АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/6184/14 Справа: №
635/5782/14-ц Категорія: «договірні
Головуючий 1 інстанції: Сітбаталова Н.І.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Піддубного Р.М.,

Даниленка В.М.,

при секретарі - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
яка діє в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу
Харківського районного суду
Харківської області від 31 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2006 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулися до суду з названим позовом
та просили стягнути суми боргу з ОСОБА_6
з урахуванням відсотків: на користь
ОСОБА_4 - 37370 грн.; на користь ОСОБА_5 -
33582,50 грн.

Ухвалою Харківського районного суду
Харківської області від 07 червня 2006
року вжито заходи забезпечення позову
шляхом накладення арешту на ? частину
будинку АДРЕСА_1, що є спільною
власністю подружжя ОСОБА_6, що
зареєстрований за ОСОБА_3

Заочним рішенням Харківського
районного суду Харківської області,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду від 29 березня 2007
року, позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5
задоволено, стягнуто на користь
позивачів суму боргу, судові витрати зі
сплати судового збору, витрати з
інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи та витрати з отримання
правової допомоги.

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду першої інстанції із заявою про
скасування вжитих ухвалою
Харківського районного суду
Харківської області від 07 червня 2006
року заходів забезпечення позову та
виключення ? частину будинку АДРЕСА_1,
належного ОСОБА_3 з Єдиного реєстру
заборон відчужень об'єктів нерухомого
майна.

Ухвалою Харківського районного суду
Харківської області від 31 липня 2014 року
у задоволенні заяви ОСОБА_3 про
скасування заходів забезпечення
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, яка діє в
інтересах ОСОБА_2, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просила ухвалу скасувати та
постановити нову, якою задовольнити
заяву про скасування заходів
забезпечення позову.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив із того, що
заявник ОСОБА_3 не була стороною по
справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про стягнення боргу, а тому
підстави для скасування арешту на ?
частину будинку відсутні.

Проте погодитися з такими висновками
сулу не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 154 ЦПК України,
заходи забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

Частиною 4 статті 154 ЦПК України
передбачено, що особа, щодо якої вжито
заходи забезпечення позову без її
повідомлення, протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали може подати до
суду заяву про їх скасування, яка
розглядається судом протягом двох
днів.

Таким чином, даною статтею передбачено
право не лише осіб, які беруть участь у
справі звернутися до суду з заявою про
скасування заходів забезпечення
позову, а й осіб, щодо яких вжито заходи
забезпечення позову без їх
повідомлення.

Звертаючись до суду з даною заявою
ОСОБА_3 зазначала, що будинок АДРЕСА_1,
на який накладено арешт ухвалою суду, є
спільною власністю подружжя ОСОБА_3 та
зареєстрований за нею - ОСОБА_3.
Накладений арешт на зазначений будинок
обмежує ОСОБА_3, як власницю у
здійсненні наданого їй законом права
щодо володіння та розпорядження цим
майном.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на зазначене та дійшов хибного
висновку про відсутність у ОСОБА_3
права на звернення до суду з заявою про
скасування заходів забезпечення
позову.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК
України види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

З урахуванням вартості арештованого
майна, а саме: будинку АДРЕСА_1
накладення арешту на ? його частину не
можна вважати співмірними із
заявленими позивачами вимогами.

З відповіді відділу державної
виконавчої служби Харківського
районного управління юстиції
вбачається, що на виконанні державної
виконавчої служби виконавчих
документів про стягнення з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 грошових
коштів не перебуває. Крім того,
відповідно до ст.22 ЗУ «Про виконавче
провадження» строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання за
рішенням суду від 16 листопада 2006 строку
сплинув, у зв'язку з чим будь-які
виконавчі дії з примусового виконання
рішення суду неможливі.

Враховуючи викладене, судова колегія
доходить висновку, що заява ОСОБА_3 про
скасування заходів забезпечення
позову підлягає задоволенню, а ухвала
суду першої інстанції скасуванню,
відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.312 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 312, 313, 314, 315,
317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в
інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду
Харківської області від 31 липня 2014 року
скасувати.

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалою Харківського районного
суду Харківської області від 07 червня
2006 року, скасувавши арешт ? частини
будинку АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3.

Виключити ? частину будинку АДРЕСА_1 з
Єдиного реєстру заборон відчужень
об'єктів нерухомого майна.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -