інстанції: Ковтуненко В.В. Провадження
№ 22-ц/773/1245/14 Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Подолюка В. А.,

суддів - Шевчук Л.Я., Киці С.І.,

при секретарі - Янко О.А.,

з участю представника позивача-ОСОБА_3,

представника відповідача Гончарової
Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства "БМ Банк" про повернення
строкового банківського вкладу за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на
рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 02 липня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 02 липня 2014 року
відмовлено в задоволені позову ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
"БМ Банк" ( далі - ПАТ «БМ Банк») про
повернення строкового банківського
вкладу.

Не погоджуючись із постановленим
судовим рішенням, позивач ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій, покликаючись
на неповноту з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи,
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просив його скасувати та ухвалити нове
рішення яким позовні вимоги
задовольнити.

В ході апеляційного розгляду даної
справи представник позивача ОСОБА_3
апеляційну скаргу підтримав із
зазначених у ній підстав, тоді як
представник відповідача Гончарові Л.О.
просив відхилити апеляційну скаргу у
зв'язку з її безпідставністю, а рішення
суду першої інстанції залишити без
змін, вважаючи його законним та
справедливим.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та позовних вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що
19 вересня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «БМ
Банк» було укладено договір № 2006-47133/DD
банківського вкладу фізичної особи
«Престиж» від 19 вересня 2008 року.
Відповідно до умов укладеного між
сторонами договору ОСОБА_2 вніс на
депозитний рахунок грошові кошти в
сумі 298 500 гривень на строк з 19 вересня
2008 року по 20 вересня 2009 року.

Також встановлено, що 01 жовтня 2008 року
між ТзОВ «Трансбуд-Сервіс» та ВАТ «БМ
Банк» укладено кредитний договір
2008/016/DC004. Відповідно до умов укладеного
між сторонами кредитного договору ВАТ
«БМ Банк» надало ТзОВ
«Трансбуд-Сервіс» кредит в розмірі 1 716
000 гривень зі сплатою 20% річних в строк
до 31 серпня 2011 року.

Також встановлено, що 01 жовтня 2008 року
між ОСОБА_2 та ВАТ «БМ Банк» було
укладено договір застави майнових прав
№ 161/3/2008/DC/0044. Відповідно до умов
укладеного між сторонами договору
ОСОБА_2 з метою забезпечення належного
виконання зобов'язань, що випливає з
кредитного договору 2008/016/DC004 від 01
жовтня 2008 року передав в заставу ВАТ
«БМ Банк» право вимоги повернення
вкладу (депозиту) в сумі 298 500 гривень, що
знаходяться на депозитному рахунку
згідно з договором № 2006-47133/DD
банківського вкладу фізичної особи
«Престиж» від 19 вересня 2008 року.

Також встановлено, що 01 жовтня 2008 року
між ОСОБА_2 та ВАТ «БМ Банк» було
укладено договір № 016/5/-2008/DC/-004 про
уступку права вимоги. Відповідно до
якого ОСОБА_2 уступає, а ВАТ «БМ Банк»
приймає право вимоги від ВАТ «БМ Банк»
повернення вкладу в сумі 298 500 гривень,
що знаходиться на депозитному рахунку
НОМЕР_1 у ВАТ «БМ Банк» згідно з
договором № 2006-74133/DD банківського
вкладу фізичної особи «Престиж»
(депозиту) від 19 вересня 2008 року.

Відповідно до п.3.3.1 укладеного між
сторонами договору право вимоги, що є
предметом даного договору переходить
до ВАТ «БМ Банк» у випадку порушення
ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним
договором 2008/016/DC004 від 01 жовтня 2008 року.

Як вбачається з п. 4.1. вказаного
договору у випадку настання будь-якої
події, передбачених п. 3.3.1. та 3.3.2. даного
договору, ОСОБА_2 втрачає в повному
обсязі право вимагати від ВАТ «БМ Банк»
повернення вкладу, а зобов'язання ВАТ
«БМ Банк» по поверненню вкладу
припиняються у відповідності до ст. 606
ЦК України.

Суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2
неналежним чином виконав взяті на себе
зобов'язання по кредитному договору
2008/016/DC004 від 01 жовтня 2008 року, а тому ВАТ
«БМ Банк» правомірно списав з
депозитного рахунку кошти в розмірі 298
500 гривень, які були переуступлені
згідно договору застави майнових прав
№ 161/3/2008/DC/0044.

Відповідно до частини 1 статті 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Апеляційна скарга відповідача
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін з
таких підстав.

Відповідно до ст. 626 Договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 628 Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1058 за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як вбачається з досліджених матеріалів
справи ОСОБА_2 умови кредитного
договору № 2008/016/DC004 від 01 жовтня 2008 року
належним чином не виконувались, відтак
зобов'язання ВАТ «БМ Банк» по
поверненню вкладу припинились. А
банком було вчинено всі дії у
відповідності до п. 4.1 договору №
016/5/-2008/DC/-004 про уступку права вимоги, а
тому будь-яких підстав для повернення
грошових коштів за договором
банківського вкладу відсутні.

Посилання позивача на те, що ВАТ «БМ
Банк» незаконно за відсутності рішення
суду чи договору про відступлення
права вимоги списанні кошти
банківського вкладу є безпідставним.

Відповідно до ухвали Господарського
суду Волинської області від 15 лютого 2012
року було визнано грошові вимоги
кредиторів боржника - ТзОВ
«Трансбуд-сервіс», де кошти ОСОБА_2 в
сумі 298625 грн., із яких 125 грн. - перша
черга, 298500 грн. - четверта черга.

Крім того, рішенням Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 28 жовтня 2010 року, яке
набрало законної сили, ОСОБА_2
відмовлено в позові до ПАТ «БМ Банк»,
ТзОВ «Трансбуд-сервіс» про визнання
кредитного договору недійсним та
визнання договору застави майнових
прав неукладеним.

Відповідно до п. 4.1. вказаного договору
у випадку настання будь-якої події,
передбачених п. 3.3.1. та 3.3.2. даного
договору, ОСОБА_2 втрачає в повному
обсязі право вимагати від ВАТ «БМ Банк»
повернення вкладу, а зобов'язання ВАТ
«БМ Банк» по поверненню вкладу
припиняються у відповідності до ст. 606
ЦК України.

Отже, судом першої інстанції вірно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, встановлені
обставини справи, тому ОСОБА_2
підставно відмовлено в позові.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, однак при цьому, в
силу вимог ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України,
вона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог.

Однак, всупереч вимогам наведених вище
норм процесуального закону, позивачем
не надано суду жодних належних та
допустимих доказів, які переконливо
підтверджували б факти неправомірного
списання коштів за договором № 2006-47133/DD
банківського вкладу фізичної особи
«Престиж» від 19 вересня 2008 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
зводяться до довільної та суперечливої
інтерпретації позивачем дійсних
обставин справи та норм чинного
законодавства, і не спростовують
правильності наведених вище висновків
суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу позивача слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін, як таке, що ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 02 липня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: