Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2745/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Мельничик Ю. С.
Спори про спадкове право
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

Іменем України

26.11.2014 Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

Суддів - Чорнобривець О.С., Кодрула М.А.

секретар - Кечкін А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 28 серпня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
треті особи: державний нотаріус
Світловодської міської державної
нотаріальної контори Москаленко Ніна
Іванівна, секретар виконкому
Власівської селищної ради Коваль
Галина Трифонівна про визнання
недійсною заяви про прийняття спадщини
, -

ВСТАНОВИЛА:

23.08.2011 року ОСОБА_2 звернулася у суд з
позовом до ОСОБА_3 та просила визнати
недійсною, з підстав визначених ч.1 ст.225
ЦК України, заяву ОСОБА_7 про прийняття
спадщини, посвідчену 23 жовтня 2008 року,
секретарем виконкому Власівської
селищної ради Коваль Галиною
Трифонівною, зареєстрованої в реєстрі
за №1015.
Ухвалою Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 17 жовтня 2012 року до участі у
справі в якості співвідповідача
залучено ОСОБА_4.

Ухвалою цього ж суду від 23 травня 2012
року до участі у справі в якості третіх
осіб залучені секретар Власівської
селищної ради Коваль Галина Трифонівна
та державний нотаріус Світловодської
міської державної нотаріальної
контори Москаленко Ніна Іванівна.

Справа
розглядалася неодноразово і останнім
рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 28 серпня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У апеляційній скарзі
ОСОБА_2 просить скасувати рішення
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 28 серпня
2014 року та ухвалити нове рішення по
суті заявлених вимог, посилаючись на
неправильність встановлення судом
обставин, які мають значення для справи
, внаслідок неправильної оцінки
доказів та порушення норм
процессуального права .

Представник відповідачів ОСОБА_8
просить апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.
Позивач ОСОБА_2 та її
представник ОСОБА_9, а також треті особи
в судове засідання не з'явилися, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлялися належним чином,
відповідно до вимог ст..76 ЦПК України,
що підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштових
відправлень. Неявка сторін або
інших осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про час і
місце розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.( ст.305 ЦПК України).

Заслухавши
доповідача, учасників судового
розгляду, обговоривши доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи , колегія суддів
вважає , що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог , заявлених
у суді першої інстанції.
Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін, з підстав передбачених ст. 308
ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено ,
що 13 червня 2008 року померла ОСОБА_10 -
мати позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_7
Згідно заповіту, посвідченого
Світловодською міською державною
нотаріальною конторою 09.12.2004 року, за
реєстром №1-3135, ОСОБА_11 заповіла
належну їй на праві особистої
власності квартиру АДРЕСА_1, своєму
сину ОСОБА_12.
23.10.2008 року
спадкоємець ОСОБА_7 звернувся до
Світловодської міської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини. Через хворобу,
підпис спадкоємця на даній заяві, того
ж дня за місцем його проживання
посвідчила секретар виконкому
Власівської селищної ради Коваль Г.Т., з
занесенням до книги виконання
нотаріальних дій за реєстром №1015.

Заява надійшла до нотаріальної
контори поштою 29.10.2008 року і на її
підставі нотаріусом заведено спадкову
справу за №372-2008.
ОСОБА_7 , який є рідним
братом позивачки ОСОБА_2 , помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 , через що свідоцтво про
право на спадщину не отримав.
Після його смерті до нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини звернулися дружина померлого
- ОСОБА_3 та син ОСОБА_4.

Допитані у судовому
засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14
пояснили , що восени 2008 року заходили
провідувати ОСОБА_7 і на їх думку
останній знаходився у безпорадному
стані.
Свідок ОСОБА_15 , яка з
листопада 2006 року до січня 2014 року
працювала лікарем - терапевтом
Власівської лікарської амбулаторії
пояснила, що ОСОБА_10.у 2008 році лікувався
у невропатолога. Після смерті
останнього , для проведення розтину
вона видавала його амбулаторну карту
рідним померлого , а після проведення
огляду повернула у реєстратуру.
Подальше місцезнаходження
амбулаторної карти померлого їй
невідоме.

Свідок ОСОБА_8 пояснила , що її батько
ОСОБА_7 після лікування та знаходження
дома у жовтні 2008 року вільно ходив по
квартирі, розмовляв, був постійно у
свідомості і міг висловлювати свої
бажання. Так як батько не міг далеко
ходити, заяву про прийцняття спадщини
секретар Коваль Г.Т. завірила на дому у
її присутності. На питання Коваль Г.Т.
батько відповідав та питав де він
повинен розписуватися, після чого
підписав заяву про прийняття спадщини
та у журналі реєстрації нотаріальних
дій. Після проведення розтину батька
вона повернула картку батька лікарю
ОСОБА_15 , більше картку не бачила

З висновку
посмертної судово-психіатричної
експертизи № 347 від 4 липня 2014 року
встановлено, що отримана ОСОБА_7
черепно-мозкова травма вплинула на
різну ступінь виразної кількісної
характеристики його стану свідомості ,
що унеможливлює його оцінку психічного
стану на період з 02 липня 2008 року по 01
серпня 2008 року. Надалі за відсутності
медичної документації стан здоров'я
ОСОБА_7 невідомий, в тому числі і 23
жовтня 2008 року. Тому відповідь на
питання - Чи міг ОСОБА_7 у момент
підписання ним заяви про прийняття
спадщини від 23 жовтня 2008 року повною
мірою усвідомлювати значення своїх дій
та керувати ними , не представляється
можливим.
З врахуванням
встановлених обставин справи, суд
першої інстанції дійшов висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.
При цьому суд зазначив, що
будь-яких інших належних, допустимих,
достовірних та достатніх доказів, які
б підтверджували б перебування ОСОБА_7
23 жовтня 2008 року під час підписання
заяви про прийняття спадщини у такому
стані , в якому б він не усвідомлював
значення своїх дій та (або) не міг
керувати ними , позивачем та його
представником суду не надано.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції , а
апеляційну скаргу вважає
необгрунтованою виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України,
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті -за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушені.
Згідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.145 ЦПК
України призначення експертизи є
обов'язковим за клопотанням хоча б
однієї із сторін, якщо у справі
необхідно встановити психічний стан
особи.
Як
вбачається з матеріалів справи, судом
першої інстанції , за клопотанням
представника позивача , 19.02.2014 року
постановлено ухвалу про призначення
посмертної судово-психіатричної
експертизи. (т.2 ас.162-165)
З змісту зазначеної
ухвали вбачається, що судом не
встановлено місце знаходження карти
амбулаторного хворого ОСОБА_7 , 1951 року
народження. Відсутнє в ухвалі і
зобов'язання відповідачів надати цю
амбулаторну карту для проведення
експертизи, про наявність якої вони
протягом часу розгляду справи
заперечували. Докази передачі такої
карти померлого відповідачам від
працівників КУ «Лікарська
амбулаторія» Власівської селищної
ради відсутні.
З
врахуванням вищезазначених обставин ,
доводи апеляційної скарги стосовно
того , що відповідачі умисно не надали
амбулаторну карту померлого для
проведення експертизи і це позбавило
можливості експертів дати відповідь
щодо психічного стану ОСОБА_7 у день
підписання заяви про прийняття
спадщини 23 жовтня 2008 року є
необгрунтованими та спростовуються
вищезазначеним.
Не мають будь-якого правового
значення і доводи скарги, що не сам
померлий , а його донька ОСОБА_8
зверталася до секретаря Власівської
селищної ради Коваль Г.Т. з проханням
посвідчити саме вдома заяву про
прийняття спадщини.
Не є порушенням процедури вчинення
нотаріальної дії і підготовка
відповідного проекту заяви про
прийняття спадщини Коваль Г.Т. ,
оскільки правильність викладених у
заяві обставин підтверджена підписом
ОСОБА_7 ( т.1 ас. 46)
Безпідставними є і доводи скарги ,
що сам померлий не відправляв заяву до
нотаріальної контори , а це зробила
його донька ОСОБА_8 Ці дії могли бути
вчинені будь-якою особою за проханням
померлого.
Не спростовують висновку
суду і доводи скарги щодо неврахування
показів свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 Цим
показам суд дав правову оцінку , що
відображено у рішенні, при цьому
врахував факт неприязних стосунків між
свідками та відповідачами. ( т.2 ас.207)

Інші доводи
апеляційної скарги такоє є
безпідставними.
Виходячи з вищенаведеного , колегія
суддів дійшла висновку , що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права , його висновки
відповідають фактичним обставинам
справи, а тому підстави для його
скасування в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.
307, ст. 308, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України ,
колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 28 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя -
Судді
-