АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2310/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді Баса
О.Г.,

суддів - Карпусь С.А., Федорової Н.О.,

при секретарі - Бондарі О.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_1 та

її представника - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3 та

його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 24 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а:

27 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із вищевказаним позовом. В його
обґрунтування зазначила, що 27.06.1989 року
між нею та ОСОБА_3 було розірвано шлюб.
Від шлюбу у них народилося двоє дітей:
син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. 09.01.1997 року вони з
ОСОБА_3 зареєстрували шлюб вдруге.
Сімейне життя не склалося, відносини
поступово погіршувались, що в
кінцевому результаті призвело до
фактичного припинення шлюбних
відносин. Відповідач постійно нехтував
сімейними цінностями, з його
ініціативи постійно виникали
конфлікти, свідками яких ставали діти,
що негативно відбивалось на їхньому
психічному стані та спричиняло їй
душевні страждання. Відповідач не
здатен підтримувати нормальну
атмосферу в сім'ї, піклуватися про
побудову сімейних відносин між ними на
почуттях взаємної любові, поваги,
дружби, взаємодопомоги. З 2002 року вони
не ведуть спільного господарства та
сумісно не проживають. Позивачка
переконана, що підтримання сімейних
відносин у подальшому є неможливим.

А тому, просила суд розірвати шлюб,
зареєстрований 09.01.1997 року, між нею та
ОСОБА_3

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 24 жовтня
2014 року позов задоволено. Шлюб,
зареєстрований 09.01.1997 року
Хмельницьким міським відділом
реєстрації актів громадянського стану,
між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, актовий запис №11,
розірвано. Вирішено питання про судові
витрати.

________________________________________________________________________
____________________

Доповідач у першій інстанції Заворотна
О.Л. Провадження №
22-ц/792/2310/14

Суддя-доповідач Федорова Н.О.
Категорія № 49

Непогоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, представник відповідача
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну
скаргу, у якій просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовної
заяви. Рішення вважає необґрунтованим,
а висновки суду такими, що не
відповідають обставинам справи.

Не погоджується із висновком суду про
те, що збереження шлюбу не відповідає
інтересам сторін. Зазначає, що між
сторонами існує майновий спір. Зокрема,
21.10.2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Хмельницького міськрайонного суду з
позовом до ОСОБА_1 про визнання
недійсним договору дарування квартири
АДРЕСА_1. Відповідно до цього договору
остання стала власником зазначеної
квартири. Зазначає, що ОСОБА_3 не
зареєстрований за вказаною адресою, а
тому після розірвання шлюбу він
втрачає право на проживання в цій
квартирі. Стверджує, що розірвання
шлюбу суперечить інтересам ОСОБА_3

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
подала заперечення на апеляційну
скаргу, у якому просить рішення суду
першої інстанції залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Апеляційну скаргу вважає
необгрунтованою, а її доводи такими, що
не заслуговують на увагу та не
спростовують висновків суду про
наявність підстав для задоволення
позову. Зазначає, що наявність
майнового спору не впливає на підстави
для розірвання шлюбу. Крім того, серед
підстав для розірвання шлюбу, які
передбачені ст. 112 СК України, майнові
питання не передбачені. На її думку, суд
правильно встановив, що сторони не
бажають зберегти сім 'ю і для цього не
приймають ніяких заходів.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
та його представник ОСОБА_4 підтримали
апеляційну скаргу з мотивів, які у ній
зазначені.

Позивач ОСОБА_1 та її представник -
ОСОБА_2 заперечили проти апеляційної
скарги, зазначивши, що рішення суду
першої інстанції є законним і
обґрунтованим та просили залишити його
без змін. Вказали, що за час примирення,
наданий судом першої інстанції,
сторони не відновили сімейні стосунки,
а тому подальше збереження шлюбу є
недоцільним.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріалами справи та перевіривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним,
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що сторони мають
двох повнолітніх дітей: сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8, 9).

27.06.1989 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
було розірвано (а.с. 11).

09.01.1997 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вдруге
уклали шлюб, який був зареєстрований
Хмельницьким міським відділом
реєстрації актів громадянського стану,
про що в книзі реєстрації актів про
одруження зроблено запис № 11 (а.с. 7).

Під час спільного проживання сторони
не досягли взаєморозуміння, між ними
виникали конфлікти та сварки, що
призвело до неприязних відносин та
фактичного припинення шлюбних
відносин.

27 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу.

На виконання ч.1 ст. 111 СК України, 22
вересня 2014 року подружжю судом було
надано строк на примирення один місяць
- до 24 жовтня 2014 року, оскільки
відповідач не погоджувався на
розірвання шлюбу.

Оскільки примирення між сторонами не
відбулось, а позивачка наполягала на
розірванні шлюбу, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
необхідність його розірвання.

Доводи апеляційної скарги про те, що
даний шлюб підлягав збереженню і це
буде відповідати інтересам сторін не
узгоджуються з вимогами закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України
шлюб ґрунтується на вільній згоді
жінки та чоловіка. Примушування жінки
та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 112 СК України
суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхній
дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 5 п. 10 постанови пленуму
Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» якщо після
закінчення призначеного судом строку
примирення подружжя не відбулося і
хоча б один з них наполягає на
припиненні шлюбу, суд вирішує справу по
суті.

Як встановлено в судовому засіданні, в
результаті постійних сварок та
скандалів між сторонами склались
неприязні стосунки. Зокрема, позивачка
зазначала, що не бажає перебувати із
відповідачем у шлюбі, оскільки він
зловживає спиртними напоями, це цінує
її, постійно ображає та погрожує
фізичною розправою, а тому наполягала
на розірванні шлюбу. Разом з тим,
відповідач, частково визнаючи вказане,
не бажав розривати шлюб, вважаючи, що до
поділу їх спільно нажитого майна, це є
передчасним. Вказував, що за час,
наданий їм на примирення, стосунки між
ними лише погіршились.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них.

Що стосується тверджень відповідача
про неможливість розірвання шлюбу до
вирішення між ними майнового спору,
який розглядається Хмельницьким
міськрайонним судом, то його існування
не є, відповідно до приписів СК України,
перешкодою для вирішення позову про
розірвання шлюбу.

Судом першої інстанції дотримані
вимоги процесуального закону,
всебічно, повно і об'єктивно з'ясовані
обставини справи та надана їм належна
оцінка, тому підстав для скасування
його рішення в межах доводів
апеляційної скарги та заявленого
позову не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 24 жовтня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Н.О. Федорова