АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Унікальний номер 2-3744/11
Апеляційне провадження 22-ц/796/8566/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Корчевного
Г.В.,

при секретарі - Шалапуді Н.П..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 11 липня 2013 року за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Експобанк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 про солідарне стягнення
заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Експобанк» (далі Банк) звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
солідарне стягнення заборгованості,
яка станом на 25 березня 2011 року
становить 344 088,65 грн. та складається з
заборгованості за кредитом - 232 843,62
грн., простроченої заборгованості по
кредиту - 21 247,47 грн., простроченої
заборгованості за процентами - 50 869,89
грн. та загальної суми заборгованості
по пені за несвоєчасне повернення
процентів та комісії - 39 127,67 грн. та
судових витрат.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 11 липня 2013 року позов
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Комерційний банк «Експобанк»
заборгованість за кредитом в розмірі 232
843,62 грн., прострочену заборгованість
по кредиту - 21 247,47 грн., прострочену
заборгованість за процентами - 50 869,89
грн., загальну суму заборгованості по
пені за несвоєчасне повернення
процентів та комісії - 39 127,67., витрати
за розміщення оголошення в газеті
«Урядовий кур*єр» в розмір 630 грн.,
судовий збір в розмірі 1 700 грн. та
витрати за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи - 120 грн., а
всього 346 538 (триста сорок шість тисяч
п*ятсот тридцять вісі) грн. 65 коп.

Не погоджуючись з зазначеним
рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій з посиланням на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, ставить питання
про скасування оскаржуваного рішення,
ухвалення нового, яким у задоволені
позовних вимог Банку до ОСОБА_2
відмовити повністю.

Апелянт, посилаючись на ст. 559 ЦК
України, зазначає, що зобов*язання
відносно неї, як поручителя, повинно
бути припинено, оскільки було
збільшено обсяг відповідальності
перед банком без її згоди.

Справу розглянуто без участі
представника позивача, який належним
чином повідомлявся про час та місце
розгляду про що свідчить розписка
(а.с.166).

В судовому засіданні ОСОБА_4, який
діє, як в інтересах ОСОБА_2 ( угода
про надання правової допомоги від 15
вересня 2014 року а.с.154,155, довіреність
від 08 грудня 2014 року а.с.168), так і в
інтересах ОСОБА_3 (угода про надання
правової допомоги від 29 серпня 2011 року
а.с.66-68) підтримав апеляційну скаргу.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку про часткове
задоволення скарги з наступних
підстав.

Судом першої інстанції
встановлено і це підтверджується
матеріалами справи, що 05 листопада 2007
року між АТ «Комерційний банк
«Експобанк», правонаступником якого є
ПАТ «Комерційний банк «Експобанк»
(а.с.43-45) та відповідачем ОСОБА_3 був
укладений договір кредиту та
забезпечення за № 159/АК-2007, відповідно
до якого останньому надано кредит у
розмірі 27 700 доларів США строком до 04
лютого 2014 року зі сплатою 12 % річних
(а.с.18-20).

Відповідно до п. 3.5 Договору кредиту,
позичальник - відповідач ОСОБА_3
щомісяця, до 4 числа кожного місяця,
сплачує проценти за користування
кредитом на рахунок Банку (а.с.18 зворот).

Відповідно до п. 3.7 Договору
кредиту, позичальник - відповідач
ОСОБА_3, повертає кредит Банку шляхом
внесення готівки через касу
Банку/переказу коштів на позичковий
рахунок із спливом строку, що
встановлений п. 1.3. договору та графіком
повернення кредиту.

Відповідно до п. 4.5.1 Договору
кредиту, протягом строку дії цього
договору, щомісяця до 4 числа
відповідач ОСОБА_3 зобов*язався
сплачувати на рахунок Банку комісію за
кредитне обслуговування в розмірі 0,2 %
від залишку заборгованості за
кредитом.

На забезпечення виконання умов
кредитного договору, 05 листопада 2007
року між Банком та відповідачами був
укладений договір поруки, відповідно
до якого ОСОБА_2 несе солідарну
відповідальність перед позивачем у
випадку невиконання зобов*язань за
кредитним договором відповідачем
ОСОБА_3 (а.с.24-25).

Згідно заяви на видачу готівки ОСОБА_3
отримав кредитні кошти (а.с.16).

07 вересня 2009 року ОСОБА_3 звернувся
до Банку з заявою про реструктуризацію
заборгованості та зміну валюти
кредиту(а.с.26).

18 вересня 2009 року між Банком та
ОСОБА_3 була укладена угода до договору
кредиту, відповідно до якої, була
змінена валюта кредиту з 27 700 доларів
США на 254 091,09 грн. строком до 10 вересня
2019 року зі сплатою відсотків в розмірі
14,4 % річних від суми кредиту (а.с.27).

Відповідно до розрахунку наданого
позивачем, відповідачі не належним
чином виконують умови договорів,
внаслідок чого утворилась
заборгованість, яка станом на 25 березня
2011 року становить 344 088,65 грн., що
складається з заборгованості за
кредитом - 232 843,62 грн., простроченої
заборгованості по кредиту - 21 247,47 грн.,
простроченої заборгованості за
процентами - 50 869,89 грн. та загальної
суми заборгованості по пені за
несвоєчасне повернення процентів та
комісії - 39 127,67 грн. (а.с.8-12).

Згідно ст.526 ЦК України,
зобов*язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до п. 5.2 Договору кредиту, за
несвоєчасне повернення
кредиту/частини кредиту та/або
несвоєчасну сплату процентів,
відповідач ОСОБА_3 зобов*язався
сплатити Банку пеню в розмірі 0,2 % від
суми боргу за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 5.3 Договору кредиту, за
несвоєчасну сплату комісії за кредитне
обслуговування, відповідач ОСОБА_3
зобов*язався сплатити Банку пеню в
розмірі 0,2 % від суми боргу за кожний
день прострочення.

Відповідно до п. 3.7 Договору кредиту,
позичальник - відповідач зобов*язаний
за вимогою Банку повернути кредит,
сплатити належні проценти, інші
платежі та штрафні санкції до
закінчення строку дії договору у разі
виникнення будь-якого порушення умов
цього договору.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
солідарного стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов*язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги стосовного того, що
договір поруки припинив свою дію,
оскільки було збільшено
відповідальність поручителя у зв*язку
з укладанням позичальником угоди до
договору кредиту, відповідно до якої,
була змінена валюта кредиту з 27 700
доларів США на 254 091,09 грн.

Як зазначено вище, позичальник ОСОБА_3
звернувся до Банку з заявою про
реструктуризацію заборгованості та
зміну валюти кредиту, тобто станом на
подання такої заяви вже існувала
заборгованості, яка була
реструктуризована угодою від 18 вересня
2009 року (п.1).

Відповідно з п.4.3 договору поруки,
порука не припиняється у разі
переведення боргу позичальника на іншу
особу або у разі зміни договору кредиту
(у тому числі у разі зміни розміру
кредиту).

Враховуючи наведене, доводи
апеляційної скарги щодо припинення
договору за таких обставин є
безпідставними. Інші доводи на
правильність рішення в частині
стягнення з відповідачів
заборгованості за договором кредиту не
впливають.

Водночас, колегія суддів вважає
необхідним скасувати оскаржуване
рішення в частині солідарного
стягнення з відповідачів судових
витрат, оскільки відповідачі несуть
лише солідарну відповідальність за
невиконання взятих на себе зобов*язань.
В частині стягнення судового збору
слід ухвалити нове рішенням, яким
судові витрати стягнути з відповідачів
в рівних частках.

Керуючись ст..ст.303,307,309, 313 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 11 липня 2013 року в частині
солідарного стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Експобанк» судових витрат скасувати,
ухвалити в цій частині нове рішення
наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Експобанк» судові
витрати в рівних частках з кожного по 315
грн.00 коп. витрати за розміщення
оголошення в газеті «Урядовий кур*єр»,
по 850 грн.00 коп. судового збору, по 60
грн.00 коп. витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи

В решті рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 11 липня 2013
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: