Ухвала

іменем україни

26 листопада 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової
Є.П., Завгородньої І.М.,

Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
Територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради, треті
особи: Четверта Дніпропетровська
державна нотаріальна контора, ОСОБА_4,
про встановлення факту прийняття
спадщини та визнання права власності в
порядку спадкування за законом, за
касаційною скаргою Дніпропетровської
міської ради на ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 28
травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, у
якому просила встановити факт
прийняття нею спадщини та визнати
право власності на Ѕ частину
домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування після смерті матері
ОСОБА_5

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 16 лютого.1982
року її матері ОСОБА_5 належала Ѕ
частина будинку № 30 за вказаною вище
адресою. Інша Ѕ частина домоволодіння
належить ОСОБА_4, який фактично
поділено на дві частини з окремими
входами в будинок літ. А-1, який
складається з квартири № 2, що належала
її матері, та квартири № 1, що належить
ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла й вона
(позивач) є єдиним її спадкоємцем.

Посилаючись на те, що фактично
прийняла спадщину як єдиний
спадкоємець, оскільки на момент смерті
матері проживала у спадковому будинку
та продовжує там проживати, просила
задовольнити позов.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду
м. Дніпропетровська від 05 лютого 2014
року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 28 травня 2014 року, позов
задоволено.

Встановлено факт прийняття спадщини за
законом ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ
частину домоволодіння АДРЕСА_1 у
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, яке складається з
житлового будинку літ. А-1 загальною
площею 93,6 кв. м та житловою площею 49,5 кв.
м, який, у свою чергу, складається з
приміщення 1.1 - кухні площею 6,5 кв. м,
приміщення 1.2 - комори площею 1,5 кв. м,
приміщення 1.3 - коридора площею 4,0 кв. м,
приміщення 1.4 - житлової кімнати площею
4,0 кв. м, приміщення 1.5 - житлової кімнати
площею 7,6 кв. м, приміщення 1.6 - житлової
кімнати площею 11,5 кв. м, приміщення 1.7 -
житлової кімнати площею 5,0 кв. м,
приміщення 2.1 - кухні площею 4,3 кв. м,
приміщення 2.2 - санвузла площею 4,6 кв. м,
приміщення 2.3 - коридора площею 7,2 кв. м,
приміщення 2.4 -житлової кімнати площею
4,7 кв. м, приміщення 2.5 - житлової кімнати
площею 5,6 кв. м, приміщення 2.6 - житлової
кімнати площею 11,1 кв. м, приміщення 2.7 -
коридора площею 5,4 кв. м, приміщення 2.8 -
коридора площею 6,0 кв. м, приміщення 2.9 -
комори площею 4,6 кв. м, а також з
господарських будівель та споруд:
прибудови літ. а-1 площею 10,3 кв. м,
прибудови літ. a1-1 площею 7,3 кв. м,
прибудови літ. а2-1 площею 13,2 кв. м,
навіса літ. а площею 6,2 кв. м, сараю літ.
Б площею 17,2 кв. м, льоху літ. Б площею 10,0
кв. м, сараю літ. В площею 25,9 кв. м, сараю
літ.в площею 7,0 кв. м, ґанку з
козирком літ. в1 площею 3,4 кв. м, сараю
літ. Д площею 3,9 кв. м, вбиральні
літ. З площею 1,7 кв. м, сараю літ. И площею
15,4 кв. м, сараю літ. П площею 8,9 кв. м,
гаража літ. Р площею 24,8 кв. м, сараю літ.
Т площею 9,2 кв. м, вбиральні літ. У площею
1,7 кв. м, сараю літ. Ф площею 13,5 кв. м,
літньої кухні літ. X площею 12,4 кв. м,
льоху літ. X площею 12,5 кв. м,
душової літ. Ц площею 1,7 кв. м, споруди №
1-9,1, огорожі, хвіртки, колонки,
замощення.

У касаційній скарзі Дніпропетровська
міська рада просить скасувати ухвалу
суду апеляційної інстанції, справу
направити на новий розгляд, мотивуючи
свою вимогу порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам судові рішення не
відповідають.

Судами під час розгляду справи
встановлено, що матері позивача ОСОБА_5,
померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року, належала Ѕ
частина домоволодіння АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого 16
лютого 1982 року Четвертою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за № 1-411 та
зареєстроване у КП «ДМБТІ» 19 лютого 1982
року за № 262-82.

Позивач є єдиною спадкоємицею після
смерті матері та проживала без
реєстрації з нею на день смерті.

Державним нотаріусом було відмовлено
ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на
спадщину після смерті її матері з
посиланням на те, що
правовстановлюючий документ на
спадкове домоволодіння є зіпсований й
видача такого свідоцтва є неможливою.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що на час відкриття спадщини
донька померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_3
проживала разом із спадкодавцем, отже,
вважається такою, що прийняла спадщину,
але отримати у встановленому законом
порядку свідоцтво про право на
спадщину не має можливості через
відмову нотаріальної контори у видачі
свідоцтва про право на спадщину.

З такими висновками погодитись не
можна, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України
встановлено, що спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня
2008 року № 7 «Про судову практику у
справах про спадкування» місцем
відкриття спадщини є останнє місце
проживання спадкодавця, яке
визначається за правилами статті 29 ЦК
України, частини другої статті
1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав
кілька місць проживання, місцем
відкриття спадщини вважається останнє
місце реєстрації спадкодавця.

Місцем проживання фізичної особи
згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

При цьому, місце проживання необхідно
відрізняти від місця перебування
фізичної особи, тобто того місця, де
вона не проживає, а тимчасово
знаходиться.

Суд першої інстанції на зазначене вище
уваги не звернув, місце реєстрації
позивачки на момент смерті її матері не
перевірив.

Так, суд першої інстанції в основу
свого рішення поклав довідку
квартального комітету
Амур-Нижньодніпровської районної ради
від 22 листопада 2013 року № 20,
яка видана майже через 15 років після
смерті ОСОБА_5, згідно з якою позивачка
на день смерті матері мешкала разом з
нею по АДРЕСА_1.

Між тим наявні в матеріалах справи
ксерокопії паспорта та
ідентифікаційного коду ОСОБА_3
неможливо прочитати.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За змістом даної статті успадкувати
можна майно, яке належало спадкодавцю.

З матеріалів справи, зокрема, зі
свідоцтва про право на спадщину від
16 лютого 1982 року вбачається, що
ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6 належали Ѕ
частина житлового будинку літ. А-1
житловою площею 54,1 кв. м та господарчі
споруди: сараї цегляні літ. Б та літ. Д,
шлакоблочний сарай літ. В,
дерев'яномазані сараї літ. К, літ. Л, літ.
Е, сарай цегляний літ. И, вбиральні
цеглові літ. З, літ. Л, літ. к, літ. М, льох
цегляний літ. Г та шлакоблочний літ. Г,
водоколонка № 1, 2.

Проте суд першої інстанції,
задовольняючи позов, визнав за ОСОБА_3
право власності в порядку спадкування
за законом на майно, яке на день смерті
її матері не належало.

Так, у свідоцтві про право на спадщину
на ім'я померлої відсутні ґанок з
козирком літ. в1 площею 3,4 кв. м, сарай
літ. П площею 8,9 кв. м, гараж літ. Р площею
24,8 кв. м, сарай літ Т площею 9,2 кв. м,
сарай літ. Ф площею 13,5 кв. м, літня кухня
літ. X площею 12,4 кв. м, душова літ. Ц
площею 1,7 кв. м, споруди - огорожі,
хвіртка, замощення.

Крім того, у зазначеному вище свідоцтві
площа житлового будинку літ. А-1 вказана
54,1 кв. м, проте суд визнав право
власності за позивачкою на житловий
будинок літ. А-1 загальною площею 93,6 кв.
м.

У порушення вимог статей 303, 315 ЦПК
України апеляційний суд на зазначене
уваги також не звернув, належним чином
не перевірив доводів апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції
залишив без змін.

Наведені порушення процесуального
закону не можуть бути усунені у процесі
касаційного перегляду.

Оскільки допущені судами порушення
норм матеріального та процесуального
права призвели до неправильного
вирішення справи, рішення судів першої
та апеляційної інстанцій підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Дніпропетровської
міської ради задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду
м. Дніпропетровська від 05 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28 травня
2014 року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко