Справа № 605/1228/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

07 листопада 2014 року
смт. Брусилів

Брусилівський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого -судді
Коваленко В. К.

при секретарі - Марієвській
Н.А., Довгаленко О.І.

за участі:
представника позивача - ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача -
ОСОБА_4,

представника третьої особи -
Венгловського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Брусилів Житомирської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПриватБанк", ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмета спору, Осівецька
сільська рада Брусилівського району
про визнання недійсним договору
іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2012 року до
Брусилівського районного суду
надійшла позовна заява ОСОБА_6(далі
позивач) до Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПриватБанк", ОСОБА_2, ОСОБА_3(далі
відповідачі), третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, Осівецька сільська
рада Брусилівського району про
визнання недійсним договору іпотеки,
який був укладений 10 липня 2007 року між
ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк" в
забезпечення виконання умов
кредитного договору, укладеного 10
липня 2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ
"ПриватБанк" .

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, , що батько позивача ОСОБА_3 уклав
кредитний договір № ZRZ0GA00003938 з ПАТ КБ
"ПриватБанк", відповідно до якого
ОСОБА_3 отримав 55625 доларів США кредиту.
Для забезпечення належного виконання
умов договору кредиту між банком та
матір'ю позивача ОСОБА_2 було укладено
договір іпотеки від 10.07.2007 року, в якому
предметом застави виступив будинок по.
АДРЕСА_1, і який належав матері на праві
особистої власності і придбаний на
підставі договору купівлі продажу
№1-1358 від 20.12.1994 року.

З метою подолання перешкод при
укладенні договору іпотеки, оскільки б
при наявності в житлі зареєстрованих
неповнолітніх осіб потребувало б
дозволу органу опіки та піклування на
вчинення правочину з житлом, яке
передавалося в іпотеку, в результаті
зловмисної домовленості між
відповідачами, всіх неповнолітніх
членів сім'ї відповідачем ОСОБА_2 було
знято з реєстрації по АДРЕСА_1 та
зареєстровано по АДРЕСА_2, не зважаючи
на те, що позивач та інші неповнолітні
члени сім'ї проживали та проживають в
будинку по АДРЕСА_1 з моменту
народження та до даного часу. З метою
отримання в подальшому фінансової
вигоди, сторони договору іпотеки
свідомо пішли на порушення чинного
законодавства у сфері охорони житлових
та майнових прав дітей.

Даний правочин суперечить
житловим правам та інтересам позивача,
оскільки отримання кредиту не було
підтверджене реальними доходами
батька, і як наслідок на будинок, в
якому позивач проживає та який
перебував в іпотеці, за позовом банку
рішенням Брусилівського районного
суду від 15 березня 2010 року звернено
стягнення в рахунок погашення кредиту.

В результаті протиправних дій
Відповідачів, та в зв'язку з
відсутністю в сім'ї іншого житла
позивач може стати безпритульною
дитиною, а тому з метою захисту своїх
прав та цивільних інтересів змушений
звернутися із позовом до суду.

У відповідності до ч.1, 6 ст. 203
Цивільного кодексу України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Правочин, що вчиняється
батьками (усиновлювачами), не може
суперечити правам та інтересам їхніх
малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

У відповідності до ст.215
Цивільного кодексу України підставою
недійсності правочину є недодержання
в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які
встановлені частинами першою - третьою,
п'ятою та шостою статті 203 цього
Кодексу.

Позивач зазначив, що при
укладенні договору іпотеки сторонами
також було порушено чисельні норми
чинного законодавства України в галузі
захисту прав та законних інтересів
неповнолітніх дітей, а саме:
Конвенція про права дитини від 20
листопада 1989 року, підписана Україною
21.02.90 року, ратифікована Україною 27.02.91
року, набрала чинності для України 27.09.91
року; Закон України "Про охорону
дитинства"; ст.12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
осіб і безпритульних дітей»; ч.1 ст.6
Закону України «Про іпотеку», ст.47
Конституції України.

Посилаючись на ст.12
Закону України «Про основи соціального
захисту бездомних осіб і безпритульних
дітей», ст.ст.1,8,11,18 Закону України «Про
охорону дитинства», ст.6 Закону України
«Про іпотеку», ст.ст.2,3,27 Конвенції про
права дитини, ст.47 Конституції України,
ст..ст.16,29,202,203,215,216 Цивільного кодексу
України, ст..ст.3,82,119,120 Цивільного
процесуального кодексу України,
позивач просив визнати недійсним
договір№ ZRZ0GA00003938, який був укладений 10
липня 2007 року між ОСОБА_2 та
Публічним акціонерним товариством
комерційним банком "ПриватБанк".

В судовому засіданні
представник позивача позов підтримав
повністю з підстав, зазначених в
позовній заяві.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк»
у позові просив відмовити ,так як у
справі є рішення Брусилівського
районного суду Житомирської області
від 15 березня 2010 року , яке вступило в
законну силу . де вказано, що
відповідач-2 ОСОБА_2 з іншими дітьми
зареєстровані та проживають у іншому
будинку по АДРЕСА_2 .

Відповідачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3 позовні вимоги визнали
повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в
судовому засіданні пояснив, що він
звернувся до банку про отримання
кредиту і надав довідку, в якій були
зазначені прописаними в будинку діти.
Тоді йому відмовили у видачі кредиту.
Порадили в банку виписати дітей з
будинку. Дружина з дітьми виписалися
з будинку і зареєструвалися у будинку
його матері по АДРЕСА_2. Після цього
подав до банку довідку, що діти в
будинку, який передавався в іпотеку, не
проживають. Тоді отримав кредит. Діти
фактично залишалися проживати в
будинку, який був переданий в іпотеку.
Відповідач визнав, що надав банку
неправдиву інформацію про те, що діти в
будинку не проживають.

Відповідачка ОСОБА_2 в
судовому засіданні пояснила, що вона
зверталася до сільської ради для
перереєстрації свого місця проживання
і дітей з будинку по АДРЕСА_1, в будинок
по АДРЕСА_2. Проводила перереєстрацію
для того, щоб надати до банку довідку
про те? що діти в будинку по АДРЕСА_1 не
проживають, оскільки без такої довідки
банк відмовляв видати кредит
чоловікові. Фактично ні вона, ні діти з
будинку не виселялися, залишалися
проживати по АДРЕСА_1.

Представник Брусилівської
районної державної адміністрації, яка
була залучена до участі у справі як
орган опіки та піклування, вважав, що
відсутні підстави для задоволення
позову, оскільки на час укладення
договору іпотеки діти не були
зареєстровані у будинку, а тому на той
час права дітей не були порушені.

Представник третьої особи
Осівецької сільської ради
Брусилівського району сільський
голова Венгловський С.В. при
вирішенні спору покладається на
рішення суду. В судовому засіданні
просив вирішити спір на користь
дитини.

Вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, дослідивши та
оцінивши докази, суд вважає, що у позові
слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 10 липня 2007
року в забезпечення виконання
зобов'язань по кредитному договору №
ZRZ0GA00003938, укладеному між ОСОБА_3 та
ПАТ КБ "ПриватБанк", між дружиною ОСОБА_3
- ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк" було
укладено договір іпотеки № ZRZ0GA00003938,
відповідно до умов якого іпотекодавець
передав іпотекодержателю в іпотеку
житловий будинок, що знаходиться
АДРЕСА_1, загальною площею 83,1кв. м.,
житловою площею 58,2 кв.м.

На укладення договору іпотеки
згода органу опіки і піклування не
надавалася так як будинок по АДРЕСА_2
набагато більший ніж по АДРЕСА_1.

Рішенням Брусилівського
районного суду Житомирської області
задоволено позов ПАТ КБ "ПриватБанк" до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 про звернення стягнення
на нерухому майно, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним
договором №ZRZ0GA00003938 від 10 липня 2007
року в розмірі 366306 гривень 86 копійок
звернуто стягнення на будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, -
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки ПАТ КБ "ПриватБанк" з
укладенням від імені відповідача
договору купівлі-продажу з дотриманням
порядку, передбаченого ст.38 Закону
України «Про іпотеку».

Вказані обставини особами, які
беруть участь у справі, не оспорюються,
та підтверджуються матеріалами
наданої представником ПАТ КБ
"ПриватБанк" копією договору іпотеки,
копією рішення суду.

З матеріалів кредитної справи
видно, що при укладенні договору
іпотеки від 10.07.2007 року відповідач
ОСОБА_3 надав Банку довідку
виконкому Осівецької сільської ради
№402 від 04.07.2007 року про склад сім'ї (
а.с.116), яка була завірена печаткою
Осівецької сільської ради
Брусилівського району в якій , що в
нього сім»ї не має, земельна ділянка не
приватизована, державний акт не
видавався., яка рахується за будинком
по АДРЕСА_1

в с.Осівці Брусилівського району
житомирської області.

Згідно з даними погосподарської
книги Осівецької сільської ради записи
про вибуття відповідача ОСОБА_2 та
дітей з будинку по АДРЕСА_1 в будинок по
АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_7, вчинені
03 липня 2007 року, тобто за декілька днів
до укладення оспорюваного договору
іпотеки.

Суд встановив, що дитина
відповідачів ОСОБА_6 не мала права
власності на предмет іпотеки на момент
укладення договору іпотеки . Будь-які
дії, вчинені без згоди
іпотекодержателя після укладення
договору іпотеки( реєстрація
неповнолітньої дитини в житловому
будинку, народження дитини після
укладення договору іпотеки не є
підставою для визнання такого
договору недійсним із підстав
невиконання вимог закону про отримання
згоди органу опіки та піклування.

Позивач ОСОБА_6 в момент
укладення договору іпотеки, власником
якого була його мати ОСОБА_2 в даному
будинку не проживав та не був
зареєстрований.

Позивач був звільнений від оплати
судового збору відповідно до ч.3 ст.82
ЦПК України ухвалою від 12 грудня 2012
року. Тому судовий збір слід
компенсувати за рахунок держави.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 11,15, 57-60,
88, 209, 212-218,294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_6 до Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк", ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору, Осівецька
сільська рада Брусилівського району
про визнання недійсним договору
іпотеки відмовити за безпідставністю
позовних вимог.

Судовий збір компенсувати за
рахунок держави.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не було скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до апеляційного суду
Житомирської області через
Брусилівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
В. К. Коваленко