Справа № 141/733/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року
смт. Оратів

Оратівський районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого - судді
Слісарчука О.М.

при секретарі Симоненко С.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Оратів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Оратівської
селищної ради Оратівського району
Вінницької області, третя особа на
стороні відповідача ОСОБА_5, третя
особа на стороні позивачів ОСОБА_6,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на стороні позивачів ОСОБА_7, про
визнання протиправним та скасування
рішення виконавчого комітету
Оратівської селищної ради
Оратівського району Вінницької
області № 86 від 29.11.2013 року про
приватизацію житлового приміщення,
визнання протиправним та скасування
розпорядження органу приватизації
Оратівської селищної ради № 1 від 29.05.2014
року, визнання протиправним та
скасування Свідоцтва про право
власності на житло від 10.06.2014 року на
житлову квартиру АДРЕСА_1, скасування
реєстрації права власності на ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до Оратівського районного
суду Вінницької області з позовною
заявою до Оратівської селищної ради
Оратівського району Вінницької
області, третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_5, третя особа на
стороні позивачів ОСОБА_6, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
стороні позивачів ОСОБА_7, про визнання
протиправним та скасування рішення
виконавчого комітету Оратівської
селищної ради Оратівського району
Вінницької області № 86 від 29.11.2013 року
про приватизацію житлового приміщення,
визнання протиправним та скасування
розпорядження органу приватизації
Оратівської селищної ради № 1 від 29.05.2014
року, визнання протиправним та
скасування Свідоцтва про право
власності на житло від 10.06.2014 року на
житлову квартиру АДРЕСА_1, скасування
реєстрації права власності на ОСОБА_5.
Позов мотивований тим, що на підставі
поданих ОСОБА_5 заяви та довідки
Оратівської селищної ради
Оратівського району Вінницької
області про склад сім'ї та займані
приміщення прийнято рішення
виконавчого комітету Оратівської
селищної ради Оратівського району
Вінницької області № 86 від 29 листопада
2013 року та прийнято розпорядження
органу приватизації Оратівської
селищної ради № 1 від 29 травня 2014 року.

В рішенні виконавчого комітету
Оратівської селищної ради
Оратівського району Вінницької
області № 86 від 29 листопада 2013 року про
приватизацію житлового приміщення
зазначено, що виконавчий комітет
вирішив: " 1. Передати в приватну
власність житлову квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 65,4 кв. м., житловою
площею 40,7 кв. м., згідно технічного
паспорту ОСОБА_5. 2. Оформити свідоцтво
про право власності на житлову
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 65,4
кв. м., житловою площею 40,7 кв. м. згідно
технічного паспорту ОСОБА_5."

В розпорядженні органу приватизації
Оратівської селищної ради № 1 від 29
травня 2014 року, зазначено, що: " 1.
Прохання наймача ОСОБА_5 щодо
приватизації квартири, в якій він
мешкає, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, задовольнити і передати
вказану квартиру, в приватну (спільну
сумісну, спільну часткову) власність
(необхідно підкреслити). 2.Розрахунок
площі, що приватизується безплатно, та
вартості надлишків загальної площі
квартири, затвердити (додається). 3. Суму
в розмірі 6,19 (шість грн. 19 коп.) за
надлишки загальної площі гр. ОСОБА_5
сплачує на розрахунковий рахунок
Оратівської селищної ради. 4. Органу
приватизації житлового фонду
Оратівської селищної ради оформити
свідоцтво про власність на житло у
десятиденний термін і (за необхідності)
посвідчення на одержання належних
мешканцям квартири житлових чеків на
необхідну суму."

На підставі розпорядження органу
приватизації Оратівської селищної
ради № 1 від травня 2014 року ОСОБА_5 було
видано Свідоцтво про право власності
на нерухоме майно від 10 червня 2014 року
на житлову квартиру АДРЕСА_1.

Квартира АДРЕСА_1, що визначена
відповідачем знаходиться на 1 (першому)
поверсі двохповерхового
шестиквартирного житлового будинку та
складається з 4 (чотирьох) житлових
кімнат, кухні, коридору, туалету,
ванної, лоджії, балкону.

В цій квартирі на день подання цієї
позовної заяви до суду проживає 7 (сім)
осіб. Цю квартиру було виділено ОСОБА_6
та його сім'ї у складі дружини ОСОБА_8,
дочці ОСОБА_9, синам ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у
зв'язку з роботою ОСОБА_6 в органах
міліції та вказано, ця квартира мала
статус відомчого будинку.

В 2012 році цей житловий будинок, що
належав Оратівському районному
відділу УМВС України у Вінницькій
області, був переданий 22 лютого 2012 року
по акту приймання - передачі відомчого
житлового фонду в комунальну власність
Оратівській районній раді
Оратівського району Вінницької
області. Квартира, в якій проживають
позивачі та відповідачі раніше була
під номером 5, а після того як
інвентарбюро виготовила документацію
ця квартира отримала № 1.

Передача житлового будинку в
комунальну власність здійснювалась з
метою сприяння реалізації правам
жильців щодо безоплатної приватизації.

Разом з тим Відповідач, замість
сприянню вирішенню житлових питань
жителям цього будинку, реалізував
окремий план передачі квартири АДРЕСА_1
лише для ОСОБА_5, без врахування інших
жильців цієї квартири.

Відповідач не врахував фактичні
обставини проживання в квартирі
АДРЕСА_1, що окрім ОСОБА_5 проживають
такі особи: ОСОБА_5; ОСОБА_7 - має права
жінки, що проживає з ОСОБА_5 однією
сім'єю, але не перебуває у шлюбі з ним,
починаючи з серпня 2013 року; ОСОБА_1 -
рідний брат ОСОБА_5 та проживав в цій
квартирі з дня отримання цієї квартири,
а потім після тимчасового проживання в
іншому місці знов проживає в цій
квартирі з вересня 2008 року по цей день;
ОСОБА_4 - має права дружини ОСОБА_1 та
проживає з ним однією сім'єю в цій
квартирі з вересня 2008 року по цей день;
ОСОБА_6 - рідний батько ОСОБА_5 та ОСОБА_1;
ОСОБА_2 - дочка ОСОБА_1 та ОСОБА_4; ОСОБА_3 -
дочка ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Кожна з вищезазначених осіб має право
на реалізацію прав, передбачених
Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду".

Позивачам стало відомо, що зі сторони
Оратівської селищної ради надається
можливість приватизації ОСОБА_5
квартири, в якій проживають позивачі і
тому Повідомленням ОСОБА_1 від 19 лютого
2014 року, в якому Оратівську селищну
раду поставлено у відомість про
обставини проживання в цій квартирі
його сім'ї та містилось прохання: " 1.
Повідомити мене, ОСОБА_1, сьогодні 19
лютого 2014 року про те чи надавалась
Оратівською селищною радою Вінницької
області ОСОБА_5 довідки про склад сім'ї
та займані приміщення щодо квартири
АДРЕСА_2. 2. В разі надання Оратівською
селищною радою Вінницької області
ОСОБА_5 довідки про склад сім'ї та
займані приміщення щодо квартири
АДРЕСА_2 відкликати в негайному порядку
таку довідку."

Відповідь на це повідомлення була
усною, що на день звернення Оратівська
селищна рада такої довідки органу
приватизації не надавала. Письмової
відповіді позивачі не отримали,
повіривши на слово Оратівській
сільській раді. Про наміри Оратівської
селищної ради все ж надати право на
приватизацію лише ОСОБА_5 позивачам
стало відомо 29 травня 2014 року і одразу ж
цього дня позивач подав заяву від 29.05.2014
до Оратівської селищної ради про
припинення незаконної приватизації
АДРЕСА_1, копія листа додається.

Нещодавно позивачам стало відомо, що
квартира, в якій вони проживають
приватизована ОСОБА_5.

Про наявність документів, що
підтверджують приватизацію квартири
позивачу ОСОБА_1 стало відомо із
відповідей на запити до Оратівської
селищної ради Вінницької області: з
листа Оратівської селищної ради
Вінницької області № 320 від 09 липня 2014
року, в якому повідомляється, що ОСОБА_5
видано розпорядження органу
приватизації Оратівської селищної
ради № 1 від 29.05.2014 року та видано
Свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 10 червня 2014 року; з
листа Оратівської селищної ради
Вінницької області № 324 від 11 липня 2014
року, в якому повідомляється, що ОСОБА_5
видавалась довідка до органу
приватизації про зареєстрованих осіб в
житловій квартирі АДРЕСА_1 станом на
13.05.2014 року; з листа Оратівської
селищної ради Вінницької області № 256
від 30 травня 2014 року, в якому
повідомляється, що ОСОБА_5 на момент
подачі заяви про приватизації житлової
квартири АДРЕСА_1 був зареєстрований
від один, йому надано рішення про її
приватизації.

Вищезазначеними рішеннями порушуються
наступні норми законодавства, зокрема:
відповідно до частини 2 статті 8 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" передача квартир
(будинків), житлових приміщень у
гуртожитках здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), житловому
приміщенні у гуртожитку, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку.

Відповідно до пункту 5 Положення про
порядок передачі квартир (будинків) у
власність громадян від 15 вересня 1992
року № 56 (чинного на час приватизації
спірної квартири) передача займаних
квартир (будинків) здійснюється в
приватну (для одиноких наймачів) та у
спільну (сумісну або часткову)
власність за письмовою згодою всіх
повнолітніх (віком від 18 і більше років)
членів сім'ї з обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку).

До членів сім'ї наймача включаються
лише громадяни, які постійно мешкають у
квартирі (будинку) разом з наймачем або
за якими зберігається право на житло.

У пунктів 20 та 21 вказаного Положення
зазначено, що при оформленні заяви на
приватизацію квартири (будинку)
громадянин бере на підприємстві, що
обслуговує жилий будинок, довідку про
склад сім'ї та займані приміщення. У
довідці вказуються члени сім'ї наймача,
які прописані та мешкають разом з ним, а
також тимчасово відсутні особи, за
якими зберігається право на житло.

Так, як діючим законодавством не
передбачено порядку чи механізму
перевірки відповідними житловими
установами або органами приватизації
наявності в квартирі інших членів сім'ї
наймача ізольованої квартири, які
постійно мешкають, то Оратівська
селищна рада виходила з даних лише
реєстрації в квартирі осіб, зазначених
в квартирі та не перевірила фактичне
проживання в квартирі інших осіб, а
саме ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Відповідно до частини 1 статті 382
Цивільного кодексу України із назвою
статті "Квартира як об'єкт права
власності", відповідно до якої
встановлено, що:

" 1. Квартирою є ізольоване помешкання в
житловому будинку, призначене та
придатне для постійного у ньому
проживання. (...)"

Відповідно до частини 1 статті 383
Цивільного кодексу України із назвою
статті "Права власника житлового
будинку, квартири" встановлено, що:

" 1. Власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва. (...)"

Відповідно до частини 1 статті 29
Сімейного кодексу України із назвою
статті "Місце проживання фізичної
особи" встановлено, що:

" 1. Місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому (гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово."

Зміст призначення житла визначається
ст. 6 ЖК УРСР, відповідно до якого жилі
будинки й жилі приміщення
призначаються для постійного
проживання громадян, а також для
використання у встановленому порядку
як службових жилих приміщень і
гуртожитків.

Ознакою житла є придатність житла для
проживання в ньому людини. Це означає,
що житло має відповідати всім
будівельним, архітектурним,
санітарним, пожежним та іншим нормам,
завдяки яким можливе безпечне
проживання в ньому людини.

Своє право на звернення до суду
позивачі обґрунтовують законним
інтересом - проживати в квартирі
АДРЕСА_1, в якій Позивачі проживають з
2008 року

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 01 грудня 2004 року у
справі № 18-рп/2004 за конституційним
поданням 50 народних депутатів України
щодо офіційного тлумачення окремих
положень частини першої статті 4
Цивільного процесуального кодексу
України (справа про охоронюваний
законом інтерес) визначено поняття
"охоронюваний законом інтерес", що
вживається в частині першій етапі 4
Цивільного процесуального кодексу
України та інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
"право", треба розуміти як прагнення до
користування конкретним матеріальним
та/або нематеріальним благом, як
зумовлений загальним змістом
об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загально-правовим засадам.

Так як приватизація жилих приміщень
відповідно до Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" можлива лише за письмовою згодою
всіх повнолітніх членів сім'ї, які
постійно мешкають у цій квартирі, то
вважаю, Позивачі 1 та 2 мали б право на
приватизацію квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Строки позовної давності
позивачами не порушено. Потрібно
зазначити, що на час того, як позивачі
проживають в цій квартирі позивачами
понесено значних трудових та грошових
затрат по проведенню необхідних
ремонтних та опоряджувальних робіт.
Підтвердженням понесених затрат є
копія накладної від 12 травня 2010 року на
загальну суму 12190 гривень. Про те, що
позивачі проживають однією сім'єю з 2008
року також свідчать свідки ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, які розписались в відповідному
підтвердженні від 11 липня 2014 року.

Позивачі проживають в спірній квартирі
та сплачують всі комунальні послуги по
цій квартирі.

Ще до видачі свідоцтва про
приватизацію квартири Відповідачем
була надана Довідка виконавчого
комітету Оратівської селищної ради
Вінницької області № 475 від 19 травня 2014
року про проживання в квартирі АДРЕСА_1
ОСОБА_1.

Після оформленої приватизації
Оратівська селищна рада Вінницької
області Довідкою № 319 від 09 липня 2014
року також підтверджує проживання
позивачів в квартирі АДРЕСА_1, що
посвідчує протиправність дій
відповідача.

Потрібно зазначити, що відповідач
видавав і раніше довідки: - про склад
сім'ї, що видана 25 жовтня 2011 року ОСОБА_4
з підтвердженням про проживання в
квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6; -
про склад сім'ї, що видана 03 квітня 2012
року ОСОБА_4 з підтвердженням про
проживання в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Крім цього, зазначеним рішенням
порушено права третя особа на стороні
позивачів ОСОБА_6, оскільки відповідно
до статті 2 Закону України "Про основи
соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей" із
назвою статті "Визначення термінів"
встановлено значення термінів
"бездомність" та "бездомна особа",
відповідно до яких: "бездомність -
соціальне становище людини, зумовлене
відсутністю в неї будь-якого житла,
призначеного та придатного для
проживання", а "бездомна особа - особа,
яка перебуває у соціальному становищі
бездомності. До бездомних осіб
належать безпритульні особи та особи,
які мають притулок".

Відповідно до статті 14 Закону України
"Про основи соціального захисту
бездомних громадян і безпритульних
дітей" із назвою статті "Запобігання
бездомності осіб похилого віку та
інвалідів" встановлено, що: " 1. Місцеві
органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування відповідно
до своїх повноважень у сфері
соціального забезпечення та
соціального захисту населення
проводять роботу щодо запобігання
випадкам незаконного відчуження житла
і захисту майнових прав осіб похилого
віку та інвалідів і забезпечують у разі
потреби за їх бажанням постійний
сторонній догляд або влаштування до
відповідного закладу соціальної
підтримки (догляду) згідно із
законодавством."

Прийнятими відповідачем рішеннями
порушуються права третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на стороні
відповідача ОСОБА_6, який внаслідок
протиправного сприяння відповідачем
правам лише ОСОБА_5 фактично введено
ОСОБА_6 в стан бездомності.

Для реалізації цього задуму ОСОБА_6
спершу виписано з квартири АДРЕСА_1 та
прописано до будинку АДРЕСА_3 до
власності зовсім чужої людини. За
неперевіреними даними його знову
прописано квартири АДРЕСА_1.

Крім цього, діями відповідача порушено
права своїх малолітніх дітей
позивачів щодо захисту порушених їхніх
прав.

Відповідно до частини 1 статті 242
Сімейного кодексу України із назвою
статті "Представництво за законом"
встановлено, що: " 1. Батьки
(усиновлювачі) є законними
представниками своїх малолітніх та
неповнолітніх дітей."

Відповідно до частини 4 статті 29
Сімейного кодексу України із назвою
статті "Місце проживання фізичної
особи" встановлено, що: "(...) 4. Місцем
проживання фізичної особи, яка не
досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або .місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я, в якому вона проживає."

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про основи соціального захисту
бездомних громадян і безпритульних
дітей" із назвою статті "Визначення
термінів" встановлено значення
термінів "бездомність" та "бездомна
особа", відповідно до яких: "бездомність
- соціальне становище людини, зумовлене
відсутністю в неї будь-якого житла,
призначеного та придатного для
проживання", а "бездомна особа - особа,
яка перебуває у соціальному становищі
бездомності. До бездомних осіб
належать безпритульні особи та особи,
які мають притулок".

Відповідно до статті 14 Закону України
"Про основи соціального захисту
бездомних громадян і безпритульних
дітей" із назвою статті "Запобігання
бездомності осіб похилого віку та
інвалідів" встановлено, що: " 1. Місцеві
органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування відповідно
до своїх повноважень у сфері
соціального забезпечення та
соціального захисту населення
проводять роботу щодо запобігання
випадкам незаконного відчуження житла
і захисту майнових прав осіб похилого
віку та інвалідів і забезпечують у разі
потреби за їх бажанням постійний
сторонній догляд або влаштування до
відповідного закладу соціальної
підтримки (догляду) згідно із
законодавством."

Прийнятими відповідачем рішеннями
порушуються права позивачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, який внаслідок протиправного
сприяння відповідачем правам лише
ОСОБА_5 фактично введено ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в стан бездомності.

