АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Унікальний номер справи 756/1009/13-ц
інстанції - Кричина А.В
Доповідач - Слободянюк
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді - Слободянюк
С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф.,
Корчевного Г.В.,

при секретарі - Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 09 жовтня 2014 року за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2013 року ПАТ «Альфа-Банк»
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором,
збільшивши позовні вимоги (а.с.118-123),
позивач просив стягнути з ОСОБА_1
заборгованість за кредитним договором
№ 10689-к від 27 вересня 2006 року в розмірі
1751889,19 грн., звернути стягнення на
предмет іпотеки, а саме квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 39,80 кв.м, яка
складається з однієї жилої кімнати
площею 18,90 кв.м, шляхом проведення
прилюдних торгів згідно Закону України
«Про виконавче провадження» за
початковою ціною встановленою на рівні
не нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна, визначеною на підставі оцінки
проведеної суб*єктом оціночної
діяльності, незалежним експертом на
стадії оцінки майна, під час проведення
виконавчих дій; виселити без надання
іншого житла відповідача зі зняттям з
реєстраційного обліку з житлового
приміщення та стягнути судовий збір.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 09 жовтня 2014 року позов
задоволено.

На користь ПАТ «Альфа-Банк» в рахунок
погашення заборгованості ОСОБА_1 за
кредитним договором № 10689-к від 27
вересня 2006 року, яка станом на 31 травня
2013 року становить 1751889,19 грн. (один
мільйон сімсот п*ятьдесят одна тисяча
вісімсот вісімдесят дев*ять грн. 19 коп.)
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 39,80 кв.м, яка складається з
однієї жилої кімнати площею 18,90 кв.м та
належить ОСОБА_1 на підставі договору
дарування шляхом проведення прилюдних
торгів згідно Закону України «Про
виконавче провадження» за початковою
ціною встановленою на рівні не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна,
визначеною на підставі оцінки
проведеної суб*єктом оціночної
діяльності, незалежним експертом на
стадії оцінки майна, під час проведення
виконавчих дій.

Виселено без надання іншого житла
ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк»
судовий збір у розмірі 3555,70 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення, постановлення
нового, яким відмовити в задоволення
позову та стягнути з ПАТ «Альфа-Банк».

Апелянт зазначає, що відповідно до
положень Закону України «Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» діє заборона на
примусове звернення стягнення на
нерухоме житлове майно, вона не має
будь-яких договірних зобов*язань з
Банком, останнім не доведено факт
переходу права вимоги від ПАТ»
Промінвестбанк» за договором про
іпотечний кредит.

В судовому засіданні ОСОБА_1
апеляційну скаргу підтримала,
представник ПАТ «Альфа-Банк» - Ігнатюк
О.І. скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення
скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджується матеріалами справи,
що між ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
ОСОБА_1 27 вересня 2006 року було укладено
договір про іпотечний кредит № 10689-к,
згідно якого останній надано кредит у
сумі 330000, 00 дол. США строком до 26 вересня
2016 року, зі сплатою 12,5% річних за
користування кредитом. (а.с.26-27)

27 вересня 2006 року між сторонами
укладено договір іпотеки, згідно якого
у випадку невиконання ОСОБА_1
зобов*язань встановлених кредитним
договором, Банк має право звернути
стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до договору предметом
іпотеки є нерухоме майно, а саме
квартира АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1
на підставі договору дарування
квартири, посвідченого ОСОБА_3,
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 27 лютого 2003 року в
реєстрі за № 1660. Квартира має загальну
площу 39,80 кв.м., складається з однієї
кімнати жилою площею 18,90 кв.м. (а.с.37-39)

Згідно з розрахунком заборгованості по
договору станом 31 травня 2013 року
ОСОБА_1 має заборгованість 1751889,19 грн.,
яка складається з: заборгованості за
кредитом - 1628879,80 грн., заборгованість по
відсоткам - 114936,54 грн., пеня - 8072, 85 грн.
(а.с.43)

17 грудня 2012 року між Публічним
акціонери товариством «Альфа-Банк» та
Публічним акціонерним товариством
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
укладено договір відступлення права
вимоги, згідно якого ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» відступило ПАТ «Альфа-Банк»
права вимоги по кредитних договорах, в
тому числі і за договором про іпотечний
кредит № 10689-к від 27 вересня 2006 року (
а.с.9-19).

20 грудня 2012 року ПАТ «Промінвестбанк»
направило ОСОБА_1 повідомлення про
відступлення право вимоги ПАТ
«Альфа-Банк» (а.с.86), 16 квітня 2014 року
ОСОБА_1 була надіслана вимога про
добровільне виселення з житлового
приміщення, яке є предметом іпотеки (
а.с.47). Крім того, при наданні відповідей
на звернення ОСОБА_1, Банком надавались
роз*яснення яким чином слід погасити
заборгованість по договору, що
утворилась у зв*язку з невиконанням
ОСОБА_1 своїх зобов*зань.

Судом встановлено, що станом на 31
травня 2013 року у зв*язку з невиконанням
ОСОБА_1 кредитних зобов*язань
утворилась заборгованість у розмірі
1751889,19 грн., яка складається з
заборгованості за кредитом - 1628879,80 грн.,
заборгованості по відсоткам - 114936,54
грн., пені - 8072, 85 грн.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 зареєстрована в квартирі
АДРЕСА_1, дана квартира належить їй на
підставі договору дарування квартири
від 27 лютого 2003 року і є предметом
іпотеки, згідно договору про іпотечний
кредит № 10689-к від 27 вересня 2006 року
(а.с.37-39).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» № 1304-УП від 03 червня 2014 року,
чинний з протягом дії цього Закону не
може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із ст. 4 Закону
України «Про заставу» та/або предметом
іпотеки згідно із ст. 5 Закону України
«Про іпотеку», якщо таке майно виступає
як забезпечення зобов*язань
громадянина України (позичальника або
майнового поручителя) за споживчими
кредитами, наданими йому кредитними
установами - резидентами України в
іноземній валюті, та за умови, що: таке
нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об*єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно; загальна площа такого
нерухомого житлового майна (об*єкта
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна) не перевищує 140 кв. м
для квартири та 250 кв. м для житлового
будинку.

Отже, обов*язковою умовою застосування
зазначеного закону є використання
предмета іпотеки як місця постійного
проживання майнового поручителя та
відсутності іншого нерухомого
житлового майна.

Між тим, вирішуючи спір по суті
позовних вимог, колегія суддів вважає
за необхідне виходити з того, що спірні
правовідносини випливають із
кредитних правовідносин, згідно яких
позичальник ОСОБА_1, яка є громадянкою
України, отримала у банку споживчій
кредит для придбання квартири у сумі
330000, 00дол. США, тобто в іноземній валюті,
і на забезпечення цього кредиту
заставив банку в іпотеку належну їй
квартиру АДРЕСА_1.

На час ухвалення оскаржуваного
рішення діяв вказаний Закон України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» № 1304-УП.

Таким чином судова колегія приходить
до висновку, що дія Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» від 03
червня 2014 року є підставою для відмови
у позові.

Доводи апеляційної скарги стосовного
того, що БАНКом не було висунуто
письмову досудову вимогу, що позбавляє
право звернення до суду, а також і те, що
позивачем не підтверджено факт
переходу право вимоги від ПАТ
«Промінвестбанк» не ґрунтуються на
матеріалах справи та нормах закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги, скасуванню
оскаржуваного рішення, ухвалення
нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309,313 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду
м. Києва від 09 жовтня 2014 року скасувати,
ухвалити нове рішення наступного
змісту.

Відмовити у позові Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
до ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справи протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: