Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/9951/2014
Головуючий у 1-й інстанції -
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Желепи О.В,

Рубан С.М.

при секретарі - Лапіній К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Подільського
районного суду м. Києва від 20 травня 2014
року в справі за заявою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про забезпечення позову
в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу та поділ майна.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Подільського районного суду
м. Києва від 20 травня 2014 року задоволено
заяву представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про
забезпечення позову.

Накладено арешт на нерухоме майно, яке
належить на праві власності ОСОБА_2,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків: НОМЕР_1, а саме:

- квартиру АДРЕСА_1;

- квартиру АДРЕСА_2;

- земельну ділянку для будівництва та
обслуговування жилого будинку за
адресою: Київська область,
Бориспільський район, с. Вишеньки,
загальною площею 0,222 га (Державний акт
на право власності на земельну ділянку
Серія ЯБ № 280909 від 8 грудня 2004 року).

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати
ухвалу суду та постановити нову ухвалу,
якою відмовити у задоволенні заяви про
забезпечення позову. Вважає, що ухвала
суду першої інстанції є незаконною,
необґрунтованою, не відповідає нормам
процесуального права та обставинам
справи. На думку представника
відповідача, судом безпідставно
накладено арешт на майно відповідача,
оскільки у заяві позивача про вжиття
заходів забезпечення позову відсутні
причини та відповідні докази, у зв'язку
з якими потрібно забезпечити позов.
Зазначає, що позивачем не надано
доказів на підтвердження факту
порушення його прав та інтересів
відповідачем, що існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову. Судом першої інстанції
порушено ч. 3 ст. 152 ЦПК України,
відповідно до якої види забезпечення
позову мають бути смівмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

У березні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та поділ майна подружжя.

19 травня 2014 року представником
позивача подано заяву про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
нерухоме майно, а саме на:

- квартиру АДРЕСА_1;

- квартиру АДРЕСА_2;

- земельну ділянку для будівництва та
обслуговування жилого будинку за
адресою: Київська область,
Бориспільський район, с. Вишеньки,
загальною площею 0,222 га.

В заяві представник позивача посилавсь
на те, що дане майно право власності на
яке зареєстроване за відповідачем, є
спільною сумісною власністю подружжя,
без згоди позивача може бути відчужено
на користь будь-якої іншої особи, тому
існує досить висока ймовірність того
факту, що відповідачка може в будь-який
момент здійснити його відчуження, що
може значно утруднити або взагалі
зробити неможливим виконання рішення
суду, оскільки останньою на
сьогоднішній день вже здійснено спробу
його відчуження, а саме: на продаж
виставлено спірне сумісне майно
подружжя без отримання згоди позивача,
а саме: квартира АДРЕСА_1 та квартира
АДРЕСА_2.

Задовольняючи заяву позивача, суд
першої інстанції виходив з її
обґрунтованості.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, вважає, що він
відповідає обставинам справи та
положенням ст. 151, п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК
України.

Обраний судом вид забезпечення позову
шляхом накладення арешту на нерухоме
майно в даній справі є достатнім та
співмірним із заявленими позовними
вимогами, у зв'язку з чим, судова
колегія не вбачає підстав для
скасування ухвали суду першої
інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправильного застосування положень
ст. 152 ч. 1 п. 1 ЦПК України судова колегія
відхиляє,зважаючи, що у суду першої
інстанції були підстави для
застосування в даному випадку вказаної
норми закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що
заява про забезпечення позову була
розглянута у відсутність відповідача,
чим порушені його права,судова колегія
відхиляє зважаючи на положення ст. 153 ч.
1 ЦПК України про те, що заява про
забезпечення позову розглядається без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на наведене, судова колегія
вважає, що підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
ухвали суду немає.

Керуючись ст.. ст.. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м.
Києва від 20 травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала не підлягає оскарженню в
касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: