Справа № 539/2575/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді -
Іващенка Ю. А.

при секретарі - Мирній Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Лубни
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Тишківської сільської ради про
визнання недійсними й скасування
рішення сільської ради та скасування
Державного акту на право приватної
власності на землю, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
Тишківської сільської ради про
визнання недійсними й скасування
рішення сільської ради та скасування
Державного акту на право приватної
власності на землю.

В позові вказала, що згідно договору
дарування №2-2712 від 08.08.1996 року,
посвідченого державним нотаріусом
ОСОБА_2, вона прийняла у дар від ОСОБА_3
та ОСОБА_4 житловий будинок з
господарськими надвірними спорудами,
що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній
ділянці держфонду. Даний будинок з
господарчими спорудами належав їм на
підставі свідоцтва на право особистої
власності.

Цей договір дарування 17.12.1996 року вона
зареєструвала в Лубенському МБТІ і він
записаний в реєстрову книгу №4 за
реєстровим № 1601, а також зроблена
відмітка в технічному паспорті про те,
що вона є власником будинку. Всі ці
відомості внесені до по господарської
книги Тишківської сільської ради за
1996-2005 роки. Вважала, що земельна ділянка
на якій розташований будинок з
господарськими спорудами, надана їй у
користування в тих розмірах( 0,53 га), що
були наділені її дарителям.

Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вона
вирішила оформити землю, що
знаходиться біля будинку, однак
дізналась, що земельна ділянка площею
0,25 га з цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування житлових
будівель і споруд та земельна ділянка
площею 0,28 га з цільовим призначенням
для ведення особистого селянського
господарства, розташовані за адресою :
АДРЕСА_1 були приватизовані ще в 1997
році ОСОБА_4.

В сільській раді були в наявності всі
документи про те, що будинок,
розташований в АДРЕСА_1 подарований, а
відповідно і належав їй на праві
власності ще з 1996 року. Але сільська
рада помилково видала
правовстановлюючий документ на
земельну ділянку у вигляді Державного
акту на право приватної власності на
землю ОСОБА_4.

Прохала суд визнати недійсними і
скасувати рішення Тишківської
сільської ради Лубенського району : від
19 січня 1996 року про передачу земельної
ділянки у приватну власність
громадянину ОСОБА_4 в АДРЕСА_1; рішення
від 09.09.1997 року про затвердження
технічної документації про
встановлення зовнішніх мех. Земельної
ділянки, розташованої в АДРЕСА_1,
громадянина ОСОБА_4.Також прохала
скасувати Державний акт на право
приватної власності на землю серії І-ПЛ
№019774, виданий Тишківською сільською
радою 11 вересня 1997 року ОСОБА_4 на
підставі рішення Тишківської
сільської ради від 19 січня 1996 року від
09.09.1997 р. про передачу йому у приватну
власність земельної ділянки площею 0,53
га, розташованої на території АДРЕСА_1,
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №19.

В судове засідання позивачка не
з»явилась, звернулась до суду з заявою
в якій прохала справу слухати без її
участі. Позовні вимоги вона підтримує в
повному обсязі.

Відповідачі - територіальна громада в
особі Тишківської сільської ради
направила суду листа з проханням
слухати справу без участі їх
представника, проти задоволення позову
не заперечує.

Управління Держземагенства у
Лубенському районі Полтавської
області також направило суду листа,
прохаючи справу розглядати без участі
їх представника, по суті позову
покладаються на думку суду.

У зв»язку з розглядом справи за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, судом відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК
України, не здійснювалось фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши матеріали, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 158 ЗК України
земельні спори вирішуються судом.

Судом встановлено, що згідно договору
дарування №2-2712 від 08.08.1996 року,
посвідченого державним нотаріусом
ОСОБА_2, позивачка ОСОБА_1 прийняла у дар
від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловий будинок з
господарськими надвірними спорудами,
що знаходиться в АДРЕСА_1 на земельній
ділянці держфонду. Даний будинок з
господарчими спорудами належав їм на
підставі свідоцтва на право особистої
власності.

Договір дарування 17.12.1996 року позивачка
зареєструвала в Лубенському МБТІ і він
записаний в реєстрову книгу №4 за
реєстровим № 1601, а також зроблена
відмітка в технічному паспорті про те,
що ОСОБА_1 є власником будинку. Всі ці
відомості внесені до погосподарської
книги Тишківської сільської ради за
1996-2005 роки.

Позивачка вважала, що земельна ділянка
на якій розташований будинок з
господарськими спорудами, надана їй у
користування в тих розмірах( 0,53 га), що
були наділені її дарителям.

Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4
позивачка вирішила оформити землю, що
знаходиться біля будинку, однак
дізналась, що земельна ділянка площею
0,25 га з цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування житлових
будівель і споруд та земельна ділянка
площею 0,28 га з цільовим призначенням
для ведення особистого селянського
господарства, розташовані за адресою :
АДРЕСА_1 були приватизовані ще в 1997
році ОСОБА_4.

Відповідно до ст.120 ЗК України, у разі
набуття права власності на житловий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об»єкти. До особи, яка
набула право власності на житловий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об»єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Згідно ч.1 ст.122 ЗК України, сільські,
селищні, міські ради передають
земельні ділянки у власність або у
користування із земель комунальної
власності відповідних територіальних
громад для всіх потреб.

Відповідно до ст.152 ЗК України, захист
прав здійснюється шляхом визнання прав
та визнання недійсними рішень органів
виконавчої влади або місцевого
самоврядування.

У відповідності із ст.155 ЗК України, у
разі видання органом виконавчої влади
або органом місцевого самоврядування
акта, яким порушуються права особи щодо
володіння, користування чи
розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається
недійсним.

Оскільки в сільській раді були в
наявності всі документи про те, що
будинок, розташований в АДРЕСА_1
подарований, і належав ОСОБА_1 на праві
власності з 1996 року, то сільська рада
помилково видала правовстановлюючий
документ на земельну ділянку у вигляді
Державного акту на право приватної
власності на землю ОСОБА_4, а тому
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 118,120, 122, 152, 155, 158 ЗК
України, ст. ст.10, 11, 57, 60, 118, 197, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Тишківської
сільської ради Лубенського району про
визнання недійсними й скасування
рішення сільської ради та скасування
Державного акту на право приватної
власності на землю задовольнити.

Визнати недійсними і скасувати рішення
Тишківської сільської ради
Лубенського району Полтавської
області :

- від 19 січня 1996 року про передачу
земельної ділянки у приватну власність
громадянину ОСОБА_4 в АДРЕСА_1;

- від 09 вересня 1997 року про затвердження
технічної документації по
встановленню зовнішніх меж земельної
ділянки громадянина ОСОБА_4,
розташованої в АДРЕСА_1,.

Скасувати Державний акт на право
приватної власності на землю серії І-ПЛ
№019774, виданий Тишківською сільською
радою 11 вересня 1997 року ОСОБА_4 на
підставі рішення Тишківської
сільської ради від 19 січня 1996 року від
09.09.1997 р. про передачу йому у приватну
власність земельної ділянки площею 0,53
га, розташованої на території АДРЕСА_1,
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №19.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Полтавської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Іващенко Ю. А.