АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

18 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Управління Пенсійного Фонду України в
Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 12 серпня 2014 року,-

встановила:

14 липня 2014 року Управління Пенсійного
Фонду України в Деснянському районі м.
Києва звернулося до суду з вказаним
позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 в
травні 2007 року було призначено
пенсію із зниженням пенсійного віку,
як учаснику ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
відповідно до п.1 ст.55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

В подальшому виплата пенсії
відповідачу була зупинена у зв'язку з
тим, що відповідно до рішення
Комісії зі спірних питань визначення
статусу осіб, які брали участь у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС № 45 від 24 квітня 2012
року, видача ОСОБА_1 посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС категорії 2 визнана
безпідставною.

Оскільки відповідачу призначено та
виплачено пенсію безпідставно,
позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1
зайво виплачені кошти за період з 09.05.2007
р. по 31.07.2012 р. в сумі 48 403 грн. 21 коп.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 12 серпня 2014 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
борг у сумі 48403,21 грн. Вирішено питання
відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати вказане судове рішення,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

Посилається на те, що ніяких зловживань
з його боку в результаті подання
документів для нарахування та
отримання пенсії на пільгових умовах
не було. Наданий ним у 1993 році пакет
документів, на підставі якого йому
Київською міською державною
адміністрацією було видане
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС категорії 2 НОМЕР_1, є дійсним. Під
час перереєстрації вказане
посвідчення було підтверджено без
зауважень, оскільки на час аварії на
Чорнобильській АЕС він працював в
30-ти кілометровій зоні. Тільки в 2012 р.
з'ясувалось, що посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС було видано
безпідставно і йому було надано
статус потерпілого внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Вважає, що
не оскарження рішення комісії №45 від
24.04.2012 р. не свідчить про те, що з його
боку були надані неправомірні
відомості для призначення пенсії.

Також вважає, що вказаний спір
підлягав розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1
апеляційну скаргу підтримав та просив
її задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 проти
апеляційної скарги заперечував та
просив її відхилити.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення осіб, що беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до рішення Комісії зі спірних питань
визначення статусу осіб, які брали
участь у ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС № 45 від 24 квітня
2012 року, посвідчення було видано
відповідачу безпідставно. Відповідно
до розпорядження Управління
Пенсійного Фонду України в
Деснянському районі м. Києва від
07.08.2012 р. виплата пенсії відповідачу
була припинена. Оскільки відповідач
рішення комісії не оскаржував,
заперечення останнього щодо
відсутності з його боку будь-яких
зловживань при поданні документів
для призначення пенсії суд першої
інстанції до уваги не прийняв.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
26.02.1993 р. Київською міською державною
адміністрацією ОСОБА_1 було видано
посвідчення учасника наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
категорії 2 серії НОМЕР_1.

Підставою для видачі вказаного
посвідчення були наступні документи:
довідка про підвищену оплату праці
за роботу в зоні відчуження №3 від
14.01.1993, табель за квітень 1986 р., накази
№63/к від 08.04.1986 р., №322/к від 07.12.1992 р.,
видані будівельним управлінням №13
Треста «Київміськбуд -3» про
проведення доплати до потрійного
розміру заробітної робітникам, які
були направлені на роботу в 30-ти
кілометрову зону для ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильскій
АЕС.

Відповідно до витягу з проколу №20
засідання Тимчасової комісії для
перевірки правильності видачі
посвідчень «Учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС» від 16 вересня 1997 року, вирішено,
що на підставі представлених
документів видача ОСОБА_1
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС категорії 2 є правильною та
відповідає ПКМУ №51 від 20.01.97 р.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі заяви відповідача від 23
травня 2007 р. йому була призначена
пенсія зі зниженням пенсійного віку,
як учаснику ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС,
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до витягу з проколу
Комісії зі спірних питань визначення
статусу осіб, які брали участь у
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС №45 від 24 квітня 2012
року вирішено: на підставі
представлених документів визнати
безпідставною видачу посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС категорії 2 ОСОБА_1 Виконував
роботи, не пов'язані з ліквідацією
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. Посвідчення підлягає вилученню з
повідомленням місцевих органів
виконавчої влади та місцевого
самоврядування. Документи направити
на розгляд Комісії при Київській
облдержадміністрації з визначення
статусу осіб, евакуйованих із зони
відчуження у 1986 році.

На підставі вказаного рішення 07
серпня 2012 року Управління Пенсійного
Фонду України в Деснянському районі м.
Києва видало розпорядження про
припинення виплати ОСОБА_1 пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» виконавча
дирекція Пенсійного фонду та її
територіальні органи мають право
отримувати безоплатно від органів
державної влади, підприємств, установ і
організацій незалежно від форм
власності, виду діяльності та
господарювання і від фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності
відомості, пов'язані з нарахуванням,
обчисленням та сплатою страхових
внесків, а також інші відомості,
необхідні для виконання ними функцій,
передбачених цим Законом; отримувати
безоплатно від органів державної
влади, підприємств, установ і
організацій незалежно від форм
власності, виду діяльності та
господарювання і від фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності
відомості, пов'язані з нарахуванням,
обчисленням та сплатою страхових
внесків, а також інші відомості,
необхідні для виконання ними функцій,
передбачених цим Законом.

Згідно із ст. 101 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» суми пенсії,
надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції на вищевказані вимоги
закону уваги не звернув, не перевірив
обставин, за яких відповідачу
призначалась та виплачувалась пенсія
та не дав оцінку характеру його дій.

З огляду на те, що механізм
повернення надмірно сплачених сум
пенсій передбачає стягнення
зазначених сум лише у випадку, якщо
така надмірна сплата відбулась з вини
пенсіонера, а саме через зловживання,
зокрема у випадку надання
недостовірної інформації або взагалі
ненадання відповідної інформації, суд
першої інстанції дійшов помилкового
висновку про обґрунтованість
заявлених позовних вимог.

Оскільки нарахування пенсійних виплат
відбулось не з вини пенсіонера, факт
підроблення документів або
представлення органу Пенсійного
фонду неправдивих даних, які стали
підставою для призначення пенсії,
судом не встановлено, колегія суддів
дійшла висновку про те, що правові
підстави для стягнення надмірно
сплаченої суми пенсії були відсутні.

Допущені судом першої інстанції
порушення норм матеріального права
призвели до помилкового вирішення
спору, що у відповідності до ст. 309 ЦПК
України є підставою для його
скасування та ухвалення нового
рішення.

Доводи апеляційної скарги в тій
частині, що вказаний спір підлягав
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, є необґрунтованими.

Відповідно до правової позиції,
висловленої в постанові №21-124а13 від 18
червня 2013 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК є
обов'язковою для судів зазначено, спір
про стягнення переплаченої пенсії у
зв'язку з наданням відповідачем
недостовірних відомостей не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів,-

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 12 серпня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволені позовних вимог Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_1
про стягнення суми відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді:

Справа № 22-ц/796/11868/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Скрипка О.І.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.