Номер провадження: 22-ц/785/6319/14
Головуючий у першій інстанції Гандзій
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного
суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Плавич
Н.Д.

при секретарі - Орловій С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Відділу
державної виконавчої служби
Овідіопольського районного упарвління
юстиції на ухвалу Овідіопольського
районного суду Одеської області від 28
травня 2014 року у цивільній справі за
скаргою ОСОБА_2 про визнання
неправомірною і скасування постанови
Головного державного виконавця
відідлу ДВС Овідіопольського
районного управління юстиції про
відмову у відкритті виконавчого
провадження і зобов'язання відкрити
виконавче провадження, зацікавлена
особа: боржник ОСОБА_3,

ВСТАНОВИЛА:

09.04.2014 року, ОСОБА_2, звернувся зі
скаргою на дії Головного державного
виконавця і просив скасувати постанову
від 19.03.2014 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження із
зобов'язанням державного виконавця
вчинити певні дії щодо відкриття
виконавчого провадження.

Вимоги обгрунтовані тим, що 19.03.2014
року постановою Головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Овідіопольського
районного управління юстиції (далі-
Головний держвиконавець ВДВС)
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження з тих підстав, що майно у
вигляді земельної ділянки є майном
третьої черги, а тому виконання повинно
здійснюватись за місцем проживання
боржника.

Посилаючись на те, що постанова про
відмову у відкритті виконавчого
провадження прийнята з порушенням
вимог Закону Ураїни "Про виконавче
провадження", ОСОБА_2 просив скаргу
задовольнити.

Головний держвиконавець ВДВС
скаргу не визнала.

Боржник не приймала участі у
судовому засіданні у суді першої
інстанції.

Ухвалою Овідіопольського
районного суду Одеської області від
28.05.2014 року скарга задоволена: суд
визнав неправомірною і скасував
постанову від 19.03.2014 року про відмову у
відкритті виконавчого провадження і
зобов'язав Головного держвиконавця
ВДВС відкрити виконавче провадження за
виконавчим листом від 19.01.2014 року про
стягнення 42 192,40 гривень.

В апеляційній скарзі Відділ
державної виконавчої служби
Овідіопольського районного управління
юстиції (далі-ВДВС) просить ухвалу суду
скасувати і постановити нову ухвалу
про відмову у задоволенні скарги,
посилаючись на незаконність та на
необгрунтованість

2

ухвали суду.

Заявник, представник ВДВС, боржник
у засідання колегії суддів не
з'явились.

Ухвала суду першої інстанції
підлягає зміні на підставі ст. 312 ч.1 п.2
ЦПК України.

Згідно зі ст.312 ч.1 п.2 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює ухвалу, якщо питання було
вирішено із порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

ОСОБА_2просив скасувати постанову
від 19.03.2014 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження про стягнення
з ОСОБА_3 42 192,40 гривень й зобов'язати
Головного держвиконавця ВДВС відкрити
виконавче провадження (а.с.1-4).

Суд, задовольняючи скаргу, зокрема
виходив з того, що відмова у
відкритті виконавчого провадження з
тих підстав, що виконавче провадження
повинно бути відкрито за місцем
проживання боржника є неправомірною,
оскільки виконавчий документ, за
вибором стягувача, може бути подано на
виконання за місцезнаходженням майна
боржника.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду.

Встановлено, що боржником у справі
є ОСОБА_3, яка мешкає у Приморському
районі м. Одесі, і, зокрема має на праві
власності нерухоме майно у вигляді
земельної ділянки НОМЕР_1 ГОС
"Кароліно", К-Бугазької сільради
Овідіопольського району Одеської
області (а.с.7).

За змістом ст. 20 ч.1 Закону України
"Про виконавче провадження" виконавчі
дії провадяться у тому числі за
місцезнаходженням майна боржника. При
цьому, право вибору місця виконання між
кількома органами державної
виконавчої служби, що можуть вчиняти
дії з виконання рішення на території,
на яку поширюються їх функції, належить
стягувачу.

Оскільки на території
Овідіопольського району Одеської
області є нерухоме майно боржника
ОСОБА_3, стягувач ОСОБА_2 не позбавлений
права подати заяву про виконання
рішення суду за місцезнаходженям майна
боржника.

Зважаючи на викладене, суд першої
інстанції дійшов правильного
висновку про неправомірність
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження ВДВС за
місцезнаходженням майна боржника.

Разом з тим, ухвала суду першої
інстанції підлягає зміні з викладенням
резолютивної частини ухвали у новій
редакції, оскільки постанова органу
може бути скасована лише тим органом,
який прийняв таку постанову, тоді як у
судовому порядку визнаються
неправомірними рішення, дії чи
бездіяльність фізичної або юридичної
особи.

Крім того, у частині зобов'язання
посадової особи ВДВС відкрити
виконавче провадження неправильно
сформульована суть процесуальної дії
через те, що суд не може зобов'язати
посадову особу ВДВС саме відкрити
виконаче провадження, оскільки
посадова особа ВДВС повинна прийняти
постанову стосовно заяви ОСОБА_2 від
24.02.2014 року про прийняття до
провадження виконавчого документа
відповідно до вимог Закону України "Про
виконавче провадження" (а.с.15,16).

Доводи ВДВС в апеляційній скарзі
про те, що майно, яке належить
боржнику не є заставним і тому на нього
не може бути звернуто стягнення у першу
чергу, а оскільки встановлено місце
реєстрації та мешкання боржника,
виконання має здійснюватись за місцем
проживання боржника - не заслуговують
на увагу.

Статтею 20 ч. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
право вибора місця виконання між
кількома органами державної
виконавчої служби, що можуть вчиняти
дії з виконання рішення на території,
на яку поширюються їх функції, належить
лише боржнику.

За таких обставин, посадова особа
ВДВС, під час вирішення питання про
відкриття виконавчого провадження, не
вправі вдаватись до розсуду про
першочерговість виконавчих дій,
пов'язаних із виконанням судового
рішення по суті.

Приймаючи до уваги, що судом
неправильно сформульовано суть
процесуальної дії, крім того, постанова
ВДВС може бути скасована самим ВДВС, а у
судовому порядку визнаються
неправомірним рішення, дії чи
бездіяльність, апеляційна скарга
підлягає задоволенню

3

частково, ухвала суду першої інстанції
зміні з викладенням резолютивної
частини ухвали у новій редакції.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п.3, 312
ч.1 п.2, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Овідіопольського
районного управління юстиції -
задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного
суду Одеської області від 28 травня 2014
року - змінити, виклавши ухвалу у новій
редакції:

Визнати неправомірною постанову
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Овідіопольського районного управління
юстиції Одеської області ОСОБА_4 від
19.03.2014 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження № 42582806.

Зобов'язати головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Овідіопольського
районного управління юстиції Одеської
області ОСОБА_4 прийняти постанову
стосовно заяви ОСОБА_2 від 24.02.2014 року
про прийняття до провадження
виконавчого документа та відкриття
виконавчого провадження за
місцезнаходженням майна боржника.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
із рохгляду цивільних та кримінальних
справи протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області Л.Г.
Ващенко

Л.М. Вадовська

Н.Д. Плавич