АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі: Троц В.О.

за участю:

представника третьої особи
Логвинської К.Л.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського
районного суду м. Києва від 21 липня
2014 року в справі за скаргою ОСОБА_2 до
Відділу Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції в м. Києві, Старшого державного
виконавця Відділу Державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції в м. Києві
Логвинської КаріниЛеонідівни,
заступника начальника Відділу
Державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції в м. Києві Зленко Оксани
Василівни про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 754/3142/14 № апеляційного
провадження:22-ц/796/10873/2014 Головуючий у
суді першої інстанції:Зотько
Т.А.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Саліхов В.В. У лютому
2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
скаргою до ВДВС Деснянського РУЮ в м.
Києві, яка полягає у відсутності
надання повної відповіді з прийняттям
відповідних рішень та здійснення
належних дій відповідно до кожного
питання заяви скаржника на ім'я
Старшого державного виконавця ВДВС
Деснянського РУЮ м. Києва
Логвинської К.Л. від 02.09.2013 року
незаконною. Скаргу було конкретизовано
та заявник просив про визнання
відсутності мір реагування згідно
заяви скаржника на ім'я старшого
державного виконавця ВДВС
Деснянського РУЮ м. Києва Логвинської
К.Л. від 02.09.2013 року; визнати відсутність
у листі № 1419/4 ВДВС Деснянського РУЮ в м.
Києві від 16.09.2013 року інформації
відносно залучення до матеріалів
виконавчого провадження листа
прокуратури від 22.02.2013 року, ухвали
Деснянського районного суду м. Києва
від 17.06.2013 року, пенсійного посвідчення;
визнати засвідчення листа № 1419/4 ВДВС
Деснянського РУЮ в м. Києві від 16.09.2013
року підписом заступника начальника
ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві Зленко
О.В. неправомірною або такою, що порушує
права та свободи скаржника. Зобов'язати
ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві подати
відповідне звернення до Деснянського
районного суду м. Києва, який видав
виконавчий документ про відстрочку
виконання рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 08.02.2013 року,
з підстав наявності кримінальних
проваджень відносно підробки певних
документів, на підставі яких ухвалено
вказане судове рішення до часу
закінчення виконавчих проваджень.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 21.07.2014 року в задоволенні
скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
з'ясувати певні обставини у справі та
надати їм належної оцінки, відносно
правомірності неповноти змісту листа
№ 1419/4 ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві
від 16.09.2013 року, що створено з боку
Старшого держаного виконавця
Логвинської К.Л.; відсутності належного
контролю або нехтування своїми
посадовими обов'язками з боку
заступника начальника ВДВС
Деснянського РУЮ в м. Києві Зленко О.В.
на дії або бездіяльність, зокрема,
подання на підпис документа -
зазначеного листа; відсутності
належних дій з боку ВДВС Деснянського
РУЮ в м. Києві на створення заходів
відносно призупинення відповідного
виконавчого провадження, з підстав
наявності кримінального провадження
за ознаками злочину підробки
документів, на підставі яких винесено
судове рішення та згідно якого
здійснюється примусове виконання.
Змінити мотивувальну частину ухвали, у
спосіб виключення з неї висновків суду
першої інстанції. Скасувати ухвалу
суду першої інстанції та ухвалити нову,
якою задовольнити скаргу в повному
обсязі. Апелянт посилається на те, що
ухвала суду першої інстанції є
необґрунтованою, незаконно та такою,
яка винесена упереджено, при неповному
з'ясуванні обставин справи з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В судове засідання заявник не з'явився,
хоча належним чином був повідомлений
про час та місце слухання справи, але
подав заяву про перенос слухання
справи. Враховуючи вимоги ст. 305 ЦПК
України колегія суддів постановила
ухвалу про розгляд справи у його
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника особи, чиї дії
оскаржуються, перевіривши наведені в
скарзі доводи та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд
першої інстанції виходив з того, що дії
Старшого державного виконавця Відділу
ДВС Деснянського РУЮ в м. Києві
Логвинської К.Л. під час виконання
рішення Деснянського районного суду м.
Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_6 коштів в розмірі 11 842,35 грн. є
правомірними, а дії заступника
начальника Відділу ДВС Деснянського
РУЮ в м. Києві Зленко О.В. щодо надання
відповіді на письмове звернення
заявника є такими, що здійснені в межах
його повноважень. Відмовляючи у
задоволенні вимог щодо зобов'язання
Відділом ДВС Деснянського РУЮ в м.
Києві вчинення певних дій, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 до
Відділу ДВС Деснянського РУЮ в м. Києв з
заявою про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення до
суду не звертався.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

З матеріалів справи вбачається, що
27.08.2013 року Відділом Державної
виконавчої служби Деснянського РУЮ в м.
Києві було відкрите виконавче
провадження щодо примусового
виконання рішення Деснянського
районного суду м. Києва на підставі
виконавчого листа №2-275 від 19.08.2013 року (
а. с. 53 ). 02.09.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Старшого державного виконавця Відділу
ДВС Деснянського РУЮ в м. Києві
Логвинської К.Л. із заявою, в якій
зазначив, що вважає за необхідне
прийняти «відповідні міри реагування»,
долучити належні копії документів,
згідно додатку до матеріалів
виконавчого провадження, та повідомити
його письмово про прийняте рішення ( а.
с. 32-33 ). 16.09.2013 року на ім'я заявника
заступником начальника Відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві Зленко О.В. була
направлена відповідь згідно його заяви
від 02.09.2013 року з повідомленням, що
відкриття кримінального провадження
не є підставою для зупинення
виконавчого провадження ( а. с.
30-31 ).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
роз'яснює особам, які беруть участь у
виконавчому провадженні або
залучаються до проведення виконавчих
дій, їхні права згідно з вимогами цього
Закону. Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом.

Статтями 37, 38 Закону України «Про
виконавче провадження» законодавець,
визначив перелік обставини, за якими
виконавче провадження підлягає
обов'язковому зупиненню, і обставини,
за якими таке провадження може бути
зупинено.

Враховуючи, що вимоги вищезгаданих
статей Закону не містять в якості
обставин, на підставі яких може бути
зупинене виконавче провадження,
посилання на порушення кримінальної
справи, колегія суддів висновки суду
щодо правомірності дій Старшого
державного виконавця Відділу ДВС
Деснянського РУЮ в м. Києві Логвинської
К.Л., який відмовив ОСОБА_2 у зупиненні
вищезгаданого виконавчого
провадження. вважає вірними.

Погоджується колегія суддів з
висновками суду першої інстанції щодо
правомірності дій заступника
начальника Відділу ДВС Деснянського
РУЮ в м. Києві Зленко О.В., яка надавала
відповідь на письмове звернення
заявника, оскільки матеріали справи
свідчать про те, що вона діяла виключно
в межах своїх повноважень (а. с.63-64).

Також, колегія суддів погоджується з
висновком суду щодо відмови у
задоволенні вимог заявника про
зобов'язання Відділом ДВС Деснянського
РУЮ в м. Києві про відстрочку або
розстрочку виконання, а також про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 36 Закону
України «Про виконавче провадження» за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони, мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання. Питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, встановлення чи зміну
способу і порядку виконання
розглядається судом у встановлений
законом строк. Відповідне рішення може
бути оскаржене у встановленому законом
порядку. Щодо інших рішень відстрочка
або розстрочка виконання, встановлення
чи зміна способу і порядку виконання не
допускаються. Рішення про розстрочку
виконується в частині та у строки,
встановлені цим рішенням. Законом
можуть встановлюватися особливості
щодо надання відстрочки або розстрочки
виконання рішення.

Аналіз вищезгаданої норми права дає
можливість зробити висновок про те, що
для реалізації права на відстрочку або
розстрочку виконання рішення суду, або
на встановлення або зміну способу і
порядку його виконання, заінтересована
сторона повинна подати до суду, який
видав виконавчий документ, відповідну
заяву.

Враховуючи, що матеріали справи
свідчать про те, що з відповідною
заявою ОСОБА_2 до суду не звертався,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив
заявнику у задоволенні зазначених
вимог.

Посилання апелянта на те, що зупинення
виконавчого провадження та відстрочка
або розстрочку виконання рішення, а
також встановлення або зміна способу і
порядку виконання останнього є тотожні
вимоги, оскільки є заходами
направленими на зупинення виконавчого
провадження, є такими, що не
спростовують рішення суду першої
інстанції, оскільки ґрунтуються на
неправильному розумінні заявником
вимог Закону України «Про виконавче
провадження».

Також, на думку колегії суддів
безпідставним є посилання апелянта на
те, що суд першої інстанції не надав
правової оцінки дій заступника
начальника Відділу ДВС Деснянського
РУЮ в м. Києві Зленко О.В. в частині
неприєднання державним виконавцем
відділу ДВС Деснянського РУЮ в м. Києві
Логвинської К.Л. до матеріалів
вищезгаданого виконавчого провадження
документів щодо порушення
кримінальної справи відносно
стягувача ОСОБА_6, оскільки відсутність
останніх в матеріалах виконавчого
провадження не впливає на питання
зупинення виконавчого провадження.

Посилання апелянта на неповноту
відповіді на його письмову заяву з боку
заступника начальника Відділу ДВС
Деснянського РУЮ в м. Києві Зленко О.В.,
на думку колегії суддів, також не
спростовує висновків суду першої
інстанції, оскільки після
конкретизації своїх вимог по
зазначеній скарзі (а. с.7-9) заявник не
вимагав від суду першої інстанції дати
цим обставинам юридичну оцінку.

Також на думку колегії суддів, не тягне
за собою зміну або скасування рішення
суду першої інстанції посилання
апелянта на те, що суд першої інстанції
виніс рішення по скарзі без
витребуваних ним документів
вищезгаданого виконавчого
провадження, оскільки зазначена
обставина не вплинула на його
правильність.

Інші доводи апеляційної скарги також
не спростовують висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи наведені обставини,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись статтями 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 312,
313- 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 21 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:
В.В. Саліхов

Судді:
Т.О. Невідома

А.А.Пікуль