Справа № 750/6529/14 Провадження №
22-ц/795/1753/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Рахманкулова І. П. Доповідач - Харечко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіХаречко
Л.К.,суддів:Губар В.С., Позігуна М.І., при
секретарі:Мартиновій А.В.,за
участю:Прокопенка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського
районного суду міста Чернігова від 17
липня 2014 року у справі за скаргою
ОСОБА_6 на дії та рішення старшого
державного виконавця Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції ОСОБА_9, заінтересована особа -
ОСОБА_8, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Деснянського районного суду
міста Чернігова від 17 липня 2014 року у
задоволенні скарги ОСОБА_6 на дії та
рішення старшого державного виконавця
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції ОСОБА_9,
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною
скаргою в якій просить скасувати
оскаржувану ухвалу та винести нову,
якою визнати незаконною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця ДВ ДВС ЧМУЮ ОСОБА_9 ВП № 32377620
про повернення виконавчого документа
стягувачеві від 18.06.2014 року, а також
визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця ДВ ДВС ЧМУЮ
ОСОБА_9 щодо винесення оскаржуваної
постанови.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначає, що суд першої
інстанції не мав правових підстав
замінювати суб'єкт оскарження старшого
державного виконавця ДВ ДВС ЧМУЮ
ОСОБА_9 на державного виконавця
Прокопенко Р.В. та приймати будь-які
пояснення від останнього.

Крім того, апелянт вказує, що під час
розгляду місцевим судом його скарги на
постанову старшого державного
виконавця ДВ ДВС ЧМУЮ ОСОБА_9 ВП № 32377620
від 18.06.2014 року про повернення
виконавчого документа стягувачу по
справі № 2/2506/1103/12, виданого 09 квітня 2012
року Деснянським районним судом м.
Чернігова, суд помилково досліджував
виконавчі листи № 2/2506/1455/12, № 2506/1894/2012,
видані 25.05.2012 року Деснянським районним
судом м. Чернігова, а тому всі висновки
суду першої інстанції, викладені в
ухвалі Деснянського районного суду
міста Чернігова від 17 липня 2014 року не
відносяться до скарги ОСОБА_6 поданої
до суду 02.07.2014 року, оскільки її, як
вважає апелянт по суті пред'явлених
вимог не було розглянуто.

На думку апелянта, судом першої
інстанції не надано правової оцінки
тому факту, що державним виконавцем не
було вжито всіх передбачених Законом
заходів примусового виконання рішень.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
державного виконавця Прокопенка Р.В.,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, апеляційний
суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга не може бути
задоволена, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні скарги
ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з
того, що старшим державним виконавцем
ДВ ДВС ЧМУЮ ОСОБА_9 було вжито всі
вичерпні заходи, які передбачені ЗУ
„Про виконавче провадження" щодо
виконання виконавчого листа по справі
№ 2/2506/1103/12, виданий 09 квітня 2012 року
Деснянським районним судом м.
Чернігова.

З вказаним висновком суду першої
інстанції погоджується апеляційний
суд, виходячи з наступного.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до ЦПК України, порушено їх
права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні в Деснянському відділі ДВС
Чернігівського міського управління
юстиції перебував виконавчий лист по
справі № 2/2506/1103/12, виданий 09 квітня 2012
року Деснянським районним судом м.
Чернігова про стягнення з ОСОБА_8 на
користь ОСОБА_6 3000 грн.

Постановою старшого державного
виконавця ОСОБА_9 від 18.06.2014 року
виконавчий лист № 2/2506/1103/12, виданий 09
квітня 2012 року Деснянським районним
судом м. Чернігова про стягнення з
ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 3000 грн.
повернутий стягувачу на підставі п.7 ч.1
ст. 47 Закону України „Про виконавче
провадження", оскільки майно боржника,
розшук якого здійснювався органами
внутрішніх справ, не виявлено протягом
року з дня оголошення розшуку.

Відповідно до ст.11 Закону України „Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вжити заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів зведеного
виконавчого провадження № 1002а/18
постановою державного виконавця від
17.05.2013 року оголошено розшук
транспортного засобу, а саме
автомобіля ЗАЗ, 1993 року випуску д.н.з
НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_8,
проте протягом року він розшуканий не
був.

Також державний виконавець
здійснювала перевірку майнового стану
боржника, як за місцем його реєстрації,
так і за місцем мешкання, яке зазначав
стягувач. За місцем реєстрації
боржника в гуртожитку по АДРЕСА_1
боржник не мешкає, що підтверджується
довідкою КП „ЖЕК-10" та поясненнями
ОСОБА_8

Іншого майна боржника в ході
проведення виконавчих дій державним
виконавцем виявлено не було.

Крім того, старший державний
виконавець ОСОБА_9 21.08.2013 року вносила
подання до Чернігівського міського
відділу УМВС України в Чернігівській
області про притягнення боржника до
кримінальної відповідальності за ст. 382
КК України. Проте, з відповіді органу
внутрішніх справ вбачається, що під час
проведення перевірки встановити місце
знаходження ОСОБА_8 та опитати його не
представилося можливим. За
результатами перевірки складено
висновок.

Пунктом 7 ч.1 ст. 47 Закону України „Про
виконавче провадження" передбачено, що
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо майно боржника,
розшук якого здійснювався органами
внутрішніх справ, не виявлено протягом
року з дня оголошення розшуку.

За таких обставин, суд першої інстанції
вірно вважав, що оскільки майно
боржника ОСОБА_8, яке було оголошено в
розшук, не виявлено протягом року з дня
оголошення розшуку, у державного
виконавця були підстави для повернення
виконавчого документа стягувачу на
підставі, передбаченої п.7 ч.1 ст. 47
Закону України „Про виконавче
провадження".

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд помилково досліджував виконавчі
листи № 2/2506/1455/12, № 2506/1894/2012, видані
25.05.2012 року Деснянським районним судом
м. Чернігова, а не виконавчий лист №
2/2506/1103/12, виданий 09 квітня 2012 року
Деснянським районним судом м.
Чернігова, не можуть братися до уваги
апеляційним судом, оскільки всі
виконавчі провадження по вищевказаним
виконавчим листам були об'єднані в
зведене виконавче провадження № 1002а/18.

Також, згідно ч.3 ст. 386 ЦПК України, якщо
суд встановить, що особа, рішення, дія
чи бездіяльність якої оскаржуються, не
працює на попередній посаді, він
залучає до участі в справі посадову
особу, до компетенції якої належить
вирішення питання про усунення
порушення прав чи свобод заявника, а
тому судом першої інстанції правомірно
залучено до участі в справі державного
виконавця Прокопенка Р.В., на якого,
відповідно до наказу керівника,
покладено виконання обов'язків
старшого державного виконавця ОСОБА_9,
яка перебувала у відпустці.

Крім того, згідно розпорядження в.о.
начальника ДВ ДВС ЧМУЮ, обслуговування
18 дільниці закріплено за старшим
державним виконавцем Прокопенко Р.В. в
зв'язку з звільненням старшого
державного виконавця відділу ОСОБА_9

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про відсутність
передбачених законом підстав для
задоволення скарги ОСОБА_6 на дії та
рішення державного виконавця,
відповідає вимогам цивільного та
процесуального законодавства, а тому,
колегія суддів апеляційного суду
вважає, що місцевий суд обґрунтовано
відмовив ОСОБА_6 в задоволенні поданої
скарги.

Інші доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду не
спростовують, а тому підстави для
скасування ухвали суду першої
інстанції, постановленої з додержанням
вимог закону, відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду
міста Чернігова від 17 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Головуючий:Судді: