У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Міністерства аграрної політики та
продовольства України, державного
підприємства «Мурафський кар'єр» про
визнання наказу про звільнення
незаконним, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, за касаційною
скаргою ОСОБА_4, подану представником
ОСОБА_5, на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 11 серпня 2014
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 18 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
незаконним наказ Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 6 червня 2014 року № 81-п «Про
звільнення в.о. директора ОСОБА_4» та
поновити його на роботі на посаді
директора державного підприємства
«Мурафський кар'єр», а також просив
стягнути на його користь з відповідача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 серпня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від

18 вересня 2014 року, в задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, із направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи оскаржувані у справі судові
рішення, суди першої та апеляційної
інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213,
214, 303, 315 ЦПК України, вірно визначилися
з характером спірних правовідносин і
дійшли обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до
Міністерства аграрної політики та
продовольства України, державного
підприємства «Мурафський кар'єр» про
визнання наказу про звільнення
незаконним, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником ОСОБА_5, відхилити,
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 серпня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Леванчук А.О., Маляренко А.В., Нагорняк
В.А.