі опитування ОСОБА_1 вказала,
що була в шльопанцях на платформі
висотою приблизно 6 см., оступилась,
підвернула ногу та різко впала,
причиною травмування вважає своє
взуття і вологу погоду від якої нога
зіскользнула з платформи шльопанців.

Відповідно до протоколу огляду місця,
де стався нещасний випадок, від 10.08.2011р.,
потерпіла на момент травмування не
була одягнута в спецодяг, спецвзуття та
сигнальний жилет, що і не є обов'язковим
при слідуванні до робочого місця.

08 вересня 2011 року відповідачем
складено Акт розслідування нещасного
випадку та Акт № 1 Про нещасний випадок
на підприємстві, не пов'язаний з
виробництвом, згідно висновків яких
нещасний випадок вважався не
пов'язаним з виробництвом, взятий на
облік як невиробничий, а ОСОБА_1
допустила порушення п.1.9 Інструкції з
охорони праці № 24 для оператора поста
централізації станції Коростень від
17.06.2009р. так як перебуваючи на території
станції не дбала про особисту безпеку і
здоров'я і знаходилась у взутті на
високій платформі.

14 травня 2013 року, в ході розгляду
справи судом, відповідач провів
повторне розслідування нещасного
випадку та склав нові Акт
розслідування нещасного випадку та Акт
№ 2 Про нещасний випадок пов'язаний з
виробництвом, в результаті чого
попередні акти втратили свою юридичну
силу. Згідно висновків даних актів,
нещасний випадок з ОСОБА_1 вже
вважається пов'язаним з виробництвом,
як такий що стався під час пересування
по території підприємства станції
Коростень перед початком роботи по
встановленому маршруту, нещасний
випадок взятий на облік як виробничий,
винуватою в настанні нещасного випадку
визнано ОСОБА_1 як таку, що порушила
ст..14 ЗУ "Про охорону праці" та п.1.9
Інструкції з охорони праці № 24 для
оператора поста централізації станції
Коростень від 17.06.2009 р. так як
перебуваючи на території станції не
дбала про особисту безпеку і здоров'я,
та п.2.4 Інструкції, так як на території
станції повинна знаходитись у низькому
закритому взутті, а знаходилась в
шльопанцях з висотою підйому 6 см.

Таким чином, позивач змінив всі свої
висновки крім висновку про винуватого
в нещасному випадку, якою вважає ОСОБА_1

Згідно ст..14 ЗУ "Про охорону праці",
працівник зобов'язаний дбати про
особисту безпеку і здоров'я, а також про
безпеку і здоров'я оточуючих людей в
процесі виконання будь-яких робіт чи
під час перебування на території
підприємства, знати і виконувати
вимоги нормативно-правових актів з
охорони праці.

Інструкція з охорони праці № 24 для
оператора поста централізації станції
Коростень, затверджена наказом
начальника станції від 17 червня 2009 року
№ 287 містить такі положення:

- пункт 1.9 - оператор поста
централізації під час виконання робіт,
або під час перебування на території
станції повинен дбати про особисту
безпеку і здоров'я;

- пункт 2.3 - після закінчення
інструктажу на своє робоче місце
оператор поста централізації прямує
встановленим маршрутом службового
проходу;

- пункт 1.17 - оператори поста
централізації повинні бути
забезпечені спецодягом, спецвзуттям та
іншими засобами індивідуального
захисту відповідно до вимог норм
безоплатної видачі спеціального одягу,
спеціального взуття та інших засобів
індивідуального захисту працівникам
залізничного транспорту України, а
саме: чоботами юхтовими та черевиками
юхтовими жіночими із строком носіння 24
місяці.

Відповідно до пункту 1.2 Положення
"Про порядок забезпечення працівників
спеціальним одягом, спеціальним
взуттям та іншими засобами
індивідуального захисту"
Затвердженого Наказом від 24.03.2008р. № 53
Держаного комітету України з
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду, на роботах зі
шкідливими та небезпечними умовами
праці, а також роботах, що пов'язані із
забрудненням, або тих, що здійснюються
в несприятливих метеорологічних
умовах, працівникам видаються
безоплатно за встановленими нормами
спеціальний одяг, спеціальне взуття та
інші засоби індивідуального захисту.
Роботодавець зобов'язаний забезпечити
за свій рахунок

придбання, комплектування, видачу та
утримання ЗІЗ відповідно до
нормативно-правових актів з охорони
праці та колективного договору.

Відповідно до "Норм безплатної
видачі спеціального одягу,
спеціального взуття та інших засобів
індивідуального захисту працівникам
залізничного транспорту України",
затверджених наказом Державного
комітету України з нагляду за охороною
праці від 21.01.2004 N 12, оператор поста
централізації забезпечується чоботами
юхтовими, черевиками полегшеними
(жіночими) із строком носіння 24 місяці.

Таким чином судом встановлено, що
ОСОБА_1 під час перебування на
території станції слідуючи на робоче
місце не повинна була бути в
спеціальному взутті, а була взута у
власне цивільне взуття.

Згідно наданих позивачем фотокарток
взуття в якому вона була при даній
події, судом встановлено, що висота
підйому каблука має близько 40-50 мм. Крім
того дане взуття не закрите, передня та
задня частина взуття повністю
відкрита.

Відповідно до ГОСТ 3927-88 "Колодки
взуттєві", який використовується при
виробництві взуття, (доповнення 5),
висота п"яточної частини в 50 мм є
"високою", а "низькою" висотою є взуття
до 25 мм.

Таким чином, посилання позивача на
те, що вона була у низькому закритому
взутті не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні.

Крім того, Наказом Міністерства
економіки та з питань європейської
інтеграції Україниі Міністерства
промислової політики України від 291/457
від 17.10.2002 року "Про затвердження
Рекомендацій щодо визначення
характеру дефекту взуття та умов його
експлуатації" надано перелік
прихованих дефектів взуття, вказані
правила вибору та експлуатації взуття,
догляду за ним.

Позивач не надав суду достовірних
даних про стан взуття, наявність чи
відсутність дефектів, даних про його
експлуатацію та догляд за ним. Тобто
пояснення позивача, що взуття було в
належному стані, правильно
експлуатувалось, було не пошкоджене та
взагалі підходило для носіння на
доріжках такого типу де сталось
падіння, нічим не підтверджується.

Відповідно до "Правил безпеки праці
для працівників залізничних станцій і
вокзалів" затверджених наказом
Державного комітету України з
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду від 12.03.2007р. № 44:

- підпункт 2.2.1. На станції
розробляються та затверджуються схеми
службових маршрутів для проходу
працівників.

- підпункт 2.2.2. Схеми маршрутів
проходу працівників станції до робочих
місць вивішуються в службово-технічних
приміщеннях.

- підпункт 2.2.3. Пішохідні доріжки
повинні мати тверде покриття, бути
облаштовані в найбільш зручних місцях,
віддалених від головних колій і
районів з інтенсивною маневровою
роботою, та забезпечувати безпечний
прохід працівників до робочих місць;

Як видно з матеріалів справи, а також
як пояснила позивач та визнав
відповідач, позивач слідувала саме
службовим маршрутом, і від нього не
відхилялась. Суду надано схему
службових маршрутів. Інших нещасних
випадків на підприємстві у вказаний
час не зафіксовано.

Законодавчо поняття "твердого
покриття" в Україні не визначено.
Наказом Мінжитлокомунгоспу від 01 липня
2009 року № 193 тверде покриття
визначається як - цементобетонне,
асфальтобетонне покриття, чорне шосе і
чорні гравійні дороги, біле шосе
(щебеневе, шлакове, гравійне), бруківки,
включаючи булижні.

