ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/3108/14-ц
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді
КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі
ДЕАК Ю.В.

за участю

представника позивача
ОСОБА_1;

відповідача
не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_2 до Відкритого
акціонерного товариства Національної
акціонерної страхової компанії
«ОРАНТА» про стягнення суми страхового
відшкодування та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач,
ОСОБА_2С.) звернулася до Дарницького
районного суду м. Києва з позовом до
Відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової
компанії «ОРАНТА» (далі по тексту -
відповідач, ВАТ НАСК «ОРАНТА») про
стягнення суми страхового
відшкодування та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14
листопада 2012 року приблизно о 18.15
годині по проспекту Червонозоряному, 2
в м. Києві водій ОСОБА_3 (далі по тексту -
ОСОБА_3) керуючи автомобілем Dacia, д.н.
НОМЕР_4, не врахував дорожню обстановку,
не вибрав безпечної швидкості руху, не
дотримався безпечної дистанції,
внаслідок чого здійснив зіткнення з
автомобілем КІА, д.н. НОМЕР_5, в
результаті було пошкоджено належний
позивачу автомобіль.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 14 грудня 2012 року
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
вказаного ДТП. Згідно страхового акту
№ ОЦВ-12-19037/1 та ремонтної калькуляції,
вартість збитку завданого власнику
автомобіля КІА, д.н. НОМЕР_5, становить 3
962,25 грн.

Оскільки цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 застрахована
у ВАТ НАСК «ОРАНТА», а відповідно до
листа №09-02-09/16919 від 01.08.2013 року
відповідач зобов'язався здійснити
виплату страхового відшкодування у
розмірі 3 962,25 грн., однак даної виплати у
встановлені законом строки не
здійснив, в зв'язку з чим позивач
просить суд стягнути з нього суму
страхового відшкодування у даному
розмірі та моральну шкоду.

До початку судового розгляду справи,
представником позивача подано заяву
про уточнення позовних вимог,
відповідно до якої ОСОБА_2 просить суд
стягнути з відповідача суму страхового
відшкодування у розмірі 3 962,25 грн., суму
інфляційних витрат у розмірі 237,83 грн., 3%
річних у розмірі 168 грн., моральну шкоду
у розмірі 3 000 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача уточненні позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, вважав їх
обґрунтованими та просив суд їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, однак його представник
подав до суду заперечення проти позову,
в якому визнав позовні вимоги в частині
стягнення суми страхового
відшкодування у розмірі 3 962,25 грн. та
просив суд розгляд даної справи
проводити за відсутності їхнього
представника.

Заслухавши в судовому засіданні
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 листопада 2012
року приблизно о 18.15 годині по
проспекту Червонозоряному, 2 в м. Києві
водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем Dacia,
д.н. НОМЕР_4, не врахував дорожню
обстановку, не вибрав безпечної
швидкості руху, не дотримався
безпечної дистанції, внаслідок чого
здійснив зіткнення з автомобілем КІА,
д.н. НОМЕР_5, в результаті було
пошкоджено даний автомобіль, а його
власнику, позивачу у даній справі,
нанесено матеріальний збиток.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 14 грудня 2012 року водія
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
на нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Відповідно до страхового акту №
ОЦВ-12-19037/1 та ремонтної калькуляції,
вартість збитку завданого власнику
автомобіля КІА, д.н. НОМЕР_5, становить 3
962,25 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 була застрахована в ВАТ НАСК
«ОРАНТА» згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ 3978115 від
15.06.2012 року, страхова сума (ліміт
відповідальності) на одного
потерпілого за шкоду заподіяну майну,
становить 50 000 грн., без франшизи.

Частиною 3 статті 22 Цивільного кодексу
України (далі по тексту - ЦК України)
передбачено, що збитки відшкодовуються
у повному обсязі, якщо договором або
законом не передбачено відшкодування у
меншому або більшому розмірі.

За змістом ч. 3 ст. 988 ЦК України
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України
«Про страхування» (далі по тексту - ЗУ
«Про страхування») страхова виплата це
грошова сума, яка виплачується
страховиком відповідно до умов
договору страхування при настанні
страхового випадку.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі по тексту - ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів») у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
ст. 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

01 серпня 2013 року ВАТ НАСК «ОРАНТА»
позивачу було надіслано листа про те,
що найближчім часом останньому буде
здійснено погоджену сторонами виплату
страхового відшкодування у розмірі 3
962,25 грн. на рахунок ПАТ «Правекс-Банк».
Однак до теперішнього часу оплата не
була проведена.

Таким чином, оскільки цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 була
застрахована в ВАТ НАСК «ОРАНТА», а
відповідно до норм цивільного
законодавства саме страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату, суд дійшов висновку, що з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивача сума страхового
відшкодування у розмірі 3 962,25 грн.

Крім того, згідно зі ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання не допускається,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. А відповідно до ст. 611 цього
Кодексу у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Беручи до уваги наведене та
перевіривши наданий позивачем
розрахунок суми штрафних санкцій, суд
дійшов висновку, що сума штрафних
санкцій на підставі стст. 611, 625 ЦК
України, яка підлягає стягненню
становить 605,83 грн., яка складається з 3%
річних у розмірі 168 грн. та 437,83 грн. -
сума інфляційних витрат.

Що стосується посилання позивача на
застосування до даних правовідносин
положень Закону України «Про захист
прав споживачів» та заявленої на його
підставі вимоги про стягнення
моральної шкоди, судом встановлено
наступне.

У преамбулі Закону України «Про захист
прав споживачів» зазначено, що цей
Закон регулює відносини між
споживачами товарів, робіт і послуг та
виробниками та продавцями товарів,
виконавцями робіт і надавачами послуг
різних форм власності, встановлює
права споживачів, а також визначає
механізм їх захисту та основи
реалізації державної політики у сфері
захисту прав споживачів.

Споживачем є фізична особа, яка
придбаває, замовляє, використовує або
має намір придбати чи замовити
продукцію для особистих потреб,
безпосередньо не пов'язаних із
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника.

Закон України «Про страхування»
регулює відносини, які виникають між
споживачами і виробниками,
виконавцями, продавцями під час
продажу товарів (виконанні робіт,
наданні послуг), встановлює права
споживачів на придбання товарів (робіт,
послуг) належної якості та безпечних
для життя і здоров'я, а також визначає
механізм захисту та основи реалізації
державної політики. Згідно зі ст. 1
цього Закону страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів. У ст. 4
цього Закону зазначено, що предметом
договору страхування можуть бути
майнові інтереси, що не суперечать
закону, і пов'язані з володінням,
користуванням і розпорядженням майном
(майнове страхування).

Метою страхування при укладенні
договору майнового страхування є
погашення за рахунок страховика ризику
майнової відповідальності перед
іншими особами чи ризику виникнення
інших збитків у результаті страхового
випадку.

Аналіз наведених норм свідчить, що
відносини, які виникають з майнового
страхування, не підпадають під предмет
регулювання Закону України «Про захист
прав споживачів» і положення цього
Закону не застосовуються до відносин
майнового страхування. Зазначений
Закон може застосовуватися, коли
позивач прямо вказує на порушення норм,
гарантованих цим Законом, наприклад,
права на інформацію при ненаданні для
ознайомлення правил страхування тощо.

Крім того, правовідносини, що існують
між сторонами, є зобов'язальними. У разі
порушення зобов'язання моральна шкода
може відшкодовуватися лише тоді, якщо
це встановлено договором або законом.
Враховуючи, що між сторонами існують
договірні відносини, які врегульовані
спеціальним законом «Про страхування»
та ЦК України, норми статей 625, 992 якого
не передбачають такого виду
відповідальності страховика, як
відшкодування моральної шкоди, суд
відмовляє позивачу у задоволенні
позовних вимог у даній частині.

Також, у зв'язку із зверненням до суду
позивачем були понесені витрати за
юридичні послуги в розмірі 3 000 грн., що
підтверджується наявними у матеріалах
справи відповідним договором,
розрахунком витрат на правову допомогу
та квитанцією про сплату даних послуг.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України витрати на
правову допомогу відносяться до
судових витрат пов'язаних з розглядом
судової справи та підлягають розподілу
за правилами ст. 88 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись
стст. 22, 29 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст. 9 ЗУ «Про
страхування», стст. 22, 23, 525, 526, 527, 611, 625, 988
Цивільного кодексу України, стст. 10, 60,
61, 79, 88, 208, 209, 212, 218 Цивільного
процесуального кодексу Украйни, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії «ОРАНТА» (, місцезнаходження: м. Київ, вул.
Здолбунівська, 7-Д) на користь ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_3) суму
страхового відшкодування у розмірі 3 962
грн. 25 коп., 3% річних у розмірі 168 грн.,
суму інфляційних витрат у розмірі 437
грн. 83 коп., витрати на правову допомогу
у розмірі 3 000 грн. та судовий збір в сумі
243 грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення. У
разі якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

СУДДЯ:
КАЛІУШКО Ф.А.