Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 року
м.Львів

Галицький районний суд міста Львова в
складі:

головуючого судді - Романюка В.Ф.

при секретарі - Куц Н.З.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
із позовною заявою до ОСОБА_3, в якому
просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь
8054,30 грн. матеріальної шкоди, 5000,00 грн.
моральної шкоди та 234,60 грн. судового
збору, а всього - 13297,90 грн.

В обґрунтування поданого позову
покликається на те, що 10 серпня 2014 р. о 18
год. 15 хв. на вул.Вербицького, 5 у
м.Львові ОСОБА_3 керуючи автомобілем
марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_1, під час руху
не дотримався безпечного бокового
інтервалу, внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем марки «Тойота»
д.н.з. НОМЕР_2, завдавши автомобілям
пошкодження, після чого місце пригоди
покинув. Внаслідок зіткнення
автомобіль марки «Тайота» д.н.з. НОМЕР_2
було деформовано передній бампер та
пошкоджено передню ліву фару.

Також, позивач зазначає, що крім
матеріальної шкоди зазнав і моральної
шкоди, яка виразилась у психічних
стражданнях, порушенням звичного стану
життя у зв'язку із відсутністю
автомобіля на протязі його ремонту.
Просить позов задоволити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, надала
пояснення аналогічні до позову. Крім
цього, пояснила, що автомобіль марки
«Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, придбали з
чоловіком ОСОБА_5 під час шлюбу, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 24.07.2010 р., який також
використовує для власних потреб.
Оскільки, даний автомобіль є спільною
сумісною власністю, просить позов
задоволити.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
надав пояснення аналогічні до позову.
Просив такий задоволити.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги в частині відшкодування
матеріальних збитків визнав, а щодо
моральної шкоди заперечив повністю.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечила,
надавши письмові заперечення. Просила
у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають до часткового
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 липня 2010
року між ТзОВ «Сервісний центр
«Діамант» та ОСОБА_5 укладено договір
купівлі - продажу, згідно якого ОСОБА_5
придбав автомобіль марки «Toyota
Corolla»./а.с.44-46/.

Постановою Галицького районного суду
м.Львова від 29.09.2014 р. ОСОБА_3 визнано
винним у вчиненні адміністративних
правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,
124 КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00
грн. /а.с.3/.

Відповідно до положень ст.61 ЦПК
України, постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення, що
набрала законної сили, є обов'язковою
для суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову суду.

Як вбачається із довідки виданої
відділом Державтоінспекції ЛМУ ГУМВС
України у Львівській області №36/3 від
10.08.2014 р., автомобіль марки «Toyota Corolla»
д.н.з.НОМЕР_2, 10.08.2014 р. 18 год. 15 хв. отримав
механічні пошкодження, а саме:
пошкоджено передній бампер та передню
ліву фару./а.с.4/.

Відповідно до висновку експертного
авто товарознавчого дослідження по
заяві ОСОБА_5 №4805 від 13.10.2014 р., вартість
відновлювального ремонту з
врахуванням значення коефіцієнту
фізичного зносу автомобіля марки «Toyota
Corolla» д.н.з.НОМЕР_2, при умові проведення
відновлювального ремонту на СТО
Офіційного дилера, становить 7554,30 грн.
/а.с.7-15/.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

У відповідності до ст.1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода завдана джерелом
підвищеної небезпеки відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з п.2 постанови Пленуму
Верховного суду України №6 від 27.03.92
«Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», шкода, заподіяна
особі і майну громадянина або
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності
вини.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов
до висновку, що у судовому засіданні
знайшло своє підтвердження факт
заподіяння матеріальної шкоди ОСОБА_1,
а саме неправомірними діями ОСОБА_3, які
виразились у технічних пошкодженнях
автомобіля марки «Toyota Corolla»
д.н.з.НОМЕР_2, в результаті чого позивач
понесла витрати на їх усунення в сумі
8054,30 грн.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги про стягнення
матеріальної шкоди є підставними та
підлягають до задоволення повністю, а
саме з відповідача ОСОБА_3 слід
стягнути на користь позивача ОСОБА_1
матеріальні збитки понесені у
результаті неправомірних дій
відповідача у загальній сумі 8054,30 грн.,
яка складається з відновлювального
ремонту автомобіля у сумі 7554,30 грн.;
витрат на проведення експертного
дослідження у сумі 500,00 грн.

Крім цього, в судовому засіданні в
обґрунтування моральної шкоди позивач
пояснила, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди було
заподіяно моральну шкоду, яка полягає у
психічних переживаннях, які ОСОБА_1
перенесла взнавши про ДТП, порушенням
звичного стану життя у зв'язку із
відсутність автомобіля на протязі
ремонту автомобіля, яку оцінює в сумі
5000,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів та душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Згідно з ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини. У відповідності до п. 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31 березня 1995 року «Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

В судовому засіданні позивачем не
доведено в чому саме полягає моральна
шкода та не надано доводів, якими вона
обґрунтовує розмір моральної шкоди.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 є
обґрунтованою та підлягає до
часткового задоволення.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 63, 66, 88, 214, 215-218
ЦПК України, ст.22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України № 4 від 31 березня 1995 року
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», постановою Пленуму Верховного
суду України №6 від 27.03.92 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди», суд,
-

в и р і ш и в:

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1) відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 8054,30 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1
(ІНФОРМАЦІЯ_1) сплачений судовий збір в
розмірі 245,60 грн.

У задовленні решти позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Львівської області через Галицький
районний суд м. Львова протягом 10-ти
днів після його проголошення. Рішення
суду набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий суддя
В.Ф. Романюк