Справа № 349/1104/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1966/2014
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів:
Матківського Р.Й., Мелінишин Г.П.

секретаря
Капущак С.В.

з участю: апелянта ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_2 про визнання дій державного
виконавця неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Рогатинського районного суду від 11
серпня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою про
визнання незаконною постанови
старшого державного виконавця ВДВС
Рогатинського РУЮ Сташків О.Б. від
04.07.2014 року про закінчення виконавчого
провадження та зобов'язання ВДВС
Рогатинського РУЮ відновити виконавче
провадження за виконавчим листом №2-1/03
від 24.06.2007 року.

Ухвалою Рогатинського районного суду
від 11 серпня 2014 року в задоволенні
скарги відмовлено.

На дану ухвалу ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій посилається на порушення
судом норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд упустив ту
обставину, що ВДВС Рогатинського РУЮ
двічі: 30.11.2007 року та 17.10.2013 року було
відмовлено йому у відкритті
виконавчого провадження з тих підстав,
що згідно ЗУ «Про виконавче
провадження», виконавчий лист не
підлягає примусовому виконанню
відділом ДВС. Дані постанови ним
оскаржувались до суду і ухвалами від
29.12.2007 року та 24.12.2013 року вони
скасовані, а ВДВС Рогатинського РУЮ
зобов'язано прийняти виконавчий лист
№2-1/03 від 24.06.2007 року до виконання з часу
звернення. Водночас, суд в оскаржуваній
ухвалі, відмовляючи йому в задоволенні
скарги, погодився з державним
виконавцем, що він повинен звертатись
із рішенням суду для його виконання до
органу ДЗК за місцем розташування
земельної ділянки, що суперечить
постановленим раніше ухвалам суду, які
набули законної сили та мають
преюдиційне значення.

Вважає, що виконавче провадження за
виконавчим листом №2-1/03 від 24.06.2007 року
може бути закінченим тільки після
фактичного виконання рішення суду.

З цих підстав, ухвалу суду першої
інстанції апелянт просить скасувати,
та постановити нову ухвалу, якою
задоволити його скаргу.

В судовому засіданні апелянт доводи
апеляційної скарги підтримав з мотивів
поданих у апеляційній скарзі, просив
про їх задоволення.

Сташків О.Б. в судове засідання не
з'явилася, хоча належним чином
повідомлена про час й місце розгляду
справи, що у відповідності до ч.2 ст.305
ЦПК України не перешкоджає розглядові
справи. Направила в апеляційний суд
письмове заперечення на подану
апеляційну скаргу, в якому просить в
задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2
- відмовити.

Вислухавши доповідача, думку апелянта,
перевіривши письмові матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку
про відмову в задоволенні апеляційної
скарги з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 6 ЗУ «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
роз'яснює особам, які беруть участь у
виконавчому провадженні або
залучаються до проведення виконавчих
дій, їхні права згідно з вимогами цього
Закону. Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні скарги, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
державним виконавцем при винесенні
постанови про закінчення виконавчого
провадження, не порушені вимоги ЗУ «Про
виконавче провадження».

З даним висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
рішенням Рогатинського районного суду
від 26.08.2003 року, яке набрало законної
сили, визнано державний акт на право
приватної власності на землю,
зареєстрований 17.12.1997 року, яким ОСОБА_2
передано у приватну власність земельну
ділянку площею 0,17га, в частині визнання
за ОСОБА_2 право власності на земельну
ділянку площею 0,053га недійсним,
залишивши за ОСОБА_2 право власності на
0,117га земельної ділянки. Також визнано
за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на
0,053га земельної ділянки, що знаходиться
в АДРЕСА_1. Стягувачу ОСОБА_2 24.06.2007 року
Рогатинським районним судом було
видано виконавчий лист, зміст якого
повністю відповідає резолютивній
частині рішення суду. Державним
виконавцем Синишин О.В. 14.01.2014 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження по
зазначеному виконавчому листу для
виконання у відділ Держземагенства в
Рогатинському районі.

З матеріалів справи також вбачається,
що державним виконавцем направлялись
вимоги до органів державної влади щодо
виконання судового рішення, а також до
ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
залишились без виконання. Дані
обставини підтверджуються актом,
складеним державним виконавцем (а.с. 64).

У відповідності до вимог п.11 ч.1 ст.49 ЗУ
«Про виконавче провадження»,
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, здійснюється у
випадку, передбаченому частиною
третьою статті 75 цього закону.

Стаття 75 ЗУ «Про виконавче провадження
передбачає загальні умови виконання
рішень, за якими боржник зобов'язаний
особисто вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення. Так згідно
ч.3 зазначеної норми закону, «у разі
якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав».

Старшим державним виконавцем Сташків
О.Б. 04.07.2014 року винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження,
оскільки без участі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 рішення суду виконати
неможливо.

Колегія суддів вважає, що судом на
підставі зібраних по справі доказів,
правильно встановлено, що при
прийнятті судового рішення було
встановлено спосіб його виконання -
залишено за ОСОБА_2 право власності на
земельну ділянку площею 0,117га, а отже
він вправі на підставі рішення суду
звернутись у відповідні державні
органи та орган місцевого
самоврядування для оформлення
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку площею
0,117га, що знаходиться по АДРЕСА_1. А тому,
державним виконавцем при винесенні
постанови про закінчення виконавчого
провадження, не порушені вимоги ЗУ «Про
виконавче провадження».

Таким чином, оскаржена ухвала судом
першої інстанції постановлена з
додержанням вимог закону, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, а тому апеляційну скаргу
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
слід відхилити.

керуючись ст. ст. 218, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Рогатинського районного суду
від 11 серпня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання нею законної сили.

Головуючий
Я.Ю. Ковалюк

Судді:
Р.Й. Матківський

Г.П. Мелінишин