Справа № 128/736/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

06 серпня 2014 року
місто Вінниця

Вінницький районний суд
Вінницької області

В складі судді Ганкіної І.А.

При секретарі Колонюк Ю.В.

За участю пред-ка позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Вінниця цивільну справу
за позовом: ОСОБА_2 до
Мізяківсько-Хутірської сільської ради,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
нерухоме майно за набувальною давністю
на житловий будинок з господарськими
будівлями та земельну ділянку, -

Встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Мізяківсько-Хутірської сільської ради,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
нерухоме майно за набувальною давністю
на житловий будинок з господарськими
будівлями та земельну ділянку.

В позові ОСОБА_2 зазначив, що починаючи
з квітня місяця 2003р. він з дозволу
ОСОБА_4 обробляв земельну ділянку та
фактично використовував житловий
будинок за адресою: АДРЕСА_1. Дозвіл на
оброблення земельної ділянки та
використання будинку ОСОБА_4 надав в
зв»язку з похилим віком (83 р.) та
постійними рецидивами хронічних
хвороб. Будинок ОСОБА_4
використовувався у якості дачі,
оскільки він постійно проживав в
АДРЕСА_2. Надаючи дозвіл на
використання землі та будинку ОСОБА_4
переслідував мету постійної обробки
землі (городу) та підтримання в
належному (житловому) вигляді будинку.
В червні 2005 року ОСОБА_4 продав позивачу
будинок разом з прилеглою земельною
ділянкою, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 продавець ОСОБА_4
помер. В зв"язку зі смертю продавця
позивач, не встиг переоформити
належним чином вказаний будинок. Про
факт продажу будинку та отримання
оплати в розмірі 20000,00 грн. відомо
єдиному спадкоємцю покійного сину
ОСОБА_3 ОСОБА_3 09.03.2011 року надав
позивачу розписку, яка підтверджує те,
що він не має жодних майнових претензій
щодо будинку та земельної ділянки, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Спадкоємець ОСОБА_3 визнає фактичне
право власності позивача на вказаний
будинок та прилеглу земельну ділянку.
За час проживання у вказаному будинку
позивач за власні кошти робив в ньому
поточний та капітальний ремонт.
Постійно обробляв земельну ділянку
(город), тому звернувся до суду з
позовом про визнання за ним права
набувальної давності на дане майно з
визначенням за позивачем права
власності на будинок та земельну
ділянку.

В судовому засіданні представник
позивача та ОСОБА_2 позов підтримали на
підставах викладених у позові.

Мізяківсько-Хутірська сільська рада
подала заяву про слухання справи у їх
відсутність. Проти задоволення позову
не заперечують.

Відповідач ОСОБА_3 подав суду заяву за
якою позов визнав, просить слухання
справи проводити у його відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд встановив
наступне:

ОСОБА_4 за життя на підставі договору
купівлі-продажу від 29.03.1996р. набув у
власність будинковолодіння за АДРЕСА_1
(а.с.45-46).

У відповідності до державного акту
серії ВН №5812 від 18.06.2001р. ОСОБА_4 було
приватизовано також земельну ділянку
розміром 0,2942 га в с.Переорки,
Вінницького району та області з
цільовим призначенням - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд - 0,2500 га та для ведення
особистого селянського господарська -
0,0442 га ( а.с.9-13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що
підтверджує відповідне свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_1 від 29.06.2005р. (а.с.8).

Спадкоємцем 1 черги після смерті ОСОБА_4
є син померлого ОСОБА_3, та дружина
померлого - ОСОБА_6, що підтверджує
відповідний лист 1-ої Вінницької
державної нотаріальної контори від
30.05.2014р. за №1699/01-16 (а.с.65)

Спадщину прийняв після смерті батька
у нотаріальному порядку лише ОСОБА_3
ОСОБА_6 заяву про прийняття спадщини не
подавала.

