Справа № 438/1316/14-ц
Номер провадження 2/438/622/2014
Бориславський міський суд
в складі головуючого-судді:
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Бориславі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного підприємства "Дрогобицьке
лісове господарство" про визнання
договору дійсним та визнання права
власності на спадкове майно.
Позивач ОСОБА_1 просить: визнати
дійсним договір купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_1, укладений 19
листопада 1990 року між Дрогобицьким
лісгоспзагом (з 2005 року - Державне
підприємство "Дрогобицьке лісове
господарство") та ОСОБА_2; визнати за
нею, ОСОБА_1, право власності на
дерев'яний одноповерховий житловий
будинок з мансардою загальною площею
99,9 кв. м (у тому числі - підвал площею 12,3
кв.м), житловою площею 42,0 кв.м, у якому
розташовані три кімнати та дві кухні, з
господарськими будівлями і спорудами:
сараями літ. Б, літ.Д, навісами літ. В,
літ. Г, вбиральнею літ. У та огорожею 1,
розташованими на АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року у смт.Східниця Львівської області.
Позивач, ОСОБА_1 у судове засідання не
з»явилася. Просить справу слухати у її
відсутності, позовні вимоги підтримує
повністю та просить їх задоволити, про
що подала у суд письмову заяву.
Відповідач ДП "Дрогобицьке лісове
господарство" позовні вимоги,
викладені у позовній заяві, визнав
повністю та просить справу слухати без
участі представника, про що директором
ДП "Дрогобицьке лісове господарство"
ОСОБА_3 подано у суд письмову заяву.
Позивач ОСОБА_1, в обґрунтування
позовних вимог, в позовній заяві
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у смт.
Східниця Львівської області помер її
батько ОСОБА_2, що стверджується
свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії
НОМЕР_1 від 02 червня 2009 року, виданим
Східницькою селищною радою Львівської
області (актовий запис № 13 від 02.06.2009 р.);
свідоцтвом про її, ОСОБА_1, народження
серії НОМЕР_2, виданим Східницьким
селищним ЗАГС Львівської області 02
грудня 1957 року (актовий запис № 55 від
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася
Виходячи з положень норми ст. 1268 ч. 3 ЦК
України, вона вважається такою, що
прийняла спадщину батька, оскільки на
час її відкриття постійно проживала
разом із спадкодавцем у житловому
Заповіту ОСОБА_2. не складав. Вона,
ОСОБА_1, є єдиним спадкоємцем батька
першої черги за законом.
Спадкове майно ОСОБА_2 складається з
дерев'яного одноповерхового житлового
будинку з мансардою загальною площею
99,9 кв. м (у тому числі - підвал площею 12,3
кв. м), житловою площею 42,0 кв.м, у якому
розташовані три кімнати та дві кухні, з
господарськими будівлями і спорудами:
сараями літ. Б, літ. Д, навісами літ. В,
літ. Г, вбиральнею літ. У та огорожею 1 на
Вартість вищезазначеного нерухомого
майна відповідно до технічного
паспорта на садибний (індивідуальний)
житловий будинок АДРЕСА_1, складеного
КП Львівської обласної ради
«Дрогобицьке міжміське бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
На спадкове майно померлого батька,
листом від 07.08.2014 року № 728/01-16
державного нотаріуса Бориславської
державної нотаріальної контори, їй
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом.
Підстава відмови - відсутність за
спадкодавцем державної реєстрації
права власності на нерухоме майно
(житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами на АДРЕСА_1) у
Дрогобицькому міжміському бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки, тоді як підп.. 4.12, 4.15
п.4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом міністерства
юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22 лютого 2012 р. за №
про право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, проводиться
нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві.
Як вбачається з договору
купівлі-продажу житлового будинку від
19.11.1990 року, ОСОБА_2 придбав відповідно
до Положення про продаж громадянам в
особисту власність квартир в будинках
державного і громадського житлового
фонду, їх утримання і ремонт,
затвердженого Постановою Міністрів
УРСР і Укрпрофради від 19.05.1988 р. №142, у
Дрогобицького лісгоспзагу (згідно з
наказом "Державного комітету лісового
господарства України №302 від 28.04.2005
року „Дрогобицьке лісове
господарство" перейменовано в
„Державне підприємство "Дрогобицьке
лісове господарство") займаний ним
будинок, що розташований на земельній
ділянці площею 1000 кв.м і складається з
кухні, двох кімнат та мансарди з кухнею
і кімнатою загальною площею: по першому
поверху - 66,1кв.м, мансарда - 21,5 кв.м,
всього по будинку 87,6 кв. м, в тому числі
житловою площею 42,0 кв.м, два сараї, два
навіси, вбиральня і огорожа за адресою:
АДРЕСА_1. Покупець при укладанні
договору заплатив продажну ціну,
встановлену комісією Дрогобицького
лісгоспзагу (акт від 23.07.1990 року), а саме
- 2973 крб., які внесені згідно приходного
касового ордера № 485 від 05.11.1990 року
(пункти 1-2 договору).
Як зазначено у пункті 4 договору, у
випадку смерті покупця, куплений ним по
даному договору жилий будинок
переходить по праву спадкування на
загальних підставах з передачею
спадкоємцям прав і обов'язків покупця.
Статтею 224 ЦК УРСР 1963 року передбачено,
що за договором купівлі-продажу
продавець зобов'язується передати
майно у власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього певну грошову суму.
Із змісту договору купівлі-продажу від
19.11.1990 року вбачається, що розрахунок за
придбану нерухомість був виконаний в
повному об'ємі до підписання договору,
про що свідчать п.2 Договору. Вказана
обставина також підтверджується
приходним касовим ордером №485 від
05.11.1990 року, згідно з яким бухгалтерією
Дрогобицького лісгоспзагу від ОСОБА_2
прийнято 2973 крб. за будинок в Східниці.
У житловому будинку на АДРЕСА_1 її,
ОСОБА_1, сім'я мешкає з 1972 року; несе всі
витрати, пов'язані з нормальною
експлуатацію житлового будинку і
господарських будівель, утримує в
належному стані присадибну земельну
ділянку, безперешкодно володіє і
користується спірним нерухомим майном.
Таким чином, сторони домовилися щодо
всіх істотних умов договору
купівлі-продажу житлового будинку і
відбулося повне виконання договору, що
підтверджується належними і
допустимими доказами.
Яких-небудь суперечок щодо договору
між покупцем і продавцем ніколи не
виникало, протизаконних умов договір
не містить, проте при його оформленні
не була дотримана нотаріальна форма
Їй відомо про те, що батько за життя
пропонував адміністрації
Дрогобицького лісгоспзагу нотаріально
посвідчити укладений між ними договір
купівлі-продажу житлового будинку на
АДРЕСА_1, з приводу чого йому
повідомили, що будинок і так є його
власністю і додаткового оформлення не
потребує. Тобто, відповідач фактично
ухилявся від нотаріального
посвідчення вищезазначеного договору.
Статтею 47 Цивільного кодексу УРСР 1963
року, положеннями якого регулюються
спірні правовідносини, встановлено
обов'язок нотаріального посвідчення
угод лише у випадках, зазначених у
законі. Стаття 227 вказаного Кодексу
містить норму про обов'язковість
дотримання нотаріальної форми
посвідчення договору купівлі-продажу
житлового будинку, якщо хоча б однією з
сторін договору є громадянин.
Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК УРСР 1963 року,
якщо одна з сторін повністю або
частково виконала угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, а друга
сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою
сторони, яка виконала угоду, визнати
угоду дійсною. В цьому разі наступне
нотаріальне оформлення угоди не
Згідно з пунктом 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України N3 від 28.04.1978
року «Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними» з підстав
недодержання нотаріальної форми
визнаються недійсними тільки угоди,
які відповідно до чинного
законодавства підлягають
обов'язковому нотаріальному
посвідченню, зокрема, договори
довічного утримання, застави,
купівлі-продажу, в тому числі при
придбанні на біржових торгах, міни або
дарування жилого будинку (квартири) чи
його (її) частини; дарування іншого
майна на суму понад 500 крб. і валютних
цінностей на суму понад 50 крб.
Якщо така угода виконана повністю або
частково однією з сторін, а друга
сторона ухиляється від її
нотаріального оформлення, суд на
підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони,
яка виконала угоду, її
правонаступників або прокурора вправі
визнати угоду дійсною. Однак це правило
не може бути застосовано, якщо
сторонами не було досягнуто згоди з
істотних умов угоди або для укладення
її були в наявності передбачені
Оскільки, вказані обставини свідчать
про те, що сторони договору
купівлі-продажу житлового будинку на
АДРЕСА_1 домовилися між собою щодо усіх
його істотних умов та повністю
виконали всі умови договору
купівлі-продажу вищезазначеного
об'єкта нерухомого майна, однак
порушили форму договору, вважає, що її
спадкові права підлягають захисту на
підставі ст. 47 ч. 2 ЦК УРСР 1963 року.
Відповідно до статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).
Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.
Статтями 1218, 1296 ЦК України передбачено,
що до складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті;
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття спадщини
(ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Відповідно до пункту 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.05.2008 року №7 «Про судову практику у
справах про спадкування» за наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права на
спадщину судовому розглядові не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.
Стаття 328 ЦК України вказує на те, що
право власності набувається на
підставах, які не заборонені законом.
Статтями 15, 16 ЦК України передбачено
право кожної особи на захист свого
права, яке у відповідності до вимог ст.20
цього Кодексу особа здійснює на свій
розсуд, а стаття 16 Цивільного кодексу
визначає способи захисту цивільних
прав, одним із яких є визнання
З огляду на те, що вона є єдиним
спадкоємцем ОСОБА_2 за законом першої
черги, прийняла спадщину батька, має
право на спадкування за законом
належних спадкоємцю прав та обов'язків;
вчинила усі дії, які були необхідними
для видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом, однак з незалежних
від неї причин у видачі такого їй було
нотаріусом відмовлено, вважає, що її
позов, підлягає до задоволення,
оскільки в позасудовому порядку вона
позбавлена можливості оформити свої
Враховуючи, що визнання
відповідачем ДП "Дрогобицьке лісове
господарство" позову не суперечить
закону та не порушує права, свободи, чи
інтереси інших осіб,- позов позивача
ОСОБА_1 підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 47, 224, 227 ЦК УРСР
1963р., ст. ст. 328, 1218, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК
України, ст.ст. 10, 60, 174 ч.4, 212 ЦПК України,
суд, -
Визнати дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1, укладений 19 листопада 1990 року
між Дрогобицьким лісгоспзагом (з 2005
року - Державне підприємство
"Дрогобицьке лісове господарство") та
Визнати за ОСОБА_1 право власності
на дерев'яний одноповерховий житловий
будинок з мансардою загальною площею
99,9 кв. м (у тому числі - підвал площею 12,3
кв.м), житловою площею 42,0 кв.м, у якому
розташовані три кімнати та дві кухні, з
господарськими будівлями і спорудами:
сараями літ. Б, літ.Д, навісами літ. В,
літ. Г, вбиральнею літ. У та огорожею 1,
розташованими на АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року у смт.Східниця Львівської області.
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не було скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається апеляційному суду
Львівської області через
Бориславський міський суд Львівської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

СУДДЯ: