Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Колодійчук В.М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 березня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 29
вересня 2014 року в справі за позовом
кредитної спілки «Взаємний кредит» до
ОСОБА_3, ОСОБА_2, Головного управління
державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, визначення способу реалізації
предмета іпотеки, виселення та
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У липні 2012 року кредитна спілка
«Взаємний кредит» звернулася до суду з
позовом, у якому з врахуванням
уточнених позовних вимог, просила на
задоволення своїх вимог щодо погашення
кредитної заборгованості за кредитним
договором, укладеним 05 листопада 2009
року між позивачем та ОСОБА_3, в розмірі
517 851 грн 10 коп., з яких: сума кредиту - 90
тис. грн; проценти - 136 358 грн 59 коп.; штраф
- 261 907 грн 16 коп.; пеня - 29 585 грн 35
коп., звернути стягнення на предмет
іпотеки у вигляді квартири АДРЕСА_1, що
передана в іпотеку власником квартири
ОСОБА_3 за іпотечним договором,
укладеним з позивачем 05 листопада 2009
року для забезпечення вказаних вище
кредитних зобов'язань. Крім того,
позивач просив визначити спосіб
реалізації предмету іпотеки шляхом її
продажу на прилюдних торгах у межах
процедури виконавчого провадження,
передбаченої Законом України «Про
виконавче провадження», за початковою
вартістю вказаного майна у розмірі 356 040
грн, виселити в примусовому порядку
ОСОБА_3 і ОСОБА_2 з квартири та
зобов'язати Головне управління
державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області зняти їх з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
боржником кредитні зобов'язання
належним чином не виконуються, існує
кредитна заборгованість, яку в
добровільному порядку ОСОБА_3 погашати
відмовляється. ОСОБА_2 зареєстрована
разом з ОСОБА_3 та проживає за адресою
місцезнаходження іпотечного майна і
підлягає виселенню з нього в судовому
порядку разом з боржником.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 березня
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 29 вересня 2014 року, позов
задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 05
листопада 2009 року в розмірі 452 717 грн 18
коп., яка складається з суми кредиту в
розмірі 90 тис. грн, процентів за
користування кредитом у розмірі 136 358
грн 59 коп., неустойки у розмірі 226 358 грн
59 коп., звернуто стягнення на предмет
іпотеки: квартиру, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності ОСОБА_3

Визначено способом реалізації
вказаної квартири - продаж на прилюдних
торгах у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження»,
за початковою вартістю у розмірі 356 040
грн.

Виселено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з спірної
квартири.

Зобов'язано Головне управління
державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області зняти з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою ОСОБА_3 та ОСОБА_2

У задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь
кредитної спілки «Взаємний кредит» по 1
880 грн 65 коп. судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
і ухвалити у справі нове рішення про
відмову в позові у повному обсязі,
посилаючись на порушення судами обох
інстанцій норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Ухвалюючи у справі судове рішення про
часткове задоволення позовних вимог,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився і апеляційний суд,
виходив з доведеності факту наявності
кредитної заборгованості,
обґрунтованості вимог позивача про
необхідність її стягнення в судовому
порядку шляхом звернення стягнення на
предмет іпотеки у спосіб визначений
судом.

Такі висновки судів ґрунтуються на
встановлених у справі обставинах і
нормах ст. ст. 575, 590 ЦК України, ст. ст. 33,
35, 39, 40, 43 Закону України «Про іпотеку»,
вони є переконливими.

Крім того, судами враховано доводи
відповідачів у справі щодо розміру
нарахованої позивачем неустойки у
більшому розмірі ніж сума основної
заборгованості по кредиту і процентам
та обґрунтовано зменшено її розмір у
відповідності до вимог ст. 551 ЦК
України.

При вирішенні спору в частині
виселення та зняття відповідачів з
реєстраційного обліку, суди керувалися
ст. ст. 9, 109 ЖК України, ст.
ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку», ст.
7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», та виходили з
обґрунтованості і доведеності позову в
цій частині.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами обох
інстанцій при розгляді справи допущено
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись ст.
328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

ОСОБА_2 у відкритті касаційного
провадження в справі за позовом
кредитної спілки «Взаємний кредит» до
ОСОБА_3, ОСОБА_2, Головного управління
державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, визначення способу реалізації
предмета іпотеки, виселення та
зобов'язання вчинити певні дії
відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.М. Колодійчук