Згідно наданої суду копії нотіральної
справи ОСОБА_3 звернувся до
нотаріального органу з заявою про
прийняття всього майна спадкодавця
(а.с.77 зворіт). Відмова від спадщини до
нотаріального органу не подавалась.

Таким чином, судом встановлено, що
будинковолодіння за № за адресою:
АДРЕСА_1 та земельна ділянка за
зазначеною адресою, розміром 0,2942 га в
с.Переорки, Вінницького району та
області з цільовим призначенням - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд - 0,2500 га та для ведення
особистого селянського господарська -
0,0442 га входили у склад власності ОСОБА_4
та увійшли до складу його спадкового
майна у відповідності до вимог
ст.ст.1216,1219 ЦК України.

Спадкоємцями 1 черги за законом після
смерті спадкодавця ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та
ОСОБА_6

Своє право вимоги позивач грунтує на
тому, що безперешкодно користувався
майном ОСОБА_4 з його дозволу та відома,
а в подальшому вчинив купівлю
вищевказаного майна за 20000 грн., що
підтверджує розписка ОСОБА_3, що була
надана лише 09.03.2011р. після сплину майже 6
років після смерті ОСОБА_4 (а.с.14).

Визначаюяичь щодо заявлених вимог, суд
виходить з того, що позивач виходить з
нормативних положень ч. 1 ст. 344
Цивільного кодексу України, за якою
особа яка добросовісно заволоділа
чужим нерухомим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти,
набуває на нього право власності.

За ст. 328 ЦК України передбачено, що
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Своє право на земельну ділянку позивач
грунтує на підставі ст.377 ЦК України за
якою до особи, що придбала житловий
будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення.

В подальшому позивач уточнив позовні
вимоги та просить визнати за ним право
власності на підставі набувальної
давності.

При проведенні оцінки поданих суду
доказів, суд враховує, що за ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

В доведення свого правомірного
вільного користування вищевказаним
майном, що визначає як підставу
визнання за ним права набувальної
давності позивач надав суду лише
квитанцію про сплату податку і збору за
один рік, а саме 2005р. (а.с.15), який було
сплачено 4.12.2013р. та розписку ОСОБА_3
про сплату позивачем в рахунок
«надбання будинку та земельної ділянки
« ОСОБА_4 20 000 грн.

Однак, стороною позивача не є
спростованим той факт, що вищевказане
майно у вигляді земельної ділянки та
будинку з господарськими спорудами та
будівлями по АДРЕСА_1, не було виключено
зі складу спадкового майна самими
спадкоємцями і за заявою ОСОБА_3 ним
було висловлена воля на спадкування
всього майна, що перебувало у власності
його батька ОСОБА_4

Дане майно перебувало у власності
ОСОБА_4 на підставі договору
купівлі-продажу від 29.03.1996р. та
відповідного державного акту на право
власності на землю серії ВН №5812 від
18.06.2001р. і доказ того, що вказане майно
вибуло з володіння, користування та
розпорядження спадкодавця за час його
життя чи після його смерті суду не
надано.

Також не є підтвердженим належним
чином обставина фактичного вчинення
договору купівлі-продажу за життя
ОСОБА_4 належного йому вищевказаного
майна позивачем по справі, що у
відповідності до вимог ст.ст.203,215,655 ЦК
України може бути підтверджено лише
вчиненням відповідного нотаріального
договору чи рішення суду про визнання
даного правочину дійсним.

Тому, враховуючи вказане, суд вважає
позов не доведеним та таким, що до
задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.316,321,328,344,377,381 ЦК
України, ст.ст.15,30,60,61,214,215,223 ЦПК України,
суд, -

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
Мізяківсько-Хутірської сільської ради,
ОСОБА_3 про визнання права власності на
нерухоме майно за набувальною давністю
на житловий будинок з господарськими
будівлями та земельну ділянку
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький районний суд
Вінницької області шляхом подання
апеляційної скарги на протязі 10 ді з
моменту його винесення.

Суддя: