Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2014 року
Жовтневий районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Полішко
В.В.,

при секретарі - Тарасюк І.Є.,

за участю: заявника - ОСОБА_1,

представника заявника - ОСОБА_2,

представника зацікавленої особи -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту, що має юридичне
значення,

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2014 року заявник звернувся до
суду із заявою, в якій просить
встановити факт, що він в період з 01
січня 1990 року по 31 грудня 1993 року
працював на посаді охоронця в колгоспі
"Радянська Україна".

В обґрунтування заявлених вимог
заявник посилається на те, що він
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вардадзор
Мартинівського району Армянської РСР.
Спочатку, в 1989 році він приїхав до
України на постійне місце проживання
до с. Козари Чернігівської області. В
подальшому, 16 квітня 1990 року він
влаштувався на роботу в радгосп
"Радянська Україна" на сезонну роботу
на асфальтний завод в якості робітника
та переселився до с. Лимани Жовтневого
району Миколаївської області на
постійне місце проживання. Оселився в
будинку АДРЕСА_1, де на сьогоднішній
день проживає однією сім'єю з ОСОБА_5.

В період з 1990 року по 1993 рік працював в
колгоспі "Радянська Україна", який
пізніше був реорганізований в колгосп
"Лиманський", на посаді охоронця, але в
трудовій книжці про це не зроблений
запис з невідомих йому причин.
Відповідно до архівної довідки від 08
квітня 2013 року Об'єднаного трудового
архіву сільських селищних рад
Жовтневого району Миколаївської
області, на зберіганні знаходяться
розрахункові листи за 1990 та 1991 рік, де
він вказаний в відомостях. В1992 році
колгосп "Радянська Україна" було
реорганізовано в колгосп "Лиманський" і
відомості колгоспу на зберігання до
архіву взагалі не передавалися.

В зв'язку з відсутністю відповідного
запису в трудовій книжці про те, що в
період з 1990 року по 1993 рік він працював
в колгоспі на посаді охоронця, він не
може підтвердити факт постійного
проживання на території України в цей
період, що унеможливлює отримання ним
громадянства в спрощеному порядку.
Тому він змушений звернутися до суду з
вказаною заявою.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримав заявлені вимоги в повному
обсязі та пояснив про вищевикладене,
просив заяву задовольнити. Пояснив, що
в кінці 80-х на початку 90-х працював на
укладці асфальту в радгоспі «Радянська
Україна», потім радгоспі «Прибузький»,
охоронцем в авто гаражі колгоспу
«Лиманський». Точних дат прийняття на
роботу та звільнення з роботи в цих
підприємствах не пам'ятає, чому
відповідні записи до трудової книжки
не внесені не знає.

Представник заявника в судовому
засіданні підтримала заявлені своїм
довірителем вимоги в повному обсязі та
просила їх задовольнити. Підтвердила,
що дійсно заявник проживав з кінця 80-х
років у с.Лимани, працював у місцевому
господарстві.

Представник зацікавленої особи -
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі Миколаївської
області в судовому засіданні
заперечував проти задоволення заяви,
посилаючись на відсутність належних
доказів.

Зацікавлена особа - Управління
державної міграційної служби України
в Миколаївській області в судове
засідання свого представника не
направила, причину суду не повідомила,
про дату та час розгляду справи судом
повідомлена своєчасно та належним
чином.

Вислухавши пояснення заявника, його
представника, представника
зацікавленої особи, свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та дослідивши письмові
докази, суд вважає, що подана заява
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1,
заявник на підставі наказу № 113 від
17.04.1990 року був прийнятий на сезонну
роботу в радгосп "Радянська Україна" на
асфальтний завод в якості робітника, де
працював до 21.11.1990 року та звільнений, в
зв'язку з закінченням сезонної роботи,
на підставі наказу № 97 від 22.11.1990 року
(а.с. 8).

Згідно з наказом радгоспу "Радянська
Україна" від 06.07.1991 року № 57-к ОСОБА_1 був
зарахований сезонним робітником
радгоспу в 1991 році для роботи на
асфальтному заводі з 01.07.1991 року у
складі бригади Армянської РСР (а.с. 54),
та був звільнений на підставі наказу
радгоспу "Радянська Україна" від 06.12.1991
року № 116-к з 05.12.1991 року (а.с. 55).

Факт перебування ОСОБА_1 в трудових
відносинах з радгоспом "Радянська
Україна" в період з 1990 року по 1991 рік,
підтверджується також архівною
довідкою № 01-09-М-138 від 08.04.2013 року та №
01-09/М-180 від 30.04.2014 року (а.с. 5, 23). Згідно з
цією довідкою ОСОБА_1 у 1990 році
відпрацював 303 дні, у 1991 році - 126 днів.

Зі змісту вказаних довідок вбачається,
що у наявних розрахункових листах
колгоспу "Лиманський" за 1992-1994 роки
ОСОБА_1 не значиться. (а.с. 5).

Як вбачається з трудової книжки, на
підставі розпорядження № 69 від 02.08.1994
року 02.08.1994 року, ОСОБА_1 був прийнятий
на роботу до робкоопу "Радянська
Україна" кочегаром пекарні, який був
реорганізований в Лиманівське
торгівельне об'єднання та в подальшому
в Лиманівське сільське споживче
товариство (а.с. 9).

Таким чином, проаналізувавши
досліджені докази, суд приходить до
висновку, що знайшов своє
підтвердження факт щодо роботи ОСОБА_1
сезонним робітником у радгоспі
«Радянська Україна», с.Лимани
Жовтневого району Миколаївської
області, в період з 16.04.1990 року по 21.11.1990
року та з 01.07.1991 року по 05.12.1991 року.

Твердження заявника щодо роботи ним на
посаді охоронця в період з 01 січня 1990
року по 31 грудня 1993 року не
підтверджується та навіть частково
спростовується дослідженими в
судовому засіданні доказами, згідно з
якими в період 1990-1991 року заявник
працював сезонним робітником на
асфальтному заводі, що також
узгоджується з його поясненнями.

Твердження заявника щодо відсутності в
об'єднаному трудовому архіві
відомостей про нарахування заробітної
плати радгоспу "Радянська Україна",
який було реорганізовано в колгосп
"Лиманський", спростовується довідкою
Об'єднаного трудового архіву № 01-09/М-180
від 30.04.2014 року, згідно з якою у наявних
розрахункових листах колгоспу
«Лиманський» за 1992-1994 р.р. ОСОБА_1 не
значиться. Відповідно до цієї довідки
до трудового архіву не були передані
розрахункові листи лише за
листопад-грудень 1993 року та відділку №
6 за липень 1992 року. Враховуючи те, що
посада охоронця є постійною роботою,
заробітна плата має нараховуватись
щомісяця, суд вважає, що відсутнє
підтвердження перебування заявника в
трудових відносинах з колгоспом
«Лиманський»

Суд критично ставиться до показань
свідка ОСОБА_5, зважаючи на те, що свідок
з заявником, згідно з їх поясненнями,
проживають однією сім'єю з кінця 80-х
років.

Суд не може взяти до уваги показання
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, оскільки вони,
стверджуючи, що заявник дійсно
працював в період з кінця 80-х до початку
90-х р., в тому числі і охоронцем, не
змогли вказати більш точний період
коли заявник працював охоронцем в
радгоспі "Радянська Україна", який в
подальшому був реорганізований в
колгосп "Лиманський".

Крім того, суд не приймає до уваги
довідку, видану виконавчим комітетом
Лиманівської сільської ради
Жовтневого району Миколаївської
області, відповідно до якої ОСОБА_1
працював в колгоспі "Лиманський" на
посаді охоронця з 1990 року по 1993 рік,
оскільки видання цієї довідки не
входить до компетенції сільської ради
та спростовується іншими дослідженими
в судовому засіданні доказами у справі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що за
таких обставин заява ОСОБА_1 підлягає
задоволенню частково, оскільки знайшов
своє підтвердження факт щодо роботи
ОСОБА_1 сезонним робітником у радгоспі
«Радянська Україна», с.Лимани
Жовтневого району Миколаївської
області, в період з 16.04.1990 року по 21.11.1990
року та з 01.07.1991 року по 05.12.1991 року.

Керуючись ст.ст. 209, 214, 215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 працював
сезонним робочим у радгоспі «Радянська
Україна», с.Лимани Жовтневого району
Миколаївської області, в період з 16.04.1990
року по 21.11.1990 року та з 01.07.1991 року по
05.12.1991 року.

У встановленні факту щодо роботи ним на
посаді охоронця в колгоспі «Радянська
Україна» (реорганізованого в 1992 році в
колгосп «Лиманський») - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Жовтневий районний суд
Миколаївської області протягом 10 днів
з дня його проголошення.

Суддя
В.В. Полішко