Справа № 185/1716/14-ц
У Х В А Л А

08 квітня 2014 року
Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді -
Врони А.О., при секретарі судового
засідання - Константіновій К.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Павлограді заяву ОСОБА_1
про забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про
вжиття заходів забезпечення позову, в
якій просить накласти арешт на
житловий будинок № 45-А по вул.Котіна в
місті Павлограді, що належить на праві
приватної власності ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи та
враховуючи доводи вказаної заяви, суд
дійшов висновку, що подану заяву
необхідно повернути заявнику з
наступних підстав.

Частиною 1 ст.153 ЦПК України
встановлено, що заява про забезпечення
позову розглядається судом, у
провадженні якого перебуває справа, в
день її надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Відповідно до частин 2-3 ст.151 ЦПК
України у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено: причини,
у зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зроби ти
неможливим виконання рішення суду.

У поданій до суду заяві позивач вказує,
що відповідач досі не виконав свої
зобов'язання за договору позики, планує
змінити місце мешкання. Однак, жодних
доводів, про несумлінні дії
відповідача, який за час розгляду
справи може приховати, продати майно,
знищити чи знецінити його, причини, у
зв’язку з якими потрібно забезпечити
позов, та інші відомості, потрібні для
забезпечення позову, а саме докази
належності нерухомого майна
відповідачу станом на час подання
заяви, заявник не надає.

Проте відповідно до частин 1,2 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Враховуючи невідповідність заяви,
вимогам, встановленим ст. 151 ЦПК
України, скорочений термін,
встановлений процесуальним законом,
для вирішення заяви про забезпечення
позову, відсутність в матеріалах
справи доказів належності відповідачу
майна, на який позивач просить накласти
арешт, суд позбавлений можливості
дійти висновку про наявність достатньо
обґрунтованого припущення, що невжиття
заходів забезпечення позову може у
майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду, а
також робить неможливим виконання
такої ухвали.

Відповідно до ч.8 ст.153 Цивільного
процесуального кодексу України суд,
встановивши, що заяву про забезпечення
позову подано без додержання вимог
статті 151 цього Кодексу, повертає її
заявнику, про що постановляє ухвалу.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст.ст.151,153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики –
повернути заявнику.

Роз’яснити, що повернення заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п’яти днів з дня її
постановлення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя:

ОСОБА_3