Справа № 490/7118/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

25 листопада 2014 року

м.
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого
–

судді Подзігун Г.В.

при секретарі
–

Голубашенко Т.О.

за участю представника заявника -
ОСОБА_1

представника боржника -
ОСОБА_2

представника суб'єкта оскарження -
ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність
державного виконавця Миколаївського
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського районного управління
юстиції ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А
Л И В:

В задоволенні скарги - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір в розмірі 121,80 грн.

Ухвала може бути оскаржена через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня її проголошення.

СУДДЯ
Г.В. ПОДЗІГУН

Справа №490/7118/14-ц

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2014 року

м.
Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого
–

судді Подзігун Г.В.

при секретарі
–

Голубашенко Т.О.

за участю представника заявника -
ОСОБА_1

представника боржника -
ОСОБА_2

представника суб'єкта оскарження -
ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність
державного виконавця Миколаївського
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського районного управління
юстиції ОСОБА_3, -

В С Т А Н О
В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на
бездіяльність державного виконавця
Миколаївського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
районного управління юстиції ОСОБА_5, в
якій просив визнати неправомірною
бездіяльність державного виконавця в
частині ухилення від розгляду по суті
заяви ОСОБА_4 від 07.05.2014 року; ухилення
від залучення до вчинення виконавчих
дій працівників органів внутрішніх
справ; ухилення від залучення до
вчинення виконавчих дій суб'єктів
господарювання, у тому числі на платній
основі, за рахунок авансного внеску
стягувача-спеціалістів для демонтажу
в'їздних воріт на територію комплексу
будівель по вул.Очаківська, 1-А;
ухилення від звернення до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про встановлення чи зміну порядку і
способу виконання.

Також просив зобов'язати державного
виконавця ВДВС МРУЮ ОСОБА_6 вчинити
певні дії спрямовані на реальне
виконання рішення суду, а саме:
розглянути по суті заяву ОСОБА_4 від
07.05.2014 року та надати мотивовану
відповідь на неї; залучити до вчинення
виконавчих дій працівників органів
внутрішніх справ; залучити до вчинення
виконавчих дій суб'єктів
господарювання, у тому числі на платній
основі, за рахунок авансового внеску
стягувача-спеціалістів для демонтажу
в'їздних воріт на територію комплексу
будівель по вул.Очаківська, 1-А; в
примусовому порядку усунути перешкоди
які чинить ТОВ "ВДМ-Холдинг" ОСОБА_4 в
проїзді до будівель, що належать йому
на праві власності на підставі
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу від 29.11.2005 року та
розташовані по вул.Очаківська, 1-А в
м.Миколаєві; в разі необхідності,
направити звернення до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання.

Представник заявника в судовому
засіданні вимоги заяви підтримав та
просив про їх задоволення, посилаючись
на обставини, що викладені в заяві.

Представник суб’єкта оскаржування
вимоги заяви не визнала, просила суд в
задоволені скарги відмовити.

Представник боржника в судовому
засіданні вимоги заяви не визнав,
просив суд відмовити в її задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін
виконавчого провадження, вивчивши
доводи скарги, дослідивши матеріали
скарги, судом встановлено наступне.

29.08.2013 року Центральним районним судом
м.Миколаєва винесено рішення, яким
відмовлено в задоволенні позову
ОСОБА_4 до ТОВ "ВДМ-Холдинг" про усунення
перешкод в праві користування
власністю, покладення зобов'язань.

Рішенням Апеляційного суду
Миколаївської області від 22.10.2013 року
вищевказане рішення суду м.Миколаєва
було скасовано та ухвалено нове, яким
позов ОСОБА_4 задоволено частково, та
вирішено зобов'язати ТОВ "ВДМ-Холдинг"
не перешкоджати ОСОБА_4 проїзд до
будівель, що належать йому на праві
власності на підставі нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
від 29.07.2005 року та розташовані в
м.Миколаєві по вул.Очаківській, 1-А.

21.11.2013 року представник ОСОБА_4 ОСОБА_7
отримав виконавчий лист №1423/13771/2012
виданий судом на виконання
вищевказаного рішення.

22.01.2014 року постановою старшого
державного виконавця ВДВС МРУЮ ОСОБА_3
було відкрито виконавче провадження на
примусове виконання вищевказаного
виконавчого листа.

02.06.2014 року заявник звернувся до
Центрального районного суду
м.Миколаєва із данною скаргою, однак з
її доводами погодитися неможливо
виходячи з наступного.

Так відповідно до ст.124 Конституції
України та ст.14 ЦПК України судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Згідно із ч.2 ст.2 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці, визначені Законом України
«Про державну виконавчу службу».

