Справа № 274/3999/14-ц Провадження №
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2014 р.м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суду
Житомирської області у складі судді
Корбута В.В. (головуючого), народних
засідателів Папиш О.Б., Чайковської О.С.,
за участю секретаря судового засідання
Жмурко В.І.,

розглянувши цивільну справу за
заявоюОСОБА_1про усиновлення
неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та
ОСОБА_3,заінтересовані особи:1)
Бердичівська районна державна
адміністрація Житомирської області,
представником якої є Сидорова Тетяна
Василівна 2) Виконавчий комітет
Старосолотвинської Сільської ради
Бердичівського району Житомирської
області, 3) ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з вказаною заявою, у
якій, з урахуванням заяві від 16.07.2014 р.,
просить:

- винести рішення про усиновлення ними
дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

- записати його батьком дітей - ОСОБА_2
та ОСОБА_3, та внести ці зміни до актових
записів про їх народження;

- змінити прізвища дітей - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, на ОСОБА_3 та внести ці зміни до
актових записів про їх народження;

- змінити по батькові дітей - ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та внести ці
зміни до актових записів про їх
народження.

Бердичівська районна державна
адміністрація Житомирської області та
ОСОБА_5 заяву підтримали та просили
задовольнити.

Виконавчий комітет Старосолотвинської
Сільської ради Бердичівського району
Житомирської області свою позиції щодо
заяви не повідомив.

Діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 висловили думку
про те, що хочуть бути усиновленими
ОСОБА_1, оскільки він ними опікується
дуже довгий час, вони вважають його
своїм батьком. Також вони пояснили, що
хочуть змінити своє прізвище ОСОБА_3 на
ОСОБА_3, по батькові ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Відповідно до статті 207 Сімейного
кодексу України усиновленням є
прийняття усиновлювачем у свою сім'ю
особи на правах дочки чи сина, що
здійснене на підставі рішення суду,
крім випадку, передбаченого статтею 282
цього Кодексу. Усиновлення дитини
провадиться у її найвищих інтересах
для забезпечення стабільних та
гармонійних умов її життя.

Згідно з частиною першою статті 208
Сімейного кодексу України усиновленою
може бути дитина (стаття 6 цього
Кодексу).

Статтею 6 Сімейного кодексу України
передбачено, що правовий статус дитини
має особа до досягнення нею повноліття.
Малолітньою вважається дитина до
досягнення нею чотирнадцяти років.
Неповнолітньою вважається дитина у
віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти
років.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у с.
Старий Солотвин Бердичівського району
Житомирської області (актовий запис № 2
від 13.03.1998 р.), його батьками є ОСОБА_11 та
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_1 від 13.03.1998
р., виданим Виконавчим комітетом
Старосолотвинської сільської ради
Бердичівського району Житомирської
області (а. с. 13).

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у с.
Старий Солотвин Бердичівського району
Житомирської області (актовий запис № 3
від 28.01.2000 р.), її батьками є ОСОБА_11 та
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про народження серії НОМЕР_2 від 28.01.2000
р., виданим Виконавчим комітетом
Старосолотвинської сільської ради
Бердичівського району Житомирської
області (а. с. 14).

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 можуть
бути усиновленими.

Частиною першою, абзацом першим
частини другої статті 211 Сімейного
кодексу України встановлено, що
усиновлювачем дитини може бути
дієздатна особа віком не молодша
двадцяти одного року, за винятком, коли
усиновлювач є родичем дитини.
Усиновлювачем може бути особа, що
старша за дитину, яку вона бажає
усиновити, не менш як на п'ятнадцять
років.

Статтею 212 Сімейного кодексу України
визначено, що не можуть бути
усиновлювачами особи, які:

1) обмежені у дієздатності;

2) визнані недієздатними;

3) позбавлені батьківських прав, якщо ці
права не були поновлені;

4) були усиновлювачами (опікунами,
піклувальниками, прийомними батьками,
батьками-вихователями) іншої дитини,
але усиновлення було скасовано або
визнано недійсним (було припинено
опіку, піклування чи діяльність
прийомної сім'ї або дитячого будинку
сімейного типу) з їхньої вини;

5) перебувають на обліку або на
лікуванні у психоневрологічному чи
наркологічному диспансері;

6) зловживають спиртними напоями або
наркотичними засобами;

7) не мають постійного місця проживання
та постійного заробітку (доходу);

8) страждають на хвороби, перелік яких
затверджений центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони здоров'я;

9) є іноземцями, які не перебувають у
шлюбі, крім випадків, коли іноземець є
родичем дитини;

10) були засуджені за злочини проти
життя і здоров'я, волі, честі та
гідності, статевої свободи та статевої
недоторканості особи, проти
громадської безпеки, громадського
порядку та моральності, у сфері обігу
наркотичних засобів, психотропних
речовин, їх аналогів або прекурсорів, а
також за злочини, передбачені статтями
148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442
Кримінального кодексу України, або
мають непогашену чи не зняту в
установленому законом порядку
судимість за вчинення інших злочинів;

11) за станом здоров'я потребують
постійного стороннього догляду;

12) є особами без громадянства;

13) перебувають у шлюбі з особою, яка
відповідно до пунктів 3 - 6, 8 і 10 цієї
статті не може бути усиновлювачем.

Крім осіб, зазначених у частині першій
цієї статті, не можуть бути
усиновлювачами інші особи, інтереси
яких суперечать інтересам дитини.

Судом при розгляді справи не виявлено
обставин, які б у відповідності до
вказаних вище положень статей 211 та 212
Сімейного кодексу України забороняли
(перешкоджали) ОСОБА_1 бути
усиновлювачами.

Так, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 р., що
підтверджується його паспортом серії
НОМЕР_3 від 19.03.19997 р., виданим
Бердичівським МРВ УМВС України в
Житомирській області (а. с. 6), тобто не
молодше двадцяти одного року та
старший за дітей, яких він бажає
усиновити, більше як на п'ятнадцять
років.

У матеріалах справи відсутні будь-яки
докази того, що ОСОБА_1 обмежений у
дієздатності або визнаний
недієздатним, позбавлений
батьківських прав, і ці права не були
поновлені, був усиновлювачем (опікуном,
піклувальником, прийомним батьком,
батьком-вихователем) іншої дитини, але
усиновлення було скасовано або визнано
недійсним (було припинено опіку,
піклування чи діяльність прийомної
сім'ї або дитячого будинку сімейного
типу) з його вини, був засуджений за
злочини проти життя і здоров'я, волі,
честі та гідності, статевої свободи та
статевої недоторканості особи, проти
громадської безпеки, громадського
порядку та моральності, у сфері обігу
наркотичних засобів, психотропних
речовин, їх аналогів або прекурсорів, а
також за злочини, передбачені статтями
148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442
Кримінального кодексу України, а також
того, що його інтереси суперечать
інтересам дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_1
не перебуває на обліку або на лікуванні
у психоневрологічному чи
наркологічному диспансері, не
зловживає спиртними напоями або
наркотичними засобами, має постійне
місце проживання та постійний
заробіток (доход), не страждає на
хвороби, перелік яких затверджений
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері охорони здоров'я,
непогашеної чи не знятої в
установленому законом порядку
судимості не має, за станом здоров'я не
потребує постійного стороннього
догляду, є громадянином України, у
шлюбі з особою, яка не може бути
усиновлювачем, не перебуває, що
підтверджується висновком про стан
здоров'я особи від 03.07.2014 р. (а. с. 8),
довідкою № 28 від б/д лікаря-нарколога
(а. с. 9), довідкою № б/н від 23.06.2014 р.
лікаря-психіатра (а. с. 10), довідкою від
03.07.2014 р. про результати тесту на ВІЛ (а.
с. 11), довідкою № 384-03072014/18210 від б/д
(станом на 04.07.2014 р.) Управління
інформаційно-аналітичного
забезпечення Управління МВС України в
Житомирської області (а. с. 12), довідкою
від 16.06.2014 р. № 208 та характеристикою від
03.07.2014 р. № 243, виданими
Старосолотвиньскою сільською радою
Бердичівського району Житомирської
області (а. с. 17, 18), актом обстеження
житлово-побутових умов, затвердженим
08.07.2014 р. начальником служби у справах
дітей Бердичівської районної
державної адміністрації Житомирської
області (а. с. 19).

