АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/8699/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/2365/К/14
суддя Водоп'янов С.М.
Категорія - 32 ( І )
Суддя-доповідач - Михайлів
УХВАЛА

Іменем України

09 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Михайлів Л.В.

суддів - Барильської А.П.,
Ляховської І.Є.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника відповідача Публічного
акціонерного товариства "ЄВРАЗ Суха
Балка"- Павлової Наталії Федорівни,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
"ЄВРАЗ Суха Балка" на рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 13 жовтня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "ЄВРАЗ Суха
Балка" про відшкодування моральної
шкоди, у зв'язку з ушкодженням здоров'я,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Публічного
акціонерного товариства «ЄВРАЗ Суха
Балка» (далі - ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка»)
про стягнення моральної шкоди, в
зв'язку з ушкодження здоров'я,
посилаючись на отримання ним
професійного захворювання внаслідок
праці протягом тривалого часу в
шкідливих умовах на різних посадах на
підприємстві відповідача, що
підтверджується копією трудової
книжки.

Висновком МСЕК від 07.03.2007 року йому
первинно було встановлено втрату
професійної працездатності в розмірі
45%, при наступних переоглядах
26.02.2008р.,19.03.2009р. та 24.02.2011 року
підтверджено 45% втрати професійної
працездатності в зв'язку з професійним
захворюванням та встановлено 3 групу
інвалідності.

Вважаючи причиною отримання
професійного захворювання тривалу
роботу в умовах важкої фізичної праці і
несприятливого мікроклімату, просив
суд стягнути з відповідача на свою
користь моральну шкоду в сумі 243 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 13 жовтня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» на
користь ОСОБА_2 35 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка» на
користь держави судовий збір у розмірі
243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ПАТ «ЄВРАЗ Суха Балка»
ставить питання про скасування рішення
суду і ухвалення нового рішення про
відмову позивачу в задоволенні позову,
оскільки вважає рішення суду
незаконним та необґрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Посилаючись на те, що судом помилково
застосовані положення ст. ст. 173 та 237'
КЗпП України, ст. 1167 ЦК України, які не
поширюються на спірні правовідносини,
та помилково до врегулювання спірних
правовідносин судом застосовано
положення норм трудового
законодавства ст.ст. 233, 234 , 2371 КЗпП
України замість спеціального Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»; ПАТ
«ЄВРАЗ Суха Балка» є неналежним
відповідачем по даній справі; факт
заподіяння моральних страждань не
підтверджений достовірними доказами
та не був встановленим судом; розмір
моральної шкоди необґрунтований та
позивачем пропущено тримісячний
процесуальний строк для звернення до
суду за захистом свого порушеного
права.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник позивача ОСОБА_3 зазначає,
що оскаржуване судове рішення є
законним та обґрунтованим, в процесі
розгляду справи суд не порушив норм ні
матеріального, ні процесуального
права, а тому рішення суду слід
залишити без змін, відхиливши
апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 згідно
копії трудової книжки працював на
шахті «Фрунзе», яка входила до складу
РУ ім. Френзе, об'єднання «Кривбасруда»
в період з 31 серпня 1981 року по 30 вересня
1982 року по професії - підземним
гірничим робітником, підземним
крипільщиком, в період з 22 лютого 1983
року по 17 вересня 1987 року по професії
підземним бурильником, з 10 січня 1995
року по професії - підземним
крипільщиком, підземним
електрослюсарем.

Працюючи протягом тривалого часу, в
умовах, які характеризуються важкою
фізичною працею та несприятливого
мікроклімату, отримав професійне
захворювання.

Рішенням ЛЕК Українського
науково-дослідного інституту
промислової медицини від 11 січня 2007
року ОСОБА_2 було встановлено діагноз:
радикулопатія попереково - крижова з
вираженим порушенням біомеханіки
хребта, стійким больовим і м'язові -
тонічним синдромом, виражений
периферичний нейросудинний синдром,
часто рецидивуючий перебіг з
нейродистрофічними проявами у вигляді:
двостороннього плечолопаткового
періартрозу другого ступеню,
деформуючого артрозу ліктьових та
колінних суглобів першого ступеню.

Згідно Акту розслідування причин
виникнення хронічного професійного
захворювання форми П - 4 № 1 від 30.01.2007
року, було встановлено, що причиною
виникнення професійного захворювання
є робота на протязі 17 років і 8 місяців
в умовах, які характеризувались важкою
фізичною працею і несприятливого
мікроклімату, внаслідок обмеженості
робочого простору робочого місця, де не
застосовувались засоби малої
механізації - маса вантажу, що
підіймається та переміщується вручну
34-56 кг. при нормі 30 кг, статистичного
навантаження, при утриманні вантажу
:двома руками 115 000-250 000 кг/с при нормі 70
000 кг/с, при нахилах корпусу (більше 300) 240
за зміну при нормі 100, рівень вологості
повітря 84-100% при нормі 80-30%. Важкість
праці відносилась до ІІІ класу 2ст
(а.с.-15-16).

Висновком МСЕК від 07 березня 2007 року та
при наступних переоглядах
26.02.2008р.,19.03.2009р. та 24.02.2011 року ОСОБА_2
встановлена втрата професійної
працездатності 45% та встановлена 3
групу інвалідності, наступна дата
переогляду 01.04.2016 рік.

06.06.2013 року ОСОБА_2 звільнений з
підприємства в зв`язку з виходом на
пенсію за ст. 38 КЗпП України (а.с. 14).

Суд першої інстанції, частково
задовольняючи позов, обґрунтовано
виходив з доведеності позовних вимог
ОСОБА_2 та вірно встановив, що між
сторонами склалися трудові
правовідносини, оскільки професійне
захворювання отримано позивачем під
час виконання ним трудових обов'язків і
пов'язане з виробництвом, і наявності у
зв'язку з цим підстав, передбачених
ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для
відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України
передбачено відшкодування власником
або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику у разі
порушення його законних прав, що
призвело до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» роз'яснено, що
відповідно до статті 237-1 КЗпП України
за наявності порушення прав працівника
у сфері трудових відносин, зокрема,
виконання робіт у небезпечних для
життя і здоров'я умовах, яке призвело до
його моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя, обов'язок
по відшкодуванню моральної
(немайнової) покладається на власника
або уповноважений ним орган незалежно
від форми власності, виду діяльності
чи галузевої належності.

Як вбачається з акту розслідування
професійного захворювання від 30.01.2007
року причиною професійного
захворювання ОСОБА_2 є тривалий час
роботи в умовах, які характеризувались
важкою фізичною працею та впливу
несприятливого мікроклімату, які
виникли в результаті порушення
керівництвом шахти ім. Фрунзе РУ Фрнзе,
РУ «Суха Балке», а згодом ВАТ «Суха
Балка», в період роботи ОСОБА_2 на цих
підприємствах ст.. 153 КЗпП України та
законодавство про охорону праці,
гігієнічні регламенти та нормативи, ст.
13 Закону України «Про охорону праці».

Посилання представника відповідача в
апеляційній скарзі на те, що позивач
добровільно працював тривалий час у
шкідливих умовах праці та саме його дії
стали причиною професійного
захворювання безпідставні та
суперечать вищевикладеному.

Доводи апеляційної скарги відповідача
про те, що в даному випадку саме на
орган МСЕК покладений обов'язок
встановлення факту заподіяння
моральної шкоди позивачу є
безпідставним.

Огляд потерпілого на МСЕК
призначається у разі потреби у
спеціальних знаннях, однак з
матеріалів справи вбачається
достатньо доказів на підтвердження
позову тому необхідності проведення
експертизи не було, так як обов'язкове
призначення експертизи передбачено
лише у випадках, зазначених у ст. 145 ЦПК
України.

Необґрунтованими й такими, що
суперечать нормам діючого
законодавства, вважає колегія суддів
доводи ПАТ " Євраз Суха Балка " про
відсутність обов'язку підприємства
відшкодовувати моральну шкоду завдану
позивачу з тих підстав, що останній є
суб'єктом страхування від нещасного
випадку на виробництві, оскільки Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" від
23 вересня 1999 року № 1105-XIV в редакції, що
діяла на час встановлення позивачеві
вперше стійкої втрати працездатності,
не передбачає у 2007 році відшкодування
застрахованим і членам їх сімей
моральної (немайнової) шкоди, отриманої
внаслідок ушкодження здоров'я Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
численних рішень судів по цивільних
справа відповідної категорії, яким не
завжди враховуються конкретні
обставини справи, характер та ступінь
моральних страждань позивача, вплив на
його душевний стан, є безпідставними,
оскільки згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України не
підлягають доказуванню лише обставини,
встановлені судовим рішення у
цивільних справах, у яких беруть участь
ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Інші доводи представника відповідача
викладені в апеляційній скарзі, не
можуть бути взяті до уваги, оскільки
вони фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою з висновками суду
по їх оцінці.

Погоджується колегія суддів і з
розміром моральної шкоди стягнутої з
відповідача на користь позивача,
оскільки судом взято до уваги
роз'яснення в п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року з подальшими змінами «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» щодо
визначення розміру моральної шкоди
залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо) та визначено розмір
моральної шкоди з урахуванням фізичних
та душевних страждань позивача.

Суд першої інстанції при постановленні
рішення встановив обставини справи,
дав їм належну оцінку і відповідно до
норм процесуального та матеріального
закону обґрунтовано дійшов висновку,
що позивачу заподіяна моральна шкода
під час його роботи на підприємстві
відповідача у шкідливих умовах
протягом тривалого часу, що стало
причиною його професійного
захворювання, яке потягло за собою
втрату працездатності у розмірі 45%,
встановлення третьої групи
інвалідності та тривале лікування у
медичних закладах.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду обґрунтоване і
підтверджується матеріалами справи,
тому апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312-315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Євраз Суха
Балка" відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 13 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: