Києво-Святошинська районна державна
адміністрація Київської області
Справа № 369/6033/14-ц
Провадження № 2/369/2691/14
01.10.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
головуючої судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області, Служба у справах дітей
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області, про позбавлення батьківських
У червні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Києво-Святошинського
районного суду Київської області з
позовом до відповідача ОСОБА_2, треті
особи: Орган опіки та піклування
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області, Служба у справах дітей
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області, про позбавлення батьківських
прав, посилаючись на те, що з 22 липня 2000
року вони перебували у шлюбі,
зареєстрованому у відділі реєстрації
актів громадянського стану Боярському
міськвиконкомі управління юстиції, про
що у книзі реєстрації шлюбів зроблено
актовий запис № 91.
Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_3,
Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 03
травня 2012 року шлюб між ними розірвано.

Фактичні шлюбні стосунки між ними було
припинено з 03 травня 2012 року, вони стали
проживати окремо, після розірвання
шлюбу дочка ОСОБА_3 проживає з матір'ю.
За весь час ОСОБА_2 життям дочки не
цікавився, не телефонував, не виявляв
бажання спілкуватися та брати участь в
її вихованні та матеріальному
утриманні.

ОСОБА_1 зазначала, що виховує дочку
самостійно, створює їй належні умови,
утримує її, купляє одяг, взуття та інші
речі, необхідні для її нормального
розвитку, забезпечує навчання.

ОСОБА_2 не позбавлений інформації щодо
місця перебування дочки ОСОБА_3,
перешкод у спілкуванні з дитиною та
участі в її вихованні не створювалось,
тому це свідчить про небажання ОСОБА_2
виконувати свої батьківські обов'язки.

17 грудня 2013 року ОСОБА_2 надав
нотаріально засвідчену заяву,
відповідно до якої він не заперечує
проти позбавлення батьківських прав
щодо дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 зазначала, що нехтування
батьківськими обов'язками принижує
гідність дитини, що може призвести до
негативних наслідків.

Орган опіки та піклування
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації у Київській
області вважає за доцільне позбавити
ОСОБА_2 батьківських прав, що викладено
у висновку Органу опіки та піклування.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1
просила суд позбавити ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо
дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та покласти
на ОСОБА_2 судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1
з'явилася, поданий позов підтримала в
повному обсязі та просила його
задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2
не з'явився, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи Орган опіки
і піклування Києво-Святошинської
районної державної адміністрації у
Київській області в судове засідання
з'явився, поданий позов підтримав та не
заперечував проти його задоволення.

Представник третьої особи Служби у
справах дітей Києво-Святошинської
районної державної адміністрації у
Київській області в судове засідання
з'явився, поданий позов підтримав та не
заперечував проти його задоволення.

Суд, вислухавши думку учасників
процесу, вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 22 липня 2000 року
виконавчим комітетом Боярської
міської ради Києво-Святошинського
району Київської області між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.
Відповідно до рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 03 травня 2012 року
шлюб між ними було розірвано.

Від вказаного шлюбу подружжя має дочку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1.

Відповідно до довідки виконавчого
комітету Боярської міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області від 18 травня 2014 року за № 2384
ОСОБА_1 дійсно проживає та
зареєстрована по АДРЕСА_1, та разом з
нею проживає та знаходиться на її
утриманні дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до характеристики ОСОБА_3
вбачається, що вона є ученицею 8-А класу
Боярської загальноосвітньої школи № 4
І-ІІІ ступенів, та за час навчання
зарекомендувала себе як здібна
учениця, що ставиться сумлінно до
навчання, всебічно розвинена, проявляє
активність в житті школи та класу,
користується авторитетом серед
однокласників та підтримує з усіма
дружні стосунки. ОСОБА_3 весела,
товариська, врівноважена, вихована,
дисциплінована, самостійна, має завжди
охайний та доглянутий зовнішній
вигляд. У характеристиці також
зазначено, що мати ОСОБА_1 бере активну
участь у житті класу, приділяє належну
увагу вихованню дочки, забезпечує її
всім необхідним для нормального
розвитку, слідує за її фізичним
здоров'ям, постійно відвідує
батьківські збори, а батько ОСОБА_2 до
школи не приходить, протягом чотирьох
років навчання ОСОБА_3 жодного разу не
цікавився успіхами дочки у навчанні, не
відвідував батьківські збори та не
підтримував дочку матеріально.

Вказаний факт невиконання ОСОБА_2 своїх
батьківських обов'язків щодо ОСОБА_3 та
його свідоме ухилення від їхнього
виконання підтверджується також
свідченнями допитаних в судовому
засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_6. Так, свідок ОСОБА_5 в судовому
засіданні показала, що спілкується з
ОСОБА_1 протягом шести років, часто
буває у неї вдома, і з моменту
розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
останній не цікавиться життям дочки, не
спілкується з нею та не відвідує її.
Свідок ОСОБА_6 спілкується з ОСОБА_1
протягом двох років, з листопада 2013
року по квітень 2014 року тимчасово
проживала у ОСОБА_1, але жодного разу не
бачила там ОСОБА_2 і не знайома з ним.
Свідок ОСОБА_6 підтвердила, що ОСОБА_1
сама утримує та виховує дитину,
забезпечує їй належні умови та
розвиток.

Відповідно до вимог ст. 51 Конституції
України, ст.ст. 150, 180 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватись про її здоров'я, фізичний,
духовний та моральний розвиток, а також
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 141 СК України
мати та батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, і розірвання
шлюбу між ними не впливає на обсяг їх
прав та не звільняє від обов'язків щодо
дитини.

ОСОБА_1 працює в салоні краси
«Гармонія», що знаходиться за адресою:
Київська область, Києво-Святошинський
район, м. Боярка, вул. Білогородська, 51,
корп.. 5, з 03 серпня 2013 року. Відповідно
до характеристики з місця роботи,
ОСОБА_1 має спокійний, врівноважений
характер, приємна у спілкуванні, вміє
знаходити компроміси, уникати
конфліктних ситуацій, бере активну
участь в роботі салону, завжди привітна
та доброзичлива, старанний працівник
та кваліфікований спеціаліст. ОСОБА_1
самостійно виховує неповнолітню дочку
ОСОБА_3, створює їй належні умови
виховання, утримує її, забезпечує
наявність необхідного одягу, взуття, та
інших речей для нормального розвитку
дитини, забезпечує навчання та
піклується про здоров'я.

Відповідно до довідок Поліклінічного
відділення Центральної районної
лікарні м. Боярка Києво-Святошинського
району Київської області ОСОБА_1 на
обліку у лікаря-нарколога та
лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до акта Депутата Боярської
міської ради VI скликання
Києво-Святошинського району Київської
області про обстеження житлових умов
від 16 січня 2014 року, копія якого
міститься в матеріалах справи,
вбачається, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві приватної спільної
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Згідно з
вказаним актом для дитини ОСОБА_3
створені всі умови для проживання,
виховання та навчання. У ОСОБА_3 є
власна, окрема кімната. Мати ОСОБА_1
любить свою дочку, піклується про її
здоров'я, контролює навчання та те, як
дочка проводить вільний після уроків
час.

Відповідно до акта Депутата Боярської
міської ради VI скликання
Києво-Святошинського району Київської
області від 16 січня 2014 року
встановлено, що ОСОБА_2 після
розлучення з ОСОБА_1 жодного разу не
з'являвся до своєї дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з
матір'ю.

Відповідно до наявної в матеріалах
справи заяви ОСОБА_2 від 17 грудня 2013
року, посвідченої приватним нотаріусом
Києво-Святошинського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_8, ОСОБА_2 не заперечує
проти позбавлення його батьківських
прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає в АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку Служби у
справах дітей Києво-Святошинської
районної державної адміністрації
Київської області про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
відносно малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, від 16 квітня 2014 року за №
І137400.54.2 встановлено, що ОСОБА_2 на
виклик до комісії з питань захисту прав
дитини при Києво-Святошинській
районній державній адміністрації не
з'явився та не надав відповідного
пакету документів. Рішенням комісії з
питань захисту прав дітей при
Києво-Святошинській районній
державній адміністрації рекомендовано
Органу опіки та піклування порушити
клопотання перед Києво-Святошинським
РВ ГУ МВС України в Київській області
щодо притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
невиконання батьківських обов'язків
відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На
підставі рішення комісії з питань
захисту прав дитини при
Києво-Святошинській районній держаній
адміністрації від 08 квітня 2014 року № 7
(протокол № 6) орган опіки та піклування
вважає за доцільне позбавлення
батьківських прав батька - ОСОБА_2,
відносно малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Положення ст. 165 СК України
встановлюють право одного з батьків на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав.

Відповідно до положень ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо він, вона
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини. Як
встановлено судом, відповідач ОСОБА_2
не займається вихованням дочки, її
матеріальним утриманням, не підтримує
з дочкою жодних стосунків, ухиляється
від виконання своїх батьківських
обов'язків та не виявляє до дочки
батьківської уваги та турботи.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 30
березня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний та духовний розвиток дитини,
її навчання, підготовку до
самостійного життя, зокрема: не
забезпечують необхідного харчування,
медичного догляду, лікування дитини, що
негативно впливає на її фізичний
розвиток як складову виховання; не
спілкуються з дитиною в обсязі,
необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори можна розцінювати як ухилення
від виховання дитини лише за умови
винної поведінки батьків, свідомого
нехтування ними своїми обов'язками.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється
від виконання своїх батьківських
обов'язків, оскільки відсутні
відомості про перешкоджання ОСОБА_1 у
спілкуванні ОСОБА_2 з дочкою, також його
байдужість щодо облаштування життя
дочки, її матеріального забезпечення,
харчування, навчання та виховання
підтверджуються наявними в матеріалах
справи характеристиками, актами
депутата та показаннями допитаних у
судовому засіданні свідків.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що ОСОБА_2 не цікавиться долею
дочки, не займається її вихованням,
тому позбавлення його батьківських
прав не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
судові витрати по справі слід стягнути
з відповідача ОСОБА_2 на користь
позивачки ОСОБА_1

Керуючись п. 16 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 30
березня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», ст.ст. 141, 150, 164, 165, 180
Сімейного кодексу України, ст. 51
Конституції України, ст.ст. 88, 213, 215, 218,
224, 226 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав відносно ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп. на користь ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення і разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які брали
участь у справі, під час проголошення
судового рішення.

Суддя

Києво-Святошинського
Ковальчук Л.М.

районного суду