ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 липня 2014 року
Справа № 174/419/14-ц

п/с № 2/174/270/2014

Вільногірський міський суд
Дніпропетровської області

в складі: головуючого
судді Шаповала Г.І.

при секретарі
Пелипас Н.І.

з участю: позивача
ОСОБА_1

третьої особи
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Вільногірську, Дніпропетровської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням та усунення
перешкод в здійсненні права власності
на житло, треті особи у справі: ОСОБА_2;
комунальне підприємство «Жилсервіс»
Вільногірської міської ради,
Дніпропетровської області,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду
06.05.2014 р., позивачка, зазначила, що
Відповідач по справі - ОСОБА_3 є її
онуком, якого вона та інший співвласник
квартири - її чоловік ОСОБА_2, третя
особа у справі, погодились
зареєструвати в належній їм квартирі
для працевлаштування онука в м.
Вільногірську, що і було ними зроблено
на прохання відповідача, який
зареєструвався в зазначеній вище
квартирі по зазначеній вище адресі з
03.02.2009 року. Однак, відповідач з моменту
своєї реєстрації в квартирі ніколи не
проживав, оскільки мешкав разом із
своєю дружиною в м. Дніпропетровську,
за адресою, яка їй невідома.

Квартира належить їй та її чоловікові
ОСОБА_2 на праві спільної сумісної
власності на підставі свідоцтва про
право власності на житло, яке було
видано 31 березня 1997 року, згідно з
розпорядженням органу приватизації
Вільногірської міської ради
Дніпропетровської області від 05
березня 1997 року за № 123 та
зареєстровано МП «Конкурент» м.
Верхньодніпровська за реєстровим № 2236.

На цей час в належній їй квартирі
відповідач не проживає більше одного
року, належних йому речей в квартирі
немає, в інший спосіб інтересу до
квартири відповідач не проявляв та
мети проживати в квартирі не мав та не
має на сьогоднішній день. Будь-яких
угод, щодо користування відповідачем
належною їй квартирою, між нею, її
чоловіком та відповідачем не
укладалось. Оскільки квартира належить
їй та її чоловікові, а відповідач в ній
не проживає вже більше одного року,
вона вважає, що він втратив право
користування зазначеною вище
квартирою. На цей час, реєстрація
відповідача в її житлі, порушує її
права та інтереси, знятися з реєстрації
добровільно з квартири відповідач не
бажає з невідомих їй причин, що й змушує
її звертатися з цим позовом до суду.

На підставі зазначеного вище, та
відповідно до вимог ст. 321, 325, 328, 346, 355, 368,
386,382,391 ЦК України, позивачка прохає,
усунути перешкоди в здійсненні нею
свого спільного сумісного з ОСОБА_2
права власності на зазначену вище
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, та визнати відповідача таким,
що втратив своє право користування
житлом, зазначеним вище; всі судові
витрати у справі покласти на неї.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги та їх обгрунтування, що
викладені в позовній заяві, підтримала
в повному обсязі, додатково пояснила,
що ніяких речей, які належали б
відповідачу, в спірній квартирі немає,
в квартирі він не проживав, але
декілька разів приїжджа до них,
останній раз вони з чоловіком дали йому
200 грн. і він знову зник, де перебуває
відповідач в цей час їй невідомо, може
перебувати в Криму, але адреса
невідома. Ніякої участі в утриманні
квартири відповідач не приймав.

Третя особа на боці позивача, ОСОБА_2,
позовні вимоги, а також пояснення
позивачки, підтримав в повному обсязі.

Третя особа, КП «Жилсервіс» в судове
засідання свого представника не
направила, про причини неявки його суд
не повідомила, проте сама була
повідомлена про час та дату судового
засідання належним чином.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причину неявки не повідомив,
заяви про розгляд справи за його
відсутності та заперечень проти позову
не надав, але сам був повідомлений про
місце і час судового засідання
належним чином, відповідно до вимог ч.5
ст. 74 ЦПК України. З врахуванням того, що
позивач не заперечувала проти
винесення заочного рішення у справі,
суд, на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України,
на місці ухвалив - розгляд справи
проводити заочно, за відсутності
відповідача, який не з'явився в судове
засідання без поважних причин.

Із показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
які знають позивачку та її чоловіка та
перебувають з ними в добросусідських
відносинах, витікає, що вони часто
бували в гостях у позивачки і їм відомо,
що відповідач дійсно в квартирі
позивачки ніколи не проживав, але був
зареєстрованим за місцем проживання,
що свідкам відомо зі слів позивачки та
її чоловіка.

Згідно квитанції від 05.05.2014 р.,
позивачка ОСОБА_1, сплатила судовий
збір - 243.60 грн. (а.с.2)

Згідно копії паспорту громадянина
України, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться
зареєстрованим за місцем проживання в
АДРЕСА_1 з 03.02.2009 р. (а.с.5).

Згідно Акту № 752 від 23.04.2014 р.,
складеного депутатом Вільногірської
міської ради Федотовою Т.В. з участю
двох свідків, проведено обстеження
родини ОСОБА_1 та встановлено, що в
квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_3 не проживав і
не проживає, в даний момент
місцезнаходження його невідоме. (а.с.6)

Згідно копії свідоцтва про право
власності на житло від 31.03.1997 р.,
квартира АДРЕСА_1, належить на праві
приватної спільної сумісної власності
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, право власності
зареєстроване МП «Конкурент» по
технічній інвентаризації в реєстровій
книзі за номером 2236. (а.с.7)

Згідно копії домової книги, в квартирі
АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими за
місцем проживання три особи: ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3. (а.с.8-11)

Суд вважає, що між сторонами мають
місце правовідносини, які виникають із
факту порушення права приватної
власності на квартиру, з факту не
користування колишнім членом сім'ї
житлом, яке являється приватною
власністю, без поважних причин
протягом більше чотирьох років, та з
факту порушення фізичною особою
установленого законом порядку
реєстрації місця проживання.

Відповідно до цих правовідносин, та
внаслідок дослідження в судовому
засіданні всіх представлених доказів і
оцінки їх в сукупності та
взаємозв'язку, керуючись законом, суд
дійшов висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню в повному обсязі,
з наступних підстав.

Відповідач, будучи зареєстрованим в
спірному житлі за місцем проживання, не
проживає в спірному житлі без поважних
причин, більше чотирьох років, з 2009 року
по цей час, тому він втратив право
користування спірним житлом,
відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК
України. При цьому будь-яких інших
підстав, які надавали б право
відповідачу користуватися спірним
житлом, не встановлено, будь-яких
заперечень на позов відповідач не
надав. Факт же його реєстрації в
спірній квартирі перешкоджає позивачу
в реалізації її права приватної
власності на квартиру і тягне за собою
безпідставні матеріальні витрати в
виді надлишкової оплати комунальних
послуг, які нараховуються з
врахуванням реєстрації місця
проживання відповідача.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод в
здійсненні права користування та
розпорядження майном.

Згідно ст.158 ЖК України, користування
житловими приміщеннями в квартирах,
які належать громадянам на праві
приватної власності, можливе згідно з
договором найму житлового приміщення,
який укладається в письмовій формі.

Згідно ч.2 ст. 404 ЦК України, член сім'ї
власника житла втрачає право
користування цим житлом у разі
відсутності без поважних причин понад
один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.

Згідно ст. 224 ЦПК України, 1. У разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки, або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Таким чином, суд доходить висновку, що
позовні вимоги законні і обґрунтовані,
тому позов підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до заяви позивачки, судові
витрати у справі, в виді судового збору
- 243.60 грн., слід покласти на неї.

На підставі ст.ст.3-16, 319, 321, 328, 382, 386, 391, 405,
810-813 ЦК України, ст.ст. 72, 150, 156,158 ЖК
України, ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», керуючись
ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222-233,292, 294 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

В порядку усунення перешкод у
здійсненні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н.,
уродженкою с. Бородаївські Хутори,
Верхньодніпровського району,
Дніпропетровської області, свого права
приватної спільної сумісної власності
на квартиру АДРЕСА_1, визнати ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., уродженця м.
Дніпропетровська, зареєстрованого за
місцем проживання в АДРЕСА_1, таким, що
втратив право користування зазначеною
квартирою, що являється підставою для
зняття його з реєстрації місця
проживання з зазначеної квартири.

Судові витрати у справі, в виді
судового збору - 243.60 грн., покласти на
позивачку, ОСОБА_1, згідно її заяви.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається, протягом десяти днів з дня
його проголошення, через
Вільногірський міський суд,
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя
Шаповал Г.І.