справа № 462/1432/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у
складі:

головуючого судді Галайко Н.М.

При секретарі Триполюк А.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Львівської
державної дитячої музичної школи № 6,
третя особа: Управління пенсійного
фонду України у Залізничному районі м.
Львова про стягнення середнього
заробітку за час затримки виконання
рішення,

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 подала до суду позовну
заяву, яку неодноразово уточнювала, в
якій просить стягнути з Львівської
дитячої музичної школи № 6 на свою
користь середній заробіток за час
затримки виконання рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 25 грудня 2008 року про поновлення її
на роботі в розмірі 156902 грн. 57 коп. та
заподіяну моральну шкоду в розмірі 20 000
грн.

В обґрунтування зазначених вимог
позивач покликається на такі
обставини:

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 25 грудня 2008 року позов
ОСОБА_1 до Львівської державної дитячої
музичної школи № 6 задоволено частково
та вирішено наказ директора
«Львівської державної дитячої
музичної школи № 6» від 14.09.2007 року № 144
про накладення дисциплінарного
стягнення на ОСОБА_1 у виді догани -
скасувати; наказ директора
«Львівської державної дитячої
музичної школи № 6» від 15.10.2007 року № 176
про звільнення з роботи - посади
викладача по класу фортепіано і
концертмейстерства - скасувати та
поновити з 17.10.2007 року на роботі ОСОБА_1
на посаді викладача по класу
фортепіано і концертмейстерства
«Львівської державної дитячої
музичної школи № 6»; стягнути з
«Львівської державної дитячої
музичної школи № 6» на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 17.10.2007 року по 25 грудня 2008 року
в сумі 27 336 грн. 40 коп. та щорічної
грошової винагороди в сумі 845 грн., а
всього 28181 грн. 40 коп. а в частині
морального відшкодування в сумі 5000 грн.
відмовити; стягнути з ОСОБА_2 на користь
«Львівської державної дитячої
музичної школи № 6» 28 181 грн. 40 коп.
заподіяних збитків; стягнути з
«Львівської державної дитячої
музичної школи № 6» в дохід держави 281
грн. 81 коп. державного мита. Рішенням
апеляційного суду Львівської області
від 30 квітня 2009 року апеляційну скаргу
задоволено частково та вирішено
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 25 грудня 2008 року в частині
скасування наказу директора
«Львівської державної дитячої
музичної школи № 6» від 14.09.2007 року № 144
про накладення дисциплінарного
стягнення на ОСОБА_1 у виді
догани,стягнення щорічної грошової
винагороди в сумі 845 грн. скасувати та в
задоволенні зазначених вимог
відмовити; рішення суду в частині
стягнення заробітку за час вимушеного
прогулу змінити,зменшивши суму
стягнення з 27 336,40грн. до 17 246,32 грн. та
відповідно зменшити стягнення в
користь держави судового збору з 281 грн.
81 коп. до 172грн. 46 коп. Рішення суду в
частині стягнення з ОСОБА_2 на користь
Львівської державної дитячої музичної
школи № 6 28 181 грн. 40коп. скасувати,а
справу провадженням закрито; в решті
рішення суду залишити без змін. 25
грудня 2008 року по вищезгаданій справі
видано виконавчі листи № 2-1384.

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова від 20.10.2009 року скаргу ОСОБА_1
задоволено та визнано постанову
державного виконавця Галицького
відділу ДВС ЛМУЮ Федорчака П.С. від
20.03.2009 року про закінчення виконавчого
провадження по виконанню Рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 25.12.2008 року по поновлення на роботі
ОСОБА_1 неправомірною та скасовано
сказану постанову.

Постановою державного виконавця від
17.11.2009 року відновлено виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа № 2-1384 виданого 25.12.2009 року про
поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді
викладача по класу фортепіано і
концертмейстерства «Львівської
державної дитячої музичної школи № 6».
02 грудня 2009 року на адресу «Львівської
державної дитячої музичної школи № 6»
начальником Галицького відділу ДВС
ЛМУЮ скеровано лист, в якому
зобов'язано боржника поновити ОСОБА_1
на роботі з 17.10.2007 року. Постановою
старшого державного виконавця від
30.12.2009 року виконавчий лист № 2-1384
виданий 25.12.2008 року повернуто органу,що
його видав у зв'язку з тим, що ОСОБА_1
поновлено на роботі на посаді
викладача по класу фортепіано і
концертмейстерства згідно наказу № 1-к
від 05.01.2009 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова скаргу ОСОБА_1 задоволено та
постанову державного виконавця
Галицького ВДВС ЛМУЮ Федорчака П.С. від
30.12.2009 року про повернення виконавчого
документа - виконавчого листа № 2-1384 від
25.12.2008 року виданого Залізничним
районним судом м. Львова про поновлення
на роботі ОСОБА_1 скасовано та
поновлено виконавче провадження.
Старший державний виконавець
Галицького ВДВС ЛМУЮ Федорчак П.С.
09.08.2010 року виніс постанову про
відновлення виконавчого провадження.

Позивач вказує,що вході виконання
вищезгаданої постанови державний
виконавець двічі встановлено, що
рішення суду про поновлення на роботі
ОСОБА_1 не виконано. Так само двічі
накладено штраф на боржника. Чотири
рази начальник Галицького ВДВС ЛМУЮ у
Львівській області надсилав боржнику
попередження, де зобов'язував
директора «Львівської державної
дитячої музичної школи № 6» поновити
позивача на роботі та забезпечити
ОСОБА_1 робочим місцем. Ухвалою
Залізничного районного суду м. Львова
від 27 вересня 2010 року у задоволенні
заяви «Львівської державної дитячої
музичної школи № 6» про зміну способу
та порядку виконання рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 25.12.2008 року - відмовлено. Таким
чином, позивач вказує, що рішення суду
про її поновлення на роботі фактично не
виконано.

Наказом директора «Львівської
державної дитячої музичної школи № 6»
від 03.06.2009 року № 32-к «Про звільнення з
роботи ОСОБА_1» позивача звільнено з
посади викладача по класу фортепіано і
концертмейстерства з 15.01.2009 року на
підставі п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул
без поважних причин з 05.01.2009 року по
03.06.2009 року. Рішенням Залізничного
районного суду м. Львова від 26 червня 2012
року наказ директора «Львівської
державної дитячої музичної школи № 6»
№ 32-к від 03.06.2009 року «Про звільнення з
роботи ОСОБА_1» визнано незаконним. 29
січня 2013 року апеляційний суд
Львівської області залишив рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 26 червня 2012 року без змін. Позивач
вказує, що на момент розгляду справи
вона досі не поновлена на роботі,
трудова книжка знаходиться у неї.
Позивач вказує,що у зв'язку з тим, що
виконання рішення суду про поновлення
її на роботі, як незаконно звільненого
працівника, затримується вона має
право на виплату середнього заробітку
за час затримки. Крім цього,позивач
вказує,що незаконним звільненням їй
завдано моральну шкоду, яку вона оцінює
у 20000 грн.

На підставі наведеного позивач просить
суд позов задоволити.

Представник позивача - ОСОБА_4 у
судовому засіданні заявлені позовні
вимоги підтримав, просить суд позов
задоволити із підстав викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача - ОСОБА_2 у
судовому засіданні заявлені позовні
вимоги визнав частково, зокрема взнав
вимогу позивача про стягнення
середнього заробітку за час затримки
виконання рішення суду на суму 7748 грн. 45
коп. ОСОБА_2 зазначив, що акт про
невиконання вимог державного
виконавця від 02.09.2010 року стверджує
факт присутності ОСОБА_1 на робочому
місці. Тим же актом було встановлено
відмову боржника щодо виконання
рішення суду від 25.12.2008 року. 28.12.2010 року
Державним виконавцем Домчак Т.Т. буо
винесено постанову про закінчення
виконання виконавчого листа 2-1384
виданого 25.12.2008 року Залізничним
районним судом м. Львова. Таким чином,
своєю бездіяльність, позивач сама
уникає виконання рішення суду щодо
поновлення її на роботі, а тому вимоги
про стягнення середнього заробітку за
час затримки виконання рішення суду, в
тому обсязі, який просить задоволити
позивач не можуть підлягати до
задоволення.

Представник третьої особи - Марчак Н.І.
у судовому засіданні, при розгляді
позовної заяви покликалася на розсуд
суду.

Заслухавши представника позивача,
представника відповідача, вивчивши
матеріали справи, дослідивши письмові
докази по справі у їх сукупності, суд
приходить до переконання про часткове
задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України
права і свободи людини громадянина
захищаються судом та відповідно до
вимог чинного цивільного
процесуального законодавства України
кожній особі гарантується право
звернення безпосередньо до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав.

Статтею 1 ЦПК України визначено, що
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до вимог ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 213
ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненнями
фізичних та юридичних осіб, поданими
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
в справі. Цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях. Рішення
суду обґрунтовується лише тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 25.12.2008 року скасовано
наказ директора Львівської державної
дитячої музичної школи № 6 від 15.10.2007
року про звільнення з роботи ОСОБА_1 та
поновлено позивача на посаді викладача
по класу фортепіано і
концертмейстерства у вказаній школі з
17.10.2007 року. Рішення в цій частині
допущено до негайного виконання. 25.12.2008
року Залізничним районним судом м.
Львова видано виконавчий лист по даній
справі (а.с.14-16).

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 30 квітня 2009 року апеляційну
скаргу задоволено частково та вирішено
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 25 грудня 2008 року в частині
скасування наказу директора
«Львівської державної дитячої
музичної школи № 6» від 14.09.2007 року № 144
про накладення дисциплінарного
стягнення на ОСОБА_1 у виді
догани,стягнення щорічної грошової
винагороди в сумі 845 грн. скасувати та в
задоволенні зазначених вимог
відмовити; рішення суду в частині
стягнення заробітку за час вимушеного
прогулу змінити,зменшивши суму
стягнення з 27336,40грн. до 17246,32 грн. та
відповідно зменшити стягнення в
користь держави судового збору з 281 грн.
81 коп. до 172грн. 46 коп. Рішення суду в
частині стягнення з ОСОБА_2 на користь
Львівської державної дитячої музичної
школи № 628181 грн. 40 коп. скасовано, а
справу провадженням закрито; в решті
рішення суду залишити без змін (а.с.17-20).

На виконання рішення Залізничного
районного суду м. Львова від 25.12.2008 року
наказом директора Львівської дитячої
музичної школи № 6 за № 1-к від 05.01.2009
року позивачку поновлено на роботі на
посліді викладача по класу фортепіано
та концертмейстерства Львівської
державної дитячої музичної школи № 6.
Наказом №2-к від 05.01.2009 року позивачу
затверджено обсяг педагогічного
навантаження, а наказом № 32-к від 03.06.2009
року з 15.01.2009 року ОСОБА_1 була звільнена
з роботи з посади викладача по класу
фортепіано та концертмейстерства
Львівської державної дитячої музичної
школи № 6 за п. 4 ст. 40 КЗпП України у
зв'язку із прогулом без поважних причин
з 05.01.2009 року по 03.06.2009 року.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Львова від 26 червня 2012 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Львівської області від 29 січня 2013
року, наказ № 32-к від 03.06.2009 року «Про
звільнення з роботи ОСОБА_1» визнано
незаконним (а.с.28-29).

Згідно ст. 43 Конституції України кожен
має право на працю, що включає
можливість заробляти собі на життя
працею, яку він вільно обирає або на яку
вільно погоджується. Право на
своєчасне одержання винагороди за
працю захищається законом.

Відповідно до ст.236 КЗпП України у разі
затримки власником або уповноваженим
ним органом виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, цей орган виносить
ухвалу про виплату йому середнього
заробітку або різниці в заробітку за
час затримки.

Відповідно до абз. 3 п.32 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
06.11.1992 року "Про практику розгляду
судами трудових спорів", у випадках
стягнення на користь працівника
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу у зв'язку з незаконним
звільненням або переведенням,
відстороненням від роботи,
невиконанням рішення про поновлення на
роботі, затримкою видачі трудової
книжки або розрахунку він визначається
за загальними правилами обчислення
середнього заробітку, виходячи із
заробітку за останні два календарних
місяці роботи.

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова від 20.10.2009 року, яка залишена в
силі ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 02.12.2010 року
скаргу ОСОБА_1 задоволено та визнано
постанову державного виконавця
Галицького відділу ДВС ЛМУЮ Федорчака
П.С. від 20.03.2009 року про закінчення
виконавчого провадження по виконанню
Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 25.12.2008 року по поновлення на
роботі ОСОБА_1 неправомірною та
скасовано сказану постанову (а.с.21).

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова від 05.07.2010 р. скаргу ОСОБА_1
задоволено та постанову державного
виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ
Федорчака П.С. від 30.12.2009 року про
повернення виконавчого документа -
виконавчого листа № 2-1384 від 25.12.2008 року
виданого Залізничним районним судом м.
Львова про поновлення на роботі ОСОБА_1
скасовано та поновлено виконавче
провадження (а.с.22-23).

Ухвалою Залізничного районного суду м.
Львова від 27.09.2010 року, заяву Львівської
державної дитячої музичної школи № 6
про зміну способу та порядку виконання
рішення Залізничного районного суду
м.Львова від 25.12.2008 року відмовлено
(а.с.24).

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 30.04.2009 року встановлено, що
розмір середнього заробітку позивача
за один день становить 47,38 грн. (а.с.19).

Згідно акту про невиконання вимог
державного виконавця від 02.09.2010 року,
яким встановлено факт присутності
позивача ОСОБА_1 на робочому місці,
згідно цього ж акту було встановлено
відмову боржника від виконання рішення
суду від 25.12.2008 року.

У відповідності до постанови
державного виконавця Домчак Т.Т. від
28.12.2010 року про закінчення виконання
виконавчого листа №2-1384 виданого 25.12.2008
року виданого Залізничним районним
судом м.Львова було закінчено
виконавче провадження по виконанню
Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 25.12.2008 року по поновлення на
роботі ОСОБА_1 Дана постанова не
оскаржувалась та вступила в законну
дію (а.с.38).

Оцінюючи покази представника позивача
про те, що з відповідача слід стягнути
суму середнього заробітку за час
затримки виконання рішення суду за
період з 15.01.2009 року до 11.11.2014 року, суд
не приймає його показів до уваги,
оскільки пояснення представника
позивача спростовуються матеріалами
справи, зокрема постановою Домчак Т.Т.
від 28.12.2010 року про закінчення
виконання виконавчого листа №2-1384
виданого 25.12.2008 року виданого
Залізничним районним судом м.Львова
було закінчено виконавче провадження
по виконанню рішення Залізничного
районного суду м. Львова від 25.12.2008 року
по поновлення на роботі ОСОБА_1 Суд
також не приймає до уваги розрахунок
заборгованості середнього заробітку
за час затримки виконання рішення,
оскільки такий визначається за
загальними правилами обчислення
середнього заробітку, виходячи із
заробітку за останні два календарних
місяці роботи.

Суд приймає до уваги пояснення
представника відповідача про те, що
вони заборгували позивача середній
заробіток за час затримки виконання
рішення за період з 02.09.2010 року по 28.12.2010
року, оскільки на думку суду такий є
об'єктивним та повністю стверджується
матеріалами справи.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
позов про стягнення середнього
заробітку за час затримки виконання
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 25.12.2008 року слід задоволити
частково та стягнути з відповідача на
користь позивача середній заробіток за
час затримки виконання рішення за
період з 02.09.2010 року по 28.12.2010 року в сумі
4785,38 грн. (вересень 2010 р. 25 р.д., жовтень
2010 р. 26 р.д., листопад 2010 року 26 р.д.,
грудень 2010 року 24 р.д. 101х47,38=4785,38 грн.), в
іншій частині позову про стягнення
середнього заробітку слід відмовити.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику проводиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Суд вважає, позивач не довела позовні
вимоги про стягнення моральної шкоди,
оскільки на думку суду моральна шкода в
розмірі 20000 грн. з відповідача є
необґрунтованою, позивач не довела, що
відповідачем було завдано моральну
шкоду в будь-якому розмірі і в позові
про стягнення моральної шкоди слід
відмовити.

Згідно ст.88 ч. 3 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Враховуючи, що позивача звільнено від
сплати судового збору то судовий збір
слід стягнути з відповідача.

З наведеного свідчить, що позовні
вимоги є підставними та підлягають до
задоволення в частково.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 212- 215 ЦПК
України, ст.ст. 236, 237-1 КЗпП України, суд, -

в и р і ш и в :

Цивільний позов ОСОБА_1 до Львівської
державної дитячої музичної школи № 6,
третя особа: Управління пенсійного
фонду України у Залізничному районі м.
Львова про стягнення середнього
заробітку за час затримки виконання
рішення - задовололити частково.

Стягнути з Львівської державної
дитячої музичної школи № 6 в користь
ОСОБА_1 суму середнього заробітку за
час затримки виконання рішення суду у
розмірі 4785 (чотири тисячі сімсот
вісімдесят п'ять) грн. 38 коп.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з Львівської державної
дитячої музичної школи № 6 в користь
держави 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні в судовому засіданні в
10-денний строк з дня отримання копії
цього рішенням.

Суддя
(підпис)

З оригіналом згідно

Суддя
Галайко Н.М.