Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №273/892/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді:
Гансецької І.А.

суддів:
Товянської О.В.

Микитюк О.Ю.

при секретарі:
Бондарчук С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про визнання
зобов'язання виконаним, кредитного
договору припиненим, дій
неправомірними та зобов'язання до
вчинення дій

за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Баранівського районного суду
Житомирської області від 07 жовтня 2014
року, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з даним позовом. В обгрунтування
позовних вимог зазначила, що 19 травня
2008 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк»
укладено кредитний договір №ZRIWGA00004385,
відповідно до умов якого вона отримала
кредит в розмірі 95445,00 грн. зі сплатою 1,67
% на місяць строком до 18.05.2028 року. В цей
же день між нею та Банком було укладено
договір іпотеки нерухомого майна,
предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

03.03.2014 року вона достроково погасила
кредит, але арешт з іпотечного майна
знятий не був в зв'язку з несплатою
винагороди за резервування кредитних
коштів до часу закінчення дії
кредитного договору, тобто до 18.05.2028
року, в сумі 54000,00грн.

З урахуванням уточнених позовних вимог
просила визнати неправомірними дії ПАТ
КБ «ПриватБанк» щодо нарахування до
сплати винагороди за резервування
ресурсів в сумі 54000,00грн., визнати її
зобов'язання за кредитним договором
виконаними, а кредитний договір
припиненим, а також зобов'язати
відповідача видати їй довідку про
виконання зобов'язання за кредитним
договором в повному обсязі.

Рішенням Баранівського районного суду
Житомирської області від 07 жовтня 2014
року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» щодо нарахування ОСОБА_2
до сплати суми винагороди за
резервування ресурсів за кредитним
договором; визнано зобов'язання
позивача за кредитним договором
виконаними в повному обсязі; визнано
припиненими кредитний договір
№ZRIWGA00004385 та договір іпотеки, укладені
між сторонами 19.05.2008 року та зобов'язано
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» видати ОСОБА_2
довідку про виконання в повному обсязі
її зобов'язань перед банком за вказаним
кредитним договором.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить скасувати
рішення Баранівського районного суду
Житомирської області від 07 жовтня 2014
року та ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову. Посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції дійшла висновку, що
скарга не підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
19.05.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_2 укладено кредитний договір
№ZRIWGA00004385 за умовами якого
позичальнику надано кредит в сумі 95445,00
грн. зі сплатою 1,67 % на місяць строком до
18.05.2028 року.

Забезпеченням виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором була іпотека нерухомого
майна, а саме квартира АДРЕСА_1.

03.03.2014 року ОСОБА_2 достроково повернула
кредитні кошти з відсотками та кошти за
резервування кредиту на вказану дату.

11.03.2014 року позивач звернулася до ПАТ КБ
«Приватбанк» із заявою про надання
довідки про повне погашення
заборгованості за кредитним договором,
на що 17.03.2014 року отримала відповідь, що
така довідка їй буде видана після
сплати комісії за резервування
ресурсів.

Пунктом 2.4.1 кредитного договору
№ZRIWGA00004385 передбачено право
позичальника на дострокове погашення
кредиту. При цьому позичальник
зобов'язаний сплатити банку суму
відсотків, суми винагороди відповідно
до п.8.1 даного договору, неустойку
(штраф, пеню), якщо на момент
дострокового погашення кредиту
(частини кредиту) у банку виникли
підстави для стягнення неустойки
згідно із п.5.1 договору. Оплата
проводиться відповідно до умов
договору.

Відповідно до п. 8.5 договору при
достроковому (як повному, так і
частковому) погашенні кредиту
позичальник додатково сплачує банку за
користування кредитом 0% від суми
кредиту, що погашається достроково.

У пункті 4 кредитного договору
визначено, що для виконання зобов'язань
за даним договором банк резервує
ресурси у розмірах, зазначених у
графіку погашення кредиту до даного
договору і надає позичальнику право на
їх використання.

За надане право зазначене у статті 4.1
договору позичальник сплачує банку
винагороду за резервування ресурсів в
розмірі, зазначеному у п. 8.1 договору.

Нарахування винагороди здійснюється
на дату щомісячного платежу за
кредитом, при цьому винагорода
нараховується на суму зарезервованих
ресурсів за фактичну кількість днів
резервування ресурсів, виходячи з 360
днів у році. Дата погашення у часовий
інтервал нарахування винагороди не
включається. Розрахунок винагороди за
резервування ресурсів здійснюється
щоденно з моменту підписання договору.

При останньому погашенні винагорода за
резервування ресурсів нараховується
за весь час резервування (до дати
погашення кредиту), при цьому сумою
зарезервованих ресурсів вважається
сума, сказана у графіку погашення
кредиту.

Винагорода за резервування ресурсів
сплачується щомісяця з щомісячним
платежем за кредитом. У випадку повного
погашення кредиту винагорода
сплачується одночасно з останнім
платежем за кредитом.

Відповідно до п. 3.6 Додаткової угоди
позичальник сплачує банку винагороду,
в розмірі й у строки, зазначені в п. 8.1
даного договору. Якщо згідно з п. 8.1
даного договору передбачена щомісячна
сплата винагороди, то вона
встановлюється у фіксованому розмірі
(зазначеному в п. 8.1) від дня списання
коштів з кредитного рахунку до дати
повного погашення кредиту. При цьому,
незалежно від кількості днів, що
пройшло від дня закінчення останнього
періоду сплати до дня остаточного
погашення кредиту, винагорода
сплачується у вищевказаному розмірі.

За п. 3.3 договору, нарахування
винагород, передбачених п.п. 7.2 та 8.1
договору здійснюється в останню дату
їх сплати, зазначену п. 8.1.

Згідно вимог ст.ст. 531,545,598,599 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Боржник має право виконати свій
обов'язок достроково, якщо інше не
встановлено договором, актами
цивільного законодавства або не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту. Зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином. Прийнявши виконання
зобов'язання, кредитор повинен на
вимогу боржника видати йому розписку
про одержання виконання частково або в
повному обсязі.

Рішенням Конституційного Суду України
від 10 листопада 2011 року № 15-рп 2011
розтлумачено положення п.п.22, 23 ст.1
Закону України «Про захист прав
споживачів", які поширюються на
правовідносини між кредитодавцем та
позичальником (споживачем) за
договором про надання споживчого
кредиту, що виникають як під час
укладення, так і виконання такого
договору.

Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів» споживач
має право достроково повернути
споживчий кредит, у тому числі шляхом
збільшення суми періодичних виплат.
Споживач у разі дострокового
повернення споживчого кредиту сплачує
відсотки за користування кредитом та
вартість всіх послуг, пов'язаних з
обслуговуванням та погашенням кредиту,
за період фактичного користування
кредитом. Кредитодавцю забороняється
встановлювати споживачу будь яку
додаткову плату, пов'язану з
достроковим поверненням споживчого
кредиту. Умова договору про надання
споживчого кредиту, яка передбачає
сплату споживачем будь-якої додаткової
плати у разі дострокового повернення
споживчого кредиту є нікчемною.

Отже, сплата винагороди за
резервування кредитних ресурсів не є
самостійним зобов'язанням за вказаним
кредитним договором, а є похідним від
основного кредитного зобов'язання, у
зв'язку з виконанням позивачем
обов'язку повернення суми кредиту у
відповідача після цього відпала
потреба у резервуванні таких ресурсів,
і відповідно дії останнього по
нарахуванню такої винагороди
неправомірні, оскільки ним фактично
поставлено питання про сплату
винагороди за послугу, яка вже не
надається.

Виходячи з чого, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
умовами договору про надання кредитних
коштів передбачено сплату
позичальником винагороди за
резервування ресурсів за фактичну
кількість днів резервування до дати
погашення кредиту, якою в тому числі є
дата дострокового погашення кредиту,
тобто 03.03. 2014 року. Інших умов
нарахування винагороди при
достроковому погашенні кредиту
умовами договору не передбачено, а тому
дії банку щодо нарахування такої
винагороди після дострокового
погашення кредиту до 18.05.2028 року є
неправомірними.

Відповідно до п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути примусове
виконання обов'язку в натурі,
припинення правовідношення. Суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

За таких обставин, суд першої інстанції
повно та всебічно дослідивши обставини
справи, надавши належну оцінку наявним
у справі доказам дійшов правильного
висновку про задоволення позовних
вимог.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим, ухваленим з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 307, 308, 314, 315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Баранівського районного суду
Житомирської області від 07 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та з цього часу може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: