Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4315/14
Головуючий у 1 інстанції Бабенко С.С.
Суддя-доповідач Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

Головуючого: Кримської О.М.,

Суддів: Маловічко С.В.,

Воробйової І.А.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Дзержинського міського суду
Донецької області від 03 червня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Новгородської селищної Ради,
реєстраційної служби Дзержинського
міського управління юстиції про
визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Дзержинського міського суду Донецької
області, з позовом до Новгородської
селищної Ради, реєстраційної служби
Дзержинського міського управління
юстиції про визнання права власності.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що рішенням виконавчого
комітету Новгородської селищної ради
Донецької області № 9 від 08 серпня 1957
року ОСОБА_3 була надана у безстрокове
користування земельна ділянка площею
639 кв.м. для будівництва будинку за
адресою: АДРЕСА_1

На підставі рішення виконавчого
комітету Новгородської селищної ради
м. Дзержинська Донецької області № 9
від 08 серпня 1957 року був зроблений
проект планування та забудови
земельної ділянки НОМЕР_1 площею 1230,5
кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, який був
узгоджений з головним архітектором м.
Дзержинська.

Згідно з проектом виконуючи всі
державно-будівельні норми та санітарні
правила з 1957 року до 1982 року, ОСОБА_3
збудував будинок з надвірними
будівлями за адресою: АДРЕСА_1

На підставі законодавчих та
нормативно-правових актів УРСР та
України будинки і домоволодіння, які
належали громадянам на праві особистої
власності, не підлягали до здачі в
експлуатацію. Порядок та процедуру
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів вперше було
встановлено на законодавчому рівні 05
серпня 1992 року постановою Кабінету
Міністрів України № 449 "Про порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів недержавного
замовлення".

Відповідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (житлові будинки, будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва.

На початку 1988 року у зв'язку з тяжкою
хворобою ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_2
проживати в його будинку за адресою:
АДРЕСА_1, пояснівши свій вчинок тим, що у
нього є квартира, а працювати на
земельній ділянці він не може.

Через два року ОСОБА_3 помер.

З початку 1988 року та по сьогоднішній
день ОСОБА_2 разом з жінкою продовжують
проживати у вказаному житловому
будинку.

Добросовісно та безперервно володіють
та відкрито користуються даним
нерухомим майном та земельною
ділянкою, доглядають за будинком та
утримують його, постійно роблять в
ньому поточний та капітальний ремонти.

На підставі викладеного, позивач,
просив суд, визнати за ОСОБА_2 право
власності на житловий будинок з
господарськими спорудами за адресою:
АДРЕСА_1 в порядку набувальної
давності.

Рішенням Дзержинського міського суду
Донецької області від 03 червня 2014 року
в позові відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішення,
ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на необґрунтованість
судового рішення, просив скасувати
рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове рішення, яким визнати за
ОСОБА_2 право власності на житловий
будинок з господарськими надвірними
спорудами, розташований за адресою:
АДРЕСА_1 які позначені літерами:
будинок - А, а, загальною площею - 24,4 кв.м,
житлова площа - 10,6 кв.м, літня кухня - В,
вбиральня - Г, погріб - п/г, огородження -
N, в порядку набувальної давності.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції правильно виходив з
положень ст. 344 ЦК України про
набувальну давність та фактичних
обставин справи.

Колегія суддів вважає, що висновок суду
є вірним. Розглядаючи спір, суд першої
інстанції, у відповідності до вимог ст.
212-214 ЦПК України повно, всебічно та
об'єктивно з'ясував обставини справи на
які посилалися сторони, дав належну
правову оцінку правовідносинам, які
склалися між учасниками процесу, та
закон, що їх регулює.

Як встановлено в суді першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
що згідно копії паспорту позивача,
ОСОБА_2 зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_2 з 05 вересня 1998 року. (а.с. 9).

Згідно довідки КП «БТІ м. Дзержинська»
користувачем будівлі, яка знаходиться
в АДРЕСА_1 є ОСОБА_2, юридичних
документів в БТІ не має. (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років, набуває право власності
на це майно (набувальна давність), якщо
інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Виходячи зі змісту зазначеної статті,
обставинами, які мають значення для
справи, і, які у відповідності до ч. 1 ст.
60 ЦПК України повинен довести саме
позивач є: законний об'єкт володіння,
добросовісність володіння,
відкритість володіння, давність
володіння та його безперервність
(тобто строк володіння).

Ні в суді першої інстанції ні в
апеляційному суді, позивач не надав
належних доказів щодо належності
спірного будинку на праві власності
іншій особі та того, що позивач
добросовісно, відкрито, безперервно
володіє спірним нерухомим майном
протягом десяти років.

За таких обставин, судова колегія
дійшла висновку, що рішення суду є
законним та обґрунтованим, ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для
скасування рішення та ухвалення нового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського міського суду
Донецької області від 03 червня 2014 року
у справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Кримська О.М.

Судді:
Маловічко С.В.

Воробйова І.А.