Справа № 380/648/14-ц Головуючий у І
інстанції Лісовенко П.І.Провадження №
22-ц/780/4273/14 Доповідач у 2
інстанції ГолубКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

10 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Таргоній
Д.О., Коцюрба О.П.

за участі секретаря Бобка О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Тетіївського районного суду
Київської області від 26 травня 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, про
стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року позивач
звернувся до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що між сторонами 05
серпня 2008 року було укладено Договір
про відкриття відновлювальної
кредитної лінії № 03-35/08-ДД.

Згідно умов даного Договору Банк надає
Позичальнику в тимчасове користування
на умовах забезпеченості, зворотності,
строковості та платності Кредитні
ресурси шляхом відкриття на Картковий
рахунок Позичальника відновлювальної
кредитної лінії з розміром кредитного
ліміту в сумі 2000 грн. зі сплатою
процентів за користування кредитними
ресурсами.

До 11 червня 2010 року відповідач
зобов'язувався повністю повернути
Кредитні ресурси, отримані за вказаним
Договором, а також сплатити відсотки за
користування кредитними ресурсами.

Однак, всупереч взятих на себе
зобов'язань відповідач порушив умови
договору, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість. Станом на 14 березня 2014
року, розмір такої заборгованості
складає 19170 грн. 66 коп., що включає:

- заборгованість прострочена
(несанкціонована) за кредитним
договором - 1949 грн. 53 коп.;

- нараховані відсотки по
заборгованості - 158 грн. 21 коп.;

- нараховані відсотки по
простроченій (несанкціонованій)
заборгованості - 7477 грн. 59 коп.;

- пеня за прострочену
заборгованість - 9585 грн. 33 коп.

Враховуючи викладене позивач
просив стягнути з позивача
заборгованість за Договорами про
відкриття відновлювальної кредитної
лінії та про відкриття карткового
рахунку від 05 серпня 2008 року, яка станом
на 14 березня 2014 року становить 19170 грн. 66
коп.

Рішенням Тетіївського районного суду
Київської області від 26 травня 2014 року
позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає,
що розрахунок заборгованості
позивачем здійснено невірно та є
необґрунтованим, оскільки в поданому
розрахунку не зазначено: залишок
заборгованості, на який нараховується
пеня, на початок та кінець кожного
періоду; розмір штрафної санкції у
частці від суми боргу; формула, за якою
розраховується пеня.

Крім того розмір пені не відповідає
вимогам чинного законодавства та
значно перевищує розмір
заборгованості, що ставить під сумнів
дійсність п. 6.1 оспорюваного Договору №
03-35/08-ДД, згідно якого розмір пені
становить 1 % від простроченої суми за
кожен день прострочки. Також позивач не
зазначає у своєму розрахунку на які
суми щомісячно нараховувалася пеня.

Також ОСОБА_1 в апеляційній скарзі
наголошував на спливу позовної
давності.

На підставі викладеного в апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Позивач надіслав до суду заперечення
на апеляційну скаргу в яких вказує на
те, що розрахунок здійснено з
дотриманням усіх правил банківської
системи Єдиним операційним центром за
загальною системою, з підписом
головного бухгалтера та керуючого
філії в якому вказана сума кредиту,
кошти внесені на погашення , нараховані
відсотки та пеня.

Щодо розміру пені, то відповідач
зазначає, зо вона була нарахована у
розмірі 25842,22 грн., але була зменшена
позивачем до 9585,33 грн.

Щодо позовної давності, позивач
звертає увагу на те, що її перебіг
перервався внесенням відповідачем
оплати по кредиту у червні 2011 року.

Просить у задоволенні апеляційної
скарги відмовити і рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
05 серпня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси
та Кредит», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство «Банк
«Фінанси та Кредит» (надалі Банк), та
ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття
карткового рахунку, надання і
використання платіжної картки №
006-Р/012072, відповідно до якого Банк
відкриває відповідачу картковий
рахунок, в обмін на зобов'язання
відповідача дотримуватися всіх
положень даного договору та правил
користування платіжною карткою.

12 серпня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси
та Кредит», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство «Банк
«Фінанси та Кредит» (надалі Банк), та
ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття
відновлювальної кредитної лінії №
03-35/08-ДД, відповідно до якого Банк надає
відповідачу в тимчасове користування
на умовах забезпеченості, зворотності,
строковості та платності кредитні
ресурси шляхом відкриття на картковий
рахунок ОСОБА_1, на якому враховуються
операції, що здійснюються з
використанням карти Visa Classic НОМЕР_1,
відновлювальної кредитної лінії з
розміром кредитного ліміту в сумі 2000
грн. зі сплатою процентів за
користування кредитних ресурсів з
оплатою по відсотковій ставці, в обмін
на зобов'язання відповідача повернути
кредитні ресурси, сплатити відсотки до
11 червня 2010 року.

Відповідач, передбачені договорами
зобов'язання щодо своєчасності
погашення кредиту і сплати нарахованих
відсотків не виконував, внаслідок чого
виник несанкціонований овердрафт.
Станом на 14 березня 2014 року загальна
сума заборгованості відповідача перед
Банком становить 19170, 66 грн., з них:
заборгованість прострочена
(несанкціонована) за кредитним
договором - 1949 грн. 53 коп., нараховані
відсотки по заборгованості - 158 грн. 21
коп., нараховані відсотки по
простроченій (несанкціонованій)
заборгованості - 7477 грн. 59 коп., пеня на
прострочену заборгованість - 9585 грн. 33
коп., що підтверджується розрахунком
суми заборгованості по кредитному
договору з 12 серпня 2008 року по 14 березня
2014 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачем не
виконувалися зобов'язання, покладені
на нього відповідно до зазначених вище
договорів, у зв'язку з чим виникла
заборгованість перед позивачем.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Сторони, відповідно до ст. 627 ЦК України,
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначення умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

У випадку порушення прав, свобод чи
інтересів, згідно зі ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, п. 3.2 Договору про відкриття
відновлювальної кредитної лінії
передбачено, що позичальник
зобов'язується повністю повернути
кредитні ресурси, отримані за цим
договором та сплатити проценти за
користування кредитними ресурсами до 11
червня 2010 року.

Також п. 4.1 вказаного Договору
передбачено, що позичальник сплачує
Банку проценти за користування
кредитними ресурсами у валюті кредиту,
за процентними ставками визначеними
даним Договором. За прострочення
повернення кредитних ресурсів та/або
сплати процентів, позичальник сплачує
Банку, відповідно до п. 6.1 Договору пеню
з розрахунку 1% від простроченої суми за
кожний день прострочення.

Відповідно до п. 5.1 Договору про
відкриття карткового рахунку клієнт
зобов'язаний не допускати виникнення
несанкціонованого овердрафту і несе
відповідальність за його виникнення.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправильного розрахунку суми
заборгованості та пені не знаходять
свого підтвердження у матеріалах
справи, нічим не спростовуються, а тому
були правильно прийняті судом першої
інстанції як належний та допустимий
доказ.

Позовна давність також не
спливла, оскільки. Як вбачається із
розрахунку заборгованості, відповідач
останню проплату здійснив у червні 2011
року, а тому перебіг позовної давності
перервався і позовна давність почала
обчислюватись з цієї дати і до червня
2014 року. Однак позов був поданий у
квітні 2014 року.

Таким чином доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Тетіївського районного суду
Київської області від 26 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: