АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9786/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Демидова С. О. Доповідач - Романюк
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі :

головуючого
Романюк М.М.

суддів
Котушенко С.П., Петренко І.О.

при секретарі
Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 09 жовтня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-я
особа: ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з
зазначеним вище позовом 27 травня 2014
року. В обґрунтування заявлених та
уточнених вимог посилалася на те, що 15
листопада 2013 року з вини
відповідача сталося ДТП за участю
автомобіля Опель Омега державний номер
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 та
автомобіля Фольксваген Транспортер
державний номер НОМЕР_1, під керуванням
відповідача. В результаті даної ДТП
постраждав автомобіль позивача.
Постановою Новомосковського
міськрайонного суду від 15 січня 2014 року
відповідача визнано винною у скоєнні
ДТП. Цивільно - правова
відповідальність відповідача за шкоду,
заподіяну майну третіх осіб під час
експлуатації транспортного засобу
Фольксваген, застрахована АТ "СГ "ТАС".
03 квітня 2014 року позивач отримала від
страхової компанії відшкодування у
розмірі 7 007 грн. 76 коп. Однак, при
зверненні позивача на СТО для
відновлення пошкодженого автомобіля
Опель після ДТП позивачу виставлено
рахунок на оплату в розмірі 20 627 грн. 15
коп. Враховуючи розмір виплаченого
страхового відшкодування, просить
стягнути з відповідача 13 619 грн. 39 коп.
та на відшкодування моральної шкоди 4 000
грн.

Рішенням Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 09 жовтня 2014 року
у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково на таких
підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з їх
недоведеності.

З даним висновком погодитись не можна
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 листопада 2013
року о 15 годині 00 хвилин, у
м.Дніпропетровську відповідач керуючи
автомобілем Фольцваген Транспортер
державний номер НОМЕР_1 та рухаючись по
мосту № 2 біля електроопори № 129, не
дотримавшись безпечної дистанції,
скоїла зіткнення з автомобілем Опель
Омега державний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_4, який зупинився
попереду перед перехрестям.

Постановою Новомосковського
міськрайонного суду від 15 січня 2014 року
відповідача визнано винною у скоєнні
ДТП.

Згідно ст.61 ЦПК України постанова суду
у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно - правова відповідальність
відповідача за шкоду, заподіяну майну
третіх осіб під час експлуатації
транспортного засобу Фольцваген,
застрахована АТ "СГ "ТАС" відповідно до
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Згідно п.22.1 ст.22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 зазначеного вище
Закону у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

На звернення позивача до ПАТ "СГ "ТАС",
останнім, зроблено розрахунок
матеріального збитку, згідно якого,
вартість збитку становить 13 521 грн. 40
коп., коефіцієнт зносу замінених
складових становить 0,7, що дорівнює 6 513
грн. 64. З урахуванням зазначеного ПАТ
"СГ "ТАС" 03 квітня 2014 перерахував
позивачу страхове відшкодування в
розмірі 7 007 грн. 76 коп.

Згідно п.32.7 ст. 32 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів"
відповідно до цього Закону страховик
не відшкодовує шкоду, пов'язану із
втратою товарної вартості
транспортного засобу.

Таким чином, страхова компанія
виконала взяті на себе зобов'язання та
відшкодувала оцінену шкоду, заподіяну
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди майну третьої особи.

На підтвердження розміру завданої
матеріальної шкоди позивачем був
наданий суду рахунок на сплату
вартості відновлювального ремонту
пошкодженого автомобілю, яка склала 20
627 грн. 15 коп.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Таким чином, наданий позивачем рахунок
вартості відновленого ремонту є
письмовим доказом, однак він судом не
був прийнятий до уваги. Відповідачем на
підтвердження своїх заперечень будь
яких доказів надано не було.

Як роз'яснено у п.16 Постанови № 4
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01 березня 2013
року "Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки" при відшкодуванні
страховиком шкоди, завданої особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, така особа сплачує
потерпілому різницю між фактичним
розміром шкоди і страховою виплатою
(страховим відшкодуванням).

З урахуванням зазначеного та приймаючи
до уваги, що з розрахунком розміру
завданої шкоди, зробленим та
виплаченим страховою компанією,
сторони погодилися, збільшення
вартості відновлювального ремонту
відбулося за рахунок зростання курсу
долара, та відповідно вартості
матеріалів, судова колегія дійшла до
висновку, що рішення суду в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
щодо відшкодування матеріальної шкоди
підлягає скасуванню з ухвалення нового
рішення про задоволення зазначених
вимог.

Щодо позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди.

Згідно ст.1167 ЦПК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що за вини
відповідача майно позивача було
пошкоджено. Винними діями відповідача,
позивачу було завдано моральної шкоди,
яка полягала у тому, що вона пережила
шок, викликаний страхом за життя онука,
який керував автомобілем, а також факт
пошкодження автомобіля, викликав у неї
негативні переживання. Тривалий час
позивач позбавлена можливості
використовувати автомобіль за
призначенням та повинна витрачати
багато часу на відновлення свого
порушеного права.

З урахуванням зазначеного, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про недоведеність зазначених позовних
вимог, тому рішення суду в цій частині
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення вимог про відшкодування
моральної шкоди. З урахуванням того, що
розмір відшкодування шкоди повинен
бути співмірним завданій шкоді, судова
колегія вважає, що на користь позивача
на відшкодування моральної шкоди
необхідно стягнути 2 000 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути сплачений
судовий збір в розмірі 243 грн.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 09 жовтня 2014 року
- скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-я
особа: ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на
відшкодування матеріальної шкоди 11 033
грн. 47 грн., на відшкодування моральної
шкоди 2 000 грн., судовий збір в розмірі 243
грн., а всього 13 276 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
М.М.Романюк

Судді:
С.П.Котушенко

І.О.Петренко