Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2014 року м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Юровська Г.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Галицького районного суду м. Львова

від 10 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області

від 14 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі територіально відокремленого
безбалансового відділення № 10013/0289
філії Львівського обласного
управління Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» про відшкодування збитків,
завданих внаслідок неповернення
грошовий коштів, залучених до банку,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що він відкрив депозитні
рахунки в відділеннях Ощадного банку
СРСР м. Львова та передав за укладеними
публічними договорами заощадження в
грошових одиницях колишнього СРСР на
умовах стокового вкладу з процентною
ставкою 5 % на загальну суму 19 814,25
радянських рублів, що підтверджується
виданими на його ім'я ощадними
книжками. Відповідно до умов цих
договорів банк зобов'язався, а держава
гарантувала збереження та повернення
вкладів на першу вимогу вкладника без
жодних обмежень. Вказував, що коли він
звернувся до відповідних відділень
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» (далі
- ПАТ «Державний ощадний банк України»),
який є правонаступником повноважень та
обов'язків колишнього Ощадного банку
СРСР, йому було відмовлено в поверненні
первинних вкладів в радянських рублях
та наданні реального доходу за
договорами заощадження у вигляді
відсотків від користування майном за
фактичний час зберігання. Керівником
філії Львівського міського відділення
№ 6319 АТ «Ощадбанк» йому було
запропоновано отримати інше майно
(гривні), без врахування реальної
вартості його первинних грошових
вкладів станом на 16 березня 1991 року,
однак він відмовився.

На підставі наведеного ОСОБА_2 просив
суд стягнути з відповідача кошти на
відшкодування матеріальної шкоди у
сумі 1 201 470 грн 49 коп., в тому числі: 391 164
грн 29 коп. - сума первинних вкладів; 810 306
грн 20 коп. - нараховані проценти; а також
кошти на відшкодування моральної шкоди
у розмірі 20 тис. грн.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 10 червня

2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 14 серпня 2014 року, у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити, обґрунтовуючи свої
вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга подана з пропущенням
установленого ст. 325 ЦПК України
процесуального строку.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про поновлення строку на
касаційне оскарження вищевказаного
рішення суду першої інстанції та
ухвали апеляційного суду.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, дослідивши докази, а
також, врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з
необґрунтованості та безпідставності
заявлених вимог, оскільки
законодавством передбачено
спеціальний порядок компенсації
втрачених заощаджень. Крім того,
правовідносини, які виникли між
сторонами щодо грошових вкладів,
регулюються Законом України від 21
листопада 1996 року № 537/96-В «Про державні
гарантії відновлення заощаджень
громадян України».

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
про порушення судами норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення Галицького
районного суду м. Львова від 10 червня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 14 серпня 2014
року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі територіально
відокремленого безбалансового
відділення № 10013/0289 філії Львівського
обласного управління Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» про
відшкодування збитків, завданих
внаслідок неповернення грошовий
коштів, залучених до банку, за
касаційною скаргою на рішення
Галицького районного суду м. Львова від
10 червня

2014 року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 14 серпня

2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.В. Юровська