Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/2403/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого: Боєвої
В.В.,

Суддів
Денисенко Т.С., Коваленко А.І.,

При секретарі:
Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 06 лютого 2012 року за
поданням начальника Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2
у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И Л А :

25 січня 2012 року начальник
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції звернувся
до суду з поданням про тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України.

В поданні зазначено, що на
виконанні в Ленінському ВДВС ЗМУЮ
знаходиться ухвала № 2-4536/2010р. (2-358/2011 р.)
від 29.09.2010 року Ленінським районним
судом м. Запоріжжя про передачу
автомобіля марки «TOYOTA» модель CAMRY, тип
легковий седан, 2007 року випуску, колір
сірий, номер шасі (кузов,рама) НОМЕР_2,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований ВРЕВ №2 УДАІ УМВС
України в Запорізькій області, що
належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 і
проживає по АДРЕСА_2, на відповідальне
збереження третій особі - ТОВ
«Авто-світ», з якою був укладений
договір зберігання транспортного
засобу № 2 від 25.07.2008 року, для
забезпечення схоронності цього
автомобіля, у справі за позовом ПАТ
«Банк Фінанси та кредит» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. Постанова про відкриття
виконавчого провадження винесена
15.10.2010 року. Боржником рішення суду не
виконується, борг не сплачується.

Посилаючись на ці обставини,
просили обмежити громадянина-боржника
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до виконання ним своїх обов'язків.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 06 лютого 2012 року подання
задоволено. Тимчасово обмежено
громадянина України - боржника ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за
адресою АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документу до виконання ним своїх
обов'язків.

Ухвала звернута до негайного
виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість ухвали суду,
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просить ухвалу
суду скасувати та постановити нову
ухвалу про відмову у задоволенні
подання.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 3) статті 312 ЦПК України
передбачено, що розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд скасовує ухвалу і
передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній
порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

Задовольнивши подання начальника
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України, суд посилався
на положення п. 2 Указу Президента
України «Про додаткові заходи щодо
підвищення ефективності виконання
рішень судів...» , Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України», та виходив
із того, що боржник ОСОБА_2 ухиляється
від виконання рішення суду - ухвали
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя № 2-4536/2010р. (2-358/2011 р.) від
29.09.2010 року - про передачу автомобіля
марки «TOYOTA» , реєстраційний номер
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, на
відповідальне збереження третій особі
- ТОВ «Авто-світ».

Підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон передбачені Законом України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України".

Стаття 6 цього закону передбачає, що при
наявності зазначених у цій нормі
підстав для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон, громадянину може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
чи вилучено або затримано паспорт.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Основним доводом апеляційної скарги є
посилання на те, що при постановленні
оскаржуваної ухвали, суд не
досліджував та не встановив факт
ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань, визначених ухвалою
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя № 2-4536/2010р. (2-358/2011 р.) від
29.09.2010 року про передачу автомобіля
марки «TOYOTA» , реєстраційний номер
НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, на
відповідальне збереження третій особі
- ТОВ «Авто-світ» та відповідного
виконавчого провадження.

Апелянт також посилається, що суд не
врахував, що за пунктом 18 частини 3
статті 11 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
може звертатися з таким поданням лише у
разі наявності факту ухилення
боржника, за умов, що виконавцем
виконано всі дії щодо виконання
рішення, передбачені Законом України
«Про виконавче провадження»

Так, пунктом 18 частини 3 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, що державний виконавець
у процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням;

Частиною 6 статті 12 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
боржник зобов'язаний:

утримуватися від вчинення дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення;

надавати у строк, установлений
державним виконавцем, достовірні
відомості про свої доходи та майно, у
тому числі про майно, яким він володіє
спільно з іншими особами, про рахунки у
банках чи інших фінансових установах;

своєчасно з'являтися за викликом
державного виконавця;

письмово повідомляти державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

З матеріалів справи видно, що 29.09.2010
року Ленінським районним судом м.
Запоріжжя розглянуто клопотання
позивача - ПАТ «Банк Фінанси та кредит»
про забезпечення позову шляхом
передання автомобіля марки «TOYOTA» ,
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_2, на відповідальне
збереження третій особі - ТОВ
«Авто-світ» (а. с. 49).

25.01.2012 року начальник Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України, а 06.02.2012 року
судом постановлено ухвалу, якою
задоволено це подання (а. с. 117-118; 129).

На час постановлення оскаржуваної
ухвали від 06.02.2012 року суд першої
інстанції взяв до уваги лише подання
начальника Ленінського відділу ДВС
ЗМУЮ від 27.12.2011 року та надані ним в
якості додатків: -

- копію ухвали суду № 2-4536/2010р. від
29.09.2010 р.,

- копію постанови про відкриття
виконавчого провадження від 15.10.2010
року,

- копію постанови про арешт майна від
26.12.2011 року,

- копію постанови про розшук
транспортного засобу від 26.12.2011 року (а.
с. 117-124).

Зі змісту вищевказаних документів не
вбачається, що боржник отримав копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження або був обізнаний з іншими
постановами державного виконавця.

Також суду першої інстанції не надано
жодного документу, який би свідчив про
те, що державний виконавець до
внесення подання до суду, здійснив
всі дії щодо виконання рішення - як-то
передбачено статтею 11 Закону України
«Про виконавче провадження».

При апеляційному розгляді справи
встановлено, що теперішнього часу є
зведене виконавче провадження
відносно боржника ОСОБА_2, яке
знаходиться в провадженні відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Запорізькі області.

В досліджених судом матеріалах
зведеного виконавчого провадження,
наданих на вимогу суду головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Запорізькій області
Юлдашевим А.А., відсутні будь-які дані
або докази щодо ухилення ОСОБА_2 на час
постановлення оскаржуваної ухвали від
виконання обов'язку. Всі матеріали
зведеного виконавчого провадження
відносяться до більш пізнішого періоду
часу та стосуються виконання інших
судових рішень за іншими справами, в
яких ОСОБА_2 є боржником.

За клопотанням представника апелянта
копії з матеріалів зведеного
виконавчого провадження долучено до
матеріалів справи в засіданні суду
апеляційної інстанції (а. с. 234-276).

Крім того, судова колегія вважає за
необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно частини 1 статті 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

З матеріалів справи видно, що подання
оформлено з порушенням вищевказаної
норми процесуального права, оскільки
подано не державним виконавцем, а
начальником Ленінського відділу ДВС
ЗМУЮ, це подання не погоджено з
начальником відділу державної
виконавчої служби, як-то передбачено
частиною 1 статті 377-1 ЦПК України (а. с.
117-118).

За таких обставин судова колегія
вважає, що при постановленні ухвали
про тимчасове обмеження громадянина
України - боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 -
у праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документу до
виконання ним своїх обов'язків (за
виконавчим листом, виданим на
виконання ухвали Ленінського
районного суду м. Запоріжжя № 2-4536/2010р.
(2-358/2011 р.) від 29.09.2010 року про передачу
автомобіля марки «TOYOTA» , реєстраційний
номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, на
відповідальне збереження третій особі
- ТОВ «Авто-світ» було порушено
порядок, встановлений для вирішення
цього питання, а тому оскаржувана
ухвала підлягає скасуванню з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 06 лютого 2012 року
скасувати, питання передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: