№ 336/5489/14-ц
пр. № 2/336/2534/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

11 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог: Районна
адміністрація Запорізької міської
ради по Шевченківському району про
позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2,
вказавши, що є бабусею ОСОБА_3 та матір'ю
ОСОБА_2 Відповідач по справі ОСОБА_2 -
мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не виконує
своїх обов'язків по утриманню,
вихованню свого неповнолітнього сина,
не працює, не проявляє до дитини
турботи, веде аморальний спосіб життя,
вживає наркотичні засоби, у зв'язку з
чим просить позбавити відповідачку
батьківських прав щодо ОСОБА_3

В судове засідання 11.09.2014 року позивач
не з'явилась, направила до суду
клопотання про розгляд справи за її
відсутності, наполягаючи на
задоволенні позову. У судовому
засіданні 21.08.2014 року позивач
вказувала, що її онук ОСОБА_3 постійно
мешкає разом із нею, його мати -
відповідач ОСОБА_2 після звільнення з
місць позбавлення волі вдома не мешкає,
дитиною не цікавиться, не працює,
спілкується з особами, схильними до
вчинення кримінальних правопорушень,
будь-якої матеріальної підтримки не
надає.

Представник органу опіки та
піклування, а також прокурор, в судове
засідання не з'явились, направили до
суду заяви про розгляд справи за їх
відсутності, зазначили про наявність
підстав для задоволення позову.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, про місце та час розгляду
справи повідомлена судовою повісткою,
врученою особисто на прохання суду
працівником Шевченківського РВ УМВС
України в Запорізькій області.
Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд
розглянув справу заочно.

При дослідженні матеріалів справи
встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відомості про батька дитини внесені в
порядку ст. 135 СК України зі слів матері.

Згідно з висновком № Ж-0501 від 17.07.2014
року районна адміністрація
Запорізької міської ради по
Шевченківському району вважає за
доцільне позбавити відповідачку
батьківських прав відносно дитини,
оскільки ОСОБА_2 ухиляється від
виконання батьківських обов'язків, не
спілкується з дитиною, не утримує сина,
є неодноразово судимою, після
умовно-дострокового звільнення з місць
позбавленні волі долею сина не
цікавиться.

Як вбачається з довідки КУ «Центр
первинної медико-санітарної допомоги
№ 8» на прийом до лікарів ОСОБА_3 водить
бабуся ОСОБА_1, мати ОСОБА_2 участі в
обстеженні та лікуванні дитини не
приймає.

Вироком Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 24.11.2011 року ОСОБА_2
за скоєння злочинів, передбачених ст. 309
ч. 2 КК України, засуджена до 2 років 6
місяців позбавлення волі, звільнена
від відбування покарання з
застосуванням ст. 75, 76 КК України з
випробуванням строком на 1 рік 6
місяців. Як зазначено у тексті вироку,
ОСОБА_2 є раніше тричі судимою за
скоєння злочинів у сфері незаконного
обігу наркотичних засобів та
психотропних речовин.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 12.12.2012 року
звільнення ОСОБА_2 від відбування
покарання скасоване у зв'язку з
невиконанням обов'язків, передбачених
ст. 76 КК України, покладених на неї
вироком суду.

Відповідно до ухвали Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2013
року ОСОБА_2 направлено для відбуття
покарання за вироком суду від 24.11.2011
року.

З пояснень позивача ОСОБА_1 та
представника органу опіки та
піклування вбачається, що після
звільнення з місць позбавлення волі
06.06.2014 року ОСОБА_2 сина не виховує,
матеріально його не утримує, участі у
вихованні не приймає, долею дитини не
цікавиться.

При вирішенні спору суд виходить з
такого

Згідно ст. 150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Як зазначено у ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Стаття 8 Закону України "Про охорону
дитинства" зазначає, що кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Стаття 3 Конвенції про права дитини від
20.11.1989 року, ратифікованої Постановою
Верховної ради України № 789 від 27.02.1991
року, вказує, що в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів.

Статтею 27 Конвенції визнається право
кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батьки або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Проаналізувавши вивчені по справі
докази, заслухавши учасників
провадження, враховуючи висновок
органу опіки та піклування, суд дійшов
висновку, що ОСОБА_2 батьківські
обов'язки належним чином не виконує,
відповідні матеріальні та побутові
умови, необхідні для повноцінного
фізичного та психологічного розвитку
дітей, не створила, долею сина не
цікавиться, участі у його вихованні не
приймає, отже позбавлення батьківських
прав відповідачки є доцільним та
відповідає інтересам дитини.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,
-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без
самостійних вимог: Районна
адміністрація Запорізької міської
ради по Шевченківському району, про
позбавлення батьківських прав
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав щодо малолітнього
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі
243,60 гривень (двісті сорок три гривні 60
коп).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржено відповідачем в апеляційному
порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк

11.09.2014