Номер провадження: 22-ц/785/9196/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Троїцької Л.Л., Таварткіладзе
О.М.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: представника ОСОБА_2, який
діє в інтересах ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
витребування майна, звернення
стягнення на предмет застави по
договору позики, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах
ОСОБА_3 на рішення Суворовського
районного суду м. Одеси від 25 вересня 2014
року, -

встановила:

06 березня 2014р. ОСОБА_3 звернувся до суду
з позовом про витребування у
відповідача ОСОБА_5 та передачу на
зберігання позивачу предмету застави -
автомобіля Хонда Цивік д/з НОМЕР_1,
ключів та реєстраційних документів на
автомобіль.

Також, у рахунок заборгованості за
договором позики від 25.12.2012р.,
укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у
розмірі 13 300 доларів США, звернути
стягнення на предмет застави
автомобіль Хонда Цивік д/з НОМЕР_1,
кузов НОМЕР_2, 2008 року випуску, що
належав ОСОБА_4, а на даний час належить
ОСОБА_5, шляхом продажу позивачем
вказаного автомобіля з укладанням від
імені ОСОБА_5 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, зі зняттям вказаного
автомобілю з обліку в органах ДАІ
України, а також надання позивачу всіх
повноважень необхідних для здійснення
продажу.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
посилаючись на ч.2ст.17, ст.ст.19,20,44-48,
ч.1ст.27 Закону України «Про заставу»,
ч.3ст.9, ст.ст.10,25,26 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», ст.ст.388,568,586 ЦК
України.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти
позову заперечувала та пояснила, що
договір позики та договір застави від
25.12.2012р. не укладала.

Представник відповідача ОСОБА_5 проти
позову заперечував, посилаючись на те,
що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем,
автомобіль придбала в спеціалізованій
торгівельній організації з продажу
транспортних засобів, не була стороною
у вищевказаних договорах, не знала про
обмеження на відчуження спірного
автомобіля.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 25 вересня 2014р. у
задоволенні позову ОСОБА_3 -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3 просить рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 25 вересня 2014р. скасувати, ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
позивача задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

При цьому посилається на те, що суд
залишив поза увагою положення ч.1 ст. 27
Закону України «Про заставу», згідно
якої застава зберігає силу, якщо за
однією з підстав, зазначених у законі,
майно або майнові права, що складають
предмет застави, переходять у
власність іншої особи. Отже,
відповідачка ОСОБА_5 придбала спірний
автомобіль у період, коли він уже був
внесений до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна, як предмет
застави, а тому стала власником
транспортного засобу з обтяженням, що
відповідно до норм чинного
законодавства України дає підстави
позивачу як кредитору вимагати
звернення стягнення на предмет застави
спірного автомобіля відповідно до
договору застави, оскільки ОСОБА_4 не
погасила заборгованість перед
позивачем за договором позики.
Відповідачка ОСОБА_5 не є добросовісним
набувачем автомобіля, оскільки у
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна були зазначені відомості про
обтяження спірного автомобіля.

В суді апеляційної інстанції
представник ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3 підтримав апеляційну
скаргу та просив її задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, сповіщенні належним чином
про слухання справи, про що в
матеріалах є докази(а.с.130-132). Зважаючи
на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, така
неявка сторін не перешкоджає
апеляційному розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, мотиви і
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні
позову, суд першої інстанції посилався
на те, що обраний позивачем спосіб
захисту порушеного права відповідає
вимогам ч.2 ст.16 ЦК України, підлягає
задоволенню на підставі п.4 ч.2 ст.25 та п.2
ч.1 ст.26 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» за умови визнання
правочину (за яким ОСОБА_5 набула права
власності на спірний автомобіль)
недійсним, але така вимога позивачем
не заявлялась, тому позов не підлягає
задоволенню.

Колегія суддів повністю не
погоджується з таким висновком суду з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.12.2012р.
між ОСОБА_7, яка діяла від імені ОСОБА_3
відповідно до довіреності, та ОСОБА_4
укладено договір позики грошових
коштів у розмірі 13 300 доларів США, без
сплати відсотків, строком на один рік,
до 25.12.2013р. Договір посвідчено
приватним нотаріусом Одеського
нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстровано в реєстрі за №1789 (а.с.9).

Згідно договору позики,
позикодавець передає на картковий
рахунок позичальника за НОМЕР_3 у ПАТ
«ПриватБанк», а позичальник отримав
вказану суму грошових коштів та
зобов'язаний повертати борг
позикодавцю на картковий рахунок
НОМЕР_4 у ПАТ «ПриватБанк», щомісячно, у
розмірі 360 доларів США.

25.12.2012р., ОСОБА_7, що діяла від
імені ОСОБА_3 відповідно до
довіреності, та ОСОБА_4 укладено
договір застави автомобіля Хонда Цивік
д/з НОМЕР_5, кузов НОМЕР_2, 2008 року
випуску, у забезпечення виконання
договору позики від 25.12.2012р. (Р-1789).
Відповідно до п.2.2.2 договору застави,
заставодавець має право передавати
предмет застави в оренду або
користування виключно за письмовою
згодою заставодержателя. Договір
посвідчено приватним нотаріусом
Одеського нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстровано в реєстрі за №1790 (а.с.10).

Згідно витягу №39592511 від
25.12.2012р. у державному реєстрі обтяжень
рухомого майна зареєстровано заборону
на відчуження автомобіля Хонда Цивік
д/з НОМЕР_5, кузов НОМЕР_2, 2008 року
випуску (а.с.11).

12.08.2013р. ОСОБА_4 надала довіреність
ОСОБА_9 на право користування та
відчуження автомобіля Хонда Цивік д/з
НОМЕР_5, кузов НОМЕР_2, 2008 року випуску.
Довіреність посвідчено приватним
нотаріусом Одеського нотаріального
округу ОСОБА_10, зареєстровано вреєстрі
за №794 (а.с.82).

13.08.2013р. ОСОБА_9 зняв зазначений
автомобіль з обліку в ВРЕВ-1 ДАІ м.Одеси
для його реалізації (а.с.81).

17.08.2013р. ОСОБА_5 придбала автомобіль
Хонда Цивік, кузов НОМЕР_2, 2008 року
випуску, у спеціалізованій
торгівельній організації з продажу
транспортних засобів ТОВ «ЯНГОЛЗ» за 107
300 грн. та отримала довідку-рахунок
№582668 та 30.08.2013р. зареєструвала
вказаний автомобіль в ВРЕВ-1 ДАІ м.Одеси
за д/з НОМЕР_1 (а.с.76,77).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов`язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей термін.

Згідно ч. 1 ст. 574 ЦК України застава
виникає на підставі договору, закону
або рішення суду.

Частиною другою ст. 575 ЦК України
закладом є застава рухомого майна, що
передається у володіння
заставодержателя або за його наказом -
у володіння третій особі.

Відповідно до ст. 589 ЦК України та ст. 20
Закону України "Про заставу" у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави.

За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити у повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ст. 590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, коли зобов'язання не буде
виконано у встановлений строк (термін),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
те, що невиконання зобов'язання ОСОБА_4
за договором позики 25.12.2012р. та
відчуження заставного майна без згоди
заставодержателя є порушенням вимог
ст. 589 ЦК України та ст.ст.10,17, 20,25 Закону
України "Про заставу".

Також колегія суддів
погоджується з висновком суду про те,
що обраний позивачем спосіб захисту
порушеного права підлягає задоволенню
на підставі п.4 ч.2 ст.25 та п.2 ч.1 ст.26
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень» за
умови визнання правочину (за яким
ОСОБА_5 набула права власності на
спірний автомобіль) - недійсним, але
позовні вимоги про визнання договору
купівлі - продажу позивачем не
заявлялися.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 надав ОСОБА_4 позику у розмірі 13
300 доларів США під заставу автомобіля
Хонда Цивік, кузов НОМЕР_2, 2008 року
випуску, що підтверджується договором
позики та договором застави,
укладеними у нотаріальній конторі.

При цьому, порядок реалізації предмета
застави встановлено ст.591 ЦК України і
передбачає реалізацію предмета
застави з прилюдних торгів, якщо інше
не встановлено договором. Такий же
порядок реалізації заставного майна
визначений ст.21 Закону України «Про
заставу».

Як вбачається з п.3.2 договору застави,
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється згідно діючого
законодавства.

Згідно до ст.25 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначається спосіб реалізації
предмета забезпечувального обтяження
шляхом проведення публічних торгів або
застосування однієї із процедур,
передбачених ст.26 цього закону,
положення якої передбачено такий
спосіб звернення стягнення на предмет
застави, як продаж обтяжувачем
предмета забезпечувального обтяження
шляхом укладання договору
купівлі-продажу з іншою особою -
покупцем.

Відповідно ст. 24 Закону " Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяження", який визначає
правовий режим регулювання обтяжень
рухомого майна, встановлених з метою
забезпечення виконання зобов'язань, а
також правовий режим виникнення,
оприлюднення та реалізації інших прав
юридичних і фізичних осіб стосовно
рухомого майна, звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса в
порядку, встановленому законом, або в
позасудовому порядку згідно із цим
Законом.

Використання позасудових способів
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження не
позбавляє права боржника, обтяжувача
або третіх осіб звернутися до суду.

Обтяжувач, який ініціює звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження,
зобов'язаний до початку процедури
звернення стягнення зареєструвати в
Державному реєстрі відомості про
звернення стягнення на предмет
обтяження.

Частиною 1 статті 25 названого Закону
передбачено, що обтяжувач, який
звертається до суду з вимогою звернути
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження,
зобов'язаний до моменту подання
відповідного позову до суду письмово
повідомити всіх обтяжувачів, на
користь яких встановлено
зареєстроване обтяження цього ж
рухомого майна, про початок судового
провадження у справі про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження.

Статтею 26 Закону України " Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" визначені
конкретні позасудові способи
звернення на предмет
забезпечувального обтяження:

1) передача рухомого майна, що є
предметом забезпечувального
обтяження, у власність обтяжувача в
рахунок виконання забезпеченого
обтяженням зобов'язання в порядку,
встановленому цим Законом;

2) продаж обтяжувачем предмета
забезпечувального обтяження шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем або на публічних
торгах;

3) відступлення обтяжувачу права
задоволення забезпеченої обтяженням
вимоги у разі, якщо предметом
забезпечувального обтяження є право
грошової вимоги;

4) переказ обтяжувачу відповідної
грошової суми, у тому числі в порядку
договірного списання, у разі, якщо
предметом забезпечувального обтяження
є гроші або цінні папери.

5) реалізація заставленого майна на
підставі виконавчого напису нотаріуса.

Положенням ст. 27 названого Закону
передбачено, якщо інше не встановлено
цим Законом, обтяжувач, який має намір
звернути стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в
позасудовому порядку, зобов'язаний
надіслати боржнику та іншим
обтяжувачам, на користь яких
встановлено зареєстроване обтяження,
письмове повідомлення про порушення
забезпеченого обтяженням зобов'язання.
Повідомлення надсилається одночасно з
реєстрацією в Державному реєстрі
відомостей про звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження.

Повідомлення повинно містити
таку інформацію:

1) зміст порушення, вчиненого
боржником;

2) загальний розмір не
виконаної боржником забезпеченої
обтяженням вимоги;

3) опис предмета
забезпечувального обтяження;

4) посилання на право іншого
обтяжувача, на користь якого
встановлено зареєстроване обтяження,
виконати порушене зобов'язання
боржника до моменту реалізації
предмета обтяження або до переходу
права власності на нього обтяжувачу;

5) визначення позасудового способу
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження, який має
намір застосувати обтяжувач;

6) вимогу до боржника виконати
порушене зобов'язання або передати
предмет забезпечувального обтяження у
володіння обтяжувачу протягом 30 днів з
моменту реєстрації в Державному
реєстрі відомостей про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження.

Таким чином, звернення стягнення на
предмет застави шляхом отримання
предмета застави заставодержателем у
власність у порядку визначеному цим
Договором є позасудовий спосіб
звернення стягнення на предмет
застави і передбачає, що позивач
перед зверненням до суду з такими
вимогами повинен був вчинити дії
передбачені ст. 27 Закону " Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", а саме:
запропонувати відповідачу передати
йому у власність предмет застави і
зареєструвати в Державному реєстрі
відомості про звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження, а
також повідомити іншим
зареєстрованим обтяжувачам , якщо вони
були встановлені, письмове
повідомлення про порушення
забезпеченого обтяженням зобов'язання
згідно з вимогами чинного
законодавства.

Якщо боржник, у володінні якого
знаходиться предмет забезпечувального
обтяження, не виконує обов'язок щодо
передачі предмета забезпечувального
обтяження у володіння обтяжувача,
звернення стягнення здійснюється на
підставі рішення суду.

З наведеного вбачається, що позивач
обрав один з позасудових способів
врегулювання спору, проте не
дотримався передбачений ним порядок,
тобто перед зверненням до суду не
виконав норми вищевказаних вимог
Закону " Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Однак, на зазначені вимоги закону та
обставини справи суд не звернув увагу ,
а відтак мотивувальну частину рішення
суду необхідно змінити з відмовою
позивачу у задоволенні позову також
із наведених підстав.

Керуючись ст.ст.209,303,307 п.3 ч.1,309,316,317,319ЦПК
України, колегія суддів , -

В
И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3 - задовольнити
частково.

Змінити мотивувальну частину рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 25 вересня 2014 року.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
витребування майна, звернення
стягнення на предмет застави по
договору позики - відмовити.

Рішення набирає законної сили
негайно з моменту проголошення, але
може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

Л.Л. Троїцька

О.М. Таварткіладзе