Справа №
18 вересня 2014 року. Дзержинський
районний суд міста Харкова
у складі: головуючого - судді Федосенко
при секретарі - Прядко Н.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди та
зобов'язання вчинити певні дії
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 відшкодування
матеріальної та моральної шкоди та
зобов'язання вчинити певні дії,
посилаючись на те, що вона є власником
13 серпня 2009 року з вини власника
квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 була залита
квартира позивача, у зв'язку з чим
ОСОБА_1 просить суд стягнути з
відповідача 25 540 гривень завданої
матеріальної шкоди, 15 000 гривень в
якості відшкодування моральної шкоди
та понесені судові витрати, а також
позивач просить суд зобов'язати
відповідача відновити вентиляційний
канал в її квартирі.
В судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали та
просили його задовольнити.
Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала та просила
відмовити в його задоволенні,
посилаючись на те, що позивачем не
надано доказів того що пошкодження її
квартири виникло з вини відповідача,
крім цього представник відповідача
заявив про застосування строку
Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що позивачу на
праві власності належить квартира
АДРЕСА_1 що сторонами визнається, також
сторони визнали той факт, що 13 серпня 2009
року була залита квартира позивача.
У відповідності до ч.3 ст.386 ЦК України -
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України -
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Як видно з Акту дослідження, складеного
комісією КП «Жилкомсервіс» 13 серпня
2009 року, було встановлено залиття
квартири АДРЕСА_1 та згідно висновків
комісії причиною залиття є халатне
користування санітарно технічним
обладнанням мешканцями квартир
АДРЕСА_2 (а.с.13).

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що позивачу була завдана
майнова шкода діями відповідача
ОСОБА_2, який у відповідності до ч.2 ст.
1166 ЦК України не довів суду, що шкоди
завдано не з його вини, а тому відсутні
підстави для звільнення відповідача
від відшкодування завданої ним шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1192 ЦК України - з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до Висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 5033
від 16 липня 2014 року розмір матеріальної
шкоди, завданої позивачу залиттям її
квартири, складає - 25 540 гривень (а.с.
196-210).

У відповідності до ч.2 ст. 1192 ЦК України -
розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Таким чином, позов в частині
відшкодування майнової шкоди у розмірі
25 540 гривень підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст. 23ЦК України -
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Відповідно до п.3) ч.2 ст. 23 ЦК України -
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Судом встановлено, що права ОСОБА_1
порушені та остання зазнала моральних
страждань у зв'язку з пошкодженням її
майна.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України -
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Таким чином є підстави для
відповідальності за завдану моральну
шкоду, але розмір грошового
відшкодування моральної шкоди в 15 000
гривень, суд вважає завищеним та таким
що не відповідає характеру
правопорушення, глибині душевних
страждань позивача, а тому, враховуючи
вимоги розумності і справедливості,
суд визначає розмір грошового
відшкодування моральної шкоди

в 2 000 гривень.

Позов ОСОБА_1 в частині зобов'язання
відповідача відновити вентиляційний
канал в її квартирі не підлягає
задоволенню, оскільки відповідач не
конкретизувала свої позовні вимоги в
цій частині, а саме не вказала в
позовній заяві в якому конкретно
приміщенні відповідач порушив
вентиляційний канал, у який спосіб з
технічної точки зору позивач просить
відновити цей канал, а також відсутній
висновок експертизи з цього питання.

Заява представника відповідача про
застосування строку позовної давності,
судом не приймається оскільки як
встановлено в судовому засіданні
відповідач частково визнавав позов та
пропонував позивачу сплатити частину
суми, що сторонами визнається.

Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України -
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Враховуючи викладене, позов підлягає
частковому задоволенню.

Судові витрати суд розподіляє у
відповідності до ст. 88 ЦПК України, а
саме позивач надала документи які
підтверджують розмір понесених нею
витрат на суму - 2 521,50+223,40+197,00 =2 941,9
гривень.

На підставі ст.ст. 23, 256, 257, 264, 1166, 1167, 1192
ЦК України та керуючись ст. 209, 212, 214-215
ЦПК України, суд, -

В И
Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25 540
гривень в якості відшкодування
матеріальної шкоди, 2 000 гривень в
якості відшкодування моральної шкоди
та

2 941,9 гривень понесених судових витрат.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через
Дзержинський районний суд міста
Харкова в 10-денний строк з дня
проголошення рішення, а разі якщо
рішення було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя
В.В. Федосенко