УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року

Рiвненський мiський суд Рівненської
області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового
засідання Ющук О.С.,

представника відділу
державної виконавчої служби
Рівненського

міського управління юстиції
Адамчо В.С.,

представника ПАТ КБ
«ПриватБанк» Дробота І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне

справу за скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на дії
державного виконавця органу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції Адамчо В.С.
під час виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа, виданого
на підставі рішення Рівненського
міського суду у справі № 569/3447/13-ц, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до
Рівненського міського суду зі скаргою
на дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції Адамчо В.С. (далі - державний
виконавець) під час виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа, виданого на підставі рішення
Рівненського міського суду у справі №
569/3447/13-ц, в якій просять суд визнати
неправомірними дії державного
виконавця Адамчо В.С. щодо примусового
виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа, виданого на
підставі рішення Рівненського
міського суду у справі № 569/3447/13-ц.

В обґрунтування своїх вимог
посилаються на те, що державний
виконавець Адамчо В.С., при виконанні
рішення суду про їх виселення з
квартири, порушив вимоги Закону
України «Про виконавче провадження» та
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті», а також вимоги
Інструкції про проведення виконавчих
дій та Інструкції з організації
примусового виконання.

Представник відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції Адамчо В.С.
в судовому засіданні скаргу не визнав з
підстав, викладених у письмових
запереченнях на скаргу і просить суд
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у задоволенні скарги
відмовити.

Представник публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» Дробот І.А. в судовому
засіданні зазначив, що на думку
стягувача дії державного виконавця при
примусовому виконанні рішення суду про
виселення заявників з квартири в
повній мірі відповідали вимогам
чинного законодавства, а тому підстав
для задоволення скарги немає.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у судовому засіданні,
дослідивши письмові докази по справі,
суд прийшов до висновку, що скарга
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задоволенню не
підлягає, оскільки викладені у скарзі
вимоги є безпідставними та
необґрунтованими.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2014
року державним виконавцем Адамчо В.С.
було винесено постанови про відкриття
виконавчого провадження по виконанню
виданих Рівненським міським судом
виконавчих листів № 569/3447/13-ц від 11
квітня 2014 року про виселення ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 (далі -
квартира) зі зняттям з реєстраційного
обліку у територіальному органі
державної міграційної служби України,
до повноважень якого входять питання
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб, компетенція якого
територіально поширюється на адресу
вказаної квартири.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону
України «Про виконавче провадження»
копії постанов були направлені на
адресу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рекомендованим
листом з повідомленням про вручення.

Згаданими постановами боржникам
було надано строк для самостійного
виконання рішення суду до 04 листопада
2014 року. Боржниками виконавчі
документи у наданий для самостійного
виконання строк не виконано, про що
складено акт державного виконавця від
05 листопада 2014 року.

Згідно ч.2 ст.78 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання боржником рішення
самостійно державний виконавець
виконує його примусово.

05 листопада 2014 року на адресу
боржників було направлено
повідомлення державного виконавця про
призначення на 19 листопада 2014 року на 10
годину 30 хвилин проведення виконавчих
дій щодо примусового виселення ОСОБА_4
та ОСОБА_5 з квартири.

Відповідно до ч.3 ст.78 Закону
України «Про виконавче провадження»
боржник вважається повідомленим про
примусове виселення, якщо повідомлення
надіслане йому за адресою, за якою має
здійснюватися виселення, чи за іншою
адресою, достовірно встановленою
державним виконавцем.

Згідно ч.4 ст.78 Закону України «Про
виконавче провадження» виселення
полягає у звільненні приміщення,
зазначеного у виконавчому документі,
від особи (осіб), яка виселяється, її
майна, домашніх тварин та у забороні
такій особі користуватись цим
приміщенням. Примусовому виселенню
підлягають виключно особи, зазначені у
виконавчому документі.

Згідно акту державного виконавця
від 19 листопада 2014 року виконавчою
групою у присутності представників
стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк»,
представників органів внутрішніх
справ, представника ЖЕО ЖБК, за участю
понятих проведено виконавчі дії з
примусового виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_5
з квартири.

Відповідно до вимог ч.6 ст.78 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі якщо виконання рішення
здійснюється за відсутності осіб, які
підлягають виселенню, державний
виконавець зобов'язаний провести опис
майна. Описане майно передається для
відповідального зберігання особі,
визначеній державним виконавцем.

Враховуючи ту обставину, що
боржник відмовився самостійно
виселитись та звільнити приміщення
квартири від особистих речей,
виконавчою групою, за участю понятих та
у присутності представників ПАТ КБ
«ПриватБанк», було здійснено примусове
виконання рішення з описом майна
боржника, а для забезпечення повного
виконання рішення шляхом заборони
користуватись приміщенням, з якого
здійснювалось виселення,
представниками стягувача було
проведено заміну замків у дверях
квартири.

Описане майно було передане на
відповідальне зберігання представнику
ПАТ КБ «ПриватБанк» Капран А.А., яка
попереджена про кримінальну та
матеріальну відповідальність за
розтрату, відчуження, приховування чи
підміну описаного майна.

20 листопада 2014 року державним
виконавцем на адресу боржників було
направлено копію акту опису майна та
повідомлення про можливість
повернення описаного майна протягом
двох місяців після відшкодування
витрат, пов'язаних зі зберіганням майна
відповідно до ч.7, ч.8 ст.78 Закону України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до п.2.8 наказу
Міністерства юстиції України від 25
грудня 2008 року № 2274/5 «Про затвердження
Порядку роботи з документами в органах
державної виконавчої служби»
зареєстровані в установленому порядку
документи розглядаються керівником
відділу не пізніше наступного робочого
дня з дня надходження кореспонденції
до відділу, а документи за рішеннями, що
підлягають негайному виконанню, - в
день їх надходження. Результати
розгляду документів керівником
фіксуються в резолюції. Після
накладення резолюції керівником
відділу документи повертаються
діловоду для внесення необхідної
інформації до реєстраційних та (або)
облікових журналів, у необхідних
випадках - для оформлення документів в
обкладинку, та не пізніше наступного
робочого дня з дня накладення
резолюції передаються виконавцям до
виконання або на ознайомлення.

Як встановлено судом, 20 листопада
2014 року спеціалістами канцелярії
відділу державному виконавцю до
розгляду передано заяви ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 від 18 листопада 2014 року про
відкладення провадження виконавчих
дій та зупинення виконавчих
проваджень.

В цей же день, 20 листопада 2014 року,
державним виконавцем на заяви
боржників надано відповіді щодо
відсутності підстав для відкладення
виконавчих дій у зв'язку з тим, що всі
документи виконавчого провадження
доведені до відома боржників, а з
моменту отримання повідомлення про
проведення виконавчих дій (10 листопада
2014 року) боржники не вчинили жодних дій
до виконання рішення суду. Також було
повідомлено і про відсутність підстав
для зупинення виконавчого провадження
з посиланням на те, що відповідно до п.1
ст.38 Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження
може бути зупинено у разі звернення
державного виконавця до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про роз'яснення рішення, що підлягає
виконанню, про відстрочку або
розстрочку виконання, а також про
встановлення чи зміну способу і
порядку виконання, при цьому, звернення
сторін до суду про відстрочку
виконання рішення не зупиняє виконавче
провадження.

27 листопада 2014 року державним
виконавцем на тимчасову адресу
проживання ОСОБА_5 було повторно
направлено копію акту опису майна та
роз'яснення щодо повернення описанного
майна.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку про відповідність дій
державного виконавця Адамчо В.С.
вимогам чинного законодавства, а саме
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження», при примусовому
виселенні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з квартири
АДРЕСА_1, що свідчить про відсутність
підстав для визнання дій державного
виконавця неправомірними та,
відповідно, про відсутність підстав
для задоволення скарги.

Посилання заявників у скарзі на
порушення державним виконавцем вимог
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 03 червня 2014 року,
який набрав чинності 07 червня 2014 року,
суд визнає хибним, оскільки положення
згаданого Закону стосуються мораторію
на стягнення майна, а не на виселення з
житлового майна, стягнення на яке було
проведено до прийняття цього Закону.

Керуючись ст.ст.383,385,387 ЦПК України, суд,
-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
дії державного виконавця органу
державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції Адамчо В.С. під час виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа, виданого на підставі рішення
Рівненського міського суду у справі №
569/3447/13-ц, відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення до апеляцiйного суду
Рівненської області через Рiвненський
мiський суд. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
Куцоконь Ю.П.