Справа № 496/3869/14-ц
Провадження 2/496/1770/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12.09.2014 року
Біляївський районний суд

Одеської
області

в складі: головуючого судді -
Крачкової С.В.

при секретарі - Вертій
А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Біляївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовною
заявою, в якій просять встановити факт
належності їх батьку ОСОБА_4, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_1 року права власності на
житловий будинок з надвірними
спорудами та земельної ділянки, що
знаходяться в АДРЕСА_1 і визнати за ними
право власності за кожним по ? частині в
порядку спадкування за заповітом на це
майно.

Свої вимоги мотивують тим, що ОСОБА_4
при житті належав вказаний будинок, але
державний нотаріус відмовила їм в
видачі свідоцтва про право на спадщину
на це майно після смерті батька
оскільки згідно довідки-листа,
виданого КП «БТІ» Одеської міської
ради нерухоме майно, що знаходиться за
вищевказаною адресою зареєстроване за
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право
власності на ? частину, але на цей час є
окремим будинком. Згідно рішення
виконкому Біляївської міської ради,
прийнятого 29.04.2014 року житловому
будинку та земельній ділянці, які
належали спадкодавцю, присвоєна адреса
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачі на
позові наполягали, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачка в судове засідання не
з'явилась, але подала до суду заяву, в
якій просила розглянути справу у її
відсутність, на спадщину не претендує.

Заслухавши позивачів, приймаючи до
уваги заяву відповідачки, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено,
що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про
що свідчить свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_1 ( а.с.4).

На день смерті йому належав житловий
будинок на підставі свідоцтва про
право власності від 30.09.1977 року ( а.с.10)
та земельна ділянка, площею 0,0631 га, на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№355965 виданого 15.04.2005 року (а.с.22), в яких
адреса будинку та земельної ділянки
вказана АДРЕСА_1.

З заповіту, посвідченого 23.11.2011 року
державним нотаріусом Біляївської
державної нотаріальної контори
Одеської області, вбачається, що
ОСОБА_4 заповідав своє майно позивачам
в рівних частинах. ( а.5 спадкової
справи).

З матеріалів спадкової справи №120/2013 до
майна померлого ОСОБА_4 вбачається, що
позивачі з заявою про прийняття
спадщини після смерті батька
звернулись до державного нотаріуса 21
березня 2013 року, а інша спадкоємиця за
законом ОСОБА_3 в цей же день подала
заяву про відмову від прийняття
спадщини за законом на користь
позивачів.

Але листом №1341/02-14 від 25.04.2014 року
державний нотаріус відмовив їм в
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом після смерті батька на
житловий будинок в зв'язку з тим, що
ними надано свідоцтво про право
власності на ? частину житлового
будинку, а це нерухоме майно є окремим
(цілим) будинком з надвірними
спорудами. ( а.с.12)

З листа КП «БТІ» Одеської міської ради
№67 від 14.02.2014 року вбачається, що
нерухоме спадкове майно є окремим
будинком з надвірними спорудами.
Самочинного будівництва не виявлено,
реконструкція не проводилась ( а.с.11).

Відповідно рішення виконкому
Біляївської міської ради Одеської
області №54 від 29.04.2014 року житловому
будинку та земельній ділянці, на якій
він розташований та належали ОСОБА_4
присвоєна адреса - АДРЕСА_1. Таким
чином, житловий будинок та земельна
ділянка, на які відкрилась спадщина
після смерті ОСОБА_4 знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачі протягом шести місяців після
смерті батька прийняли спадщину,
звернувшись з відповідною заявою до
нотаріуса. Інша спадкоємиця за законом
першої черги від спадщини відмовилась
на користь позивачів.

Відповідно до ст. 1218 вказаного Кодексу
до складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися в наслідок його смерті.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги в частині визнання за
позивачами права власності на спадкове
майно обґрунтованими і законними, а
тому вони підлягають задоволенню.

При цьому суд вважає зайвими вимоги про
встановлення факту належності права
власності спадкодавцю на житловий
будинок та земельну ділянку, оскільки
належність майна спадкодавцю
підтверджується матеріалами справи і
цей факт ніким не оспорюється, а тому
суд вважає необхідним відмовити в
позові в цій частині.

Керуючись ст. ст. 10,60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 1218, 1233, 1268, 1270, ЦК України,
суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ?
частині за кожним право власності на
житловий будинок з надвірними
спорудами: літньою кухнею, гаражем,
огорожею та на земельну ділянку,
площею 0,0631 га, надану для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер земельної ділянки
:02:006:0015, що знаходяться в АДРЕСА_1
в порядку спадкування за заповітом
після смерті батька ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В позові в частині встановлення факту,
що має юридичне значення - відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга протягом 10 діб до
Одеського апеляційного суду через
Біляївський районний суд.

Суддя :
С.В. Крачкова