Крім, цього відповідачем порушено
права третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні позивачів
ОСОБА_7.

Відповідно до статті 74 Сімейного
кодексу України із назвою статті "Право
на майно жінки та чоловіка, які
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі" встановлено,
що: " 1. Якщо жінка та чоловік проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою або в будь-якому іншому
шлюбі, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними. 2. На майно, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 цього Кодексу."

Відповідно до пункту 4) частини 1 статті
57 Сімейного кодексу України із назвою
статті "Майно, що є особистою приватною
власністю дружини, чоловіка"
встановлено, що:"І. Особистою приватною
власністю дружини, чоловіка є: (...) 4)
житло, набуте нею, ним за час шлюбу
внаслідок його приватизації
відповідно до Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду"."

Потрібно зазначити, що ОСОБА_5 та
ОСОБА_7 з серпня 2013 року проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою.

Просять позов задоволити, визнати
незаконним та скасувати рішення
виконавчого комітету Оратівської
селищної ради Оратівського району
Вінницької області №86 від 29.11.2013 року
про приватизацію житлового приміщення.
Визнати незаконним та скасувати
розпорядження органу приватизації
Оратівської селищної ради
Оратівського району Вінницької
області №1 від 29.05.2014 року. Визнати
незаконним та скасувати Свідоцтво про
право власності на житло від 10.06.2014 року
на житлову квартиру АДРЕСА_1. Визнати
незаконним та скасувати реєстрацію
права власності на ОСОБА_5 на підставі
Свідоцтва про право власності на житло
від 10.06.2014 року на житлову квартиру
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві,
просить позов задовольнити та
скасувати рішення виконавчого
комітету Оратівської селищної ради
Оратівського району Вінницької
області №86 від 29.11.2013 року про
приватизацію житлового приміщення.
Визнати незаконним та скасувати
розпорядження органу приватизації
Оратівської селищної ради
Оратівського району Вінницької
області №1 від 29.05.2014 року. Визнати
незаконним та скасувати Свідоцтво про
право власності на житло від 10.06.2014 року
на житлову квартиру АДРЕСА_1. Визнати
незаконним та скасувати реєстрацію
права власності на ОСОБА_5 на підставі
Свідоцтва про право власності на житло
від 10.06.2014 року на житлову квартиру
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_4 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві,
просить позов задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача Оратівської
селищної ради Оратівського району
Вінницької області Барський І.І. в
судовому засіданні показав, що
рішенням виконавчого комітету
Оратівської селищної ради
Оратівського району Вінницької
області № 86 від 29 листопада 2013 року про
приватизацію житлового приміщення
зазначено, що виконавчий комітет
вирішив: " 1. Передати в приватну
власність житлову квартиру АДРЕСА_1
загальною площею 65,4 кв. м., житловою
площею 40,7 кв. м., згідно технічного
паспорту ОСОБА_5. 2. Оформити свідоцтво
про право власності на житлову
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 65,4
кв. м., житловою площею 40,7 кв. м. згідно
технічного паспорту ОСОБА_5". В
розпорядженні органу приватизації
Оратівської селищної ради № 1 від 29
травня 2014 року, в якому зазначено, що: " 1.
Прохання наймача ОСОБА_5 щодо
приватизації квартири, в якій він
мешкає, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, задовольнити і передати
вказану квартиру, в приватну (спільну
сумісну, спільну часткову) власність
(необхідно підкреслити). 2. Розрахунок
площі, що приватизується безплатно, та
вартості надлишків загальної площі
квартири, затвердити (додається). 3. Суму
в розмірі 6,19 (шість грн. 19 коп.) за
надлишки загальної площі гр. ОСОБА_5
сплачує на розрахунковий рахунок
Оратівської селищної ради. 4. Органу
приватизації житлового фонду
Оратівської селищної ради оформити
свідоцтво про власність на житло у
десятиденний термін і (за необхідності)
посвідчення на одержання належних
мешканцям квартири житлових чеків на
необхідну суму". На підставі
розпорядження органу приватизації
Оратівської селищної ради № 1 від
травня 2014 року ОСОБА_5 було видано
Свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 10 червня 2014 року на
житлову квартиру АДРЕСА_1. Щодо
позовних вимог зазначив на розсуд суду.

Представник третьої особи на стороні
відповідача ОСОБА_5 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав в
повному обсязі, заперечував у їх
задоволенні та пояснив, що у липні 2014
року до суду з позовом звернулися
ОСОБА_1 (його брат), ОСОБА_4 (дружина
брата), ОСОБА_2, 2005 року народження
(дочка брата), ОСОБА_3, 2010 року
народження ( дочка брата). Позивачі
просять суд визнати незаконним та
скасувати рішення виконавчого
комітету Оратівської селищної ради № 86
від 29 листопада 2013 року та
розпорядження органу приватизації
Оратівської селищної ради № 1 від 29
травня 2014 року, за якими я - ОСОБА_5, як
єдиний законний наймач квартири
АДРЕСА_1 (далі - квартира) та особа, яка
єдина станом на 2013 рік мала законні
права на приватизацію квартири,
здійснив усі передбачені Законом дії
та приватизував дану квартиру. Згодом
оформив правовстановлюючі документи
на неї. Інші позовні вимоги є похідними.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі
посилаються на те, що при приватизації
даної квартири порушено їх право на
житло та власність, оскільки на момент
приватизації вони також мешкали в
квартирі - фактично позивачі
стверджують що вони є законними
наймачами спірної квартири і їх права
порушено так як приватизацію проведено
без їх письмової на те згоди. Дані
обставини не підтверджено жодними
належними доказами, крім того, доводи
позивачів є безпідставними у зв'язку з
наступним.

Спірна квартира була виділена
основному наймачеві ОСОБА_6 (батько
основного позивача ОСОБА_1) та його
сім'ї, у складі ОСОБА_8 (дружина
основного наймача), ОСОБА_9 (дочка
основного наймача), ОСОБА_1 (син -
основний позивач) та мені - сину
основного наймача ОСОБА_5 (третя особа у
справі) у зв'язку з роботою ОСОБА_6 в
органах міліції. На момент надання
квартири вона мала статус відомчого
будинку.

У 2001 році ОСОБА_1 вибув на постійне
місце проживання з квартири в інше жиле
приміщення в тому ж населеному пункті,
а саме вибув до буд. АДРЕСА_4, що
підтверджується копією паспорта
ОСОБА_1 (відмітки про зміну адреси
реєстрації та проживання та доводами
самого ОСОБА_1, які викладено ним в
заяві адресованій Оратівській
селищній раді Вінницької області від 09
липня 2014 року. Останній визнає той факт,
що він разом з своєю сім'єю проживає в
спірній квартирі з 2008 року. Доводами в
"Підтверджені" фактично неправомірно
зібраними ОСОБА_1 підписами мешканців
будинку в якому знаходиться спірна
квартира.

В період з 2001 року ОСОБА_1 у спірній
квартирі не проживає та не володіє
будь-якими правами (право користування,
право власності) на неї. Останній з 2001
року вивіз особисті речі та проживав у
ОСОБА_9 (сестри) за адресою буд. АДРЕСА_4,
потім утворив сім'ю в Бердичівському
районі Житомирської області, в 2007 році
придбав житловий будинок в АДРЕСА_5, де
постійно проживав біля 2 років, був
зареєстрований, там же і працював
приватним підприємцем. Там же, у 2005, 2010
роках народилися діти основного
позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 Потім ОСОБА_1
був зареєстрований і проживав у
АДРЕСА_6.

Відповідно до вимог ст. 107 ЖК України у
разі вибуття наймача та членів його
сім'ї на постійне проживання до іншого
населеного пункту або в інше жиле
приміщення в тому ж населеному пункті
договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття.
Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім'я, то договір найму жилого
приміщення не розривається, а член
сім'ї, який вибув, втрачає право
користування цим жилим приміщенням з
дня вибуття.

Таким чином, з 2001 року ОСОБА_1 втратив
право користування спірною квартирою,
у зв'язку з вибуттям на постійне
проживання в інше жиле приміщення (ст.
107 ЖК України).

Дана правова позиція узгоджується і з
роз'ясненнями викладеними у п. 11
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 квітня 1985 року № 2 "Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами " Житлового
кодексу України", а саме: Відповідно до
ст. 107 ЖК України наймач або член його
сім'ї, який вибув на інше постійне місце
проживання, втрачає право користування
жилим приміщенням з дня вибуття,
незалежно від пред'явлення позову про
це.

З урахуванням зазначеної норми член
сім'ї, який вибув на інше постійне місце
проживання, втрачає право користування
жилим приміщенням з дня вибуття,
незалежно від пред'явлення позову про
це, і встановленню в такому випадку
підлягають лише обставини й факти, що
свідчать про обрання такою особою
іншого постійного місця проживання.

На ствердження вибуття суд може брати
до уваги будь-які фактичні дані, які
свідчать про обрання стороною іншого
постійного місця проживання
(повідомлення про це в листах, розписка,
переадресовка кореспонденції,
утворення сім'ї в іншому місці,
перевезення майна в інше жиле
приміщення, виїзд в інший населений
пункт, укладення трудового договору на
невизначений строк тощо).

Житловим кодексом України передбачена
можливість набуття певних прав осіб на
користування та проживання у найманому
житловому приміщенню у разі письмової
згоди усіх законних наймачів такого
житлового приміщення.

Ні ОСОБА_1 ні інші позивачі у справі, а
саме його дружина та діти, які
народилися після втрати ОСОБА_1 права
на користування спірною квартирою (в 2001
році), письмової згоди на вселення до
квартири від усіх законних її наймачів
ніколи не отримували, таким чином факт
незаконного їх проживання у квартирі
(як стверджують позивачі у справі) не
наділяє їх правом на приватизацію
такої квартири.

За нормами статей 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст.
29 ЦК України місцем постійного
проживання особи є жиле приміщення, в
якому особа постійно проживає, має
передбачені ст. 64 ЖК України права
користування цим приміщенням і на яке
за особою зберігається це право й у
разі тимчасової відсутності, а отже, і
право на приватизацію разом з іншими
членами сім'ї (ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону
України від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ
"Про приватизацію державного житлового
фонду") (постанова Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 30 січня 2013 року в справі №
6-125цс12) - обов'язкова правова позиція
для судів при розгляді справ.

ОСОБА_1 в 2001 році втратив право на
користування спірною квартирою, у
встановленому законом порядку в
квартиру не вселявся, на законних
підставах у ній не проживає, право на
користування такою квартирою у разі
тимчасової відсутності не зберіг, а
отже і права на приватизацію її не має.
Інші позивачі у справі також не мають
права на квартиру, а також права на
оскарження вказаних вище рішень органу
місцевого самоврядування, оскільки
такими рішеннями їх права жодним чином
не порушено.

У 2012 році житловий будинок у якому
знаходиться спірна квартира був
переданий у відання Оратівської
селищної ради, тобто в комунальну
власність.

На момент приватизації спірної
квартири ОСОБА_5 був єдиним хто
постійно у ній проживав на законних
підставах, мав передбачене ст. 64 ЖК
України право користування цим
приміщенням, а отже, і був єдиною особою
яка володіла правом на приватизацію
такої квартири.

Орган місцевого самоврядування, у
відповідності до вимог ст. 8 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" передав у власність
спірну квартиру в порядку приватизації
ОСОБА_5 Будь яких порушень Закону чи
відповідної процедури порушено при
цьому не було, а відтак позовні вимоги в
рамках даної справи (в тому числі
похідні) є безпідставними і
задоволенню не підлягають.

Слід зазначити, що шляхом звернення до
суду з даним позовом, його брат ОСОБА_1
має на меті позбавити його ОСОБА_5
законного єдиного житла та законного
права на приватизацію, крім іншого,
гарантованого Конституцією України.
Просить в позові ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.
Скасувати заходи забезпечення позову
накладені ухвалою № 141/733/14-ц виданою
15.07.2014р.

Третя особа на стороні позивачів
ОСОБА_6, будучи належним чином
повідомлений про день та час розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
надавши суду заяву про розгляд справи
без його участі, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
скасувати незаконну приватизацію,
оскільки знімаючись з реєстрації з
квартири його було введено в оману.

Третя особа на стороні позивачів
ОСОБА_7 будучи належним чином
повідомлена про день та час розгляду
справи, в судове засідання не
з'явилася, причини неявки суду не
повідомила.

Представник служби у справах дітей
Оратівської районної державної
адміністрації у Вінницькій області
Мартиновська Н.В. в судовому засіданні
пояснила, що під час проведення
приватизації було порушено
законодавство України, оскільки не
було залучено служби у справах дітей
Оратівської районної державної
адміністрації у Вінницькій області, а в
житловій квартирі АДРЕСА_1 проживають
діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Суд, вислухавши учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
справи, оцінивши надані сторонами
докази у справі, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Доказування
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Оратівської
селищної ради Оратівського району
Вінницької області № 86 від 29 листопада
2013 року про приватизацію житлового
приміщення вирішено: " 1. Передати в
приватну власність житлову квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 65,4 кв. м.,
житловою площею 40,7 кв. м., згідно
технічного паспорту ОСОБА_5. 2. Оформити
свідоцтво про право власності на
житлову квартиру АДРЕСА_1 загальною
площею 65,4 кв. м., житловою площею 40,7 кв.
м. згідно технічного паспорту ОСОБА_5".

Згідно розпорядження органу
приватизації Оратівської селищної
ради № 1 від 29 травня 2014 року, в якому
зазначено, що: " 1. Прохання наймача
ОСОБА_5 щодо приватизації квартири, в
якій він мешкає, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, задовольнити і
передати вказану квартиру, в приватну
(спільну сумісну, спільну часткову)
власність (необхідно підкреслити). 2.
Розрахунок площі, що приватизується
безплатно, та вартості надлишків
загальної площі квартири, затвердити
(додається). 3. Суму в розмірі 6,19 (шість
грн. 19 коп.) за надлишки загальної площі
гр. ОСОБА_5 сплачує на розрахунковий
рахунок Оратівської селищної ради. 4.
Органу приватизації житлового фонду
Оратівської селищної ради оформити
свідоцтво про власність на житло у
десятиденний термін і (за необхідності)
посвідчення на одержання належних
мешканцям квартири житлових чеків на
необхідну суму".

Згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 10 червня 2014 року
виданого Оратівською селищною радою
Оратівського району Вінницької
області на житлову квартиру АДРЕСА_1.
яка на праві приватної власності
ОСОБА_5.

Згідно акту приймання-передачі
відомчого житлового фонду в комунальну
власність від 22.02.2012 року комісією, що
створена відповідно до рішення
виконавчого комітету Оратівської
селищної Ради №98 від 28.07.2011 року
передано житловий будинок по АДРЕСА_7,
що належить Оратівському районному
відділу УМВС України у Вінницькій
області Оратівській селищній раді
Оратівського району Вінницької
області.

Як вбачається з заяви від 19.02.2014 року
ОСОБА_1 він просить повідомити
Оратівську селищну раду Оратівського
району Вінницької області з приводу
надання довідок про склад сім'ї ОСОБА_5
щодо проживанні осіб в житловій
квартирі по АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки №320 від 09.07.2014
року виданої Оратівською селищною
радою Оратівського району Вінницької
області ОСОБА_5 видано розпорядження
органу приватизації Оратівської
селищної ради Оратівського району
Вінницької області №1 від 29.05.2014 року та
видано свідоцтво про право власності
на нерухоме майно від 10.06.2014 року на
житлову квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки №324 від 11.04.2014
року виданої Оратівською селищною
радою Оратівського району Вінницької
області ОСОБА_5 видавалась довідка до
органу приватизації про
зареєстрованих осіб в житловій
квартирі АДРЕСА_1 станом на 13.05.2014 року.

Відповідно до довідки №256 від 30.05.2014
року виданої Оратівською селищною
радою Оратівського району Вінницької
області ОСОБА_5 в відомчому житловому
будинку по АДРЕСА_1 був зареєстрований
ще Оратівським РВ УМВС з моменту
заселення будинку і не знімався з
реєстрації до цього часу. Так як на
момент подачі заяви про приватизацію
житлової квартири АДРЕСА_1 був
зареєстрований він один, йому надано
рішення про її приватизацію.

Відповідно до підтвердження від 11.07.2014
року ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_4, його
доньки ОСОБА_2, ОСОБА_3 постійно
проживають з 2008 року за адресою по
АДРЕСА_1 і в 2010 році ОСОБА_1 робив ремонт
всіх кімнат даної квартири за власні
кошти. Дане підтвердження скріплено
підписами ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15

Відповідно до накладної б/н від 12.05.2010
року виданої ПП "ОСОБА_20" ОСОБА_1
одержано матеріалів на суму 12190 грн.

Відповідно до довідки №319 від 09.07.2014
року виданої Оратівською селищною
радою Оратівського району Вінницької
області ОСОБА_4, 1982 р.н., та її діти
ОСОБА_2, 2005 р.н. і ОСОБА_3, 2010 р.н., з 19.04.2011
року зареєстровані по АДРЕСА_4. ОСОБА_1
на території селищної ради не
зареєстрований. Станом на 09.07.2014 року
сім'я фактично проживає по АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки №475 від 19.05.2014
року виданої Оратівською селищною
радою Оратівського району Вінницької
області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає
по АДРЕСА_1 без реєстрації.

Відповідно до довідки про склад сім'ї
або зареєстрованих у житловому
приміщенні №1526 від 25.10.2011 року виданої
Оратівською селищною радою
Оратівського району Вінницької
області ОСОБА_4 адреса АДРЕСА_1 (без
реєстрації) до її складу сім'ї входять:
ОСОБА_4, ОСОБА_1 (проживає без
реєстрації), ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_5, всього 6 чоловік.

Відповідно до довідки про склад сім'ї
або зареєстрованих у житловому
приміщенні №496 від 03.04.2012 року виданої
Оратівською селищною радою
Оратівського району Вінницької
області ОСОБА_4 адреса АДРЕСА_1 (без
реєстрації) до її складу сім'ї входять:
ОСОБА_4, ОСОБА_1 (проживає без
реєстрації), ОСОБА_2, ОСОБА_3, всього 4
особи.

Відповідно до довідки №16 від 02.09.2014
року виданою Оратівським ДНЗ "Сонечко"
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_13 відвідувала
Оратівський ДНЗ "Сонечко" з 14.10.2008 року
по 30.05.2011 року та проживала по АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки від 03.09.2014 року
центру культурно-духовного розвитку
дітей та молоді ОСОБА_3, 05.08.2010 року, з 1
вересня 2012 року відвідує центр
культурно-духовного розвитку дітей та
молоді в смт. Оратів та проживає по
АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки №1044 від 21.10.2014
року виданої Оратівською селищною
радою Оратівського району Вінницької
області в житловому будинку по АДРЕСА_4
зареєстровані: ОСОБА_21, 1979 р.н., ОСОБА_9,
1978 р.н., ОСОБА_23, 2004 р.н., ОСОБА_24, 2011 р.н.,
ОСОБА_4, ОСОБА_4, 1982 р.н., ОСОБА_2, 2005 р.н.,
ОСОБА_3, 2010 р.н.

Відповідно до акту обстеження
матеріально-побутових умов від 13.10.2014
року затвердженого начальником служби
у справах дітей Оратівської
райдержадміністрації Мартиновською
Н.В. перевірено матеріально-побутові
умови ОСОБА_1, який проживає по АДРЕСА_1
та встановлено, що у будинку
проживають: ОСОБА_1, 1980 р.н. -
безробітний, ОСОБА_4, 1982 р.н. - приватний
підприємець, ОСОБА_2, 2005 р.н., учениця
Оратівської ЗОШ, ОСОБА_3, 2010 р.н.,
дошкільний навчальний заклад, ОСОБА_6,
1954 р.н., пенсіонер, ОСОБА_5, 1990 р.н.,
безробітний, ОСОБА_7, 1995 р.н., студентка.

Відповідно до довідки №333 від 21.07.2014
року виданої Оратівською селищною
радою Оратівського району Вінницької
області в житловій квартирі АДРЕСА_1
станом на 01.01.2002 року були
зареєстровані: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_24,
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_25, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_26

Відповідно до довідки №502 від 25.11.2014
року виданої Оратівською селищною
радою Оратівського району Вінницької
області ОСОБА_6 з жовтня 1998 року
зареєстрований в житловій квартирі
АДРЕСА_1, проживає з 1996 року по даний
час.

Відповідно до п.11 ст.8 Закону України "
Про приватизацію державного житлового
фонду" всі спори, що виникають при
приватизації квартир державного
житлового фонду вирішуються судом.

Відповідно до п. 2 ст. 8 "Про
приватизацію державного житлового
фонду" передача квартир (будинків) у
власність громадян, передача займаних
квартир (будинків) здійснюється в
спільну сумісну або часткову власність
за письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають в
даній квартирі (будинку), в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку).

Згідно п.3 ст. 8 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" передача квартир (будинків) у
власність громадян здійснюється на
підставі рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви
громадян.

Відповідно до ст.ст. 5, 8 Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" і п.п.5, 19 Положення
Державного Комітету України по
житлово-комунальному господарству від
15.09.1992 року № 56 "Про порядок передачі
квартир (будинків) у власність
громадян" передача займаних квартир у
спільну сумісну власність
здійснюється за письмовою згодою всіх
повнолітніх членів сім'ї, згода
тимчасово відсутніх членів сім'ї
наймача на приватизацію квартири
підтверджується письмово і додається
до заяви. При приватизації житла до
членів сім'ї наймача включаються лише
громадяни, які постійно проживають в
квартирі разом з наймачем або за якими
зберігається право на житло.

Таким чином, право на участь у
приватизації квартири державного
житлового фонду мають особи, які
постійно проживали у даних квартирах
на момент приватизації.

Відповідно до Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" від 19.06.1992 року № 2482-ХХ1 - метою
приватизації державного житлового
фонду є створення умов для здійснення
права громадян на вільний вибір
способу задоволення потреб у житлі,
залучення громадян до участі в
утриманні і зберіганні житла та
формування ринкових відносин.

Відповідно до ст. ст.1,12, п.2,4 та п.5
ст.8 зазначеного Закону - приватизація
державного житлового фонду - це
відчуження квартир(будинків) та
належних до них господарських споруд і
приміщень державного житлового фонду
на користь громадян України.
Підготовку та оформлення документів
про передачу у власність громадян
квартир(будинків) може бути покладено
на спеціально створені органи
приватизації. Передача
квартир(будинків) у власність громадян
з доплатою, безоплатно оформляється
свідоцтвом про право власності на
квартиру(будинок), яке реєструється в
органах приватизації і не потребує
нотаріального посвідчення. Власник
приватизованого житла має право
розпоряджатися квартирою на свій
розсуд: продати, подарувати, заповісти,
здати в оренду, обміняти, закласти,
укласти інші угоди не заборонені
законом. До об'єктів приватизації
належать квартири багатоквартирних
будинків, одноквартирні будинки,
кімнати у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають двоє і більше
наймачів, які використовуються
громадянами на умовах найму.

Згідно п. 17 Положення про порядок
передачі квартир (будинків), жилих
приміщень у гуртожитках у
власність громадян, затвердженого
наказом Міністерства
житлово-комунального господарства №396
від 16.12.2009 року, громадянин, який виявив
бажання приватизувати займану ним і
членами його сім'ї на умовах найму
квартиру (будинок), жиле приміщення в
гуртожитку, кімнату в комунальній
квартирі, звертається в орган
приватизації, де одержує бланк заяви
та необхідну консультацію. Пунктом 19
цього Положення передбачено, що
довідка про склад сім'ї та займані
приміщення (далі - довідка) береться
громадянином на підприємстві
(організації), що обслуговує жилий
будинок, гуртожиток. У довідці
вказуються члени сім'ї наймача, які
зареєстровані та мешкають разом з ним,
а також тимчасово відсутні особи, за
якими зберігається право на житло. У
довідці також вказуються
новонароджені, і на них
враховується норма площі, що
передається безкоштовно. Відомості про
займані наймачем приміщення та їх
площу заповнюють згідно з
інвентаризаційними матеріалами, які
зберігаються на підприємстві
(організації) по обслуговуванню
житла. При відсутності
інвентаризаційних матеріалів або
невідповідності їх інформації
фактичному стану, що викликано
проведенням ремонту чи
реконструкцією будинку (гуртожитку),
при необхідності уточнення даних для
приватизації (у тому числі нумерації
кімнат у гуртожитку) підприємство
(організація) по обслуговуванню житла
відновлює інвентаризаційні матеріали
через бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ч.1 ст. 382 ЦК України
квартирою є ізольоване помешкання в
житловому будинку, призначене та
придатне для постійного у ньому
проживання. Власникам квартири у дво-
або багатоквартирному житловому
будинку належать на праві спільної
сумісної власності приміщення
загального користування, опорні
конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більше однієї
квартири, а також споруди, будівлі, які
призначені для забезпечення потреб
усіх власників квартир, а також
власників нежитлових приміщень, які
розташовані у житловому будинку.

Судом встановлено, що на час
приватизації ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 проживали без реєстрації в
житловій квартирі АДРЕСА_1, а також
батько позивачів ОСОБА_6, 1954 р.н., був
зареєстрований в житловій квартирі
АДРЕСА_1, який мав право на приватизацію
квартири. Позивачі не були визнані
такими, що втратили право користування
квартирою, а тому приватизація
квартири ОСОБА_5 була можлива лише за
умови письмової згоди усіх проживаючих
в даній квартирі і не може вважатись
такою, що проведена у відповідності до
Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду".

За даних обставин, суд вважає, що
рішення виконавчого комітету
Оратівської селищної ради
Оратівського району Вінницької
області №86 від 29.11.2013 року про
приватизацію житлового приміщення є
незаконним та підлягає скасуванню. В
свою чергу, скасування рішення
виконавчого комітету породжує правові
наслідки та тягне за собою визнання
незаконним та скасування
розпорядження органу приватизації
Оратівської селищної ради
Оратівського району Вінницької
області №1 від 29.05.2014 року, свідоцтва
про право власності на житло від 10.06.2014
року на житлову квартиру АДРЕСА_1, та
реєстрації права власності на ОСОБА_5
на підставі Свідоцтва про право
власності на житло від 10.06.2014 року на
житлову квартиру АДРЕСА_1.

З врахуванням наведеного, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позову і має підстави
для задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що суд прийшов до
висновку про задоволення позовних
вимог арешт на житлову квартиру
АДРЕСА_1, накладений ухвалою
Оратівського районного суду
Вінницької області від 15.07.2014 року слід
скасувати після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.
Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд вважає, що судові
витрати слід стягнути з відповідача.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 10,11, 57 - 61, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 209, 212 - 215,
218 ЦПК України, ст. 21 Конституції
України, ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 ЗУ "Про
приватизацію державного житлового
фонду", ст. ст. 1, 6, 9, 61, ч. 2 ст. 64 ЖК
України, ст. 29 ЦК України, ст. 3, 29, 74, 242 СК
України, ст. 383 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Оратівської селищної ради
Оратівського району Вінницької
області, третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_5, третя особа на
стороні позивачів ОСОБА_6, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
стороні позивачів ОСОБА_7, про визнання
протиправним та скасування рішення
виконавчого комітету Оратівської
селищної ради Оратівського району
Вінницької області № 86 від 29.11.2013 року
про приватизацію житлового приміщення,
визнання протиправним та скасування
розпорядження органу приватизації
Оратівської селищної ради № 1 від 29.05.2014
року, визнання протиправним та
скасування Свідоцтва про право
власності на житло від 10.06.2014 року на
житлову квартиру АДРЕСА_1, скасування
реєстрації права власності на ОСОБА_5 -
задоволити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Оратівської селищної ради
Оратівського району Вінницької
області №86 від 29.11.2013 року про
приватизацію житлового приміщення.

Визнати незаконним та скасувати
розпорядження органу приватизації
Оратівської селищної ради
Оратівського району Вінницької
області №1 від 29.05.2014 року.

Визнати незаконним та скасувати
Свідоцтво про право власності на житло
від 10.06.2014 року на житлову квартиру
АДРЕСА_1.

Визнати незаконним та скасувати
реєстрацію права власності на ОСОБА_5
на підставі Свідоцтва про право
власності на житло від 10.06.2014 року на
житлову квартиру АДРЕСА_1.

Арешт на житлову квартиру
АДРЕСА_1, накладений ухвалою
Оратівського районного суду
Вінницької області від 15.07.2014 року
скасувати після набрання рішенням
законної сили.

Стягнути з Оратівської селищної
ради Оратівського району Вінницької
області на користь ОСОБА_1, ОСОБА_4
сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп. (двісті сорок три гривні шістдесят
копійок).

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Оратівський районний суд Вінницької
області, шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні в судовому засіданні в
10-денний строк з дня отримання копії
цього рішення.

СУДДЯ
О.М. Слісарчук

Повний текст рішення виготовлено
12.12.2014 року