Придніпровський районний суд
Справа № 711/9410/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року Придніпровський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого- судді Михальченко
Ю.В.

при секретарях Сухомудренко М.П.,
Терезюк С.А.

за участю прокурора
Завгороднього О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, головного
державного виконавця Соснівського
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Шаригіної Наталії Миколаївни,
комунального підприємства
«Черкаського обласного об»єднаного
бюро технічної інвентаризації» треті
особи: Виконавчий комітет Черкаської
міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7, відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області про зобов»язання
вчинити дії, стягнути за завдану
матеріальну та моральну шкоду, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
Придніпровського районного суду
м.Черкаси з позовом до ОСОБА_2,
Соснівського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції, треті
особи: Виконавчий комітет Черкаської
міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про зобов»язання вчинити дії,
стягнути за завдану моральну шкоду. В
подальшому подала уточнюючий позов до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, головного
державного виконавця Соснівського
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Шаригіної Наталії Миколаївни,
комунального підприємства
«Черкаського обласного об»єднаного
бюро технічної інвентаризації» треті
особи: Виконавчий комітет Черкаської
міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7, відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області про зобов»язання
вчинити дії, стягнути за завдану
матеріальну та моральну шкоду.
Мотивуючи його наступним, 09.03.200 року
померла її мати ОСОБА_2, яка мала по
праву приватної власності ? частину
будинку по АДРЕСА_1. спадкоємцями по
закону є вона, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_6,
ОСОБА_2, ОСОБА_2

Зазначає, що 13.02.2007 року працівниками
відділу - інспекції ДАБК управління
містобудування та архітектури
Черкаського міськвиконкому було
встановлено, що до житлового будинку по
АДРЕСА_1, ОСОБА_2, збудоване нежитлове
приміщення збільшених розмірів на 38 см
в бік провулку. Рішенням
Придніпровського районного суду
м.Черкаси від 22.05.2012 року було вирішено
знести самовільно збудовану прибудову,
що зафіксована в технічному паспорті
«прибудова літери а4», яка розташована
по АДРЕСА_1, в решті позовних вимог
відмовлено.

14.10.2013 року їй стало відомо, що ОСОБА_2
без згоди інших співвласників зніс
частину будинку, що розташований в
АДРЕСА_1, а саме: коридор, веранду,
кладову та погріб, що складає 17.5 кв.м. та
належить їй на праві спільної
часткової власності, внаслідок чого
будинок затікає та іде його руйнування
в цілому. А тому просить суд
зобов»язати ОСОБА_2 привести у
попередній стан прибудови а-2, а-3
(приміщення 1-1,1-2,1-3) в будинковолодінні
АДРЕСА_1, а саме: у відповідності до
характеристик у технічному паспорті
станом на 02.06.2006 року, до перебудови їх в
приміщення а-4, яку зобов»язано знести
рішенням Придніпровського районного
суду м.Черкаси від 22.05.2012 року стягнути
з відповідачів на її користь 120 000 грн. в
рахунок відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

02.06.2014 року прокуратура м.Черкаси
Черкаської області також подала
уточнюючу позову заяву в інтересах
ОСОБА_1, мотивуючи її наступним. У
провадженні перебуває справа №
711/9410/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 до КІІ «ЧООБТІ» про зобов'язання
вчинити дії. Заявою від 25.04.2014 за №
216-221-11 прокуратурою м. Черкаси
здійснено вступ у зазначену цивільну
справу. Згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом від 02.11.2006 ОСОБА_1,
являться співвласником жилого будинку
з відповідною часткою надвірних
споруд, що розташоване за адресою
АДРЕСА_1. Житловий будинок з
прибудовами під літ. А1, жилою площею 72,9
кв.м.. загальною площею 109,1 кв.м., сарай -
К, погріб Ж., вбиральні В, Г, сарай Д, д, д*,
погріб 3, літня кухня з прибудовою Б, б,
сарай Л, огорожа 1-3, водо колонка 4,5,
відмостка І, погріб Е, розташований на
земельній ділянці площею 589 кв.м.

Встановлено, що у березні 2009 року
виконавчий комітет Черкаської міської
ради звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про знесення самочинно
збудованих споруд. Підставою позову
стало те, що в результаті проведеного
обстеження 13.02.2007 та враховуючи дані
БТІ від 15.05.2007 працівники відділу
інспекції ДАБК управління
містобудування та архітектури
Черкаського міськвиконкому
встановили, що до житлового будинку по
АДРЕСА_1 збудоване нежитлове
приміщення збільшених розмірів на 38 см
в бік провулку. Відносно ОСОБА_2
винесено припис № 282 від 13.11.2007 з
вимогою зупинити будівництво та
привести будівлю в первинний стан. Крім
того, було складено протокол від 13.11.2007
та постанову по справі про
адміністративне правопорушення,
згідно якої на ОСОБА_2 накладено штраф.
Однак, вказані порушення ОСОБА_2
усунуті не були. Дозвіл міськвиконкому
на здійснення добудови збільшених
розмірів до житлового будинку в
сторону провулку відповідач не
отримував, проект для будівництва
вказаної добудови не розроблявся,
дозвіл на виконання будівельних робіт
ним не отримано. Також, ОСОБА_2 не
погоджував вказане будівництво з
відповідними службами та
співвласниками будинку. Таким чином,
позивач просив суд зобовязати ОСОБА_2
знести самовільно збудовану прибудову,
що значиться в технічному паспорті
«прибудова літера а4» по АДРЕСА_1. Крім
того, до суду звернулась ОСОБА_8 з
позовом до ОСОБА_2 про знесення
самовільно збудованих споруд та
приведення майна в попередній стан. В
обґрунтування своїх вимог ОСОБА_8
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
мати ОСОБА_9 Після її смерті відкрилась
спадщина, яка складалася з 1/2 частини
домоволодіння по АДРЕСА_1. Спадкоємцями
є ОСОБА_8, ОСОБА_2,. ОСОБА_10, ОСОБА_2,
ОСОБА_7, які прийняли спадщину в рівних
долях по 1/5 частки з 1/2 частини
домоволодіння.

ОСОБА_2 після отримання витягу для
оформлення спадщини у серпні 2006 року
перебудував домоволодіння на власний
розсуд, добудував кімнату, збільшивши
її на 38 см в бік провулку, довів кухню до
аварійного стану, завалив сарай,
перекрив двір оргсклом. Рішенням
Придніпровського районного суду
м.Черкаси від 22.05.2012 позов виконавчого
комітету Черкаської міської ради до
ОСОБА_11 про знесення самочинно
збудованих споруд задоволено. Ухвалено
знести самовільно збудовану прибудову,
що зазначена в технічному паспорті
«прибудова літера «а4», яка розташована
по АДРЕСА_1. Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05.12.2012 вказане вище рішення
суду першої інстанції залишено в силі.

В порушення ст.41 Констутиції України,
ст.ст.321,358 ЦК України Відповідачем
самовільно збільшено площу
нежитлового приміщення літ.а4
домоволодіння АДРЕСА_1. Вказане
призвело до знесення самовільної
прибудови, чим порушило законні права
ОСОБА_8 права володіти та
розпоряджатися нежитловими
приміщеннями, належними їй, на підставі
свідоцтва про спадщину за законом від
02.11.2006, оскільки останні знищені, а тому
позивач має право на відновлення
відповідачем її порушених прав.

В судовому засіданні позивач, ОСОБА_1 та
прокурор Завгородній О.О. уточнюючі
позовні вимоги підтримали з підстав
наведених в позові та просили
задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2, позов не визнав в
повному обсязі та просив в задоволені
відмовити, подав письмове заперечення.
Зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не
ґрунтуються на законі і є
безпідставними. ОСОБА_2 провів
капітальний ремонт для покращення
свого житла, оскільки будинок був
непридатний до житла. Зазначає, що
рішенням Придніпровського районного
суду м.Черкаси від 22.05.2012 року ОСОБА_1
вже було відмовлено у приведенні житла
в попередній стан. Вона ж не довела, які
її права порушені. Окрім того, вважає
недоведеними суми, які повинні бути
стягнуті як компенсація за спричинену
моральну та матеріальну шкоду.

Відповідач, ОСОБА_2, позов не визнала,
просила відмовити в задоволенні в
повному обсязі.

Відповідач, головний державний
виконавець Соснівського відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Шаригіна Н.М., позов не визнала,
просила відмовити, подала письмове
заперечення.

Відповідач, комунальне підприємство
«Черкаське обласне об»єднане бюро
технічної інвентаризації», позов не
визнав, в задоволенні просили
відмовити.

Відповідач, ОСОБА_12 в судове засідання
не з»явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причина неявки суду не відома.

Треті особи: представник виконавчого
комітету Черкаської міської ради та
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області при вирішенні
позову покладались на розсуд суду.

Треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судове
засідання не з»явились, про час і місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, причина неявки суду не
відома.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
головного державного виконавця
Соснівського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції Шаригіної
Наталії Миколаївни, комунального
підприємства «Черкаського обласного
об»єднаного бюро технічної
інвентаризації» треті особи:
Виконавчий комітет Черкаської міської
ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7, відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області про зобов»язання
вчинити дії, стягнути за завдану
матеріальну та моральну шкоду,
підлягає до часткового задоволення на
підставі встановлених фактів та
відповідних їм правовідносин.

Так, відповідно до вимог ст.60 ЦПК
України, кожна сторона зобов»язана
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
та заперечень.

В силу ст.386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист всіх
суб'єктів права власності.

Відповідно до ст.41 Конституції України,
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним. Статтею 1 Першого протоколу
до Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналася 17.07.1997 року відповідно до
Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про
ратифікацію Конвенції про захист прав
людини основоположних свобод 1950 року,
Першого протоколу та протоколів № 2,4,7
та 11 до Конвенції», закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися та
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Як зазначено у статті 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. Усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права.
Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК
України, - власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном. Житлом
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, призначені
та придатні для постійного проживання
в них (ст. 379 ЦК). Права власника
житлового будинку, квартири визначені
ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК України, які
передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд. Обмеження чи
втручання в право власника можливе
лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Відповідно до ч.2 ст.358 ЦК України
співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною власністю.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем 1/5
частки майна ОСОБА_9, яка складається з ?
частини житлового будинку з
відповідною частиною надвірних споруд,
що знаходиться в АДРЕСА_2.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 2 листопада 2006 року
ОСОБА_1 є також спадкоємцем 1/5 частки
майна ОСОБА_9 Спадкове майно померлої,
на яке в указаній частці видано
свідоцтво складається з права
власності на ? частину житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних споруд, що знаходиться в
АДРЕСА_2.

В судовому засіданні встановлено, що у
березні 2009 року виконавчий комітет
Черкаської міської ради звернувся до
Придніпровського районного суду
м.Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про
знесення самочинно збудованих споруд.
Підставою позову стало те, що в
результаті проведеного обстеження
13.02.2007 та враховуючи дані БТІ від 15.05.2007
працівники відділу інспекції ДАБК
управління містобудування та
архітектури Черкаського
міськвиконкому встановили, що до
житлового будинку по АДРЕСА_1 збудоване
нежитлове приміщення збільшених
розмірів на 38 см в бік провулку.
Відносно ОСОБА_2 винесено припис № 282
від 13.11.2007 з вимогою зупинити
будівництво та привести будівлю в
первинний стан. Крім того, було
складено протокол від 13.11.2007 та
постанову по справі про
адміністративне правопорушення,
згідно якої на ОСОБА_2 накладено штраф.
Однак, вказані порушення ОСОБА_2
усунуті не були. Дозвіл міськвиконкому
на здійснення добудови збільшених
розмірів до житлового будинку в
сторону провулку відповідач не
отримував, проект для будівництва
вказаної добудови не розроблявся,
дозвіл на виконання будівельних робіт
ним не отримано. Також, ОСОБА_2 не
погоджував вказане будівництво з
відповідними службами та
співвласниками будинку. Таким чином,
позивач просив суд зобовязати ОСОБА_2
знести самовільно збудовану прибудову,
що значиться в технічному паспорті
«прибудова літера а4» по АДРЕСА_1. Крім
того, до суду звернулась ОСОБА_8 з
позовом до ОСОБА_2 про знесення
самовільно збудованих споруд та
приведення майна в попередній стан.В
обґрунтування своїх вимог ОСОБА_8
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
мати ОСОБА_9 Після її смерті відкрилась
спадщина, яка складалася з 1/2 частини
домоволодіння по АДРЕСА_1. Спадкоємцями
є ОСОБА_8, ОСОБА_2,. ОСОБА_10, ОСОБА_2,
ОСОБА_7, які прийняли спадщину в рівних
долях по 1/5 частки з 1/2 частини
домоволодіння.

ОСОБА_2 після отримання витягу для
оформлення спадщини у серпні 2006 року
перебудував домоволодіння на власний
розсуд, добудував кімнату, збільшивши
її на 38 см в бік провулку, довів кухню до
аварійного стану, завалив сарай,
перекрив двір оргсклом. Рішенням
Придніпровського районного суду
м.Черкаси від 22.05.2012 позов виконавчого
комітету Черкаської міської ради до
ОСОБА_11 про знесення самочинно
збудованих споруд задоволено. Ухвалено
знести самовільно збудовану прибудову,
що зазначена в технічному паспорті
«прибудова літера «а4», яка розташована
по АДРЕСА_1. Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05.12.2012 вказане вище рішення
суду першої інстанції залишено в силі.

Згідно з п. 1.4.4. Правил утримання
житлових будинків та прибудинкових
територій, затверджених наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17.05.2005р. № 76 переобладнання і
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень, що
призводять до порушення тривкості або
руйнації несучих конструкцій будинку,
погіршення цілісності і зовнішнього
вигляду фасадів, порушення вимог
протипожежної безпеки та засобів
протипожежного захисту, не
допускається. Перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень, що погіршує умови
експлуатації і проживання всіх або
окремих громадян у будинку або
квартирі, не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що по
даний час рішення Придніпровського
районного суду м.Черкаси від 22.05.2012 року
не виконано. В ході виконання рішення
суду державним виконавцем встановлено,
що від самовільно прибудованої
прибудови «а 4», фактично залишилась
стіна без дверей, що прилягає до
будинку та зовнішня стіна від вулиці,
яка одночасно являється огорожею
домоволодіння. Зазначають, що в разі
знесення стіни, що являється огорожею
доступ до домоволодіння, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
фактично стане вільним. Внаслідок
непреведення будинку в попередній
стан, до самовільної добудови, почалось
руйнування будинку.

При таких обставинах, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, оскільки
відповідач ОСОБА_2 добровільно
привести нежитлове приміщення у
первісний стан відмовився. В решті
позовних вимог необхідно відмовити

Відповідно до положень статей 1166 та 1167
ЦК України для покладення
відповідальності на заподіювача
майнової та моральної шкоди, необхідна
сукупність таких обовязкових умов: а)
наявність шкоди; б) протиправність дій
заподіювача шкоди; в) причинний звязок
між противоправною поведінкою
заподіювача і шкодою; г) вина в
заподіянні шкоди.

Так, у відповідності до статті 23
цього Кодексу, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
внаслідок порушення її прав. Моральна
шкода полягає у фізичному болю чи
стражданнях, яких фізична особа
зазначала у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Таким чином лише наявність всіх
вищезазначених умов є підставою для
прийняття судом рішення про
відшкодування завданої шкоди. Суд
приймає до уваги ті обставини, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
довела суду факт завдання відповідачем
моральної шкоди, яка полягає в
моральних стражданнях в зв»язку з
неможливістю використовувавти будинок
за призначенням. Тому позовні вимоги
ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_13
моральної шкоди підлягають до
часткового задоволення, однак виходячи
із принципів розумності та
справедливості, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог в цій частині частково,
стягнувши на користь позивачки
моральну шкоду в розмірі 1000 грн.,
оскільки саме ця сума, на думку суду,
відповідає рівню душевних страждань
позивачки та принципам розумності і
справедливості.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
держави підлягають стягненню судовий
збір в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, Конституції
України, ст.ст.23,319,321,355,357,358,380,386,391 ЦК
України, постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22.12.1995 року (зі змінами,
внесеними постановою від 25.05.1998 року №15
«Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» керуючись ст.ст.3,10,11,59,60,209,
212,214-215,218 ЦПК України, суд , -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
головного державного виконавця
Соснівського відділу державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції Шаригіної
Наталії Миколаївни, комунального
підприємства «Черкаського обласного
об»єднаного бюро технічної
інвентаризації» треті особи:
Виконавчий комітет Черкаської міської
ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7, відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області про зобов»язання
вчинити дії, стягнути за завдану
матеріальну та моральну шкоду -
задовольнити частково.

Зобов»язати ОСОБА_2 привести у
попередній стан прибудови а-2, а-3
(приміщення 1-1,1-2,1-3) в будинковолодінні
АДРЕСА_1, а саме: у відповідності до
характеристик у технічному паспорті
станом на 02.06.2006 року, до перебудови їх в
приміщення а-4, яку зобов»язано знести
рішенням Придніпровського районного
суду м.Черкаси від 22.05.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 1000
грн. за завдану моральну шкоду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до вимог ст.209 п.3 ЦПК України
повний текст рішення буде виготовлено
15 грудня 2014 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано апеляційному суду
Черкаської області через
Придніпровський районний суд м.Черкаси
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: