Справа № 490/1100/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

26 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -
судді Подзігун Г.В.

при секретарі -
Голубашенко Т.О.

за участю позивача -
ОСОБА_1

представника позивача -
ОСОБА_2

відповідача -
ОСОБА_3

представника відповідача -
ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про усунення від права на
спадкування.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ
Г.В.ПОДЗІГУН

справа №490/1100/14-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -
судді Подзігун Г.В.

при секретарі -
Голубашенко Т.О.

за участю позивача -
ОСОБА_1

представника позивача -
ОСОБА_2

відповідача -
ОСОБА_3

представника відповідача -
ОСОБА_4

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про усунення від права на
спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом
до ОСОБА_3 про усунення від права на
спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_6

В обгрунтування позовних вимог
вказувала, що її чоловік ОСОБА_6 через
похилий вік та тяжку хворобу перебував
в безпорадному стані, потребував
постійного піклування, догляду та
матеріальної допомоги, від надання
якої відповідач ухилявся.

В судовому засіданні позивачка та її
представник вимоги позову підтримали,
посилаючись на обставини, що викладені
у позовній заяві.

Відповідач та представники
відповідача вимоги позову не визнали.
При цьому також просили суд про
застосування наслідків пропуску
позовної давності.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши
свідків та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_6, сином якого є ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер та після
його смерті відкрилась спадщина у
вигляді 2/3 часток житлового будинку
АДРЕСА_1 в м.Миколаєві, яку прийняли
дружина та син, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом від 13.03.2013 року виданим Першою
Миколаївською державною нотаріальною
конторою за №4-474.

Як пояснила позивачка в судовому
засіданні, з 1992 року ОСОБА_6 тяжко
хворів та потребував постійного
лікуванні, оскільки страждав ішемією,
стенокардією, гіпертонією І-ІІ
ступенів, у 1999 році переніс операцію з
ампутації ноги. У 2000 році ОСОБА_6 була
встановлена ІІ група інвалідності
безстроково, при цьому його було
визнано непрацездатним. Через похилий
вік та тяжку хворобу ОСОБА_6 був у
безпорадному стані, потребував
постійного піклування, догляду та
матеріальної допомоги. Але відповідач,
будучи рідним сином ОСОБА_6, допомоги
своєму батьку не надавав, хоча мав
можливість її надавати, ухилявся від
виконання такого обов'язку. Вказані
обставини, на думку позивачки, є
підставою для усунути відповідача від
права на спадкування після смерті
батька.

Але з позицією позивачки погодитися не
можливо виходячи з наступного.

За правилами статті 1261 ЦК України
спадкоємцями однієї черги за законом є
діти спадкодавця та той з подружж, який
його пережив, та батьки.

Відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК
особа може бути усунута від права на
спадкування за законом, якщо судом буде
встановлено, що вона ухилялась від
надання допомоги спадкодавцеві, який
через похилий вік, тяжку хворобу або
каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми,
суд при вирішенні такої справи згідно з
вимогами статті 214 ЦПК повинен
установити як факт ухилення особи від
надання спадкодавцеві допомоги, так і
факт перебування спадкодавця в
безпорадному стані через похилий вік,
хворобу або каліцтво та потребу
спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти
безпомічність особи, неспроможність її
своїми силами фізично та матеріально
самостійно забезпечити умови свого
життя, у зв'язку з чим ця особа потребує
стороннього догляду, допомоги та
піклування.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який потребує допомоги,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю,
тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала як
потреби спадкодавця, так і свій
обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Ухилення характеризується умисною
формою вини.

При цьому суттєве значення має і
з'ясування судом питання про те, чи
потребував спадкодавець допомоги від
спадкоємця за умови отримання її від
інших осіб, в тому числі інших
спадкоємців.

Отже, для задоволення позовних вимог у
справах про усунення від права на
спадкування за частиною 5 статті 1224 ЦК
має значення сукупність обставин: 1)
ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги при можливості
її надання, 2) перебування спадкодавця в
безпорадному стані, 3) потреба
спадкодавця в допомозі саме цієї
особи. Лише при одночасному настанні
наведених обставин і доведеності
зазначених фактів в їх сукупності
спадкоємець може бути усунутий від
спадкування.

При цьому матеріали справи не містять
відомостей про те, що, ОСОБА_6
проживаючи з 1991 року по день смерті зі
своєю дружиною ОСОБА_1 потребував
допомоги також і від свого сина ОСОБА_3,
а останній усвідомлював свій обов'язок
та ухилявся від його виконання.

Таким чином, судом не встановлено, що за
умови отримання допомоги від інших
рідних, в тому числі і спадкоємця
ОСОБА_1, ОСОБА_6 перебував у
безпорадному стані та потребував саме
від свого сина ОСОБА_3 такої допомоги
(матеріальної або фізичної), яку не
отримував від інших осіб, а останній
усвідомлював свій обов'язок надавати
допомогу та навмисно ухилявся від
його виконання.

Сам факт надання допомоги ОСОБА_6 лише
позивачем не є достатньою підставою
для усунення від права на
спадкування іншого спадкоємця ОСОБА_3

Взаємовідносини, які склались між
сторонами за життя спадкодавця, а
саме міцність родинних відносин,
характер та ступень спілкування,
моральні зобов'язання є етичними
нормами, які виходять за межі спірних
правовідносин.

Недоведеність сукупності всіх умов для
усунення від права на спадкування,
передбачених частиною 5 статті 1224 ЦК
України, є підставою для відмови в
позові.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов
висновку, що в задоволенні позову слід
відмовити, оскільки судом не
встановлено сукупності всіх умов для
усунення від права на спадкування,
передбачених частиною 5 статті 1224 ЦК
України

При цьому суд не приймає до уваги
заяву представників відповідача про
застосування наслідків пропуску
позовної давності, оскільки, як
зазначено вище, суд відмовив в
задоволенні позову за безпідставності
його вимог, що виключає застосування
ст.267 ЦК України.

В силу вимог ст.88 ЦПК України
судовий збір сплачений при подачі
позову.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ
Г.В.ПОДЗІГУН