Таким чином, ОСОБА_13 може бути
усиновлювачем.

Відповідно до частини першої статті 217
Сімейного кодексу України усиновлення
дитини здійснюється за вільною згодою
її батьків.

Згідно зі статтею 219 Сімейного кодексу
України визначено, що усиновлення
дитини провадиться без згоди батьків,
якщо вони:

1) невідомі;

2) визнані безвісно відсутніми;

3) визнані недієздатними;

4) позбавлені батьківських прав щодо
дитини, яка усиновлюється;

5) протягом двох місяців після
народження дитини не забрали її на
виховання до себе в сім'ю та запис про
них у Книзі реєстрації народжень
вчинено відповідно до статті 135 цього
Кодексу.

Усиновлення дитини може бути проведено
без згоди повнолітніх батьків, якщо
судом буде встановлено, що вони, не
проживаючи з дитиною понад шість
місяців без поважних причин, не
проявляють щодо неї батьківської
турботи та піклування, не виховують та
не утримують її.

ОСОБА_5, яка, як було встановлено раніше,
є матір'ю дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
надала згоду на усиновлення дітей
ОСОБА_1, що підтверджується її
нотаріально посвідченою заявою від
20.06.2014 р., а також особистими
поясненнями.

Рішенням Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської
області від 20.03.2013 р. у справі № 0603/5472/12,
яке не оскаржувалось, ОСОБА_11, який, як
було встановлено раніше, є батьком
дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, було
позбавлено батьківських прав щодо цих
дітей (а. с. 16).

Таким чином, згода батька дітей - ОСОБА_2
та ОСОБА_3, на усиновлення останніх
непотрібна.

Частиною першою, другою та четвертою
статті 218 Сімейного кодексу України
передбачено, що для усиновлення дитини
потрібна її згода, якщо вона досягла
такого віку та рівня розвитку, що може
її висловити. Згода дитини на її
усиновлення дається у формі, яка
відповідає її вікові та стану здоров'я.
Дитина має бути проінформована про
правові наслідки усиновлення. Згода
дитини на усиновлення не потрібна, якщо
вона проживає в сім'ї усиновлювачів і
вважає їх своїми батьками.

Як зазначалось раніше, діти ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 висловили думку про те, що
хочуть бути усиновленими ОСОБА_1, вони
вважають його своїм батьком.

Частинами першою та другою статті 224
Сімейного кодексу України встановлено,
що суд, постановляючи рішення про
усиновлення дитини, враховує
обставини, що мають істотне значення,
зокрема:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище особи, яка бажає усиновити
дитину, її сімейний стан та умови
проживання, ставлення до виховання
дитини;

2) мотиви, на підставі яких особа бажає
усиновити дитину;

3) мотиви того, чому другий із подружжя
не бажає бути усиновлювачем, якщо лише
один із подружжя подав заяву про
усиновлення;

4) взаємовідповідність особи, яка бажає
усиновити дитину, та дитини, а також те,
як довго ця особа опікується вже
дитиною;

5) особу дитини та стан її здоров'я;

6) ставлення дитини до особи, яка бажає
її усиновити.

При дотриманні всіх умов, встановлених
цим Кодексом, здатності особи, яка
бажає усиновити дитину, забезпечити
стабільні та гармонійні умови для
життя дитини суд постановляє рішення,
яким оголошує цю особу усиновлювачем
дитини.

Як було встановлено судом раніше,
ОСОБА_1 не перебуває на обліку або на
лікуванні у психоневрологічному чи
наркологічному диспансері, не
зловживає спиртними напоями або
наркотичними засобами, має постійне
місце проживання та постійний
заробіток (доход), не страждає на
хвороби, перелік яких затверджений
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері охорони здоров'я,
непогашеної чи не знятої в
установленому законом порядку
судимості не має, за станом здоров'я не
потребує постійного стороннього
догляду, є громадянином України, у
шлюбі з особою, яка не може бути
усиновлювачем, не перебуває.

ОСОБА_1 пояснив, що шлюб з ОСОБА_5 він
зареєстрував у 2007 р., однак фактично з
нею та дітьми - ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
проживає з 2005 р. Весь цей час він
піклувався про них, виховував, ставився
як до своїх дітей.

Вказані пояснення підтвердила ОСОБА_5,
також ці пояснення підтверджуються і
поясненнями самих дітей, останні
висловили бажання про те, що б ОСОБА_1 їх
усиновив.

Орган опіки та піклування -
Бердичівська районна державна
адміністрація Житомирської області на
виконання частини другої статті 253
Цивільного процесуального кодексу
України надав Висновок, у якому
зазначив, що вважає усиновлення дітей -
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_1 є доцільним та
таким, що відповідає інтересам дітей (а.
с. 28 - 30).

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що
ОСОБА_1 здатен забезпечити стабільні та
гармонійні умови для життя дітей -
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а тому його заява в
частині усиновлення підлягає
задоволенню шляхом оголошення його
усиновлювачем цієї дитини.

Статтею 229 Сімейного кодексу України
визначено, що особа, яка подала заяву
про усиновлення, може виявити бажання
бути записаною у Книзі реєстрації
народжень матір'ю, батьком дитини або
повнолітньої особи. Якщо усиновлюється
дитина, яка досягла семи років, то для
запису усиновлювача матір'ю, батьком
потрібна згода дитини, крім випадку,
передбаченого частиною четвертою
статті 218 цього Кодексу. Суд
задовольняє таку заяву усиновлювача у
рішенні про усиновлення, якщо це
відповідає інтересам дитини.

Відповідно до частини четвертої статті
218 Сімейного кодексу України згода
дитини на усиновлення не потрібна, якщо
вона проживає в сім'ї усиновлювачів і
вважає їх своїми батьками.

Згідно з абзацом першим частини першої,
частинами другою та четвертою статті 231
Сімейного кодексу України якщо
усиновлювачами є одночасно жінка та
чоловік і якщо вони записуються
батьками дитини, відповідно змінюються
прізвище та по батькові дитини. Якщо
усиновлювач записується батьком
дитини, відповідно змінюється по
батькові дитини. Про зміни, передбачені
у цій статті, суд зазначає у рішенні про
усиновлення.

Як зазначалось раніше, діти ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 висловили думку про те, що
вважають ОСОБА_1 своїм батьком та
бажають змінити своє прізвище ОСОБА_3
на ОСОБА_3, по батькові ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Зважаючи на вказане, суд задовольняє
заяву ОСОБА_1 в частині запису його
батьком дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та
зміни їхніх прізвища та по батькові.

Керуючись статтями 1 - 4, 7, 8, 10, 11, 15, 18, 57 -
60, 62, 64, 208, 212 - 215, 234, 235, 251, 254 та 255
Цивільного процесуального кодексу
України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Оголосити ОСОБА_1, який народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 р., громадянство України,
усиновлювачем неповнолітніх дітей -
ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 р.,
та ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1
р.

Записати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_2, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 р., та внести ці
зміни до актового запису № 2 від 13.03.1998
р., вчиненого Виконавчим комітетом
Старосолотвинської Сільської ради
Бердичівського району Житомирської
області.

Записати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3, яка
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 р., та внести ці
зміни до актового запису № 3 від 28.01.2000
р., вчиненого Виконавчим комітетом
Старосолотвинської Сільської ради
Бердичівського району Житомирської
області.

Змінити прізвище та по батькові ОСОБА_2,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 р., на
прізвище ОСОБА_2 та по батькові ОСОБА_2,
та внести ці зміни до актового запису
актового запису № 2 від 13.03.1998 р.,
вчиненого Виконавчим комітетом
Старосолотвинської Сільської ради
Бердичівського району Житомирської
області.

Змінити прізвище та по батькові ОСОБА_3,
яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 р., на
прізвище ОСОБА_3 та по батькові ОСОБА_3,
та внести ці зміни до актового запису №
3 від 28.01.2000 р., вчиненого Виконавчим
комітетом Старосолотвинської
Сільської ради Бердичівського району
Житомирської області.

Роз'яснити, що:

- рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано;

- у разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом;

- апеляційна скарга на рішення може
бути подана до Апеляційного суду
Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня його проголошення;

- особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя (головуючий)
В.В. Корбут

Народні засідателі:
О.Б. Папиш

О.С. Чайковська