Наказом Державної служби
автомобільних доріг України від 19
липня 2006 року N 284 "Про затвердження форм
звітності у сфері дорожнього
господарства та Інструкцій щодо їх
заповнення", затверджено Типи
дорожнього покриття:

цементобетонне - удосконалене
покриття капітального типу, монолітне,
що споруджується з цементобетонних
сумішей, які ущільнюються на місці
робіт, або збірне покриття із
залізобетонних плит;

асфальтобетонне - удосконалене
покриття капітального типу, яке
збудовано з ущільнених
асфальтобетонних сумішей (гарячих,
теплих);

чорне шосе (щебеневе, гравійне) -
удосконалене покриття полегшеного
типу зі щебеневих та гравійних
матеріалів, які оброблені рідкими
органічними в'яжучими;

біле шосе (щебеневе, шлакове, гравійне)
- покриття перехідного типу з
подрібнених кам'яних матеріалів, які
укладаються шарами (спочатку великі
фракції, потім - більш дрібні), з
розклинкою дрібним щебенем і
ущільненням шарів;

бруківка - дорожнє покриття
перехідного типу із булижного або
колотого каменю;

Фракції гранітного щебеню та їх
застосування :0-2 мм, 0-5мм (гранітний
відсів): найдрібніші фракції
гранітного щебеню, застосовуються,
окрім дорожньо-будівельних робіт, для
відсипання доріжок.

Згідно (ДСТУ Б В.2.7-75-98 Будівельні
матеріали. Щебінь та гравій щільні
природні для будівельних матеріалів,
виробів, конструкцій та робіт. Технічні
умови.) 3.1 Крупный заполнитель (КРЗ) -
неорганический зернистый сыпучий
материал из природных плотных горных
пород с зернами крупностью свыше 5 мм до
80 мм включительно.

3.2 Щебень - КР3, получаемый дроблением
горных пород, гравия и валунов, попутно
добываемых вскрышных и вмещающих пород
или отхо дов предприятий по
переработке руд (черных, цветных и
редких металлов металлургии) и
неметаллических ископаемых других
отраслей промыш ленности с последующим
рассевом продуктов дробления.

3.3 Гравий - КРЗ, получаемый рассевом
природных гравийно-песчаных смесей.

4.2 Зерновой состав. 4.2.1 КРЗ выпускают в
виде следующих основных фракций: св. 5
до 10 мм вкл.; св. 10 до 20 мм вкл., св. 20 до 40
мм вкл., св. 40 до 80 (70) мм вкл.

4.2.2 По согласованию изготовителя с
потребителем допускается вы пускать
КРЗ в виде смесей указанных в 4.2.1
фракций или любого другого зернового
состава, в том числе
нефракционированные, при условии соблю
дения указанных в договоре на поставку
продукции обязательных требо ваний
настоящего стандарта.

Сторонами були надані фотокартки
доріжки, якою слідувала позивач до
робочого місця, однак всі фотокартки не
відображають стан доріжки на момент
падіння позивача, так як зроблені в 2013
році, тобто більше ніж 2 роки після
події, тому судом до уваги не беруться.

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_9, показали, що
позивач підскользнулась, а ОСОБА_10
показав, що вона споткнулась, всі
свідки показали, що прохід мав вигляд
натоптаної мокрої доріжки, на ньому
була і калюжа.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_11 пояснив, що він є
головним державним інспектором
Державної інспекції нагляду у
машинобудуванні на транспорті і
зв'язку територіального управління яке
охоплює Південно-Західну залізницю.
Він проводив перевірку за скаргою
позивача в ході якої прийшов до
висновку, що даний випадок стався з
вини позивача, а не роботодавця.

В судовому засіданні ОСОБА_11 як
службова особа інспекції надав суду
для огляду справу з перевірки за
скаргою позивача по питанню неналежної
якості доріжки де вона впала. В справі
знаходяться копія інструкції від 2009
року, яка надавались відповідачем саме
в час перевірки, всі учасники судового
розгляду впевнились в тому, що в даній
інструкції наявний пункт 2.4 саме в тій
редакції, яка надана відповідачем і
стосується вона одягу та низького
закритого взуття працівника. Підстав
для повторно розслідування по даному
випадку він не вбачає.

Згідно листа відокремленого
підрозділу "Коростенська дистанція
колії", в 2010 році на колії № 53
проводилась заміна шпал та
щебенево-гравійного стану ґрунту,
пішохідна доріжка була відновлена, а
листом № 102 від 17.02.2014р. повідомила, що
після проведення ремонтних робіт були
застосовані гравій і щебінь, верхній
шар вирівняний та утрамбований.

Тобто за рік до травмування
проводилось відновлення доріжки, цілий
рік позивач ходила вказаною доріжкою і
травм не отримувала.

Згідно довідки метеорологічної
станції Коростень, в день, що передував
події йшов дощ.

Відповідно до Актів від 07.07.2011р. та
від 12.07.2011р. складених службовими
особами відповідача, за допомогою
кущоріза приводилась до естетичного
стану територія станції.

Таким чином, судом встановлено, що
позивач при падінні не перебувала у
низькому закритому взутті. Взуття в
якому вона перебувала не було закрите,
а мало повністю відкриті передню та
задню частини. Позивач не дотрималась
обов'язку знаходитись у низькому
закритому взутті, що і стало однією із
причин падіння. Крім того, позивач
слідуючи службовим проходом повинна
була врахувати дощ, що нещодавно
пройшов, так як прохід знаходиться під
відкритим небом. Суд також враховує
первинні пояснення позивача
безпосередньо після падіння та
пояснення надані нею в суді, які
відрізняються, і вважає більш точними і
такими, що правильно відображають
обстановку ті, які були надані
безпосередньо після падіння в тому
числі написані власноручно позивачем.

Відповідно до Наказу № 210 від 26.03.2012р.
"Про введення в дію інструкцій з
охорони праці", на підприємстві
відповідача втратили силу ряд
інструкцій з охорони праці за різними
спеціальностями в тому числі і
інструкція оператора поста
централізації станції.

Згідно довідки № 503/ДС від 24.04.14р.
інструкція з охорони праці № 24 від
17.06.2014 року була знищена, акт нищення не
складався.

Заперечуючи проти присутності пункту
2.4 у вказаній інструкції позивач також
пояснила, що в неї на робочому місці на
стіні довгий час висіла вказана
інструкція, однак жодної копії з неї
вона не зробила.

Пояснення позивача про відсутність п.2.4
в інструкції крім її слів нічим не
підтверджуються, посилання на
нелогічність побудови інструкції є її
припущеннями і власною думкою.

Виходячи з даних журналів інструктажів
з охорони праці на підприємстві,
журналів обліку та видачі інструкцій з
охорони праці, в яких наявні записи про
проходження таких інструктажів
позивачем, в період що передував події
та після події, з її підписами, які
ОСОБА_1 оглянула і не заперечує
відповідність цих підписів їй, суд
приходить до висновку про відсутність
порушення відповідачем вимог
законодавства з охорони праці.

Відповідно до ст..11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до вимог цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст..10 та ст.60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених кодексом.

Позивач не довів в судовому
засіданні, та не надав належних,
допустимих та достатніх доказів того,
що на час нещасного випадку службовий
прохід не мав твердого покриття, що її
взуття відповідало всім критеріям з
охорони праці та що пункт 2.4 її
інструкції з охорони праці не
відповідає дійсності.

За таких обставин, суд не знаходить
підстав для задоволення позову.

А тому, керуючись ст. ст. 213 - 218, 88 ЦПК
України, 11, 15-16, 60 ЦК Українисуд, -

В
И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державного територіального галузевого
об'єднання Південно-Західна залізниця,
третя особа - Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, про скасування актів про
нещасний випадок на підприємстві та
акту розслідування нещасного випадку,
визнання та встановлення факту
нещасного випадку пов'язаного з
виробництвом та таким, що стався з вини
роботодавця, зобов'язання відповідача
скласти нові акти - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особа, яка не
була присутня у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
може подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, а в разі подання
апеляційної скарги - після розгляду
справи апеляційним судом, якщо рішення
не було скасовано.

Суддя Коростенського міськрайонного
суду І.А.
Моголівець