Справа № 1006/4967/12 Головуючий у І
інстанції Унятицький Д.Є.Провадження №
22-ц/780/6463/14 Доповідач у 2
інстанції Верланов С.М.Категорія 19
УХВАЛА

Іменем України

08 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С.,
Березовенко Р.В.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою
Київської обласної спілки споживчих
товариств на рішення Бородянського
районного суду Київської області від 10
жовтня 2014 року у справі за позовом
Київської обласної спілки споживчих
товариств до закритого акціонерного
товариства «СТ Бородянка», ОСОБА_2,
третя особа: комунальне підприємство
«Бородянське бюро технічної
інвентаризації» про визнання
недійсним договору купівлі-продажу,
визнання права власності та виселення,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Бородянського районного суду
Київської області від 11 грудня 2012 року
позов Київської обласної спілки
споживчих товариств задоволено.
Визнано недійсним договір
купівлі-продажу нежитлової будівлі
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» з відповідними
господарчими та побутовими будівлями і
спорудами по АДРЕСА_1, укладений 18
вересня 2006 року між закритим
акціонерним товариством «СТ
Бородянка» (далі - ЗАТ «СТ Бородянка»)
та ОСОБА_2, який посвідчений приватним
нотаріусом Бородянського районного
нотаріального округу Київської
області Пікущою Г.Д. та зареєстрований
в реєстрі за №3406. Визнано за Київською
обласною спілкою споживчих товариств
право власності на вказану нежитлову
будівлю магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» з
відповідними господарчими та
побутовими будівлями і спорудами.
Витребувано з володіння ОСОБА_2, шляхом
її виселення, вказану нежитлову
будівлю магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» з
відповідними господарчими та
побутовими будівлями і спорудами.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 13 лютого 2013 року рішення
Бородянського районного суду
Київської області від 11 грудня 2012 року
залишено без змін.

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з заявою про перегляд рішення
Бородянського районного суду
Київської області від 11 грудня 2012 року
у зв'язку з нововиявленими обставинами
з підстави, передбаченої п.3 ч.2 ст.361 ЦПК
України, посилаючись на те, що
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 21
травня 2014 року скасоване рішення
господарського суду Київської області
від 15 листопада 2010 року в частині
визнання недійсним рішення
виконавчого комітету Бородянської
селищної ради № 218 від 26 жовтня 2001 року
щодо визнання за Бородянським районним
споживчим товариством права власності
на магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1,
яке було підставою для ухвалення
рішення Бородянського районного суду
Київської області від 11 грудня 2012 року.

З наведених підстав заявник просила
скасувати рішення Бородянського
районного суду Київської області від 11
грудня 2012 року та ухвалити нове
рішення, яким в позові Київської
обласної спілки споживчих товариств
відмовити повністю.

Рішенням Бородянського районного суду
Київської області від 10 жовтня 2014 року
рішення Бородянського районного суду
Київської області від 11 грудня 2012 року
скасовано.

У позові Київської обласної спілки
споживчих товариств до ЗАТ «СТ
Бородянка», ОСОБА_2, третя особа:
комунальне підприємство «Бородянське
бюро технічної інвентаризації» про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу, визнання права
власності та виселення - відмовлено.

В апеляційній скарзі Київська обласна
спілка споживчих товариств просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким залишити в силі рішення
Бородянського районного суду
Київської області від 11 грудня 2012 року,
посилаючись порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу, які
з`явилися в судове засідання, вивчивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що 09 жовтня 2012 року
Київська обласна спілка споживчих
товариств звернулася до суду з позовом,
в якому просила визнати недійсним
договір купівлі-продажу нежитлової
будівлі магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» з
відповідними господарчими та
побутовими будівлями і спорудами по
АДРЕСА_1, укладений 18 вересня 2006 року
між ЗАТ «СТ Бородянка» та ОСОБА_2;
визнати за Київською обласною спілкою
споживчих товариств право власності на
вказану нежитлову будівлю магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1» з відповідними
господарчими та побутовими будівлями і
спорудами; витребувати з володіння
ОСОБА_2, шляхом її виселення, вказану
нежитлову будівлю магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1» з відповідними
господарчими та побутовими будівлями і
спорудами.

Вимоги позову обґрунтувано тим, що
спірний договір купівлі-продажу 18
вересня 2006 року є недійсним, оскільки
власником зазначеного магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1» є Київська обласна
спілка споживчих товариств, як його
забудовник. У зв'язку з цим рішенням
господарського суду Київської області
від 15 листопада 2010 року визнано
недійсним рішення виконавчого
комітету Бородянської селищної ради №
218 від 26 жовтня 2001 року, на підставі
якого за Бородянським районним
споживчим товариством визнано
незаконно право власності на магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1».

Рішенням Бородянського районного суду
Київської області від 11 грудня 2012 року
позов Київської обласної спілки
споживчих товариств задоволено.
Визнано недійсним договір
купівлі-продажу нежитлової будівлі
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» з відповідними
господарчими та побутовими будівлями і
спорудами по АДРЕСА_1, укладений 18
вересня 2006 року між ЗАТ «СТ Бородянка»
та ОСОБА_2, який посвідчений приватним
нотаріусом Бородянського районного
нотаріального округу Київської
області Пікущою Г.Д. та зареєстрований
в реєстрі за №3406. Визнано за Київською
обласною спілкою споживчих товариств
право власності на вказане майно та
витребувано його з володіння ОСОБА_2,
шляхом її виселення.

Обґрунтовуючи це рішення, суд послався
на те, що при укладанні спірного
договору купівлі - продажу ЗАТ «СТ
Бородянка» не було власником
нежитлової будівлі магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1», оскільки вказаний
магазин був побудований та належав
позивачу, враховуючи, що право
власності на вказане майно за
Бородянським районним споживчим
товариством, правонаступником якого є
ЗАТ «СТ Бородянка», було зареєстроване
на підставі рішення виконавчого
комітету Бородянської селищної ради №
218 від 26 жовтня 2001 року, яке визнане
недійсним відповідно до рішення
господарського суду Київської області
від 15 листопада 2010 року (т.1, а.с.172-176).

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 13 лютого 2013 року рішення
Бородянського районного суду
Київської області від 11 грудня 2012 року
залишено без змін (т.1, а.с.223-228).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 29 березня 2013
року рішення Бородянського районного
суду Київської області від 11
грудня 2012 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 13 лютого 2013
року, залишено без змін (т.1, а.с.269).

По справі встановлено, що постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 21 травня 2014
року скасовано рішення господарського
суду Київської області від 15 листопада
2010 року в частині визнання недійним
рішення виконавчого комітету
Бородянської селищної ради № 218 від 26
жовтня 2001 року щодо визнання за
Бородянським районним споживчим
товариством права власності на магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1. В іншій
частині рішення суду залишено без змін.

Апеляційний суд обгрунтував свої
висновки тим, що Київська обласна
спілка споживчих товариств на час
прийняття рішення виконавчим
комітетом Бородянської селищної ради
№ 218 від 26 жовтня 2001 року не була
власником вказаного магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1» щодо якого було прийняте
оспорюване рішення, у зв'язку з чим
позивач не довів порушення цим
рішенням своїх прав (т.2, а.с.53-61).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 22 липня 2014 року постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 21 травня 2014
року змінено та викладено її
резолютивну частину в наступній
редакції: апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити. Рішення господарського
суду Київської області від 15 листопада
2010 року в частині визнання недійним
рішення виконавчого комітету
Бородянської селищної ради № 218 від 26
жовтня 2001 року щодо визнання за
Бородянським районним споживчим
товариством права власності на магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1 скасувати.
Відмовити в позові в цій частині. В
решті рішення суду залишити без змін
(т.2, а.с.104-110).

Посилаючись на зазначену обставину,
ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про
перегляд рішення Бородянського
районного суду Київської області від 11
грудня 2012 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами з підстави,
передбаченої п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України.

Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.361 ЦПК
України підставами для перегляду
рішення, ухвали суду чи судового наказу
у зв'язку з нововиявленими обставинами
є скасування судового рішення, яке
стало підставою для ухвалення рішення
чи постановлення ухвали, що підлягають
перегляду.

У пункті 9 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України від 30
березня 2012 року №4 «Про застосування
цивільного процесуального
законодавства при перегляді судових
рішень у зв'язку з нововиявленими
обставинами» роз`яснено, що скасування
судового рішення (пункт 3 частини
другої статті 361 ЦПК) може бути визнано
нововиявленою обставиною лише в тому
випадку, коли суд обґрунтував ухвалене
судове рішення скасованим (воно було
підставою для ухвалення такого
судового рішення) або виходив із нього,
хоча прямо й не посилався на нього на
підтвердження наявності вказаних
обставин, а також якщо наслідком
скасування судового рішення є інше за
змістом вирішення спору.

Підставою скасування судового рішення
може бути лише ухвалене судом судове
рішення, а не рішення третейського суду
або іншого державного органу.

Вирішуючи питання про скасування
судового рішення із зазначених
підстав, суди мають виходити з
преюдиційного зв'язку судових рішень,
зокрема, із того, що між рішеннями має
існувати матеріально-правовий зв'язок,
факти, встановлені в одній із справ,
мають значення для іншої справи.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про
перегляд рішення суду у зв'язку з
нововиявленими обставинами, суд
першої інстанції правильно виходив із
того, що вказана заявником обставина є
нововиявленою обставиною відповідно
до п.3 ч.2 ст.361 ЦПК України, оскільки
підставою для ухвалення рішення
Бородянського районного суду
Київської області від 11 грудня 2012 року
стало рішення господарського суду
Київської області від 15 листопада 2010
року, яким визнано недійсним рішення
виконавчого комітету Бородянської
селищної ради № 218 від 26 жовтня 2001 року
щодо визнання за Бородянським районним
споживчим товариством права власності
на магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1». Вказане
рішення господарського суду Київської
області від 15 листопада 2010 року
скасоване постановою Київського
апеляційного господарського суду від 21
травня 2014 року.

По справі встановлено, що 18 серпня 2006
року згідно з договором
купівлі-продажу ЗАТ «СТ Бородянка»
відчужило ОСОБА_2 нежитлову будівлю
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» з відповідними
господарчими та побутовими будівлями і
спорудами по АДРЕСА_1. Даний договір
посвідчений приватним нотаріусом
Бородянського районного нотаріального
округу Київської області Пікущою Г.Д.
та зареєстрований в реєстрі за №3406.

Встановлено, що вказаний магазин
«ІНФОРМАЦІЯ_1» з відповідними
господарчими та побутовими будівлями і
спорудами належить ЗАТ «СТ Бородянка»
на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно серії САА
№702194, виданого виконавчим комітетом
Бородянської селищної ради 11 вересня
2003 року на підставі рішення
виконавчого комітету цієї ж ради № 218
від 26 жовтня 2001 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог Київської обласної спілки
споживчих товариств, суд першої
інстанції правомірно виходив із того,
що оспорюваний договір купівлі-продажу
магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», укладений між
ЗАТ «СТ Бородянка» та ОСОБА_2 на
підставі чинного рішення органу
місцевого самоврядування, а
відчужуване майно належало ЗАТ «СТ
Бородянка» на підставі
правовстановлюючого документу. Тому
відсутні підстави для визнання
договору купівлі - продажу недійсним.

При цьому суд першої інстанції
обґрунтовано не прийняв до уваги
посилання позивачана те, що підставою
для ухвалення рішення Бородянського
районного суду Київської області від 11
грудня 2012 року було, зокрема, те, що
позивач був забудовником магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1», оскільки ці обставини
були враховані при вирішенні позовних
вимог про визнання права власності на
спірне майно при наявності рішення
господарського суду Київської області
від 15 листопада 2010 року, яким визнано
недійсним рішення виконавчого
комітету Бородянської селищної ради №
218 від 26 жовтня 2001 року щодо визнання за
Бородянським районним споживчим
товариством права власності на це
майно. Також суд правильно зазначив, що
документи, що стосуються будівництва
магазину, на які посилається позивач,
не є правовстановлюючими документами.

Водночас, як вже зазначалось вище,
колегія суддів враховує, що постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 21 травня 2014
року, яким скасовано рішення
господарського суду Київської області
від 15 листопада 2010 року, встановлено, що
Київська обласна спілка споживчих
товариств на час прийняття рішення
виконавчим комітетом Бородянської
селищної ради № 218 від 26 жовтня 2001 року
не була власником вказаного магазину
«ІНФОРМАЦІЯ_1» щодо якого було прийняте
оспорюване рішення (т.2, а.с.53-61). Вказані
обставини відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК
України не підлягають доказуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
скасування рішення Бородянського
районного суду Київської області від 11
грудня 2012 року та про відмову у позові.

Таким чином рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
передбачених законом підстав для його
скасування при апеляційному розгляді
не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається
позивач в апеляційній скарзі,
спростовуються матеріалами справи та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановлені судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права

Доводи апеляційної скарги фактично
зводяться до переоцінки доказів та
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив обставини справи, надані
докази, вірно послався на закон, що
регулює спірні правовідносини, дійшов
правильного висновку про відмову у
позові та ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л ИЛ А:

Апеляційну скаргу Київської обласної
спілки споживчих товариств відхилити.

Рішення Бородянського районного суду
Київської області від 10 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді