Справа № 297/3039/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Берегово цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Берегівської міської ради про
визнання права власності на житловий
будинок,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до виконавчого комітету
Берегівської міської ради про визнання
права власності на житловий будинок,
вказавши, що вона є єдиним спадкоємцем
за законом на житловий будинок АДРЕСА_1,
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька
ОСОБА_2.

Рішення суду необхідно позивачу для
реєстрації права власності на вказаний
житловий будинок, оскільки їй було
відмовлено в цьому з тих підстав, що
дане будинковолодіння належним чином
не зареєстровано.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, однак подала заяву в якій
просить розглянути справу без її
участі. Позовні вимоги підтримує та
просять задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача виконавчого
комітету Берегівської міської ради в
судове засідання не з'явився, однак
подав заяву в якій просить розглянути
справу без їх участі, за наявними в
матеріалах справи документами.

Перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які позивач посилалася, як на
підставу своїх вимог, оцінивши докази
на ствердження цих обставин в їх
сукупності, суд вважає позов
задовольнити, виходячи з наступного.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України встановлено,
що обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову (ч.4 ст.174 ЦПК
України).

Відповідно Закону, за відсутності
будь-якого застереження, факт, визнаний
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, вважається
встановленим. Тобто, визнання позову
відповідачем, згідно ст.61 ЦПК України, є
обов'язковим для суду, оскільки
обставини, визнані сторонами не
підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що
визнання відповідачем позову не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд приймає визнання
позову відповідачем у справі і з цих
підстав задовольняє позов ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 328, 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 8,
10, 11, 57-60, 61, 64, 174 , 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 218, 223
ЦПК України, суд ,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності в цілому на житловий будинок
садибного типу з господарськими
будівлями та спорудами під АДРЕСА_1,
загальною площею 69,1 кв. м., з яких 35,7 кв.
м. житлова площа та 33,4 кв. м. допоміжна.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Ільтьо
І. І.