Провадження №: 2-п/752/96/14
У Х В А Л А

10.09.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді - Пасинок В.С.

при секретарі - Тасенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву представника
відповідача ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення від 29 травня 2014 року
по цивільній справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и в:

29 травня 2014 року Голосіївський
районним судом м. Києва ухвалено заочне
рішення у цивільній справі за позовом
ПАТ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

08 липня 2014 року на адресу суду надійшла
заява представника відповідача ОСОБА_2
- ОСОБА_1 про перегляд вказаного
заочного рішення, вмотивована
порушенням судом норм матеріального та
процесуального права (а.с. 108-111).
Зокрема, заявником зазначено про те, що
його неявка в судове засідання була
викликана поважною причиною, а також
тим, що рішення було ухвалено лише на
підставі матеріалів та доказів,
поданих позивачем, що призвело до
неповного з'ясування обставин та
прийняття рішення, яке не ґрунтується
на вимогах закону.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому
засіданні заяву про перегляд заочного
рішення підтримав, просив суд її
задовольнити, скасувати заочне рішення
від 29 травня 2014 року.

Позивач, будучи в установленому
законом порядку повідомленим про час
та місце розгляду заяви, явку свого
представника в судове засідання не
забезпечив. Від останнього надійшла
заява про проведення судового
засідання за його відсутності (а.с. 147).

Відповідач ОСОБА_3, яка в установленому
законом порядку повідомлялась про час
та місце розгляду заяви, в судове
засідання не з'явилась.

Згідно з ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається мають істотне значення для
правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 231 ЦПК України
суд може своєю ухвалою за результатами
розгляду заяви про перегляд заочного
рішення залишити заяву без задоволення
або скасувати заочне рішення і
призначити справу до розгляду в
загальному порядку.

Так, судом встановлено, що 29 травня 2014
року Голосіївським районним судом м.
Києва ухвалено заочне рішення, яким
задоволено вимоги ПАТ «ОТП Факторинг
Україна» та стягнуто на його користь
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 суму
заборгованості за кредитним договором
№ МL-015/030/2007 від 26 грудня 2007 року станом
на 17 жовтня 2013 року в розмірі 298 821,59 грн.,
а також судові витрати у справі (а.с.
97-101).

Підставою для ухвалення по справі
заочного рішення послугувала неявка
відповідачів в судове засідання.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Згідно ст. 229 ЦПК України передбачено,
що у заяві про перегляд заочного
рішення повинно бути зазначено
обставини, що свідчать про поважність
причин неявки в судове засідання і
неповідомлення їх суду, докази про це.

Однак, доказів поважності причин
неявки відповідачів, так само й
представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_1 в судові засідання й досі в
розпорядження суду не надано.
Посилання останнього на заяву про
відкладення розгляду справи,
вмотивована його зайнятістю у
провадженні невідкладних слідчих дій,
не спростовує висновків суду з даного
приводу, оскільки не доведена в розрізі
положень ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Тому, суд критично твердження заявника
з даного приводу, через що не приймає їх
до уваги.

Отже, суд приходить до висновку про те,
що умови ухвалення заочного рішення,
зазначені у ч. 1 ст. 224 ЦПК України, а
саме: 1) неявка відповідача; 2) належне
його повідомлення; 3) відсутність
поважних причин неявки відповідача; 4)
згода позивача, за одночасної
наявності яких ухвалюється заочне
рішення, в даному випадку були
дотримані.

Не з'явившись в судове засідання,
відповідач добровільно обмежив себе у
використанні передбаченими
процесуальними правами на надання суду
доказів в обґрунтування своїх можливих
заперечень проти позову, добровільно
виключив свою особисту участь в
дослідженні доказів у судовому
засіданні. Разом з тим, при ухваленні
заочного рішення не було порушено
конституційного принципу змагальності
процесу, і у відповідача збереглося
право на оскарження ухваленого
заочного рішення.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне
рішення суду може бути переглянуто
судом що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення суду може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Згідно ст. 232 ЦПК України заочне рішення
підлягає скасуванню, якщо судом буде
встановлено, що відповідач не з`явився
в судове засідання та не повідомив про
причини своєї неявки з поважних причин
і докази на які він посилається мають
істотне значення для правильного
вирішення спору.

Таким чином, з аналізу наведених вище
норм цивільно-процесуального
законодавства вбачається, що заочне
рішення може бути скасоване за
наявності двох умов: якщо буде
встановлено, що відповідач не з`явився
в судове засідання з поважної причини
та є докази, які мають істотне значення
для правильного вирішення спору.

Між тим, заявником а ні в заяві про
перегляд заочного рішення, а ні під час
розгляду цієї заяви в суді, не було
наведено жодного доказу, який би
підтвердив поважність причин його
неявки в судове засідання та
спростував висновки суду, наведені в
заочному рішенні і які мають істотне
значення для правильного вирішення
справи. Посилання заявника на
недоведеність банком факту укладення
та виконання договору купівлі-продажу
прав вимоги, що тягне за собою
неналежність кредитора в рамках даних
правовідносин, останнім не доведені
перед судом як того вимагає ст. 60 ЦПК
України, а тому не приймається ним до
уваги.

Таким чином, враховуючи обставини,
викладені вище, суд приходить до
висновку про те, що підстав для
скасування заочного рішення суду від 29
травня 2014 року немає, а тому заява
ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене вище, керуючись
ст. 231 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву представника відповідача ОСОБА_1
про перегляд заочного рішення від 29
травня 2014 року по цивільній справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 231 ЦПК
України у разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку,
встановленому цим Кодексом. У цьому
разі строк на апеляційне оскарження
рішення починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
В.С. Пасинок