АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Доповідач - Слободянюк С.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2014 року колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів: Корчевного Г.В., Лапчевської
О.Ф.,

при секретарі - Шалапуді Н.П..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«КЕЙ-КОЛЕКТ» на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 12 серпня 2014
року за позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«КЕЙ-КОЛЕКТ» , третя особа без
самостійних вимог щодо предмета спору
ОСОБА_3, про визнання правовідношення
за договором іпотеки припиненим,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про
визнання правовідношення за договором
іпотеки припиненим.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_2 виходила з
того, що між АКІБ «Укрсиббанк» та
ОСОБА_3 06 березня 2007 року було укладено
договір про надання споживчого
кредиту.

06 березня 2007 року в якості
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між АКІБ
«Укрсиббанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2
було укладено договір іпотеки № 49176,
відповідно до умов якого іпотекодавці
передали в іпотеку АКІБ «Укрсиббанк»
нерухоме майно.

На думку позивача, правовідношення
іпотеки за договором іпотеки №49176 між
ОСОБА_2 та АКІБ «Укрсиббанк» є
припиненими з 07 жовтня 2008 року,
оскільки банком без її згоди було
підвищено відсоткову ставку за
договором кредиту до 26%, внаслідок чого
збільшився обсяг відповідальності.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 12 серпня 2014 року позов
задоволено.

Визнано припиненим правовідношення за
договором іпотеки № 49176 від 06 березня
2007 року, яким передано у іпотеку
квартиру АДРЕСА_1, що укладено між
ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк»,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 06 березня 2007 року,
зареєстрований у реєстрі за № 568

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» подали
апеляційну скаргу, в якій з посиланням
на порушення судом норм матеріального
права ставить питання про скасування
оскаржуваного рішення, ухвалення
нового - про відмову у позові.

Апелянт зазначає, що суд першої
інстанції не повно з*ясував обставини,
які мають суттєве значення для
правильного вирішення справи.

Справу розглянуто без участі третьої
особи - ОСОБА_3, який належним чином
повідомлявся про час та місце розгляду
справи, про що свідчить поштове
зворотне відправлення від 18 вересня 2014
року.

В судовому засіданні представник ТОВ
«КЕЙ-КОЛЕКТ» - Терещенко В.І. підтримав
апеляційну скаргу, представник ОСОБА_2 -
ОСОБА_8 - скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення
скарги з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив з того, що позивачка
ОСОБА_2 як поручитель не надавала згоду
на підвищення відсоткової ставки за
договором про надання споживчого
кредиту №0 від 06 березня 2007 року
до 26% річних, внаслідок чого збільшився
обсяг відповідальності ОСОБА_2 перед
іпотекодержателем.

Проте, з таким висновком суду
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 06
березня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк»,
правонаступником за правом вимоги
згідно договору факторингу від 12
грудня 2011 року є ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»
(а.с.39,40), та ОСОБА_3 було укладено
договір про надання споживчого кредиту
№0, згідно умов якого банк надав
ОСОБА_3 кредит у сумі 90 000,00 доларів США
на споживчі цілі, останній
зобов*язувався погасити кредит до 06
березня 2017року, сплатити за його
користування відсотки у розмірі 13%
річних (а.с.7-13).

Відповідно до положення ч.3 ст.61
ЦПК України обставини, встановлені
судовим рішення у цивільній справі, що
набрали законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від
13 березня 2014 року було встановлено, що
на забезпечення виконання зобов*язання
за вказаним договором, 06 березня 2007
року між ОСОБА_9 і АКІБ «Укрсиббанк»
було укладено договір поруки № 100542, за
умовами якого ОСОБА_9 зобов*язувався
солідарно відповідати перед банком за
своєчасне та повне виконання
зобов*язань ОСОБА_3

Цим рішенням було встановлено, що без
згоди поручителя - ОСОБА_9 банком
змінено відсоткову ставку за
користування кредитними коштами з 13% до
26%, у зв*язку з чим збільшено
відповідальність останнього.

Вказаним рішенням відмовлено у позові
ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_9 про
стягнення з нього заборгованості за
кредитним договором. (а.с.16-18).

З матеріалів справи вбачається, що
договором іпотеки № 49176 від 06 березня
2007 року, який укладено АКІБ
«Укрсиббанк» (іпотекодержатель) з
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (іпотекодавці),
забезпечується у повному обсязі
виконання усіх грошових зобов*язань
позичальника ОСОБА_3 за договором про
надання споживчого кредиту №0 від
06 березня 2007 року (а.с.14-15). Тобто, з
трьома іпотекодавцями укладався один
договір іпотеки.

Позивачка у позові ставить вимоги про
припинення правовідношення за
договором іпотеки № 49176 від 06 березня
2007 року, відповідно до якого передано
в іпотеку АДРЕСА_1 з тих підстав, що
збільшено її відповідальність перед
банком, у зв*язку із збільшенням без її
згоди відсоткової ставки за
користування кредитом.

Позивачка посилається на положення ч. 1
ст. 559 ЦК України, відповідно до якої
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміні зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Позивачка зазначала, оскільки,
відповідно до положення ст.. 546 ЦК
України, іпотека є видом забезпечення
виконання зобов*язання, тому
правовідношення за договором іпотеки
припиняються у зв*язку з припиненням
поруки.

За матеріалами справи, поручителем за
виконання зобов*язань позичальником
ОСОБА_3 за кредитним договором
виступав ОСОБА_9

Іпотекодавцями за договором іпотеки,
яким забезпечується у повному обсязі
виконання усіх грошових зобов*язань
позичальника, виступають ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Предметом іпотеки є трикімнатна
квартира в АДРЕСА_1. Відповідно до
пункту 1.5 договору іпотеки предмет
іпотеки є спільною частковою власністю
іпотекодавців.

Позивачка, будучи власником частини
квартири, яка є предметом іпотеки,
ставить питання про визнання
припиненими правовідношення за
договором іпотеки відносно всієї
квартири, частина якої належить іншим
співвласникам, зокрема, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Позивачка відповідно до договору
іпотеки є майновим поручителем (ст.11
Закону України «Про іпотеку).

Доводи позивачки стосовного того, що
кредитором було збільшено відсоткову
ставку за користування кредитними
коштами, у зв*язку з чим збільшилась її
відповідальність є безпідставними,
оскільки вона, як майновий поручитель,
відповідає перед кредитором своїм
майном в межах його вартості за
зобов*язаннями, взятими позичальником.

Як зазначено вище, поручителем перед
кредитором ОСОБА_3 виступав ОСОБА_9,
який, як встановлено судом апеляційної
інстанції, зобов*язувався солідарно на
добровільних засадах відповідати
перед кредитором за своєчасне і повне
виконання ОСОБА_3 за кредитним
договором, а саме: повернути кредит,
сплатити проценти за його користування
та штрафні санкції.

Відповідно до положення ст. 17
Закону України «Про іпотеку» іпотека
припиняється у разі припинення
основного зобов*язання або закінчення
строку дії іпотечного договору; (Абзац
другий частини першої статті 17 із
змінами, внесеними згідно із Законом N
3273-IV ( 3273-15 ) від 22.12.2005 ) реалізації
предмета іпотеки відповідно до цього
Закону; набуття іпотекодержателем
права власності на предмет іпотеки;
визнання іпотечного договору
недійсним; знищення (втрати) переданої
в іпотеку будівлі (споруди), якщо
іпотекодавець не відновив її. Якщо
предметом іпотечного договору є
земельна ділянка і розташована на ній
будівля (споруда), в разі знищення
(втрати) будівлі (споруди) іпотека
земельної ділянки не припиняється; з
інших підстав, передбачених цим
Законом.

Наступні іпотеки припиняються
внаслідок звернення стягнення за
попередньою іпотекою. Відомості про
припинення іпотеки підлягають
державній реєстрації у встановленому
законодавством порядку. ( Частина третя
статті 17 із змінами, внесеними згідно
із Законом N 3273-IV ( 3273-15 ) від 22.12.2005 ).

За таких обставин не вбачалось підстав
для задоволення позову, оскільки
позивачкою не наведено тих обставин,
які б були підставою для припинення
іпотеки.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги, скасування
оскаржуваного рішення, ухвалення
нового - про відмову у позові.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313 ЦПК України,
колегія суддів,

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«КЕЙ-КОЛЕКТ» задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 12 серпня 2014 року скасувати,
ухвалити нове рішення наступного
змісту.

Відмовити у позові ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» , третя
особа без самостійних вимог щодо
предмета спору ОСОБА_3, про визнання
правовідношення за договором іпотеки
припиненим.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: