Провадження №2/761/7314/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

10 грудня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Гайдук С.В.

при секретарі Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
дитини - доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4
частини від усіх його заробітків
щомісяця до її повноліття. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що від шлюбу з
відповідачем мають спільну малолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає разом з нею та перебуває на її
утриманні. Відповідач не бере участі у
вихованні і матеріальному утриманні
доньки, у зв'язку з чим змушена
звернутись до суду з позовом про
стягнення аліментів.

В судовому засіданні позивачка вимоги
викладені у позовній заяві підтримала
повністю та просили їх задовольнити в
повному обсязі. Проти заочного розгулу
справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду не
повідомив. Суд за згоди представника
позивачки, вважає за можливе слухати
справу у відсутність відповідача,
провівши заочний розгляд справи на
підставі наявних в матеріалах справи
доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивачки,
вивчивши матеріали справи, встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
20.03.2004 року.

Як вбачається з свідоцтва про
розірвання шлюбу, 09.11.2010 року шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.7).

За час перебування у шлюбі у сторін
народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно із свідоцтвом про народження
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, її батьком
записано відповідача по справі - ОСОБА_2
(а.с.6).

Статтею 141 СК України передбачено, що
мати та батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей, до досягнення
ними повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що
малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрована та проживає з матір'ю
ОСОБА_1, перебуває на її утриманні (а.с.
5).

Згідно зі ст. 200 СК України аліменти за
рішенням суду можуть бути присуджені у
частці від доходу платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
ст.182 СК України.

Статтею 182 СК України передбачено, що
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 % прожиткового мінімуму дитини
відповідного віку.

Разом з тим, суд при визначенні розміру
коштів, що стягуються як аліменти,
прагне не до зрівняння матеріального
становища платника й одержувача
аліментів, а до того, щоб одержувач
аліментів у разі їх сплати перестав
бути таким, що потребує матеріальної
допомоги. Окрім того, розмір
призначених аліментів має бути
виправданий дійсними потребами та з
урахуванням матеріального становища
сторін, має виходити з фактичних
обставин справи та мети зобов'язання
щодо утримання.

Судом встановлено, що відповідач
матеріальну допомогу на утримання
дитини не надає. Договори про сплату
аліментів та про припинення права на
аліменти у зв'язку з передачею права
власності на нерухоме майно між
сторонами не укладалися, стягнення по
іншим аліментним зобов'язанням
відповідач немає.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивача аліменти на утримання
малолітньої дитини в розмірі 14 частини
всіх видів доходу відповідача.

Оцінюючи належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку про задоволення вимог
позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд
допускає негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути
з відповідача на користь держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 88, 130, 174, 208, 212, 213, 215, 218 ЦПК
України, ст.ст.79, 84, 141,180,182 Сімейного
кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 1/4 частки всіх
видів доходу відповідача на одну
дитину, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму щомісячно,
починаючи з 05.09.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь держави судовий збір в розмірі
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в
частині стягнення аліментів за один
місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку. У цьому разі строк,
протягом якого розглядалася заява, не
включається до строку на апеляційне
оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: