АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/8016/14
Головуючий 1-ї інстанції Малихін А.Р.
Справа №643/8746/14-ц
Доповідач: Довгаль А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коровіна С.Г., Коваленко
І.П.,

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові в приміщенні
суду апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Московського
районного суду м. Харкова від 16 жовтня
2014 року по справі за заявою ОСОБА_1,
зацікавлені особи: Московський РВ в м.
Харкові ГУ ДМС України в Харківській
області, Харківська державна
нотаріальна контора №11 про визнання
особи безвісно відсутньою, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з заявою про визнання з 01.10.2004року
безвісно відсутньою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1., яка доводиться йому
рідною сестрою.

На обґрунтовування доводів заяви
ОСОБА_1 посилається на те, що 01.10.2004року
його сестра ОСОБА_3 забрала всі належні
їй речі та майно і виїхала із квартири
АДРЕСА_1 в невідомому йому напрямку,
нічого не об'яснивши рідним їй особам. З
цього часу будь-яких даних про її
місцезнаходження невідомо. Заявник
зазначає, що на підставі ст.43 ЦК України
ОСОБА_3 необхідно визнати безвісно
відсутньою, т.я. протягом більше ніж
одного року за місцем реєстрації
відсутні дані про місце її перебування.

У судовому засіданні суду першої
інстанції представник заявника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримав і
просив їх задовольнити з підстав,
наведених у поданій заяві.

Зацікавлені особи: Московський РВ в м.
Харкові ГУ ДМС України в Харківській
області та Харківська державна
нотаріальна контора №11 про час і місце
розгляду справи повідомлялися в
установленому законом порядку, про
причини неявки їх представників суд не
повідомили.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 16 жовтня 2014 року в
задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити вимоги його заяви,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
на невідповідність висновків суду
обставинам справи. При цьому вказує, що
01.02.1999року він разом з матір'ю ОСОБА_4,
племінником ОСОБА_5 та сестрою ОСОБА_3
приватизували і отримали свідоцтво про
право власності на квартиру АДРЕСА_1.
01.10.2004року його сестра ОСОБА_3 зібрала
свої речі та виїхала зі вказаної
квартири, покинувши свого
трьохлітнього сина на виховання бабусі
ОСОБА_4 З цих пір місцезнаходження
ОСОБА_3 нікому не відомо. Заявник
неодноразово звертався до
правоохоронних органів та міграційної
служби з метою встановлення фактичного
місця проживання ОСОБА_3, однак до цих
пір місце її знаходження не
встановлено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, що з'явилися, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи, наведені в апеляційній скарзі,
колегія суддів вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість судового рішення,
апеляційний суд з'ясовує чи були
враховані судом першої інстанції при
ухваленні рішення всі факти, що входять
до предмета доказування; чи
підтверджені обставини (факти); якими
доказами мотивовано рішення, належними
чи допустимими доказами та чи доведені
вони; чи відповідають висновки суду
встановленим фактам; чи дотримані та
правильно застосовані норми
матеріального й процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що заявником не надано належних і
допустимих доказів для визнання
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., безвісно
відсутньою.

Фізична особа може бути визнана судом
безвісно відсутньою, якщо протягом
одного року в місці її постійного
проживання немає відомостей про місце
її перебування.

Обчислення річного строку починається
з наступного дня після отримання
останніх відомостей про місце
перебування відсутньої особи. Якщо
неможливо вірогідно встановити день
отримання таких відомостей, то
початком строку безвісної відсутності
буде перше число місяця, що іде за тим, у
якому були одержані останні відомості,
а в разі неможливості встановлення і
цього місяця - перше січня наступного
року (ч.1, ч.2 ст.43 ЦК України).

Главою 4 Розділу ІV ЦПК України
встановлено порядок розгляду судом
справ про визнання фізичної особи
безвісно відсутньою або оголошення її
померлою.

До змісту заяв про визнання фізичної
особи безвісно відсутньою висуваються
особливі вимоги, зокрема у ній
обов'язково повинно бути зазначено для
якої мети заявникові необхідно визнати
особу безвісно відсутньою та навести
обставини, що підтверджують безвісну
відсутність фізичної особи. Зокрема,
потрібно зазначити, коли і ким були
отримані останні відомості про місце
перебування відсутньої особи, навести
факти, що посвідчують неможливість
встановлення місцеперебування такої
особи (відповіді на запити, листи,
показання свідків, довідки з органів
внутрішніх справ тощо).

Між тим, у поданій ОСОБА_1 заяві він лише
зазначає про те, що задоволення заяви
дозволить йому реалізувати права на
користування майном. Але, в чому
полягають перепони і право на яке майно
він не може реалізувати не вказано.

Із довідки, виданою дільницею №39 КП
«Жилкомсервіс» убачається, що ОСОБА_3
зареєстрована у трьохкімнатній
квартирі АДРЕСА_1 (а.с.38). Вказана
квартира, згідно свідоцтва про право
власності на житло від 01.02.1999року,
реєстраційний №5А-98-170059, виданого
Центром приватизації державного
житлового фонду Управління
комунального майна та приватизації
Головного управління економіки та
комунального майна виконавчого
комітету Харківської міської ради,
належить на праві спільної сумісної
власності: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_5 (а.с.5).

Згідно довідки Московського РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
від 15.10.2014року, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1., в
розшуку не значиться. Будь-якої
інформації стосовно ОСОБА_3, а саме про
можливе її місцеперебування у
райвідділу немає (а.с.46).

Отже, ОСОБА_1 з заявою до районного
відділу внутрішніх справ про розшук
ОСОБА_3 не звертався, розшукова справа
не заводилась та ніяких дій по її
розшуку не проводилось.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням вимог
закону

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, суттєвими не
являються і не дають колегії суддів
підстав для зміни або скасування
оскаржуваного рішення.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315,
317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Московського районного
суду м. Харкова від 16 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -