Дата документу 10.12.2014
Справа № 320/7996/14-ц
Провадження №2/320/2748/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 10» грудня 2014 року
м.
Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізькій області у складі:

головуючого - судді Бахаєва І.М.

при секретарі - Фурсовій Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Мелітополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування майна із чужого
незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Мелітопольського міськрайонного суду
з позовом яким просить витребувати з
володіння ОСОБА_2 на його користь
належне йому майно, що складається з
вітальні, пральної машини «Whirlpool»,
кухонного гарнітуру, плити газової
«Еlесtга», холодильника «Snaige»,
кухонного комбайну «Braun» К70, меблевої
гірки, журнального столику, а в разі
неможливості витребування, стягнути з
відповідача суму компенсації вартості
зазначеного майна с сумі 11862грн. 50коп.
та судові витрати пов'язані з сплатою
судового збору та витрати на правову
допомогу, мотивуючи свої позовні
вимоги наступним:

В зв'язку з розірванням шлюбу між
ним та відповідачкою, остання
звернулась до Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області з позовом про поділ майна
подружжя.

09.08.2012р. судом було ухвалене
рішення, відповідно до якого, ОСОБА_1 в
рахунок поділу сумісного майна
подружжя були виділені предмети
домашнього побуту: човен резиновий,
велосипед спортивний, вітальня,
пральна машина «Whirlpool», кухонний
гарнітур, кухонний куток, плита газова
«Electra», стіл та 4 табуретки, холодильник
«Snaige», кухонний комбайн «Braun» К70,
хлібопіч «Scarlet», ноутбук «Acer», меблева
гірка, телевізор «Sony», телевізор «Haier HT
3718», диван «Київський», тумбочка під
т/в, журнальний столик, шифоньєр, тахта,
DVD «ВВК» програвач, пилосос «Bomann»,
тапчан (пуфик).

В рахунок половини частки
вищезазначеного майна з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 була стягнута грошова
компенсація в розмірі 11862грн. 50коп.

Не чикаючи розрахунку, ОСОБА_2
звернулась до ОСОБА_1 з пропозицією
віддати їй частку присуджених ОСОБА_1
за рішенням суду предметів побуту, а
вона від нього не буде вимагати
компенсацію в розмірі 11862грн. 50коп.

Погодившись з пропозицією,
ОСОБА_2 вивезла до себе майно, яке
складається з вітальні, пральної
машини «Whirlpool», кухонного гарнітуру,
плити газової «Еlесtга», холодильника
«Snaige», кухонного комбайну «Braun» К70,
меблевої гірки, журнального столику.

В серпні 2013р., ОСОБА_1 отримав
постанови державного виконавця ВДВС, з
яких йому стало відомо, що ОСОБА_2
звернулась до ВДВС з заявою про
примусове стягнення з ОСОБА_1 грошових
сум згідно рішення Мелітопольського
міськрайонного суду від 09.08.2012р.

Позивач вважає, що відповідачем
порушені його права, оскільки
відповідач забравши собі частину його
особистого майна, примусово стягує з
нього грошову компенсацію за майно, яке
знаходиться у неї. На неодноразові
вимоги позивача добровільно виконати
взяти на себе зобов'язання та відізвати
виконавчий лист, відповідач не бажає
цього робити та намагається
безпідставно отримати з нього суму
компенсації, тому позивач вимушений
звернутись до суду для захисту своїх
порушених прав, шляхом витребування
майна з чужого незаконного володіння.

Позивач надав суду уточнену
позовну заяву, в якої просить в разі
неможливості витребування спірного
майна від відповідача, стягнути з неї
на його користь суму компенсації
вартості зазначеного майна с розмірі
11862грн. 50коп.;

В судовому засідання позивач, та
його представник підтримали заявлені
вимоги та пояснив, що між ним та
відповідачкою була досягнута
домовленість про передачу їй спірного
майна в рахунок компенсації вартості ?
частки сумісно набутого майна в
розмірі 11862грн. 50коп., що підлягає
стягненню з нього за рішенням суду.
Відповідачка самостійно вивозила
спірне майно з будинку за адресою:
АДРЕСА_1, де мешкає позивач. Зараз в
провадженні Мелітопольського ВДВС
перебуває виконавче провадження про
стягнення з нього грошова компенсація
в розмірі 11862 грн. 50коп., крім того
рішення Мелітопольського
міськрайонного суду в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про розподіл
майна подружжя, було ухвалене 09.08.2012р., а
до ВДВС з заявою про стягнення с ОСОБА_1
компенсації, відповідачка звернулась
майже наприкінці строку звернення
після отримання спірного майна.

В подальшому від представника
позивача надійшла заява про слухання
справи за їх відсутністю на
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі наполягає.

Відповідачка та її представник у
судовому засіданні позов не визнали та
суду пояснили, що з червня 2012р. вона не
проживає разом з відповідачем, ніяких
домовленостей стосовно спірного майна
між нею та позивачем не було, майно вона
не забирала, крім того позов
пред'явлений безпідставно оскільки
позивач не надав жодного доказу на
підтвердження зазначених в позові
обставин. Тому просить суд відмовити в
його задоволенні.

В подальшому від відповідачки
надійшла заява про слухання справи за
її відсутності і наполягали на своїх
запереченнях проти задоволення позову.

Суд, вивчивши матеріали справи та
всебічно проаналізувавши обставини в
їх сукупності, заслухавши пояснення
осіб, дав оцінку зібраним по справі
доказам, виходячи зі свого
внутрішнього переконання, яке
ґрунтується на повному, об'єктивному
та всебічному з'ясування обставин
справи, прийшов до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін Сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів,
їх досліджені та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беру участь у справі, виникає
спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 14 серпня
2012р. між позивачем та відповідачем був
розірваний шлюб, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу.

09 серпня 2012р. Мелітопольським
міськрайонним судом було ухвалене
рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, про розподіл майна подружжя,
відповідно до якого ОСОБА_1 виділено у
власність в рахунок поділу сумісного
майна подружжя предмети домашнього
побуту вартістю 23775грн. 00коп., в тому
числі, пральної машини «Whirlpool»,
кухонного гарнітуру, плити газової
«Еlесtга», холодильника «Snaige»,
кухонного комбайну «Braun» К70, меблевої
гірки, журнального столику та стягнуто
з нього грошова компенсація ? частки
всіх предметів домашнього побуту на
суму 11862грн. 50коп.

Відповідно до ч.2 ст.367 ЦК України,
у разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК
України, власник на свій розсуд
володіє, користується і
розпоряджається належним йому майном.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним, ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений в його
здійснені.

ОСОБА_1 є власником спірного майна, але
не може використовувати своє майно,
оскільки воно знаходиться у
відповідача.

На підставі ст. 387 ЦК України,
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_3 пояснила суду, що вона
мешкає по АДРЕСА_2 по сусідству з
будинком ОСОБА_1 та бачила, як в осені
2012р. ОСОБА_4 вивозила речи з будинку в
якому мешкає ОСОБА_1 За його
відсутністю кілька разів приїжджала на
вантажному автомобілі з незнайомими
чоловіками, яки допомагали їй
завантажувати меблі з будинку в
автомобіль. Вона бачила, як з будинку
виносили меблеву гірку, кухонний
гарнітур, пральну машину, газову плиту,
холодильник та інше майно. Декілька
разів відповідачка приїжджала на
легковому автомобілі за дрібними
речами.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що
вона мешкає по АДРЕСА_3 . та бачила що у
2012р. декілька разів ОСОБА_1 разом з
незнайомими чоловіками приїжджала в
будинок по АДРЕСА_1, в якому мешкає
ОСОБА_2, особисто відчиняла ворота для
вантажного автомобіля та разом з
чоловіками завантажувала майно, яке
знаходилося в будинку. Бачила як в
автомобіль завантажували меблі, газову
плиту та інше майно.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

У суду не виникає сумнівів щодо
пояснень свідків, оскільки вони не
суперечать один одному, тому суд
приймає їх до уваги.

Враховуючи викладене,
аналізуючи зібрані у справі докази,
кожний окремо та всі в сукупності, суд
приходить до висновку про те, що вимога
щодо витребування майна з чужого
незаконного володіння є законною та
обґрунтованою, а тому такою, що
підлягає задоволенню.

Щодо вимог стосовно у разі
неможливості витребування стягнення з
відповідачки компенсації вартості
майна в розмірі 11862,50 грн., суд вважає за
необхідне відмовити у задоволені вимог
у зв'язку з тим, що в одному позовному
проваджені не можуть розглядатись
вимоги щодо різних предметів спору.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88
ЦПК України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Що стосується позовних вимог позивача
про стягнення витрат на правову
допомогу, то вони підлягають
задоволенню за наступними підставами.

Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК
України судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи. За частиною 3 цієї
статті до витрат, пов'язаних із
розглядом справи належать витрати на
правову допомогу. Склад та розмір
витрат, пов'язаних із оплатою правової
допомоги, належить до предмета
доказування у справі.

Положеннями статті 56 ЦПК України
визначено, що правову допомогу може
надавати особа, яка є фахівцем у галузі
права і за законом має право на надання
правової допомоги.

За змістом статті 12 ЦПК України правова
допомога надається адвокатами або
іншими фахівцями у галузі права в
порядку встановленому законом.

Відповідно частин 1,2 статті 84 ЦПК
України витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, несуть сторони,
крім випадків надання безоплатної
правової допомоги.

Статтею 1 Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах» визначений
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, де
передбачено, що така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Згідно до статтею 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підтвердження розрахунку
вартості наданої юридичної допомоги
представник позивача та адвокат ОСОБА_6
надав розрахунок витрат пов'язаних з
наданням правової допомоги та
квитанцією виданий фізичною
особою-підприємцем адвокатом ОСОБА_6,
та юристом ОСОБА_8.

Зазначений підприємець є
фахівцем в галузі права, що
підтверджується копією свідоцтва про
право заняття адвокатською діяльністю,
однак згідно доданого до матеріалів
справи розрахунку,

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги в цій частині підлягають
задоволенню та вказані витрати
підлягають стягненню з відповідача
ОСОБА_2

Також, у відповідності до ст. ст.
79, 88 ЦПК України, стягненню з
відповідача на користь позивача
підлягає сума судових витрат у розмірі
243грн. 60коп., оскільки позивачем ці
витрати належним чином підтверджені
документально.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88,
224-228 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 387, 391ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння - задовольнити
частково.

Витребувати з володіння ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, яка мешкає
за адресою: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, який мешкає
за адресою: АДРЕСА_1, майно, яке
складається з вітальні, пральної
машини «Whirlpool», кухонного гарнітуру,
плити газової «Еlесtга», холодильника
«Snaige», кухонного комбайну «Braun» К70,
меблевої гірки, журнального столику,
шляхом передачі вищевказаного майна
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
РНОКПП НОМЕР_1, яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
РНОКПП НОМЕР_2, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1,понесені ним судові витрати в
розмірі 243грн. 60 коп. та витрати на
правову допомогу в розмірі 4000 грн. 00коп.

В іншій частині позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на
подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу на рішення
може бути подано до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ:

І.М.БАХАЄВ