У х в а л а

іменем україни

3 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства акціонерний
банк «Укргазбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, звернення
стягнення на предмет іпотеки; за
зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до публічного акціонерного
товариства акціонерний банк
«Укргазбанк», третя особа, що заявляє
самостійній вимоги щодо предмета спору
- ОСОБА_7, про визнання кредитного
договору, договору іпотеки, договору
поруки недійсними, скасування заборони
відчуження нерухомого майна, за
касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 4 грудня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
19 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року публічне акціонерне
товариство акціонерний банк
«Укргазбанк» звернулося до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
23 квітня 2008 року між ним та ОСОБА_4
укладено кредитний договір на суму 99 000
доларів США зі сплатою 14% річних
строком до 23 квітня 2018 року. 29 травня 2008
року додатковою угодою № 1 до
кредитного договору суму кредиту було
збільшено до 234 000 доларів США. На
забезпечення виконання умов
кредитного договору у той же день між
банком та ОСОБА_6 укладено договори
іпотеки: нежитлового приміщення
магазину АДРЕСА_1 та нежитлового
приміщення виставочного салону
«ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_2. 29
травня 2008 року між банком,
позичальником та ОСОБА_5 укладено
договір поруки. Посилаючись на
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань, позивач просив суд
стягнути солідарно з відповідачів
заборгованість за кредитним договором
та в рахунок погашення заборгованості
звернути стягнення на предмети
іпотеки.

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 пред'явили
зустрічний позов, посилаючись на те, що
при укладанні кредитного договору
банком не було роз'яснено наслідки та
процедура дострокового повернення
суми кредиту, не передбачені істотні
умови договору та банк на мав права
видавати кредит в іноземній валюті.

ОСОБА_7 звернулася з позовом про
визнання недійсними договорів кредиту,
іпотеки та поруки, посилаючись на те, що
додатковою угодою № 1 до кредитного
договору передбачено збільшення суми
кредиту, проте в порушення вимог закону
вона свою згоду на таке збільшення як
співвласник предмета іпотеки, не
надавала.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 4 грудня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
19 березня 2014 року, позов ПАТ АТ
«Укргазбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь ПАТ АТ «Укргазбанк»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 2 937 040 грн 29 коп., що складається з:
залишку за кредитом - 623 467
грн 75 коп., простроченої заборгованості
за кредитом - 623 467 грн 75
коп., поточної заборгованості за
процентами - 16 930 грн 27
коп., простроченої заборгованості за
процентами - 532 546 грн 35
коп., пені за несвоєчасну сплату
кредиту - 350 144 грн 15 коп.,
пені за несвоєчасну сплату процентів -
224 427 грн 88 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ АТ
«Укргазбанк» штраф у розмірі 86 650 грн.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 23
квітня 2008 року звернуто стягнення на
предмет іпотеки, а саме: нежилі
приміщення виставочного салону
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходяться по
АДРЕСА_3, які належать ОСОБА_6 на
підставі свідоцтва про право
власності, шляхом проведення прилюдних
торгів з початковою ціною продажу ,
визначеною суб'єктом оціночної
діяльності згідно чинного
законодавства; нежилі приміщення
магазину АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_6
на підставі свідоцтва про право
власності, шляхом проведення прилюдних
торгів з початковою ціною продажу,
визначеною суб'єктом оціночної
діяльності згідно чинного
законодавства.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, позову ОСОБА_7
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить
скасувати зазначені судові рішення та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.
335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Задовольняючи позов ПАТ АТ
«Укргазбанк», суд першої інстанції, з
яким погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази та давши їм належну
оцінку, дійшов обґрунтованого
висновку, що позичальник належним
чином зобов'язання за кредитним
договором не виконує, внаслідок чого
виникла заборгованість, яка підлягає
стягненню на користь кредитора шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що судами правильно
встановлено та належно перевірено
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, судові
рішення ухвалено із додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для їх зміни чи
скасування немає.

Наведені в касаційній
скарзі доводи висновків апеляційного
суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 4 грудня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
19 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

В.П. Гончар

В.О. Савченко