АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
інстанції: Малинников О.Ф.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Дзюбіній Є.В.

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємства "Нива-В.Ш.", відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
третя особа: публічне акціонерне
товариство "Мегабанк", про визнання
прилюдних торгів, протоколу проведення
прилюдних торгів та акту прилюдних
торгів недійсними, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на
рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 28 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що на виконанні відділу примусового
виконання рішень Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України (далі -
ВПВР ДДВС МЮ України) перебувало
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-2089/10,
виданого Шевченківським районним
судом міста Києва про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
іпотечним договором № 16/2007-з від 1
серпня 2007 року, а саме: на АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_1 на праві приватної
власності, для задоволення вимог ВАТ
"Мегабанк", що виникли з кредитного
договору № 16/2007 від 1 серпня 2007 року в
розмірі 1456255 грн. 75 коп.

Відповідно до Акту № 13/11/1-159/2
державного виконавця про реалізацію
предмета іпотеки від 29 травня 2013 року
переможцем прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна стало ПАТ "Мегабанк", яке придбало
квартиру за ціною 3354000 грн.

Позивач вважає, що прилюдні торги були
проведені з порушенням Законів України
"Про виконавче провадження", "Про
іпотеку" та Тимчасового положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року № 68/5, оскільки не була
дотримана процедура підготовки та
проведення прилюдних торгів. Зокрема,
він не отримував копії постанови про
відкриття виконавчого провадження,
вимогу державного виконавця про доступ
до майна, акт опису та арешту належного
йому нерухомого майна був складений з
порушення законодавства, його не
повідомили ані про проведення
незалежної оцінки квартири, ані про
проведення прилюдних торгів.

Посилаючись на викладене, позивач
просив суд визнати недійсним акт
№13/11/1-159/2 державного виконавця про
реалізацію предмета іпотеки від 29
травня 2013 року, який був складений
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Валявським О.А. при примусовому
виконанні виконавчого листа № 2-2089/10,
виданого 14 січня 2011 року
Шевченківським районним судом міста
Києва про звернення стягнення на
предмет іпотеки за іпотечним договором
№ 16/2007-з від 1 серпня 2007 року а саме:
квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1
на праві приватної власності, для
задоволення вимог ВАТ "Мегабанк", що
виникли з кредитного договору № 16/2007
від 1 серпня 2007 року в розмірі 14569255 грн.
75 коп.; визнати недійсним протокол №
13/11/1 проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна
(предмета іпотеки), яке належить ОСОБА_1,
складений та затверджений генеральним
директором ПП "Нива-В.Ш."від 28 травня 2013
року; визнати недійсними прилюдні
торги від 17 травня 2013 року по
реалізації арештованого майна
боржника ОСОБА_1: квартири АДРЕСА_1, які
організувало та проводило ПП "Нива-В.Ш."

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 28 жовтня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_1, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Скаржник зазначає,
що позивач не був повідомлений про
дату, час та місце проведення прилюдних
торгів; протокол проведення прилюдних
торгів складений з порушенням вимог
закону; позивачу не було направлено акт
державного виконавця про проведені
прилюдні торги.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в суді
апеляційної інстанції підтримав
апеляційну скаргу з наведених в ній
підстав.

Представник Державної виконавчої
служби України - Малиш Т.О.,
представники ПАТ "Мегабанк" - Кожокар
В.М., Шамраєв М.Є. заперечували проти
задоволення апеляційної скарги,
вважали, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в суд апеляційної інстанції не
з'явилися, про час і місце розгляду
справи повідомлені належним чином. З
урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК
України їх неявка не перешкоджає
розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого у справі рішення в цій
частині, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Судом установлено, що 1 серпня 2007 року
між ТОВ "Діментон-Центр-Україна" та ВАТ
"Мегабанк" було укладено кредитний
договір № 16/2007, відповідно до умов
якого банк надав позичальнику кредит у
розмірі 3500000 грн. на строк з 1 серпня 2007
року до 30 липня 2010 року з відсотковою
ставкою у розмірі 17,5%.

У забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором 1
серпня 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ
"Мегабанк" було укладено іпотечний
договір № 16/2007-з, предметом якого стала
квартира, що складається з п'яти жилих
кімнат, загальна площа якої становить
274,10 кв.м., житлова площа становить 156,40
кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 5.1. договору іпотеки у
разі невиконання або неналежного
виконання позичальником основного
зобов'язання, а також з інших підстав,
передбачених чинним законодавством,
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки у порядку, передбаченому
чинним законодавством України.

Згідно з п. 6.1. договору іпотеки на
період дії іпотечного договору
свідоцтво про право власності та
технічна документація на предмет
іпотеки не пізніше 90 днів з моменту
укладання договору передаються
іпотекодержателю, про що складається
акт приймання передачі.

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 17 серпня 2010 року
позов ВАТ "Мегабанк" до ОСОБА_1, третя
особа: ТОВ "Діментон-Центр-Україна", про
звернення стягнення на предмет іпотеки
задоволено. Звернуто стягнення на
предмет іпотеки за іпотечним договором
№ 16/2007-з від 1 серпня 2007 року для
задоволення вимог ВАТ "Мегабанк", що
виникли з кредитного договору № 16/2007
від 1 серпня 2007 року в розмірі 14569255 грн.
75 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ
"Мегабанк" штраф, нарахований
відповідно до умов іпотечного договору
в розмірі 526274 грн. 60 коп. та судові
витрати.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва
від 9 грудня 2010 року рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 17 серпня 2010 року скасовано в
частині стягнення штрафу та ухвалено в
цій частині нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог про
стягнення штрафу в розмірі 526274 грн. 60
коп. В іншій частині рішення суду
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 квітня 2012 року
рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 17 серпня 2010 року та
рішення Апеляційного суду міста Києва
від 9 грудня 2010 року залишено без змін.

14 січня 2011 року Шевченківським
районним судом міста Києва видано
виконавчий лист № 2-2089/10 про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
іпотечним договором № 16/2007-з від 1
серпня 2007 року, а саме: на квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 на праві
приватної власності, для задоволення
вимог ВАТ "Мегабанк", що виникли з
кредитного договору № 16/2007 від 1 серпня
2007 року в розмірі 14569255 грн. 75 коп.

4 березня 2011 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Черноволовим В.А.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа
Шевченківського районного суду міста
Києва № 2-2089/10 від 14 січня 2011 року.

Згідно з актами старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Унгуряну С.І. від 19 та 28
вересня 2012 року ОСОБА_1 неодноразово не
з'являвся за місцем знаходження майна
для забезпечення доступу до квартири
АДРЕСА_1, яка належить останньому на
праві приватної власності, для
виконання відповідних дій державним
виконавцем по опису майна.

7 лютого 2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
було складено Акт опису й арешту майна,
а саме: квартири АДРЕСА_1.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Унгуряну С.І. від 14
лютого 2013 року призначено ТОВ "Оціночна
компанія "Вега" в особі ОСОБА_9
експертом, суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання у
виконавчому провадженні з примусового
виконання виконавчого листа № 2-2089/10,
виданого 14 січня 2011 року
Шевченківським районним судом міста
Києва.

Відповідно до звіту про незалежну
оцінку майна від 5 березня 2013 року
ринкова вартість п'ятикімнатної
квартири АДРЕСА_1 становить 3354000 грн.

Листом начальника відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 21 березня 2013 року на
адресу ОСОБА_1 було направлено
вищевказаний звіт про незалежну оцінку
майна.

Листом № 13-0-35-1047/5-159/2 старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Унгуряну С.І. на адресу ПП "Нива-В.Ш."
було направлено заявку на реалізацію
арештованого майна та документи та
документи для проведення реалізації
майна.

ПП "Нива-В.Ш." листом від 29 квітня 2013 року
№ 718/13 повідомило Державну виконавчу
службу України, ОСОБА_1 та ПАТ "Мегабанк"
про те, що прилюдні торги по реалізації
арештованого нерухомого майна
(предмета іпотеки), яке належить ОСОБА_1,
призначені на 17 травня 2013 року о 8 год. 30
хвилин за адресою: м. Київ, вул.
Баренбойма, 12 (3 поверх) (І том, а. с. 144).
Крім того, вказана інформація була
розміщена у газеті "Комсомольська
правда" від 30 квітня 2013 року та в газеті
"По-українські" від 30 квітня 2013 року (І
том, а. с. 146-149).

Відповідно до листа № 801 від 17 травня 2013
року ПП "Нива-В.Ш." повідомило Державну
виконавчу службу України та ПАТ
"Мегабанк" про те, що прилюдні торги з
реалізації арештованого нерухомого
майна: квартири АДРЕСА_1, не відбулись у
зв'язку з відсутністю купівельного
попиту (І том, а. с. 88).

У свою чергу ПАТ "Мегабанк" повідомив
ОСОБА_1, відділ примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України та ПП "Нива-В.Ш." про своє
бажання залишити за собою предмет
іпотеки за початковою ціною у сумі 3354000
грн.

Генеральним директором ПП "Нива-В.Ш." 28
травня 2013 року затверджено протокол №
13/11/1 про проведення торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна
(предмета іпотеки), яке належить ОСОБА_1,
відповідно до якого прилюдні торги,
призначені на 17 травня 2013 року не
відбулися на підставі ст. 45 Закону
України "Про іпотеку" за відсутністю
купівельного попиту. На підставі ч. 1 ст.
49 Закону України "Про іпотеку"
іпотекодержатель ПАТ "Мегабанк", який
виявив бажання на придбання предмету
іпотеки за початковою ціною, визнаний
переможцем прилюдних торгів 17 травня
2013 року.

Державним виконавцем ВПВР ДВС України
Валявським О.А. складено Акт № 13/11/1-159/2
від 29 травня 2013 року про реалізацію
предмета іпотеки, відповідно до якого
нерухоме майно, а саме: квартира
АДРЕСА_1, реалізоване 17 травня 2013 року у
ході проведення прилюдних торгів.
Переможцем прилюдних торгів 17 травня
2013 року є ПАТ "Мегабанк", стартова
продажна ціна 3354000 грн. без ПДВ.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
установлених чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього
Кодексу, зокрема, у зв'язку з
невідповідністю змісту правочину ЦК
України та іншим актам цивільного
законодавства.

Як убачається з матеріалів справи,
підставою для визнання торгів
недійсними відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК
України позивачем зазначено
недодержання державним виконавцем та
ПП "Нива-В.Ш." при проведенні прилюдних
торгів норм Закону України "Про
виконавче провадження" та Тимчасового
положення.

Правовідносини по реалізації
арештованого майна регулюються
Законом України "Про виконавче
провадження", Інструкцією про
проведення виконавчих дій та
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції від 27 жовтня 1999
року № 68/5 та зареєстрованого в
указаному Міністерстві 2 листопада 1999
року за № 745/4038 (далі - Тимчасове
положення).

Виходячи з аналізу правової природи
процедури реалізації майна на
прилюдних торгах, яка полягає в продажу
майна, тобто в забезпеченні переходу
права власності на майно боржника, на
яке звернено стягнення, до покупця -
учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак є правочином.

Відповідно до положень указаних
правових норм державний виконавець
здійснює лише підготовчі дії з метою
проведення прилюдних торгів, а самі
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна організовують і проводять
спеціалізовані організації, з якими
державною виконавчою службою
укладається відповідний договір (п. 5.11
Інструкції від 15 грудня 1999 року № 74/5).

Правила ж проведення прилюдних торгів
визначені Тимчасовим положенням.

Цим Тимчасовим положенням визначено,
що прилюдні торги є спеціальною
процедурою продажу майна, за
результатами якої власником майна стає
покупець, який у ході торгів
запропонував за нього найвищу ціну (п.
2.2 Тимчасового положення), та
передбачені певні правила проведення
цих торгів, а саме: по-перше, правила,
які визначають процедуру підготовки,
проведення торгів (опублікування
інформаційного повідомлення певного
змісту про реалізацію нерухомого
майна; направлення письмового
повідомлення державному виконавцю,
стягувачу та боржнику про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна)
(розділ 3); по-друге, правила, які
регулюють сам порядок проведення
торгів (розділ 4) і, по-третє, ті правила,
які стосуються оформлення кінцевих
результатів торгів (розділ 6).

Разом із тим слід зазначити, що
оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215
ЦК України підставами недійсності
укладеного за результатами прилюдних
торгів правочину є недодержання вимог
закону в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням.

Що стосується порушень, допущених
державним виконавцем при здійсненні
своїх повноважень, передбачених
Законом України "Про виконавче
провадження", до призначення прилюдних
торгів, у тому числі щодо відкриття
виконавчого провадження, накладення
арешту на майно, визначення вартості чи
оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57
цього Закону), то такі дії
(бездіяльність) державного виконавця
підлягають оскарженню в порядку,
передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7
ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст.
57, ст. ст. 55, 85 Закону).

Отже, дії державного виконавця у
виконавчому провадженні, які не
стосуються правил проведення
прилюдних торгів, мають самостійний
спосіб оскарження й не можуть бути
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними.

Вказана позиція викладена в постанові
Верховного Суду України від 24 жовтня 2012
року № 6-116цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК
України є обов'язковою для судів.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
з'ясувавши обставини справи та давши
належну оцінку зібраним у справі
доказам, дійшов обґрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позову, оскільки проведені прилюдні
торги із реалізації квартири, яка
належала ОСОБА_1, відбулися із
дотриманням вимог закону щодо порядку
їх проведення, та підстав, передбачених
законом, для їх визнання недійсними
немає, оскільки під час розгляду справи
доводи позивача не знайшли свого
підтвердження.

Наведені в апеляційній скарзі доводи з
урахуванням вище наведеного не
відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість ухвалення рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
судового рішення.

Ураховуючи викладене, підстави для
скасування рішення суду першої
інстанції і задоволення апеляційної
скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 28 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий
Я.В. Головачов

Судді:
О.В. Шахова

Л.Д.Поливач