Номер провадження: 22-ц/785/6532/14
Головуючий у першій інстанції Матяш
Доповідач Оверіна О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого Оверіної О.В.

Суддів Мартинової К.П. , Кравця Ю.І.

при секретарі Железнова В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 діючої в
інтересах ОСОБА_3 , за апеляційною
скаргою представника Малого
підприємства "САЛЬВЕ" на рішення суду
Білгород-Дністровський міськрайонного
суду Одеської області від 06.05.2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні майном, -

В С Т
А Н О В И Л А

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулися до суду з
позовом до відповідачів та просять суд:

-визнати за ОСОБА_3 право користування
та володіння коридором загального
користування № 9, в будівлі літ. «А», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

визнати за ОСОБА_5 право користування
та володіння коридором загального
користування № 9, в будівлі літ. «А», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов'язати ОСОБА_4 надати доступ та не
чинити перешкод у доступі до коридору
загального користування № 9, в будівлі
літ. «А», що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та передати ключі від
парадного входу до будівлі літ. «А»
ОСОБА_3;

- зобов'язати ОСОБА_4 надати доступ та не
чинити перешкод у доступі до коридору
загального користування № 9, в будівлі
літ. «А», що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, та передати ключі від
парадного входу до будівлі літ. «А»
ОСОБА_5;

- зобов'язати Мале підприємство
«Сальве» надати доступ та не чинити
перешкод у доступі до коридору
загального користування № 9 в будівлі
літ. «А», що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та передати ключі від
парадного входу до будівлі літ «А»
ОСОБА_3;

- зобов'язати Мале підприємство
«Сальве» надати доступ та не чинити
перешкод у оступі до коридору
загального користування № 9 в будівлі
літ. «А», що знаходиться за дресою:
АДРЕСА_1 та передати ключі від
парадного входу до будівлі літ «А»
ОСОБА_5;

визнати дії ОСОБА_6 щодо здійснення
продажу меблів у коридорі загального
користування № 9 в будівлі літ. «А», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
неправомірними;

- заборонити ОСОБА_6 здійснювати продаж
меблів у коридорі загального
користування № 9 в будівлі літ. «А», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати дії Малого підприємства
«Сальве» щодо недопуску ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 у коридор загального
користування № 9 в у будівлю літ «А», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
неправомірними;

- визнати дії ОСОБА_4 щодо недопуску
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у коридор загального
користування № 9 в будівлі літ. «А», що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
неправомірними;

- стягнути в солідарному порядку з
Малого підприємства «Сальве», ОСОБА_4
та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 збитки у
вигляді упущеної вигоди у розмірі 36 000
(тридцять шість тисяч) гривень;

- зобов'язати МП «Сальве» усунути
перешкоди в користуванні коридором
загального користування № 19 шляхом
надання доступу до зазначеного
коридору та приведення його у
відповідність до плану 1-го поверху
приміщення літ. «А» в будівлі,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та
влаштування дверей до сходової клітки
№ 16 з метою забезпечення можливості
вільного проходу з приміщень № № 39, 40
по коридору № 19 до проходу до сходової
клітки № 16; судові витрати покласти на
відповідачів.

При цьому, позивачі обґрунтовують свої
вимоги тим, що коридор загального
користування № 9, що знаходиться в
будівлі літ «А» за адресою: АДРЕСА_1,
перебуває у володінні та користуванні
співвласників - ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4
та МП «Сальве».

Однак, співвласниками приміщення № 9,
МП «Сальве» в особі директора Папко
Ю.Г., та його донькою ОСОБА_4, з метою
заволодіння приміщенням загального
користування № 9, за для здійснення
господарської діяльності (торгівлі
меблями) у вказаному приміщенні, було
перекрито доступ до єдиного приміщення
через яке можливо потрапити до будівлі
по АДРЕСА_1. Вказаними неправомірними
діями вони перешкоджають іншим
співвласникам, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у
користуванні належними їм на праві
власності приміщеннями, а також
коридором загального користування № 9,
що зумовило звернення до суду з позовом
про усунення перешкод у користуванні
коридором загального користування,
зокрема, шляхом надання вільного
доступу до приміщення.

Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що 16 квітня
2013 року між ним та ФОП ОСОБА_8 було
укладено договір оренди нежилого
приміщення № 16/04 з орендною платою у
розмірі 6000 гривень на місяць та строком
на шість місяців, а саме з 16.04.2013 року до
16.10.2013 року. Однак, через протиправні
дії відповідачів ОСОБА_3 не зміг
передати приміщення, як то було
передбачено умовами договору, в
результаті чого договір був розірваний
в односторонньому порядку. Таким чином,
ОСОБА_3 не було отримано прибуток, а
саме орендну плату, передбачену
договором оренди, у розмірі 36 000
(тридцять шість тисяч) гривень, на
підставі наведеного він просить
стягнуту з відповідачів.

МП «Сальве» також звернулось до суду з
позовними вимогами до ОСОБА_3 та ОСОБА_5
та просять суд:

- визнати за МП «Сальве» право
користування та володіння коридором
загального користування № 9 загальною
площею 41,8 кв.м., приміщення №3 загальною
площею 15,4 кв.м., приміщення №4 загальною
площею 7,5 кв.м., приміщення № 16,
загальною площею 15,4 кв.м., приміщенням
№ 21 загальною площею 15,4 кв.м.,
приміщенням № 36 загальною площею 15,4
кв.м., приміщення № 41 загальною площею
10,4 кв.м., які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1;

- зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди
МП «Сальве» у користуванні шляхом
надання доступу до коридору загального
користування №9 загальною площею 41,8
кв.м., приміщенням №3 загальною площею
15,4 кв.м., приміщенням № 16 загальною
площею 15,4 кв.м., приміщенням № 21
загальною площею 15,4 кв.м., приміщенням
№ 36 загальною длощею 15,4 кв.м.,
приміщенням № 41 загальною площею 10,4
кв.м. та передати МП «Сальве» ключі від
входу у приміщення №3 та № 16 но АДРЕСА_2;

- зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди
МП «Сальве» у користуванні
приміщенням, шляхом надання доступу до
приміщення № 4 загальною площею 7,5 кв.м.
та приміщенням №3 загальною площею 15,4
кв.м. та передати МП «Сальве» ключі від
входу у приміщення №3 ;

- визнати дії ОСОБА_3 та ОСОБА_5
неправомірними; стягнути з ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 солідарно на користь МП
«Сальве» витрати по сплаті судового
збору та витрати на правову допомогу.

В обґрунтуванні своїх вимог МП
«Сальве» посилається на те, що ОСОБА_3
не належить право користування
коридором № 9, оскільки це не вказано в
його правовстановлюючих документах.
Крім того, МП «Сальве» зазначає, що
ОСОБА_3 в 2007 року придбав приміщення на
першому поверсі, а нещодавно, без згоди
інших співвласників та всупереч їх
інтересам, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 почали
самостійно користуватися вказаними
приміщеннями загального користування,
ОСОБА_3 перекрив до них доступ.

Рішенням Білгород-Дністровського
районного суду Одеської області від
06.05.2014 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_5 - відмовлено.

У задоволенні позовних вимог МП
«Сальве» - відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 діючої в
інтересах ОСОБА_3 , просить рішення суду
скасувати частково, постановити нове
рішення ,яким задовольнити їх позов в
повному обсязі, вважаючи , що судом
порушені вимоги матеріального та
процесуального права, також просить
рішення в іншої частині залишити без
змін.

В апеляційною скаргою представник
Малого підприємства "САЛЬВЕ" просить
рішення суду , в частині відмови у
позові МП «Сальве» - скасувати,
постановити нове рішення,яким
задовольнити їх вимоги, у частині
відмови вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_5 -
залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача,
перевіривши доводи скарги, судова
колегія вважає, що скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ст..303 ЦПК України
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції.

Відповідно ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає , що суд першої інстанції
ухвалив рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу суд повно та
всебічно з'ясував всі обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
обґрунтовано керувався нормами ЦПК
України.

Судом встановлено і це підтверджується
матеріалами справи встановлено, що
співвласниками двоповерхової будівлі
літ. «А», розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 (32/100 частин на
підставі договору купівлі-продажу BEI №
836783 від 20.12.2006 року, реєстровий № 6262, 8/100
частин на підставі договору
купівлі-продажу ВКА № 019919 від 11.10.2007
року, реєстровий № 4141, 19/100 частин на
підставі Свідоцтва про право на
спадщину ААР № 267341 від 26.02.1999 року,
реєстровий № 3-683), ОСОБА_5 8/100 частин на
підставі договору купівлі-продажу ВКС
№ 651067 від 04.03.2008 року, реєстровий № 971,
9/100 частин на підставі договору
купівлі-продажу ВКС № 651066 від 04.03.2008
року, реєстровий № 966), МП «Сальве» (18/100
частин на підставі договору
купівлі-продажу серії ВАС №695008, ВАС
№695009 від 19.12.2002 року, реєстровий №
4881),ОСОБА_4 (4/100 частин на підставі
договору дарування частини будівлі ВКЕ
№572882 від 25.09.2008 року, реєстровий № 2958).

Довідкою КП «Білгород-Дністровське
БТІ» № 532 від 28.02.2012 року, рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 28.04.2011 року № 2-398/11 та рішенням
апеляційного суду Одеської області від
24.01.2012 року підтверджується той факт, що
коридор № 9 зазначеної будівлі по
АДРЕСА_1 перебуває у спільному
користуванні всіх співвласників.

Таким чином, спростовуються твердження
МП «Сальве» та ОСОБА_4 стосовно того, що
ОСОБА_3 не має право користуватися
коридором № 9, всі співвасники мають
право користування спірним
приміщенням.

Ці обставини підтвердженні юридичними
документами та наданими доказами.

В судовому засіданні встановлено , що
всі співвласники будинку у тому числі
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мають вільний доступ к
власним приміщенням та приміщенням
загального користування,які є
предметом спору.

Відповідно до роз'яснень п. 11 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №14 від
18.12.2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі», оскільки правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, то суд повинен встановити,
чи були порушені, невизнані або
оспорені права, свободи чи інтереси цих
осіб, а якщо були, то вказати, чи є
залучений у справі відповідач
відповідальним за це.

Тому, суд обгрунтовано прийшов до
висновку , що здійснення
господарської діяльності, порушують
майнові права ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а тому
не можуть бути задоволені вимоги щодо
зобов'язання відповідачів надати
доступ та усунути перешкоди у
користуванні коридором № 9. До таких
саме висновків суд приходить при
розгляді вимоги МП «Сальве» про
зобов'язання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 усунути
перешкоди у користуванні шляхом
надання доступу до коридору загального
користування №9, приміщення №3, 16, 21, 36,
41.

Відповідно до ст. 320 ЦК України власник
має право використовувати своє майно
для здійснення підприємницької
діяльності, крім випадків,
встановлених законом. Законом можуть
бути встановлені умови використання
власником свого майна для здійснення
підприємницької діяльності.

Згідно зі ст. 22 Цивільного Кодексу
України особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування. До
складу шкоди також включаються доходи,
які особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушене (упущена вигода).

Упущеною вигодою є ті витрати, яких
зазнала особа внаслідок порушення
цивільного права та інтересу, тобто ті
доходи, які особа, яка зазнала
посягання, могла б отримати у разі
відсутності порушення цивільного
права чи протиправного посягання. При
цьому при обчисленні розміру упущеної
вигоди першочергове значення має
визначення достовірності (реальності)
тих доходів, які потерпіла особа
передбачала отримати за звичайних умов
цивільного обороту.

Суд також обгрунтовано прийшов до
висновку, що підстав для задоволення
цих вимог немає у зв`язку з відсутністю
достовірних доказів.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову суд також обгрунтовано прийшов
до висновку , що відповідачі не надали
достовірних висновків того ,що їм
перешкоджають в користуванні вказаних
приміщень - сходів, так-як судом
встановлено,що є вільний доступ до цих
приміщень як власників та
відвідувачів.

Також не надано протиправних дій
позивачів та відповідачів.

Постанавляючи рішення суд обгрутовано
та мотивовано прийшов до висновку , що
позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_5 та МП
"Сальве" не знайшли свого доведення в
судових засіданнях, є такими що
грунтуються на власних допущеннях та
наголошеннях, а судове рішення не може
грунтуватися на припущеннях та
наголошеннях сторін.

Постановляючи рішення суд
обґрунтовано керувався нормами
матеріального та процесуального права,
належним чином перевірив права і
обов'язки сторін.

Рішення відповідає вимогам ст.ст.. 214 ,215
ЦПК України і підстав для його
скасування немає.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи та
висновками суду.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в скарзі, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
обгрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60. ч. З ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303. 307 ч.І п.1, 308. 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А
Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 діючої в
інтересах ОСОБА_3 -відхилити.

Апеляційну скаргу представника
Малого підприємства "САЛЬВЕ" -
відхилити.

Рішення Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області
06.05.2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення , однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
О.В. Оверіна

Судді
Ю.І.
Кравець

К.П.
Мартинова