справа № 179/805/14-ц
провадження № 2/179/330/14
МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
______________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2014 р.
Магдалинівський районний
суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Новік Д.І.

при секретарі - Кривошлик І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Магдалинівка Дніпропетровської
області цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Магдалинівського
районного суду Дніпропетровської
області з позовом до відповідача про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним та про визнання за ним права
власності на домоволодіння та
приватизовану присадибну земельну
ділянку, посилаючись на те, що навесні
2012 року йому стало відомо, що ОСОБА_4 має
намір продати домоволодіння з
присадибною земельною ділянкою,
розташоване по АДРЕСА_1
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, які
належать йому на праві приватної
власності, в зв'язку з чим, 20 березня 2012
року він уклав із ОСОБА_4 угоду
купівлі-продажу належних йому на праві
приватної власності житлового будинку
з господарськими спорудами та
приватизованої земельної ділянки, на
якій він розміщений, розташованого по
АДРЕСА_1 Магдалинівського району
Дніпропетровської області, при цьому
вони досягли домовленості щодо всіх
належних умов купівлі-продажу даного
домоволодіння та присадибної
земельної ділянки, зокрема, щодо ціни,
передачі житла у власність,
виготовлення документів на
домоволодіння та присадибну земельну
ділянку, оформлення договору в
нотаріальній конторі за їх кошти. На
підтвердження укладеної угоди 20
березня 2012 року ним було сплачено
ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 70 000
гривень, про що свідчить розписка,
написана особисто ОСОБА_4. Після сплати
ним грошей, він від ОСОБА_4 отримав
ключі і документи на належне йому
домоволодіння та земельну ділянку,
зробив у ньому ремонт та став в ньому
проживати, обробляти присадибну
земельну ділянку, однак до цього часу
ОСОБА_4 договір купівлі-продажу
належним чином не оформив, так як помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, при цьому його
єдиними спадкоємцями за законом є його
діти - відповідачі по справі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які не заперечують щодо
визнання за ним права власності на
домоволодіння та земельну ділянку
належні їх батьку ОСОБА_4 Позивач
вважає, що зі своєї сторони він виконав
всі покладені на нього обов'язки згідно
домовленості (договору
купівлі-продажу) - сплатив всю
обумовлену суму вартості
домоволодіння та земельної ділянки,
безперешкодно користується будинком
та земельною ділянкою, а у зв'язку з
неможливістю ОСОБА_4, який помер та
відповідачів по справі, які проживають
в різних місцевостях, з'явитись до
нотаріуса неможливо виконати вимоги
ст. 209 ЦК України щодо обов'язкового
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу домоволодіння, при
цьому відповідачі не заперечують, що
договір купівлі-продажу нерухомого
майна між ним та ОСОБА_4 укладено, однак
нотаріально його посвідчити не має
можливості, тому він звернувся з даним
позовом до суду.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_5,
що діє на підставі договору про надання
послуг представництва від 22 квітня 2014
року (а.с. 24, 25), будучи належним чином
повідомленою про час та місце слухання
справи, в судове засідання не з'явився,
до суду надав заяву (а.с. 23), згідно якої
просить справу розглянути в його
відсутність, підтримав позовні вимоги
та просить їх задовольнити.

Відповідачі, будучи належними чином
повідомленими про час та місце
слухання справи, в судове засідання не
з'явились, до суду надали заяви (а.с. 26,
27), згідно яких просять справу
розглянути в їх відсутність, позов
визнають повністю та не заперечують
щодо його задоволення.

З цих підстав суд вважає можливим
ухвалити судове рішення згідно ст. 174
ЦПК України, а також відповідно до ст. 197
ЦПК України без фіксування судового
процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та
надані докази, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини, що навесні 2012 року
позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10)
стало відомо, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с. 3, 4) має намір продати
домоволодіння з присадибною земельною
ділянкою, розташоване по АДРЕСА_1
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, які
належать йому на праві приватної
власності (а.с. 15, 1618, 19, 20), в зв'язку з
чим, 20 березня 2012 року позивач уклав із
ОСОБА_4 угоду купівлі-продажу належних
йому на праві приватної власності
житлового будинку з господарськими
спорудами та приватизованої земельної
ділянки, на якій він розміщений,
розташованого по АДРЕСА_1
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, при цьому
вони досягли домовленості щодо всіх
належних умов купівлі-продажу даного
домоволодіння та присадибної
земельної ділянки, зокрема, щодо ціни,
передачі житла у власність,
виготовлення документів на
домоволодіння та присадибну земельну
ділянку, оформлення договору в
нотаріальній конторі за їх кошти.

На підтвердження укладеної угоди 20
березня 2012 року позивачем було
сплачено ОСОБА_4 грошові кошти в
розмірі 70 000 гривень, про що свідчить
розписка, написана особисто ОСОБА_4 (а.с.
13).

Після сплати позивачем грошей,
останній від ОСОБА_4 отримав ключі і
документи на належне йому
домоволодіння та земельну ділянку,
зробив у ньому ремонт та став в ньому
проживати, обробляти присадибну
земельну ділянку, однак до цього часу
ОСОБА_4 договір купівлі-продажу
належним чином не оформив, так як помер
ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с. 11), при цьому його
єдиними спадкоємцями за законом є його
діти - відповідачі по справі ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5-6) та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 7-9), які не заперечують
щодо визнання за ним права власності на
домоволодіння та земельну ділянку
належні їх батьку ОСОБА_4

Позивач вважає, що зі своєї сторони він
виконав всі покладені на нього
обов'язки згідно домовленості
(договору купівлі-продажу) - сплатив всю
обумовлену суму вартості
домоволодіння та земельної ділянки,
безперешкодно користується будинком
та земельною ділянкою, а у зв'язку з
неможливістю ОСОБА_4, який помер та
відповідачів по справі, які проживають
в різних місцевостях, з'явитись до
нотаріуса неможливо виконати вимоги
ст. 209 ЦК України щодо обов'язкового
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу домоволодіння, при
цьому відповідачі не заперечують, що
договір купівлі-продажу нерухомого
майна між позивачем та ОСОБА_4 укладено,
однак нотаріально його посвідчити не
має можливості, тому позивач звернувся
з даним позовом до суду (а.с. 1, 2).

У відповідності зі ст. 41 Конституції
України кожний має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності
здобувається в порядку, визначеному
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами. І відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» у зв'язку з
недодержанням вимог закону про
нотаріальне посвідчення правочину
договір може бути визнано дійсним лише
з підстав, встановлених ст.ст. 218, 220 ЦК
України.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом, при цьому право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішення суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Відповідно до ст. 120 Земельного Кодексу
України та ст. 377 ЦК України до особи,
яка придбала житловий будинок, будівлю
або споруду, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах встановлених
договором, при цьому якщо договором про
відчуження житлового будинку, будівлі
або споруди розмір земельної ділянки
не визначений, до набувача переходить
право власності на ту частину
земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідною для їх
обслуговування.

В судовому засіданні беззаперечно
встановлено факт неможливості
нотаріального оформлення угоди
купівлі-продажу.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень Доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях.
Також враховується диспозиція ст.ст. 58,
59 ЦПК України про належність та
допустимість доказів.

Таким чином, з урахуванням визнання
позову відповідачами, враховуючи, що
сторони домовились щодо істотних умов
договору купівлі-продажу та відбулось
повне його виконання, але неможливо
нотаріально посвідчити договір,
позовні вимоги про визнання договору
купівлі-продажу дійсним обґрунтовані
та знайшли своє підтвердження у
судовому засіданні, тому суд вважає, що
є всі законні підстави задовольнити
позов, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК
України, у разі визнання позову
відповідачем, суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Дане рішення суд ухвалює в рамках
заявлених позивачем вимог і на
підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК
України).

На підставі викладеного та керуючись
ст. 41 Конституції України, ст.ст. 3, 5-8, 10,
11, 57-66, 174, 197, 208-210, 212-215 ЦПК України, ст.ст.
209, 218-220, 334 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Договір купівлі-продажу домоволодіння,
розташованого на приватизованій
присадибній земельній ділянці по
АДРЕСА_1 Магдалинівського району
Дніпропетровської області, укладений 20
березня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 -
визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на домоволодіння,
розташоване по АДРЕСА_1
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, що
складається з будинку (літ. А в
технічному паспорті), літньої кухні
(літ. Б), прибудови (літ. б), сараїв (літ. В,
Д), гаражу (літ. Г), колодязя (літ. г),
споруд (№ 1-3).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на приватизовану присадибну
земельну ділянку розміром 0,72 га,
призначену для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
розташовану по АДРЕСА_1
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ДП без номеру,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за Мд № 1900 від 03
березня 1997 року, виданого на ім'я
ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а у разі
проголошення рішення у відсутності
особи, яка брала участь у справі, але не
була присутня у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Головуючий
суддя Новік Д.І.