Справа №480/544/14-ц 04.09.2014 04.09.2014 04.09.2014
Провадження №22-ц/784/2365/14
інстанції: Войнарівський М.М.
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Коломієць В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючого Шолох З.Л.

суддів Данилової О.О..,
Коломієць В.В.,

при секретарі Орельській Н.М.,

за участю скаржника ОСОБА_2, його
представника ОСОБА_3, стягувача ОСОБА_4,
зацікавленої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 04 липня 2014
року у справі за скаргою ОСОБА_2 на
неправомірні дії Центрального відділу
Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції (далі - Центрального ВДВС ММУЮ)

В С Т А Н О В И Л А :

13 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду зі скаргою на неправомірні дії
Центрального ВДВС ММУЮ.

Вказував, що рішенням Миколаївського
районного суду від 30 березня 2013 року
частково задоволено позов ОСОБА_4 про
стягнення з ОСОБА_2 в порядку регресу -
90500 грн. та упущеної вигоди - 42000 грн.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 05 грудня 2012
року вищевказане рішення
Миколаївського районного суду в
частині вирішення вимог про стягнення
відшкодування упущеної вигоди та
розподілу судових витрат скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні
позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення
42000 грн. на відшкодування упущеної
вигоди та стягнуто з ОСОБА_4 на користь
держави 458 грн. 40 коп. і на користь
ОСОБА_2 452 грн. 50 коп. судового збору.

Як вказав ОСОБА_2, при ознайомленні 04
березня 2014 року з матеріалами
виконавчого провадження він виявив
порушення своїх прав Центральним ВДВС
ММУЮ. В зв'язку з чим, просив визнати
неправомірною бездіяльність
Центрального ВДВС ММУЮ з приводу не
реагування на його заяву від 04 грудня
2012 року про повернення виконавчого
документу суду та не винесення
відповідної постанови згідно вимог ч.1
ст. 48 Закону України «Про виконавче
провадження», а також з приводу
порушення процедури його повідомлення
як боржника із результатами висновку
експертної оцінки вартості нерухомого
майна домоволодіння АДРЕСА_1 та
порушення процедури передачі на
реалізацію даного нерухомого майна.
Також просив зобов'язати Центральний
ВДВС ММУЮ вжити заходи щодо отримання
інформації про прийняття апеляційним
судом Миколаївської області до
розгляду апеляційної скарги на рішення
Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 30 березня 2010
року і винести постанову про
повернення виконавчого документа
Миколаївському районному суду
Миколаївської області з підстави,
передбаченої ч.1 ст. 48 Закону України
«Про виконавче провадження».

Ухвалою Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 04 липня 2014
року скаргу ОСОБА_2 - залишено без
розгляду в зв'язку з пропуском
встановленого законом строку для
оскарження рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на незаконність і
необґрунтованість ухвали суду, просив
її скасувати та задовольнити вимоги,
заявлені у його скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
Заводського ВДВС ММУЮ, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Відповідно до статті 385 ЦПК України
скаргу на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби може бути подано до
суду у десятиденний строк, а при
оскарженні постанови про відкладення
провадження виконавчих дій - у
триденний строк, які обчислюються з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення її прав чи
свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть
бути поновлені за наявності поважних
для цього причин за заявою заявника,
яка подається одночасно зі скаргою або
викладається в скарзі у вигляді
клопотання згідно положенням ст. 73 ЦПК
України.

Зі змісту роз'яснень, викладених у п.16
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ N 6 від 07.02.2014р. «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах», вбачається, що при оскарженні
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби у вигляді невжиття
заходів з примусового виконання
судового рішення до уваги може бути
взято ті обставини, що сторона
виконавчого провадження, яка не
отримала у визначений законом строк (з
урахуванням поштового обігу)
задоволення поданої до відповідного
органу заяви, вважається обізнаним про
ймовірність порушення його прав у
виконавчому провадженні незалежно від
того, чи отримав він від державного
виконавця певні процесуальні
документи та чи ознайомлений він із
матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку,
встановленого законом, та відсутнє
клопотання про його поновлення, така
скарга залишається без розгляду при її
прийнятті та повертається заявникові
відповідно до вимог ст. 72 ЦПК України.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що у Центральному
ВДВС ММУЮ було відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
рішення Миколаївського районного суду
від 30 березня 2013 року про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в порядку
регресу - 90500 грн. та упущеної вигоди -
42000 грн.

04 грудня 2012 р. ОСОБА_2 звернувся до
Центрального ВДВС ММУЮ із заявою про
повернення виконавчого документа
Миколаївському районному суду
Миколаївської області з підстави,
передбаченої ч.1 ст. 48 Закону України
«Про виконавче провадження» в зв'язку з
призначенням до апеляційного розгляду
його апеляційної скарги на рішення
Миколаївського районного суду від 30
березня 2013 року (а.с. 9).

Проте, заява ОСОБА_2 не була задоволена,
а така постанова державним виконавцем
не була винесена.

За такого, суд дійшов обґрунтованого
висновку про те, що звертаючись до суду
13 березня 2014 року з оскарженням
вказаної бездіяльності державного
виконавця заявником пропущений
встановлений законом строк на її
оскарження, оскільки він вважається
обізнаним про ймовірність порушення
його прав у виконавчому провадженні у
грудні 2012 року, до того ж 13 вересня 2013
року ОСОБА_2 був ознайомлений із
матеріалами виконавчого провадження
(а.с. 49).

Також з матеріалів справи вбачається,
що експертний висновок щодо оцінки
вартості належних ОСОБА_2 63/200 часток
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1,
був направлений рекомендованим листом
на адресу боржника 15 жовтня 2013 року (а.с.
48, 91).

Частиною 3 ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
сторона вважається ознайомленою з
результатами визначення вартості чи
оцінки арештованого майна, якщо їй
надіслано повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом.

Отже, ОСОБА_2 вважається належним чином
ознайомленим з експертною оцінкою у
листопаді 2013 року (з урахуванням
поштового обігу), а тому висновок суду
про пропуск заявником строку на
оскарження даних дій (бездіяльності)
державного виконавця є вірним.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 від 05 лютого 2014
р. вбачається, що йому було відомо про
призначення торгів з реалізації
належного йому нерухомого майна (а.с. 56).
За такого, суд дійшов правильного
висновку, що заявником пропущений
встановлений ст. 385 ЦПК України строк на
оскарження дій державного виконавця
при передачі на реалізацію даного
нерухомого майна.

За таких обставин, судом обґрунтовано
встановлено, що скарга ОСОБА_2 подана до
суду з пропуском передбаченого законом
строку для оскарження рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця,
клопотань про його поновлення не було
заявлено, а тому зазначена скарга
підлягає залишенню без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що
строк на оскарження дій та
бездіяльності Центрального ВДВС ММУЮ
скаржником не пропущений, оскільки про
порушення своїх прав ОСОБА_2, дізнався
тільки 04 березня 2014 року при
ознайомленні з матеріалами
виконавчого провадження - є
безпідставними та висновків суду не
спростовують.

Таким чином, відсутні підстави для
скасування ухвали суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Миколаївського районного суду
Миколаївської області від 04 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді