АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7426/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Ричка С. О. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів :
Кочкової Н.О., Каратаєвої Л.О.

при секретарі: Кулику О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу Дніпродзержинського
міського управління ГУМВС України в
Дніпропетровській області

на рішення Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська,
Дніпропетровської області від 02
квітня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, третя особа
Дніпродзержинське міське управління
ГУ МВС України в Дніпропетровській
області про визнання права власності
на майно, виключення його з акту опису
та звільнення з під арешту,--

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року позивач звернулася
до Заводського районного суду міста
Дніпродзержинська з позовною заявою до
ОСОБА_3, третя особа Дніпродзержинське
міське управління ГУ МВС України в
Дніпропетровській області в якій
просить суд визнати за нею право
особистої приватної власності на
пилосос «SAMSLTNG» вартістю 412,30 грн..
програвач «СОМІ» вартістю 1371.45 гри.,
телевізор «SAMSUNG» вартістю 10621,06 грн.,
пральну машину «LG» вартістю 4504.00
гри., аудіомагнітофон «ВВК» вартістю
559,00 грн., звільнити це майно з-під
арешту, накладеною постановою слідчого
CO Дніпродзержинського МУ Путятіною Т.М.
по кримінальній справі за звинуваченим
ОСОБА_5. ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. ОСОБА_9
за ст.307 ч.2, 309 ч.2 КК України, та
зобов'язати Дніпродзержинське міське
управління ГУ МВС України
Дніпропетровської області повернути
їй вищезазначене майно, в
обгрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що їй на прані особистої
приватної власності на підставі
рішення Заводського районною суду м.
Дніпродзержинська від 30 липня 2001 року,
зареєстрованого Дніпродзержинським
БТІ. належала 1/40 частина торгівельиого
центру з АЗС, загальною площею 1168 кв.м..
що знаходиться в будинку АДРЕСА_1. 10
жовтня 2011 року позивач продала свою
частку торгівельного центру з АЗС
ОСОБА_10, оформивши формально договір
дарування нерухомості та 10 жовтня 2011
року отримала від покупця вартість
своєї частки торгівельного центру з
АЗС в розмірі 200000,00 грн. За отримані
кошти, від заняття підприємницькою
діяльністю, яку вона веде з 2000 року, 23
липня 2011 року вона придбала пилосос
«SAMSUNG» вартістю 412,30 гри., а 24 липня 2011
року - програвач «CONl» вартістю 1371,45 грн..
і телевізор «SAMSUNG» вартістю 10621,06 грн..
Отримавши в жовтні 2011 року від покупця
частки торгівельного центру з АЗС
іроші, 10 листопада 2011 року позивач
придбала двокімнатну квартиру АДРЕСА_2.
Договір купівлі-продажу. згідно з
яким вона є покупцем зазначеної
квартири, посвідчений приватним
нотаріусом Диіпродзержипського
міського нотаріального округу ОСОБА_11
зареєстровану № 2576. Квартира позивача
повністю облаштована меблями,
побутовою технікою, які були придбані
нею особисто на власні кошти.
Відповідач ОСОБА_12 не вів з позивачкою
спільного господарства, не мав
особистих коштів для придбання
вартісної побутової техніки, бо не
працював, коли звільнився з місць
позбавлення волі не мав грошових
накопичень, бо тривалий період
перебував в місцях позбавлення волі.
Позивач з 2000 року є приватним
підприємцем, має на праві власності
декілька торговельних точок, з яких
отримує прибуток, накопичила власні
грошові кошти у той період, поки
відповідач ОСОБА_13 відбував покарання
в місцях позбавлення волі. Не зважаючи
на те, що вище зазначені речі с
особистою власністю позивача, слідчим
Дніпродзержинського МУ Путятіною Т.М.
при розслідуванні кримінальної справи
за звинуваченням ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_14 в скоєнні
злочину за ознаками ст.307 ч.2, 309 ч.2 КК
України, було складено акт опису майна,
яке належить позивачці та винесено
постанову про накладення apeшту на це
майно, та майно було вилучено на
збереження до Дніпродзержинського МУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області, з чим позивач категорично не
згодна, та вимушена звернутися за
захистом своїх порушених прав до суду з
цим позовом.

Рішенням Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська,
Дніпропетровської області від 02
квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2
до ОСОБА_3, третя особа
Дніпродзержинське міське управління
ГУ МВС України в Дніпропетровській
області про визнання права власності
на майно, виключення його з акту опису
та звільнення з під арешту задоволено
частково.

Визнано за ОСОБА_2 право особистої
приватної власності на майно, а саме:
пилосос «SAMSIJNG» вартістю 412.30 грн..
програвач «CONI» вартістю 1371.45 гри.,
телевізор «SAMSUNG» варгістю 10621.06 грн..
пральну машину «LG» вартістю 4504.00 грн..
аудіомагнітофон «ВВК» вартістю 559.00
гри.

Звільнено з під-арсіпту, накладеного
постановою слідчого CO
Дніпродзержинського МУ Путятіною Т.М.
від 31.08.2013 по кримінальній справі за
звинуваченням ОСОБА_15. ОСОБА_6, ОСОБА_7.
ОСОБА_8, ОСОБА_9 за ст.ст. 307 ч.2. 309 ч.2 КК
України, майно, а саме: пилосос «SAMSUNG»
вартістю 412,30 грн., програвач «СОМ»
вартістю 1371,45 гри., телевізор «SAMSUNG»
вартістю 10621,06 грн., пральну машину «LG»
вартістю 4504,00 грн., аудіомагнітофон
«ВВК» вартістю 559,00 грн., яке належить
ОСОБА_2 на праві особистої приватної
власності та повернуто пилосос «SAMSUNG»
вартістю 412,30 грн.,| програвач «CONI»
вартістю 1371,45 гри., телевізор «SAMSUNG»
вартістю 10621,06 грн.. пральну машину «LG»
вартісню 4504.00 грн., аудіомагнітофон
«ВВК» вартістю 559.00 грн. ОСОБА_2.

В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі
Дніпродзержинського міського
управління ГУМВС України в
Дніпропетровській області, оскаржує
рішення суду тільки в частині, щодо
задоволення позовних вимог про
звільнення з під арешту, накладеного
постановою слідчого
Дніпродзержинського МУ в рамках
кримінальної справи, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, та просять
рішення суду скасувати, та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволені
позову в цій частині.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів не
находить підстав для задоволення
апеляційної скарги.

З'ясувавши в достатньо повному
об'ємі права та обов'язки сторін,
обставини справи, перевіривши доводи і
давши їм правову оцінку, суд постановив
рішення, що відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами.

Із матеріалів справи вбачається, що
31.08.2012 року старшим слідчим СВ
Дніпродзержинського ГУ майором
міліції Путятиною Т.М. під час
розслідування кримінальної справи
№44121059 за звинуваченням ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_14 в скоєнні
злочину за ознаками ст.307 ч.2, 309 ч.2 КК
України було накладено арешт на майно,
яке передано на відповідальне
зберігання до камери схову
Дніпродзержинського ГУ, та належить
позивачці, як власнику цього майнна на
підставі цивільно-правових угод.

Відповідно до ст. ст. 317, 321 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений свого права, чи обмежений у
його здійсненні, крім випадків,
встановлених законом.

Як розяснено у п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
серпня 1976 року «Про судову практику в
справах про виключення майна з опису»,
за правилами, встановленими для
розгляду позовів про виключення майна
з опису, розглядаються вимоги громадян,
що ґрунтуються на праві власності на
описане майно або на праві володіння
ним. Заяви боржників про
неправильність включення майна в опис
розглядаються в порядку, передбаченому
ст. 409 КПК України, коли арешт накладено
при провадження в кримінальній справі
або в порядку, передбаченому ст. 373 ЦПК,
якщо опис проводився судовим
виконавцем.

Таким чином, у кримінальному
судочинстві розглядаються тільки
заяви боржників про неправильність
опису майна, а не вимоги інших осіб, що
заявляють вимоги про право на майно.

Із матеріалів справи вбачається, що
спір між сторонами виник через
порушення прав власника майна, арешт на
яке було накладено слідчим у
кримінальній справі, яка вимагає
усунути їй перешкоди у користуванні та
розпорядженні належним їй майном.
Позивач не є учасником кримінального
судочинства.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Такми чином, враховуючи викладене,
зазначений спір відповідно до ст. 15 ЦПК
України підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства, а не
кримінального, як на це посилається
апелянт в своїй апеляційній скарзі, а
тому висновок районного суду про
задоволення позову є правиним.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,317 ЦПК України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Дніпродзержинського міського
управління ГУМВС України в
Дніпропетровській області - відхилити.

Рішення Заводського районного суду
м.Дніпродзержинська,
Дніпропетровської області від 02
квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: