Справа №489/4642/14-ц 08.09.2014 08.09.2014 08.09.2014
Провадження №22-ц/784/2411/14
Провадження №22-ц/784/2411/14
Суддя суду першої інстанції
Доповідач апеляційного суду
Рішення

Іменем України

08 вересня 2014 року
місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Серебрякової
Т.В.,

із секретарем судового засідання
Свіщук О.В.,

за участі: позивача ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Ленінського районного суду міста
Миколаєва від 24 липня 2014 року, ухвалене
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, спричиненої неправомірними
діями,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, спричиненої неправомірними
діями.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказувала на те, що 03
липня 2013 року в місті Миколаєві по
провулку 10 Лінія відповідач на ґрунті
неприязних стосунків в ході сварки,
діючи умисно нанесла їй побої, частина
яких відноситься до категорії тілесних
ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Вироком Ленінського районного суду
міста Миколаєва від 15 січня 2004 року
ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Неправомірними діями відповідача їй
була спричинена майнова та моральна
шкода, яка останньою не відшкодована.

Посилаючись на викладене, просила
стягнути з відповідача на
відшкодування майнової шкоди 3 033 грн. 53
коп., із яких:

- 2 073 грн. 53 коп. - витрати на придбання
ліків та медичний огляд;

- 410 грн. 00 коп. вартість пошкодженого
одягу та ремонт золотого ланцюжка.

На відшкодування спричиненої їй
моральної шкоди позивач просила
стягнути з відповідача 18 000 грн. 00 коп.

Рішенням Ленінського районного суду
міста Миколаєва від 24
липня 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з відповідача на
користь позивача 1 934 грн. 71 коп.
майнової шкоди, 1 500 грн. 00 коп. на
відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання про стягнення
судових витрат по справі на користь
держави.

В апеляційній скарзі позивач
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції, просила його скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст.1166 ЦК та ч.1 ст.1167 ЦК,
майнова та моральна шкода, завдана
фізичній особі відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, відповідно до роз'яснень, що
містяться в п.2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 березня
1992 року за №6 (з
наступними змінами) «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»,
шкода, заподіяна особі і майну
громадянина, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її
заподіяла, за умови, що дії останньої
були неправомірними, між ними і шкодою
є безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Окрім цього, перераховані підстави
визнаються загальними, оскільки для
виникнення відповідальності їх
наявність вимагається в усіх
випадках, якщо інше не встановлено
законом.

Шкода - це зменшення або знищення
майнових чи немайнових благ, що
охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не
відповідає вимогам закону або
договору, тягне за собою порушення
майнових прав та інтересів іншої особи
і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв'язок, як елемент
цивільного правопорушення виражає
зв'язок протиправної поведінки і
шкоди, що настала, при якому
протиправність є причиною, а шкода -
наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах
саме на позивача покладено обов'язок
довести наявність шкоди та її розмір,
протиправність поведінки заподіювача
шкоди та причинний зв'язок такої
поведінки із заподіяною шкодою.

Як встановлено судом та вбачається із
матеріалів справи, 03 липня 2013 року в
місті Миколаєві по провулку 10 Лінія
відповідач в ході конфлікту, діючи
умисно, спричинила позивачу тілесні
ушкодження у вигляді крововиливів на
лівому плечі, в області лівого
колінного суглобу, лівого стегна, саден
в поперековій області по центру і
ліворуч, лівого колінного суглобу,
крововиливів на внутрішній поверхні
стегна, а також перелому шиловидного
відростку лівої променевої кістки без
зміщення.

Відповідно до висновку експерта за №1105
від 09 липня 2013 року за ступенем
тяжкості переховані вище тілесні
ушкодження відносяться до категорії:
синці та садна - відноситься до
категорії легких тілесних ушкоджень, а
перелом шиловидного відростку лівої
променевої кістки без зміщення - до
категорії середньої тяжкості тілесних
ушкоджень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК
України.

Вироком Ленінського районного суду
міста Миколаєва від 15 січня 2014 року
ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст.122 ч.1 КК України. На
підставі ст.75 КК України звільнено від
вибуття покарання із випробуванням
строком на один рік.

За таких обставин, суд першої інстанції
вірно вважав, що майнова та моральна
шкода, спричинена позивачу саме з вини
відповідача та між настанням шкоди і
винними діями відповідача є причинний
зв'язок, а тому така шкода підлягає
відшкодуванню винною особою у
відповідності до вищевказаних вимог ч.1
ст.1166 та ч.1 ст.1167 ЦК України.

Проте, визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди, суд першої інстанції
не в повній мірі врахував роз'яснення,
що містяться в п.9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 (з наступними змінами) «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди».

Так, згідно роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, даних у
п.9 постанови від 31 березня 1995
року № 4 «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», розмір
відшкодування моральної шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.

Отже, виходячи із засад розумності,
виваженості, справедливості, а також з
врахуванням усіх фактичних обставин
справи, умисного характеру дій винної
особи, обсягу та ступеню заподіяних
позивачу моральних, психічних та
фізичних страждань, характеру та
локалізації спричинених травм, колегія
суддів вважає, що є підстави для
збільшення компенсації моральної
шкоди з 1 500 грн. до 3 000 грн.

Судове рішення в частині відшкодування
майнової шкоди, позивач не
оскаржувала, про що підтвердила в
судовому засіданні апеляційної
інстанції, а тому воно не є предметом
судового розгляду.

За такого, рішення районного суду
підлягає зміні в частині стягнення
судом коштів на відшкодування
моральної шкоди підставі п.1 ч. 1 ст. 309
ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303,309,316 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Ленінського районного суду
міста Миколаєва від 24 липня 2014 року в
частині стягнення судом відшкодування
моральної шкоди змінити, збільшивши
розмір відшкодування моральної шкоди,
стягнутої з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 з 1
500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп. до 3
000 (три тисячі) грн. 00 коп.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий: Судді: