Справа № 196/1641/13-ц
№ провадження 2/196/91/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року
смт Царичанка

Царичанський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Бережній О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Царичанка Дніпропетровської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення
заборгованості та збитків,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення
заборгованості та збитків.

В обгрунтування своїх вимог
вказав, що 28 травня 2008 року між ним та
ОСОБА_2 було укладено договір позики на
суму 30000 грн., згідно якого відповідач
зобов'язався повернути позивачу
вказану суму за 3 роки щомісячними
платежами по 850 грн. до 25 травня 2011 року.

Поручителем по вказаному
договору позики виступив ОСОБА_3 і
заставив свій власний легковий
автомобіль НОМЕР_1, який в разі
несвоєчасного повернення або
неповернення боргу зобов'язався
продати і сплатити борг за ОСОБА_2

Вказаний автомобіль по
генеральній довіреності був переданий
у тимчасове користування ОСОБА_2 В
червні 2008 року ОСОБА_2 сплатив йому 850
грн., а потім в листопаді 2008 року ще 1100
грн. Всього ОСОБА_2 сплатив йому 1950 грн.
Після цього платежі зупинились і решта
боргу в сумі 28050 грн. не сплачена ОСОБА_2
до цього часу. ОСОБА_2 неодноразово
пояснював, що він ніде не працює, тому
платити не може. Він спочатку обіцяв
розрахуватися після продажу будинку в
смт Царичанка, потім після продажу
земельної ділянки, але решту боргу так
і не повернув. Згодом відповідач
взагалі почав уникати зустрічей з ним.
Поручитель ОСОБА_3 не відмовляється
повернути борг за боржника, але вказує,
що не може забрати у ОСОБА_2 для продажу
свій автомобіль, який добровільно його
власнику не повертає.

Таким чином, станом на 30 вересня
2013 року за прострочення виконання
зобов'язання за вищевказаним договором
позики до суми основного боргу 28050 грн.
додаються проценти (з розрахунку 3%
річних від простроченої суми) в розмірі
1963 грн.

На підставі ст. ст. 553, 554, 572, 583, 589,
590, 625, 1049, 1050 ЦК України, позивач прохає
стягнути на його користь з
відповідачів, як з солідарних
боржників, суму боргу за договором
позики в розмірі 28050 грн. та 3% річних від
простроченої суми в розмірі 1963 грн., а
всього 30013 грн., та стягнути судовий
збір в розмірі 300 грн. 13 коп.

У судовому засіданні позивач
звернувся з заявою про збільшення
позовних вимог на підставі ст. 31 ч.2 ЦПК
України з наступних підстав. З моменту
подання ним позовної заяви пройшло вже
більше 8 місяців. Увесь борг ОСОБА_2
станом на 24 червня 2014 року складається
з суми боргу з урахуванням індексу
інфляції - 31023 грн. та 2586 грн. річних, а
всього 33609 грн., які прохає стягнути з
відповідачів, як з солідарних
боржників, на його користь, та стягнути
судовий збір в розмірі 336 грн. 09 коп.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково. Пояснив, що із суми боргу 30000
грн., які він позичив у ОСОБА_1 він
сплатив йому 13000 грн. і тому позовні
вимоги визнає на суму лише 17000 грн., але
підтверджуючих доказів щодо сплати ним
боргу на суму 13000 грн. надати не може.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явився, належним чином
був сповіщений про день, час та місце
розгляду справи в суді, заяви про
причину неявки чи про відкладення
розгляду справи до суду не надіслав.

Заслухавши пояснення позивача,
відповідача ОСОБА_2, перевіривши
справу, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню за слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. У відповідності з ч.2 ст.
625 ЦК України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1046 ЦК України
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів(суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Також, відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст. 533 ч.1 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до вимог ст. 544 ч.1,2 ЦК
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

В судовому засіданні встановлено,
що 28 травня 2008 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_2 був укладений
договір позики на суму 30000 грн., що
підтверджується розпискою від 28.05.2008
року (а.с.3). Згідно розписки ОСОБА_2
зобов'язався повернути суму позики за 3
роки щомісячними платежами по 850 грн. в
строк до 25 травня 2011 року. Розписка в
даному разі є одночасно документом,
який підтверджує й передачу грошей
позикодавцем позичальнику, й укладення
договору позики.

Для забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за договором позики
від 28.05.2008 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_3 був укладений
договір поруки 28.05.2008 року, згідно з
яким поручитель зобов'язався
відповідати перед позивачем за
своєчасне і повне виконання ОСОБА_2
своїх зобов'язань за договором поруки в
повному обсязі(а.с.4).

В червні 2008 року ОСОБА_2 в рахунок
погашення боргу сплатив позивачу 850
грн., а потім в листопаді 2008 року ще 1100
грн. Всього ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 1950
грн. Решта боргу в сумі 28050 грн. не
сплачена ОСОБА_2 до цього часу, так як
відсутні підтверджуючі документи про
повернення цих грошей позивачу, в
зв'язку з чим за відповідачем ОСОБА_2
станом на 24.06.2014 року утворилась
заборгованість, яка складається з
наступного:

- сума боргу з урахуванням
індексу інфляції з червня 2011 року по
червень 2014 року - 28050 грн. х 110,6% = 31023 грн.,

- 3% річних від простроченої суми
за період з 28.05.2011 року по 24.06.2014 року
(36міс. х 0,25%) + (27 днів х 0,008%) = 9,22% ; 9,22 % х
28050 грн. = 2586 грн.),

а всього - 33609 грн. (31023 грн. + 2586 грн. = 33609
грн.), яка підлягає стягненню з
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, як з
солідарних боржників, на користь
позивача ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України судові витрати повинні бути
також покладені на відповідачів, як
солідарних боржників.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И
В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, про стягнення заборгованості
та збитків, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
мешканця АДРЕСА_1, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_2, як з
солідарних боржників, на користь
ОСОБА_1, ідентифікаційний НОМЕР_3, суму
боргу за договором позики від 28 травня
2008 року в розмірі 33609 грн. (31023 грн. - сума
боргу з урахуванням індексу інфляції,
2586 грн. - 3% річних від простроченої суми)
та судові витрати: судовий збір в
розмірі 336 грн. 09 коп., а всього 33945
(тридцять три тисячі дев'ятсот сорок
п'ять) грн. 09 коп.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з подачею
апеляційної скарги через районний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча
О.М.ГУДИМ