У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кей-Колект» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором за касаційною
скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «Кей-Колект» на
рішення апеляційного суду Харківської
області від 17 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі - ТОВ «Кей-Колект»)
звернулося до суду з вищевказаним
позовом, посилаючись на те, що 18 жовтня
2007 року між акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»
(далі - ПАТ «УкрСиббанк»), та ОСОБА_3
укладено кредитний договір, за умовами
якого останній отримав кредит у
розмірі 30 тис. доларів США зі сплатою 13,4
% річних до 18 жовтня 2017 року, а з ОСОБА_4
договір поруки. У зв'язку з неналежним
виконанням позичальником умов
кредитного договору станом на 30 квітня
2013 року утворилась заборгованість у
розмірі 207 914 грн 23 коп. За договором про
відступлення права вимоги позивач
отримав право грошової вимоги до
боржника.

Ураховуючи викладене, позивач просив
стягнути з відповідача указану суму
заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 25 листопада 2013
року позов ТОВ «Кей-Колект» задоволено
та стягнуто на користь позивача
солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суму боргу
за кредитним договором від 18 жовтня 2007
року у розмірі 207 914 грн 23 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 17 червня
2014 року рішення районного суду
скасовано та ухвалено нове рішення. У
задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект»
відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Кей-Колект»,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права й порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов ТОВ «Кей-Колект»,
суд першої інстанції виходив із того,
що відступлення права вимоги за
кредитним договором відбулося
належним чином і позивачем було
доведено факт наявності
заборгованості у відповідачів в
зазначеному в позові розмірі.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
місцевого суду та відмовляючи в
задоволенні позову, виходив із того, що
після укладання договору про
відступлення права вимоги боржники не
були належним чином повідомленні про
зміну кредитора, а тому позивач не
набув права вимоги до поручителя, а
порука припинена в силу ч. 4 ст. 559 ЦК
України.

Проте погодитись із таким висновком
апеляційного суду не можна, оскільки
суд дійшов його з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 18 жовтня 2007 року
між акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк»,
правонаступником якого є публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк»
(далі - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3
укладено кредитний договір, за умовами
якого останній отримав кредит у
розмірі 30 тис. доларів США зі сплатою 13,4
% річних до 18 жовтня 2017 року, а з ОСОБА_4
договір поруки. У зв'язку з неналежним
виконанням позичальником умов
кредитного договору станом на 30 квітня
2013 року утворилась заборгованість у
розмірі 207 914 грн 23
коп.

13 лютого 2012 року між акціонерним
комерційним інноваційним банком
«УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект»
укладено договір факторингу.

Отже, з дня укладення договору про
відступлення прав вимоги
(купівлі-продажу боргових зобов'язань)
за кредитним договором, тобто з
13 лютого 2012 року, до нового кредитора
ТОВ «Кей-Колект» перейшли всі права
вимоги (замість первісного кредитора -
ПАТ «УкрСиббанк» до позичальника -
ОСОБА_3).

Таким чином, внаслідок укладення
вказаного договору відбулася заміна
кредитора, а саме ТОВ «Кей-Колект»
набуло статусу нового
кредитора/стягувача за договором від 18
жовтня 2007 року, позичальником згідно з
яким є ОСОБА_3

Отже, на даний час усі права кредитора
за вищевказаними кредитним договором
належать ТОВ «Кей-Колект».

Відповідності до розділу 4 кредитного
договору ОСОБА_3 зобов'язався
здійснювати погашення кредиту та
сплачувати проценти за користування
кредитом у розмірі та строки
передбачені умовами договору.

Проте, як свідчать матеріали справи,
прийняті на себе зобов'язання
позичальник належним чином не виконує
і має прострочення строків сплати
процентів та суми кредиту.

Згідно зі ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених ст. 11 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна
кредитодавця у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено законом чи
договором.

При цьому неповідомлення про заміну
кредитора не є підставою для
невиконання зобов'язань за кредитним
договором і тягне наслідки для
боржника лише у вигляді виконання
зобов'язання не новому, а колишньому
кредитору.

Разом з тим ОСОБА_3 не проводив
погашення кредитної заборгованості ні
ПАТ «УкрСиббанк», ні ТОВ «Кей-Колект».

Проте апеляційний суд, встановивши, що
боржник не був повідомлений про заміну
первісного кредитора у порушення ст.
ст. 212 - 214, 316 ЦПК України не навів
переконливих доводів, чому факт
неповідомлення боржника про уступку
права вимоги новому кредитору за умови
невиконання боржником грошового
зобов'язання у повному обсязі, є
підставою для звільнення боржника від
виконання зобов'язань взагалі.

Крім того, висновки апеляційного суду
про припинення поруки відповідно до ч. 4
ст. 559 ЦК України належним чином не
мотивовані, а висновки основані на
припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). Суд
не навів фактичних обставин про те,
коли позичальник перестав погашати
кредит (позовна давність щодо
щомісячних платежів), не звернув уваги
на те, що кредитний договір укладено до
18 жовтня 2017 року. У своєму рішенні
апеляційний суд не навів доказів про
зміну кредитором строку виконання
основного зобов'язання, а посилання на
те, що договір поруки укладено
18 жовтня 2007 року, тоді як позов до
поручителя пред'явлено 17 червня 2013 року
не містить правового висновку про те,
що з цього випливає.

За таких обставин рішення апеляційного
суду не відповідає вимогам
ст. 213 ЦПК України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу
ст. 338 ЦПК України є підставою для його
скасування з передачею справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Кей-Колект» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 17 червня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А.
Черненко