Провадження №2/761/4707/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 листопада 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Сіромашенко Н.В.,

при секретарі
Бульбі І.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Шевченківського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України м. Києва, 3-і
особи: Прокуратура Шевченківського
району міста Києва, Слідче управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві,
ОСОБА_2 про визнання власником
автомобіля, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суд з
позовом в порядку ст. 31 ЦПК України до
Шевченківського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України м. Києва, в
якому просить визнати його власником
автомобіля «МERCEDES-BENS», модель VITO-115,
(номер шасі НОМЕР_1) 2005 року.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 07.12.2012р. він
придбав автомобіль марки MERCEDES-BENZ,
модель VITO -115 (номер шасі НОМЕР_1) 2005 року
випуску та йому видано свідоцтво про
реєстрацію автомобіля. 09.03.2013 p.,
зазначений автомобіль та свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу, були
вилучені працівниками ДАІ, на підставі
того, що автомобіль перебуває у
розшуку, та транспортували його на
штрафний майданчик.

На даний час арешт з автомобіля знятий,
автомобіль та свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу йому повернуті,
без компенсації витрат на за
зберігання та транспортування
автомобіля.

Проте, вважає, за необхідне визнати
його власником вказаного автомобіля в
судовому порядку.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував,
посилаючись на те, що відповідачем
жодним чином не порушені права
позивача.

Представник третьої особи -
Прокуратури Шевченківського району м.
Києва, проти задоволення позову
заперечував та просив в задоволенні
позову відмовити.

Треті особи: Слідче управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві
та ОСОБА_2 - в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином,
про причини неявки суд не сповіщали,
тому суд вважає за можливе розглянути
справу у їх відсутність.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача та
представника третьої особи, дослідивши
матеріали справи приходить до
наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
довідки - рахунку № 889477 позивач придбав
автомобіль, марки MERCEDES-BENZ, модель VITO - 115,
кузов НОМЕР_1.

Відповідно до Акту огляду та
тимчасового затримання транспортного
засобу від 09.03.2013 р. спірний автомобіль
було оглянуто та затримано на підставі
постанови № 133014 від 11.01.2013 р. про розшук
автомобіля та передано на тимчасове
зберігання на спеціальному майданчику.

З листа прокуратури Шевченківського
району м. Києва від 22.03.2013 p. вбачається,
що проводилось досудове розслідування
у кримінальному провадженні внесеному
до ЄРДР за № 000458 11.01.2013 року за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190
КК України. Спірний автомобіль є
предметом зазначеного кримінального
правопорушення, у зв'язку з чим
залучений до кримінального
провадження, як речовий доказ.

Відповідно до пункту 8 Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів затвердженого
постановою КМУ від 7 вересня 1998 р. N 1388,
державна реєстрація (перереєстрація)
транспортних засобів проводиться на
підставі заяв власників, поданих
особисто, і документів, що посвідчують
їх особу, підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення (далі - правомірність
придбання) транспортних засобів,
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів. Не допускаються до
державної реєстрації транспортні
засоби з правим розташуванням керма (за
винятком транспортних засобів, які
були зареєстровані в підрозділах
Державтоінспекції до набрання
чинності Законом України "Про дорожній
рух").

Документами, що підтверджують
правомірність придбання транспортних
засобів, їх складових частин, що мають
ідентифікаційні номери, є засвідчені
підписом відповідної посадової особи,
що скріплений печаткою зокрема є:
довідка-рахунок за формою згідно з
додатком 1, видана суб'єктом
господарювання, діяльність якого
пов'язана з реалізацією транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери.

Для державної реєстрації транспортних
засобів, що перебували в експлуатації і
зняті з обліку в підрозділах
Державтоінспекції, крім зазначених у
цьому пункті документів, що
підтверджують правомірність їх
придбання, подається свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт) та копія
реєстраційної картки, що додається до
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу на пластиковій
основі, з відміткою підрозділу
Державтоінспекції про зняття
транспортного засобу з обліку.

В пункті 15 Порядку визначено, що під час
проведення державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
транспортні засоби, крім випадків
вибракування їх у цілому, підлягають
огляду (крім випадків перереєстрації
транспортних засобів у зв'язку із
зміною місця проживання власника та у
разі відновлення втрачених або
зіпсованих документів) з метою
звірення ідентифікаційних номерів їх
складових частин з номерами,
зазначеними у поданих власником для
реєстрації документах, визначення їх
справжності та проведення перевірки за
Єдиним державним реєстром
Державтоінспекції та автоматизованою
базою даних про розшукувані
транспортні засоби, встановлення
відповідності конструкції і
технічного стану транспортних засобів
обов'язковим вимогам правил,
нормативів і стандартів України. Огляд
проводиться уповноваженими
працівниками підрозділів
Державтоінспекції за місцем
реєстрації транспортних засобів, а
дослідження транспортного засобу - на
письмову вимогу власника або
уповноваженої ним особи фахівцями
експертної служби МВС або судовими
експертами державних спеціалізованих
установ, іншими експертами, які
атестовані з відповідного виду
експертної діяльності та внесені до
державного Реєстру атестованих
судових експертів. Відповідальним за
справжність ідентифікаційних номерів
транспортного засобу записам, що
зазначені у реєстраційних документах,
є його власник. Кошти за проведення
фахівцями експертної служби МВС та
судовими експертами державних
спеціалізованих установ досліджень
транспортних засобів зараховуються в
установленому порядку до державного
бюджету. За результатами огляду в
документах, які подаються для
державної реєстрації, уповноважений
працівник підрозділу
Державтоінспекції робить відповідну
відмітку або складає акт технічного
огляду. У разі проведення дослідження
до зазначених документів додається
відповідний висновок фахівця.

Пунктом 16 вказаного прядку визначено,
що на зареєстровані у підрозділі
Державтоінспекції транспортні засоби
видаються свідоцтва про реєстрацію, а
також номерні знаки, що відповідають
державному стандарту України: два
номерні знаки - на автотранспорт, один -
на мототранспорт, мопед, причіп та
напівпричіп, дозволи на встановлення
на транспортних засобах спеціальних
світлових і (або) звукових сигнальних
пристроїв. У свідоцтві про реєстрацію
транспортного засобу ідентифікаційний
номер двигуна не зазначається.

Згідно п. 40 зазначеного Порядку, зняття
з обліку транспортних засобів
проводиться після їх огляду в
підрозділах Державтоінспекції на
підставі заяви власника, документа, що
посвідчує особу, виконавчого напису
нотаріуса, постанови державного
виконавця або рішення суду.
Дозволяється проводити огляд
транспортних засобів, які знімаються з
обліку, за їх місцезнаходженням з
дотриманням вимог пункту 15 цього
Порядку. Такий огляд оформляється
відповідним актом, засвідчується
підписом посадової особи, що
скріплений печаткою підрозділів
Державтоінспекції.

Приписами ст. 41 Конституції України
встановлено, що ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

На день розгляду даної справи,
обтяження накладені на автомобіль
MERCEDES-BENZ, модель VITO -115 (номер шасі НОМЕР_1)
2005 року випуску відсутні, автомобіль
повернутий позивачу, дана обставина
була визнана сторонами, а тому
відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не
потребує доказуванню.

Так судом встановлено, що позивачем
було придбано відповідно до
довідки-рахунку, знято з обліку спірний
транспортний засіб, право власності на
який було зареєстровано за ОСОБА_2, а
потім зареєстровано за ним право
власності на автомобіль MERCEDES-BENZ, модель
VITO -115 (номер шасі НОМЕР_1) 2005 року
випуску, про що йому видано свідоцтво
про реєстрацію транспортного засобу
від 07.12.2012 року серії НОМЕР_2.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, достатність і взаємний
зв'язок у їх сукупності, а також те, що
право власності позивача на спірний
автомобіль підтверджується свідоцтвом
про реєстрацію транспортного засобу та
ніким не оспорюється, суд вважає позов
таким, що не підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне
зауважити на те, що Шевченківське РУ ГУ
МВС України в м. Києві не є належним
відповідачем у даній справі, що є
самостійною і безумовною підставою для
відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Шевченківського районного управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України м. Києва, 3- і
особи: Прокуратура Шевченківського
району міста Києва, Слідче управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві,
ОСОБА_2 про визнання власником
автомобіля відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ: