Провадження № 2/127/5962/14
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 грудня 2014 року
Вінницький міський суд
Вінницької області

в складі:
головуючого-судді Прокопчук А.В.,

при
секретарі Поливаній Ю.В.,

за участю
представника позивача ОСОБА_1,

представника
відповідача Клімішиної О.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Комунального підприємства Вінницької
міської ради
"Вінницяміськтеплоенерго", третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача
ОСОБА_4, про зобов'язання укласти
договір,-

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго", третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору на стороні
відповідача - ОСОБА_4, про зобов'язання
укласти договір.

Позовна заява мотивована тим, що 21.02.2014
року позивач придбав квартиру АДРЕСА_1
за договором купівлі-продажу,
посвідченим приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_5, реєстровий №335. Право
власності на дану квартиру у позивача
виникло з моменту його державної
реєстрацій, а саме з 21.02.2014 року.

19.06.2014 року позивач звернувся до
відповідача із пропозицією укласти
договір про надання послуг з
централізованого опалення (оскільки
постачання гарячої води в квартирі
відсутнє) без урахування боргу
попереднього власника (якщо такий є) з
проханням зазначити період його
виникнення та суму.

В серпні 2014 року позивач отримав
відповідь на пропозицію, що по
особовому рахунку № НОМЕР_1 за
вищевказаною адресою станом на 01.07.2014
року рахується заборгованість в сумі 11
568,35 грн., яка не розмежована судом з
попереднім власником квартири, а тому,
укласти договір з позивачем можливо
лише за умови включення цієї
заборгованості в договір. До відповіді
було надано два підписаних примірники
договору № НОМЕР_1 від 01.07.2014 року, в
пункті третьому якого зазначено
заборгованість в сумі 11 586,35 грн.

Позивач вважає, що відповідач
незаконно нарахував йому вказану суму
за послуги, які він не отримував, а його
правова позиція хибна, оскільки не
відповідає чинному законодавству. Між
колишнім власником квартири ОСОБА_4 та
відповідачем виникли зобов'язальні
правовідносини з надання
житлово-комунальних послуг, за якими
оплату мала проводити особа, яка їх
споживала. Покладення ж боргу на нового
власника квартири можливе лише за його
згодою, а не автоматично. Такої згоди
позивач не давав. Законодавством
України не передбачено, що відчуження
нерухомості змінює сторони у
зобов'язанні, оскільки послуги
надаються особі, а не речі. Вимагати від
ОСОБА_4 оплати житлово-комунальних
послуг може кредитор у зобов'язанні з
їх надання, тобто КП ВМР
"Вінницяміськтеплоенерго", а не
позивач. Невиконання ж пункту 7.1
договору купівлі-продажу, за яким
ОСОБА_4 зобов'язалась погасити борг за
житлово-комунальні послуги, не тягне
жодних правових наслідків для сторін
цього договору, оскільки таку оплату
вона має провести не на користь
позивача, а на користь відповідача.
Таким чином, з часу набуття права
власності на квартиру, між позивачем та
відповідачем виникли правовідносини з
надання житлово-комунальних послуг та
саме з цього часу він має обов'язок їх
оплатити. З підстав, зазначених вище,
позивач звернувся до суду з даною
позовною заявою.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 уточнила позовні
вимоги та просила суд зобов'язати КП
ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" укласти
з позивачем договір про надання послуг
з централізованого опалення та
постачання гарячої води в квартирі
АДРЕСА_1 без урахування заборгованості
попереднього власника ОСОБА_4 в сумі 8874
грн. 43 коп.

Представник відповідача ОСОБА_6 в
судовому засіданні позов з урахуванням
уточнених позовних вимог визнала.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилась, хоча була належним чином
повідомлена про час і місце судового
розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали цивільної
справи, суд дійшов висновку про те, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу
квартири від 21.02.2014 року, посвідченого
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованого в реєстрі за № 335,
позивач ОСОБА_3 придбав квартиру
АДРЕСА_1 (а.с. 4, 5).

Право власності позивача на зазначену
вище квартиру зареєстровано з 21.02.2014
року, що підтверджується витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 21.02.2014 року (а.с. 6).

19.06.2014 року позивач звернувся до
відповідача із пропозицією укласти
договір про надання послуг з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання в квартиру АДРЕСА_1, на
що отримав відповідь (лист від 18.07.2014
року за № 09/1433), в якій відповідач
зазначив, що облік нарахувань з
централізованого теплопостачання у
вищевказану квартиру здійснюється по
особовому рахунку № НОМЕР_1. Станом на
01.07.2014 року за даним особовим рахунком
рахується заборгованість в сумі 11 568,35
грн., яка не розмежована судом з
попереднім власником квартири, а тому
укласти договір з позивачем можливо
лише за умови включення цієї
заборгованості в договір (а.с. 7). До
зазначеної відповіді надано два
примірники договору про надання послуг
з централізованого опалення та
постачання гарячої води № НОМЕР_1 від
01.07.2014 року, в пункті третьому якого
зазначено, що заборгованість за надані
послуги з теплопостачання на момент
підписання договору становить 11 586,35
грн. (а.с. 8, 9).

До моменту набуття права власності на
квартиру житлово-комунальних послуг
від відповідача позивач не отримував,
договорів та інших правочинів або
юридичних фактів, актів цивільного
законодавства, рішень суду, які б
створювали зобов'язання зі сплати за
послуги з централізованого опалення та
постачання гарячої води в період до
21.02.2014 року немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги",
відношення в сфері житлово-комунальних
послуг між учасниками ґрунтуються
виключно на договірних засадах.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" споживач
зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Положеннями ст. 509 ЦК України визначено,
що зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Відповідно до статті 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій особи, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини, створення
літературних, художніх творів,
винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності,
завдання майнової ( матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі, інші
юридичні факти. Цивільні права та
обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства. У випадках,
встановлених актами цивільного
законодавства, цивільні права та
обов'язки виникають безпосередньо з
актів органів державної влади, органів
влади Автономної республіки Крим або
органів місцевого самоврядування. У
випадках, встановлених актами
цивільного законодавства або
договором, підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків може бути
настання певної дії.

Положеннями ст. 21 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
передбачено обов'язок виконавця
підготувати та укласти із споживачем
договір про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони
(замовника)надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Як визначено статтею 162 ЖК Української
РСР, плата за користування жилим
приміщенням в будинку (квартирі), що
належить громадянинові на праві
приватної власності, встановлюється
угодою сторін. Плата за комунальні
послуги береться крім квартирної плати
за затвердженими в установленому
порядку тарифами. Строки внесення
квартирної плати і плати за комунальні
послуги визначаються угодою сторін.
Наймач зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги.

Таким чином, законодавство не містить
положень, згідно з якими на покупця
квартири покладався б обов'язок
перевіряти наявність заборгованості
за житлово-комунальні послуги
попередніх власників, і включати ці
відомості до договору купівлі-продажу
нерухомого майна.

Позивач не є правонаступником
попереднього власника квартири і
зобов'язаний сплачувати за
житлово-комунальні послуги з моменту
виникнення права власності на квартиру
і надання йому таких послуг.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути 243,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 11, 509, 659, 901 ЦК України, ст. 162 ЖК
України, ст.ст. 19, 20, 21 Законом України
"Про житлово-комунальні послуги",
ст.ст.10, 57-60, 88, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Комунального
підприємства Вінницької міської ради
"Вінницяміськтеплоенерго", третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні відповідача
ОСОБА_4, про зобов'язання укласти
договір - задовольнити.

Зобов'язати Комунальне підприємство
Вінницької міської ради
"Вінницяміськтеплоенерго" укласти з
ОСОБА_3 договір про надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води в квартирі
АДРЕСА_1 без урахування заборгованості
попереднього власника ОСОБА_4 в сумі 8874
(вісім тисяч вісімсот сімдесят чотири)
грн. 43 коп.

Стягнути з Комунального підприємства
Вінницької міської ради
"Вінницяміськтеплоенерго" в дохід
держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Вінницької області
через суд першої інстанції протягом 10
днів з дня його проголошення, а особами,
у відсутність яких воно ухвалене, -
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя: