Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Юровської Г.В., Нагорняка В.А.,
Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: Публічне
акціонерне товариство «Проскурів»,
агрофірма «Проскурів», про усунення
перешкод у користуванні житловим
приміщенням і вселення, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного
суду Хмельницької області від 11 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, мотивуючи свої вимоги
тим, що у 1981 році вона та ОСОБА_5
зареєстрували шлюб. На підставі
договору найму від 04 червня 1991 року їй
та відповідачу надано в користування
житлову площу згідно з рішенням
місцевого комітету профспілки і
правління колгоспу «Комунар» (в
подальшому перереєстрований, як ВАТ
«Проскурів»), а саме: квартири АДРЕСА_1.
З 2000 року вона з чоловіком ОСОБА_5
фактично припинили шлюбні відносини,
але питання про розірвання шлюбу не
вирішувалося. З того часу чоловік з
власної ініціативи виїхав з
вищезгаданого житлового приміщення.

З 04 грудня 2007 року по 15 квітня 2010 року
позивач утримувалася під вартою в
Хмельницькому слідчому ізоляторі.
Після звільнення повернулася до місця
проживання та виявила факт заміни
замка вхідних дверей та проживання в її
квартирі невідомих їй осіб, які
відмовились звільнити квартиру.

З листа ВАТ «Проскурів» від 24 квітня 2010
року № 53/02

ОСОБА_4 стало відомо, що в спірну
квартиру під час її відсутності

27 жовтня 2009 року був вселений
відповідач ОСОБА_5, а також з ним
проживає його дружина ОСОБА_6

Іншого житла позивач не має, а тому з 15
квітня 2011 року до сьогоднішнього дня
вимушена винаймати помешкання для
проживання.

На підставі наведеного, ОСОБА_4 просила
суд вселити її в квартиру АДРЕСА_1 та
зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди у
здійснені

ОСОБА_4 права користування квартирою
АДРЕСА_1, а саме: надати ключ від замка
вхідних дверей квартири, надати доступ
для користування усіма приміщеннями в
квартирі; стягнути на її користь судові
витрати.

Заочним рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 02 квітня 2014 року позов
задоволено.

Вселено ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди у
здійсненні ОСОБА_4 її права
користування квартирою АДРЕСА_1, а саме
надано ключ від замка вхідних дверей та
надано доступ для користування усіма
приміщеннями в квартирі.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 11 червня

2014 року заочне рішення суду першої
інстанції скасовано, ухвалено нове
рішення про задоволення позову.

Вселено ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкод
ОСОБА_4 у користуванні квартирою
АДРЕСА_1, а саме надано їй доступ до
квартири та ключі від вхідних дверей.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судом норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Апеляційний суд, скасувавши заочне
рішення суду першої інстанції з
підстав порушення судом норм
процесуального права, дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
позивач проживала у спірній квартирі
як член сім'ї наймача та була відсутня
у спірному приміщенні з 04 грудня 2007
року до 15 квітня 2010 року з поважних
причин, а тому відповідно до положень ч.
ч. 1, 3 ст. 47 Конституції України має
право на житло та не може бути його
позбавлена з підстав передбачених ст.
ст. 64, 72 ЖК Української РСР.

Із матеріалів справи та змісту
ухваленого апеляційним судом рішення
не вбачається, що апеляційним судом при
вирішенні спору допущено порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішення.

Доводи касаційної скарги висновків
апеляційного суду не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України
визначено, що суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно та всебічно
з'ясовано дійсні обставини справи,
надано належну оцінку зібраним у ній
доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а рішення
апеляційного суду у справі - залишити
без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 11 червня

2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська В.А. Нагорняк Т.О.
Писана