справа № 179/1297/14-ц
провадження № 2/179/443/14
МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
___________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2014 р.
Магдалинівський
районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Новік Д.І.

при секретарі - Кривошлик І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Магдалинівка Дніпропетровської
області цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно в
порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою до відповідача про визнання
права власності на спадкове майно по
праву спадкування за заповітом,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
помер її батько - ОСОБА_3, про що видано
свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_1
від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, після смерті
якого відкрилась спадщина, що
складається з належної останньому
земельної ділянки площею 6,320 га,
призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Шевченківської сільської
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ІУ-ДП № 029956,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за МД № 7851 від 27
березня 2002 року, виданого на ім'я
ОСОБА_3. За життя померлий залишив
заповіт від 09 лютого 2000 року,
посвідчений секретарем Шевченківської
сільської ради Магдалинівського
району Дніпропетровської області та
зареєстрований в реєстрі за № 12, по
якому вказану земельну ділянку
заповідав їй, тому вона є єдиним
спадкоємцем за заповітом, а дружина
померлого - відповідач по справі
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до ст.
1241 ЦК України є спадкоємцем
обов'язкової частки як непрацездатна
особа, однак остання відмовляється від
прийняття обов'язкової частки спадщини
на її користь.

Для оформлення свідоцтва на спадщину
вона звернулась до нотаріальної
контори із заявою від 10 квітня 2014 року,
де їй письмово 23 травня 2014 року, було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину та роз'яснено право
на звернення до суду, тому вона
вимушена звернутись до суду з даним
позовом.

У судове засідання позивач та її
представник - адвокат ОСОБА_4, що діє на
підставі договору про представництво
клієнта з юридичних питань від 18 червня
2014 року (а.с. 8, 9) не з'явились, до суду від
надійшли заяви (а.с. 28, 29), згідно яких
просять справу розглянути в їх
відсутність, позовні вимоги
підтримують та просять їх
задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином
повідомленим про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явилась,
до суду надано заяву (а.с. 27), в якій
просить суд справу розглянути без її
участі, позовні вимоги визнає в повному
обсязі та не заперечує щодо їх
задоволення, при цьому вона дійсно
відмовляється від належної їй
обов'язкової частки в спадщині на
користь позивачки.

З цих підстав суд вважає можливим
ухвалити судове рішення при
попередньому розгляді справи, згідно
ст. 174 ЦПК України, а також відповідно до
ст. 197 ЦПК України без фіксування
судового засідання технічним засобом.

Суд, вивчивши матеріали справи та
надані докази, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню за
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
помер батько позивачки ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3) - ОСОБА_3, про що
видано свідоцтво про його смерть серії
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 10),
після смерті якого відкрилась
спадщина, що складається з належної
останньому земельної ділянки площею
6,320 га, призначеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташованої на території
Шевченківської сільської
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ІУ-ДП № 029956,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за МД № 7851 від 27
березня 2002 року, виданого на ім'я ОСОБА_3
(а.с. 7, 11).

За життя померлий залишив заповіт від 09
лютого 2000 року, посвідчений секретарем
Шевченківської сільської ради
Магдалинівського району
Дніпропетровської області та
зареєстрований в реєстрі за № 12 (а.с. 5),
по якому вказану земельну ділянку
заповідав позивачці, тому вона є єдиним
спадкоємцем за заповітом, а дружина
померлого - відповідач по справі
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6), відповідно
до ст. 1241 ЦК України є спадкоємцем
обов'язкової частки як непрацездатна
особа, однак остання відмовляється від
прийняття обов'язкової частки спадщини
на користь позивачки.

Для оформлення свідоцтва на спадщину
позивачка звернулась до нотаріальної
контори із заявою від 10 квітня 2014 року
(а.с. 19), де їй письмово 23 травня 2014 року
(а.с. 4), було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину та
роз'яснено право на звернення до суду,
тому позивач звернулась до суду з даним
позовом (а.с. 1, 2).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцю на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у ст.ст.
1261-1265 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Згідно до ст.ст. 1235, 1236 ЦК України
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, при цьому заповідач має право
скласти заповіт щодо усієї спадщини
або її частини.

У відповідності до ст.ст. 1268, 1273, 1274 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її, при цьому
спадкоємець за законом чи за заповітом
може відмовитись від прийняття
спадщини на користь будь-кого із
спадкоємців за законом незалежно від
черги протягом строку для прийняття
спадщини подавши заяву про відмову від
прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.

Право позивача на спадщину в порядку
спадкування за заповітом
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами, що
містяться в матеріалах цивільної
справи в їх сукупності та які були
приведене вище, а також копією
спадкової справи, відкритої після
смерті ОСОБА_3 за № 96/2014 (а.с. 17-21).

Таким чином, з урахуванням визнання
позову відповідачем, суд вважає, що є
всі законні підстави задовольнити
позов і визнати за позивачем право
власності на спадкове майно по праву
спадкування за заповітом, оскільки
згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі
визнання позову відповідачами, суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Оскільки, законність підстав для
ухвалення рішення про задоволення
позову відповідає вимогам чинного
законодавства і обґрунтована на
обставинах справи та доказах про
належність земельної ділянки
спадкодавцю, суд вважає за необхідним
постановити рішення про визнання за
позивачем права власності на спадкове
майно по праву спадкування за
заповітом, яке не успадковане та від
частини якої відмовляються інші
спадкоємці.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1235, 1236, 1268, 1273-1274
ЦК України, ст.ст. 3, 5-8, 10, 11, 57-66, 174, 197,
208-210, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності в порядку спадкування за
заповітом від 09 лютого 2000 року,
посвідченим секретарем Шевченківської
сільської ради Магдалинівського
району Дніпропетровської області та
зареєстрованим в реєстрі за № 12, після
смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року
ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 6,320
га, призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території
Шевченківської сільської
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ІУ-ДП № 029956,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за МД № 7851 від 27
березня 2002 року, виданого на ім'я
ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а у разі
проголошення рішення у відсутності
особи, яка брала участь у справі, але не
була присутня у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Головуючий
суддя Новік Д.І.