АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів:
Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,

при секретарі
Меєчко Д.П.,

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 17 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Комунального
некомерційного підприємства «Центр
первинної медико-санітарної допомоги
№3» Святошинського району м. Києва про
визнання порушеного права та
зобов'язання вчинити дії, -

УСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 р. позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
Комунального некомерційного
підприємства «Центр первинної
медико-санітарної допомоги №3»
Святошинського району м. Києва про
визнання порушеного права та
зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позову вказував,
що 23.10.2013 р. він зареєстрував в
приймальні Поліклініки № 2
Святошинського р-ну м. Києва звернення
щодо порушення його прав на медичне
обслуговування. На вказаній заяві
відповідачем був поставлений вхідний
номер 1109 від 23.10.2013 p., що свідчить про
отримання останнім вказаного вище
звернення, проте до теперішнього часу
позивач не отримав відповіді на його
звернення, що є порушення вимог ЗУ «Про
звернення громадян». Просив суд
визнати, що Правонаступник Поліклініки
№ 2 Святошинського p-ну м. Києва -
Комунальне некомерційне підприємство
«Центр первинної медико-санітарної
допомоги № 3» порушив право позивача на
держання письмової відповіді про
результати розгляду його заяви від
23.10.2013 р. вх. № 1109 та просить зобов'язати
відповідача письмово повідомити
позивача про результати перевірки
вказаного вище звернення.

Унікальний номер справи: 759/6503/14-ц№
апеляційного провадження:
22-ц/796/11036/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Шум Л.М.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 17 липня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Комунального некомерційного
Підприємства "Центр первинної
медико-санітарної допомоги № 3"
Святошинського p-ну м. Києва про
визнання порушеного права та
зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Апелянт посилається, що предметом
доказування є порушення права ОСОБА_1
на одержання письмової відповіді про
результати розгляду його заяви від
23.10.2013 р. № 1109.

Вважає, що доказ копія Книги обліку
вихідних документів Полікліники № 2
для дорослих Святошинського району м.
Києва скріпленої відповідною печаткою
(а.с 43-47), на підставі якого суд ухвалив
оскаржуване рішення, не містить
інформацію про одержання ОСОБА_1
письмової відповіді про результати
розгляду його заяви від 23.10.2013 р. №1109,
відповідно цей доказ не містить
інформації щодо предмета доказування,
а тому не може вважатися належним
доказом.

Зазначає, що суд, керуючись ч. 3 ст. 58 ЦПК
України, повинен був відхилити даний
доказ.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач ОСОБА_1 23.10.2013 р. в Поліклініці №
2 Святошинського р-ну м Києва,
правонаступником якого є Комунальне
некомерційне підприємство "Центр
первинної медико-санітарної допомоги
№ 3" Святошинського p-ну м. Києва
зареєстрував заяву щодо порушення його
прав під час прийому у дільничного
лікаря-терапевта (а.с. 2).

В обґрунтування своєї заяви
позивач посилається на ту обставину, що
до теперішнього часу він не отримав
відповіді на своє звернення.

Згідно ст. 18 ЗУ «Про звернення
громадян», громадянин, який звернувся
із заявою чи скаргою до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності,об'єднань громадян, засобів
масової інформації, посадових осіб, має
право: одержати письмову відповідь про
результати розгляду заяви чи скарги.

Згідно ст. 19 ЗУ «Про звернення
громадян», органи державної влади
місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, засоби масової
інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень зобов'язані письмово
повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення.

Згідно ст. 20 ЗУ «Про звернення
громадян», звернення розглядаються і
вирішуються у термін більше одного
місяця від дня їх надходження, а ті, які
не потребують додаткового вивчення,
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до копії Книги обліку
вихідних документів Поліклініки № 2
дорослих Святошинського району м.
Києва скріпленої відповідною печаткою,
позивачу ОСОБА_1 30.10.2013 р. направлений
лист на його заяву від 23.10.2013 р. (а.с. 43-47).

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що відповідачем в межах строків
передбачених вимогами ст. 20 ЗУ «Про
звернення громадян», письмово
повідомлено позивача ОСОБА_1 про
результати його звернення 23.10.2013 р.
зареєстрованого у відповідача за вх. №
1109, у зв'язку з чим у суду відсутні
правові підстави для задоволення
позовних вимоги, оскільки
представником відповідача відповідно
до положень ст. 60 ЦПК України надано
належні докази в спростування позовних
вимог.

Колегія суддів, розглядаючи
апеляційну скаргу, вважає, що не
відповідають обставинам справи її
доводи, що копія Книги обліку вихідних
документів Полікліники № 2 для
дорослих Святошинського району м.
Києва, скріплена відповідною печаткою,
на підставі якої суд ухвалив
оскаржуване рішення, не містить
інформацію про одержання ОСОБА_1
письмової відповіді про результати
розгляду його заяви від 23.10.2013 р. №1109,
оскільки цей доказ не містить
інформації щодо предмета доказування,
а тому не може вважатися належним
доказом.

Предметом позову ОСОБА_1 є
визнання порушеного права та
зобов'язання вчинити дії, який позивач
обґрунтовує неотримання ним відповіді
на свою заяву від 23.10.2013 р. №1109.

Посилання апелянта на те, що копія
Книги обліку вихідних документів
Поліклініки № 2 для дорослих
Святошинського району м. Києва
скріплена відповідною печаткою, є
доказом, який не містить інформації
щодо предмета доказування, а тому не
може вважатися належним доказом,
колегія суддів вважає помилковим, з
огляду на таке.

Відповідно до Закону України «Про
звернення громадян», заява (клопотання)
- звернення громадян із проханням
про сприяння реалізації закріплених
Конституцією та чинним
законодавством їх прав та інтересів
або повідомлення про порушення чинного
законодавства чи недоліки в
діяльності підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, народних депутатів України,
депутатів місцевих рад, посадових осіб,
а також висловлення думки щодо
поліпшення їх діяльності. Клопотання -
письмове звернення з проханням про
визнання за особою відповідного
статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно ст. 15 Закону України «Про
звернення громадян» органи державної
влади, місцевого самоврядування та
їх посадові особи, керівники та
посадові особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд
заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до
чинного законодавства і забезпечувати
їх виконання, повідомляти громадян
про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 20 Закону України «Про
звернення громадян» встановлено, що
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше
п'ятнадцяти

днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо,
керівник відповідного органу,
підприємства, установи, організації
або його заступник встановлюють
необхідний термін для його розгляду,
про що

повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати
сорока п'яти днів.

Відповідно до ст. 13 Закону України
«Про звернення громадян» діловодство
щодо звернень громадян ведеться в
порядку, який встановлюється
Кабінетом Міністрів України, а саме
відповідно до інструкції «З
діловодства за зверненнями громадян в
органах державної влади і місцевого
самоврядування, об'єднаннях громадян,
на підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форм
власності, в засобах масової
інформації», затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 14
квітня 1997 р. N 348.

Згідно ст.2 вказаної вище
Інструкції, усі пропозиції, заяви і
скарги, що надійшли, повинні
прийматися та централізовано
реєструватися у день їх надходження на
реєстраційно-контрольних картах,
придатних для оброблення
персональними комп'ютерами (додаток N 1),
або в журналах (додаток N 2). Конверти
(вирізки з них) зберігаються разом з
пропозицією,

заявою, скаргою. Облік особистого
прийому громадян ведеться на картках,
у журналах (додаток N 3) або за
допомогою електронно-обчислювальної
техніки.

Журнальна форма реєстрації
пропозицій, заяв і скарг та
облікуособистого прийому громадян
допускається в організаціях з річним
обсягом надходження до 600 пропозицій,
заяв та скарг і такою ж кількістю
звернень громадян на особистому
прийомі.

На вимогу громадянина, який подав
звернення до організації, на першому
аркуші копії звернення
проставляється штамп із зазначенням
найменування організації, дати
надходження та вхідного номера
звернення. Така копія повертається
громадянинові.

Крім того, вказаною інструкцією не
передбачено направлення відповідей на
звернення громадян рекомендованою
кореспонденцією зі зворотнім
повідомленням.

З огляду на вказане, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги не знайшли підтвердження
матеріалами справи, оскільки містять
докази належним чином зареєстрованої
заяви позивача (а.с. 2) та належним чином,
в межах строків передбачених Законом
України «Про звернення громадян»,
направленої відповіді на вказану заяву
(а.с. 43-47).

Враховуючи викладене та оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, колегія суддів вважає
законними й обґрунтованими висновки
районного суду про наявність правових
підстав для відмови у задоволенні
позову ОСОБА_1 до Комунального
некомерційного підприємства «Центр
первинної медико-санітарної допомоги
№3» Святошинського району м. Києва про
визнання порушеного права та
зобов'язання вчинити дії.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Інші доводи апеляційної скарги
недоведені та містяться лише на
формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 17 липня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: