Справа № 188/2397/13-ц
Провадження № 2/188/640/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області у складі :

головуючого судді Полубан
М.П.

при секретарі
Філіповій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області (
відповідач-1 ) , ОСОБА_2 ( відповідач-2 ) ,
третя особа - Державний нотаріус 5-ої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори ОСОБА_3 про
визнання заповіту недійсним ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним
позовом в якому зазначає , що
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. померла її тітка ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була двоюрідною
сестрою її матері ОСОБА_5 ( яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ).

Останні п"ять років вона , тобто позивач
, доглядала свою тітку , так як вона є
найближчою родичкою ОСОБА_4 Остання
була круглою сиротою ( ще у 1947 році
рішенням виконкому Кіровського району
їй була призначена опікуном рідна
сестра її матері та бабці позивачки
ОСОБА_6 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_4 р. )
своїх дітей не мала.

11 липня 2013 р. позивач звернулася до
П"ятоїДніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини. Для оформлення
спадщини вона зібрала ряд документів ,
що підтверджували її родинний зв"язок з
померлою. За бажанням суду усі
документи , що підтверджують її
родинний зв"язок з померлою ОСОБА_4
будуть надані у судовому засіданні.

Наприкінці жовтня 2013 р. вона приїхала
до нотаріуса П"ятої нотаріальної
контори ОСОБА_3.і та їй надала Лист №
1796/02-14 від 08.10.2013 р. , з якого стало відомо
про те ,що вона не входить в коло
спадкоємців , через те , що ОСОБА_4
залишила заповіт на все майно ,
посвідчений в Миколаївській селищній
раді Петропавлівського району
Дніпропетровської області за реєстром
№ 54 на іншого спадкоємця . Іншим
спадкоємцем виявилася їхня далека
родичка ОСОБА_2.

Вважає , даний заповіт підробленим в
зв"язку з рядом обставин , які не дають
їй підстав вважати його справжнім.

12 та 20 червня 2013 р. вона навідувала свою
тітку , приносила їй деякі продукти
харчування та ліки , так як тітка мала
гіпертонічну хворобу 2 ступеня і вона
була у себе вдома та нікуди не
збиралася їхати. У с. Миколаївка
Петропавлівського району
Дніпропетровської області у неї немає
жодного родича чи знайомого . Особа , на
яку було зроблено заповіт живе у
Дніпропетровську. Після смерті тітки
вона збирала речі у квартирі , знайшла
її мобільний телефон , відповідно до
записів на якому ні вона , ні їй ніхто не
дзвонив з 12.06.2013 р.

Крім того , сусіди та двірник бачили , як
тітка гуляла по двору біля свого дому 20
і 21 червня , готові свідчити про це у
суді , а також про те , що саме 20 червня
вона провідувала свою тітку.

Усе це є непрямими доказами того , що
Заповіт на все майно , посвідчений в
Миколаївській селищній раді
Петропавлівського району
Дніпропетровській області за реєстром
№ 54 на іншого спадкоємця має признаки
підробленого , а для того щоб
встановити істину необхідно провести
почеркознавчу експертизу підписів
ОСОБА_4 на заповіті та у реєстру з її
підписами в усіх документах по сплаті
комунальних послуг та інших яких
назбиралося не один десяток. Саме
експертний висновок буде єдиним
доказом того - чи підроблені підписи у
заповіті та реєстрі чи ні.

Просить суд визнати заповіт ОСОБА_4 на
все майно на користь ОСОБА_2 від 20
червня 2013 р. , посвідчений в
Миколаївській селищній раді
Петропавлівського району
Днііпропетровської області за
реєстром № 54 - недійсним.

Сторони та представник третьої
особи в судове засідання не з"явилися .

Представник позивача просить суд
справу розглянути у їхню відсутністю .
Позов підтримує . В разі неявки
відповідача прийняти заочне рішення.

Крім того , позивач надала суду
клопотання про виклик та допиту свідка
ОСОБА_7 , секретаря Миколаївської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області та
надала інше клопотання про призначення
судово-почеркознавчої експертизи .

Відповідач-1 свою думку щодо позову не
висловив. Просить ухвалу суду
направити до сільської ради.

Відповідач-2 надала суду клопотання
про закриття провадження у справі та
направити матеріали справи за
підсудністю до Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська. На
обгрунтування даного клопотання
посилається на норми ст. 114 ЦПК України
та Постанову Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 01.03.2013 р. " Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ ". Тобто відповідач вважає , що
справи не підсудна Петропавлівському
районному суду Дніпропетровської
області , а Кіровському районному суду
м. Дніпропетровська так як нерухоме
майно знаходиться на території даного
району.

Вивчивши матеріали справи , суд вважає
, що клопотання відповідача-2 щодо
направлення справи за належною
підсудністю підлягає задоволенню.

Судом встановлено , що ухвалою судді
Кіровського районного суду
Дніпропетровської області від 30.05.2014 р.
відкрито провадження у цивільній
справі № 203/3478/14-ц за позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровської міської ради , третя
особа - Державний нотаріус П"ятої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори про визнання
права власності за законом .

В матеріалах даної позовної заяви
зазначаються ті ж самі фактичні
обставини щодо заповіту ОСОБА_4 від
20.06.2013 р. та вбачається , що спір виник
щодо нерухомого майна , а саме -
квартири АДРЕСА_1.

Суд погоджується з доводами
відповідача-2 про направлення справи за
підсудністю в належний суд за
територіальним принципом розгляду
цивільних справ. Позивач звертаючись
до Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області керувався
вимогами ч.2 ст. 109 ЦПК України та
направив позов за місцезнаходженням
відповідача-1 , тобто Миколаївської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області ).

Однак, суд не може погодитися з
вказаною позицією позивача .

Цивільна юристдикція- це визначена
законом сукупність повноважень судів,
щодо розгляду цивільних справ,
віднесених до їх компетенції (ст.. 15 ЦПК
України). Підсудність визначає коло
цивільних справ у спорах, вирішення
яких належить до повноважень
конкретного суду першої інстанції (ст..
ст..108-114 ЦПК України).

Стаття 109 ЦПК України встановлює
загальні правила підсудності,
відповідно до ч.2 якої, позови до
юридичних осіб пред'являються в суд за
їхнім місцезнаходженням.

В той же час ,відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК
України позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Тобто , в розумінні норм даної статті
спори про визнання недійсним заповіту
належить подавати до суду у
відповідності до вимог ч. 1 ст. 114 ЦПК, як
такі, що виникають з приводу майна, а не
про саме майно.

Аналогічне положення міститься у п.42
Постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» відповідно до якої,виключну
підсудність встановлено для позовів,
що виникають із приводу нерухомого
майна (частина першастатті 114 ЦПК).
Наприклад, це позови про право
власності на нерухоме майно; про право
володіння і користування ним (стаття 358
ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у
спільній частковій власності та виділ
частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК);
про поділ нерухомого майна, що є у
спільній сумісній власності та виділ
частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК);
про право користування нерухомим
майном (визначення порядку
користування ним); про право, яке
виникло із договору найму жилого
приміщення, оренди тощо; про визнання
правочину з нерухомістю недійсним; про
звернення стягнення на нерухоме майно -
предмет іпотеки чи застави; розірвання
договору оренди землі; стягнення
орендної плати, якщо спір виник з
приводу нерухомого майна; про усунення
від права на спадкування та визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Як зазначалося судом вище ,
предметомспору є визнання недійсним
заповіту щодо нерухомого майна , а саме
квартири , яка розташована на території
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська.

На підставі викладеного , керуючись ст.
114,116 ,208 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И
В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району
Дніпропетровської області (
відповідач-1 ) , ОСОБА_2 ( відповідач-2 ) ,
третя особа - Державний нотаріус 5-ої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори ОСОБА_3 про
визнання заповіту недійсним передати
до Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська за підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п"яти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п"яти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя М. П. Полубан