Державний виконавець, відповідно до
вимог ч.І. ст.6 Закону України «Про
виконавче провадження» зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб; вживати передбачених
цим Законом заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії (ч.І ст.11 цього Закону).

За правилами ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Така ж можливість оскарження дій чи
бездіяльності державного виконавця
передбачена Законом України «Про
виконавче провадження», зокрема, у ст.82
вказаного Закону України «Про
виконавче провадження» зазначено, що
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо ьиконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження №41593470, дослідженого в ході
розгляду скарги, після подачі ОСОБА_4
07.05.2014 року до ВДВС МРУЮ заяви про
поновлення виконавчого провадження
№.05.2014 року постановою
державного виконавця ВДВС МРУЮ
виконавче провадження №41593470 було
поновлено. Тому вимоги скарги щодо
визнання неправомірною бездіяльності
державного виконавця в частині
ухилення від розгляду по суті заяви
ОСОБА_4 від 07.05.2014 року не можуть бути
задоволені, оскільки як зазначено вище,
ця заява була розглянута, наслідком
чого було поновлення виконавчого
провадження.

Як вбачається з матеріалів справи ВДВС
МРУЮ 24.03.2014 року звернувся до суду з
заявою про роз'яснення рішення суду
про зобов'язання ТОВ "ВДМ-Холдинг" не
перешкоджати ОСОБА_4 проїзд до
будівель, що належать йому на праві
власності на підставі нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
від 29.07.2005 року та розташовані в
м.Миколаєві по вул.Очаківській, 1-А та
ухвалою Апеляційного суду
Миколаївської області від 29.04.2014 року в
задоволенні вищевказаної заяви було
відмовлено. За такого вимоги скарги про
визнання неправомірною бездіяльності
державного виконавця в частині
ухилення від звернення до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, є безпідставними.

Також в ході виконавчого провадження
до Центрального РВ ММУ УМВС України
державним виконавцем направлено
подання про притягнення боржника до
кримінальної відповідальності.

Вимоги щодо визнання неправомірною
бездіяльності державного виконавця в
частині ухилення від залучення до
вчинення виконавчих дій працівників
органів внутрішніх справ; ухилення від
залучення до вчинення виконавчих дій
суб'єктів господарювання, у тому числі
на платній основі також є
безпідставними, оскільки Закон
України "Про виконавче провадження",
ст.376 ЦПК України, Наказом №607/56/5 від
25.06.2002 року "Про затвердження
Інструкції про порядок взаємодії
органів внутрішніх справ України та
органів державної виконавчої служби"
при примусовому виконанні рішень судів
та інших органів (посадових осіб),
визначені чіткі підстави для залучення
вищезазначених органів. В данному
випадку відсутні підстави для їх
залучення.

Відповідно до ст.11 Закону державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом, та державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до Закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересівфізичних і
юридичних осіб, та не повинен займатись
самоуправством та порушенням Закону як
того вимагає позивач.

Таким чином, при примусовому виконанні
вищзевказаного виконавчого документу
державний виконавець вживав заходи
примусового виконання рішення суду
своєчасно, повно та неупереджено, як
спосіб встановлений виконавчим
документом відповідно до Закону
України "Про виконавче провадження".

Постановою державного виконавця ВДВС
МРУЮ від 19.06.2014 року виконавче
провадження №41593470 з примусового
виконання виконавчого листа №1423/13771/2012
року виданого 17.01.2014 року Центральним
районним судом м.Миколаєва про
зобов'язання ТОВ "ВДМ-Холдинг" не
перешкоджати ОСОБА_4 проїзд до
будівель, що належать йому на праві
власності на підставі нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
від 29.07.2005 року та розташовані в
м.Миколаєві по вул.Очаківській, 1-А було
закінчено, оскільки виконати
вищевказаний виконавчий документ без
участі боржника не можливо на підставі
ч.3 ст.75 ЗУ "Про виконавче провадження".
При цьому в даній скарзі вимоги
державного виконавця в цій частині не
оскаржуються.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку що в задоволенні скарги слід
відмовити за безпідставністю її вимог.

Відповідно до ст.388 ЦПК України, судові
витрати, пов'язані з розглядом скарги,
покладаються судом на заявника, якщо
було постановлено рішення про відмову
в задоволенні його скарги, або на
відділ державної виконавчої служби,
якщо було постановлено ухвалу про
задоволення скарги заявника.

У відповідності ст.88 ЦПК України з
ОСОБА_4 на користь держави слід
стягнути судовий збір в розмірі 121,80
грн.

Керуючись ст.ст. 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И
В:

В задоволенні скарги - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір в розмірі 121,80 грн

Ухвала може бути оскаржена через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня її проголошення.

СУДДЯ
Г.В.
ПОДЗІГУН