Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/4166/14
Головуючий у 1 інстанції: Рибкін О.А.
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Димитровського міського суду
Донецької області від 23 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про поділ майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ
майна.

У позові зазначалось, що сторони по
справі перебували у шлюбі з 25 жовтня 2000
року, який було розірвано 17 грудня 2013
року. Під час шлюбу у 2011 році ними була
придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1.
Квартира була оформлена на
відповідача. Угоди про добровільний
поділ майна не досягнуто.

Посилаючись на вказані обставини,
позивачка просила суд розділити майно,
що є спільною сумісною власністю
подружжя між нею та відповідачем
наступним чином: визнати за нею право
власності на 1/2 частину двокімнатної
квартири, що розташована за адресою
АДРЕСА_1; визнати за відповідачем право
власності на 1/2 частину двокімнатної
квартири, що розташована за адресою
АДРЕСА_1.

Рішенням Димитровського міського суду
Донецької області від 23 липня 2014 року
позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна
задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

В судове засідання апеляційного
суду належно повідомлені сторони про
час і місце розгляду справи не
з'явилися. Тому у відповідності до ч.2
ст. 305 ЦПК України суд розглянув справу
за їх відсутності.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі з 25 жовтня 2000 року
по 17 грудня 2013 року. У сторін є
неповнолітня дочка ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час шлюбу сторонами була
придбана двокімнатна квартира АДРЕСА_1.

В судовому засіданні суду першої
інстанції представник відповідача
заперечував проти позову, зазначаючи,
що у відповідача відсутні будь-які
документи на спірну квартиру та не
відомо на кого вона оформлена, оскільки
купівлею квартири займалася мати
відповідача за довіреністю та
відповідач брав у неї в борг кошти на
купівлю цієї квартири, тому вона
звернулася до суду з позовом про
стягнення з відповідача зазначених
коштів.

Згідно з довідкою КП «Бюро
технічної інвентаризації»
Димитровської міської ради від 05.05.2014
року по реєстраційним даним БТІ до
01.01.2013 року квартира АДРЕСА_1 належить
на праві власності ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченому
приватним нотаріусом Димитровського
міського нотаріального округу
Донецької області ОСОБА_6 16.08.2011 року за
реєстровим №2773 (а.с.37).

В рішенні суду зазначено, що
відповідно до інформаційних довідок з
Державного реєстру речових доказів на
нерухоме майно та з Реєстру прав
власності на нерухоме майно від 17.06.2014
року відсутні відомості щодо об'єкта
нерухомого майна, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Проте, за інформацією з Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна зазначена дата про
прийняття рішення про державну
реєстрацію та дата внесення запису
31.08.2011року про реєстрацію права
власності на спірну квартиру за ОСОБА_3
на підставі вищезазначеного договору
купівлі-продажу (а.с. 49).

Суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив обставини справи,
пояснення і заперечення сторін,
належно оцінив надані сторонами докази
та дійшов до правильного висновку про
задоволення позову ОСОБА_4

Ухвалюючи рішення суд першої
інстанції правильно застосував норми
матеріального права, зокрема ст.ст. 60, 69,
70 СК України, за якими майно, набуте
подружжям під час шлюбу є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
подружжя має право на поділ майна і їх
частки є рівними.

Рішення суду відповідає
роз'ясненням п. 25 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року № 11 "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" де сказано,
що, у разі коли неподільні речі не
можуть бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Доводи апеляційної скарги не є
підставою для задоволення апеляційної
скарги, оскільки полягають лише в
переоцінці доказів, які належним чином
перевірені і оцінені судом першої
інстанції і не доводять порушення
судом першої інстанції норм
процесуального і матеріального права.
В інформаційній довідці з Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна зазначено, що право
власності відповідача на спірну
квартиру зареєстровано 31.08.2011 року, у
Державному реєстру іпотек та у Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна відомості відсутні.
Рішенням Димитровського міського суду
Донецької області від 04.07.2014 року
визнано недійсним договір позики,
укладений між відповідачем та його
матір'ю ОСОБА_7 Інших доказів, які
спростовують рішення суду,
відповідачем не надано.

З огляду на зазначене, рішення
суду відповідає матеріалам справи та
закону. Підстав для скасування рішення
суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Димитровського міського
суду Донецької області від 23 липня 2014
року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: