Справа: 164/1774/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

при секретарі Матвійчук Н.В.,

з участю:

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Маневицьке РС УДМС України у Волинській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення, -

В С Т А Н О В И В:

14 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із даним позовом, який мотивував тим, що йому згідно свідоцтва про право власності на житло від 30 грудня 1999 року належить квартира, що знаходиться в АДРЕСА_1. Разом із ним у квартирі зареєстровані дочки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та колишня дружина ОСОБА_3 Відповідач ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає з 15 грудня 2011 року і по даний час, що підтверджується відповідними актами, проте з реєстрації не знімається, що спричиняє йому певні проблеми у стосунках з місцевими органами влади при отриманні відповідних довідок і сплати комунальних платежів. Оскільки в добровільному порядку ОСОБА_3 не бажає зніматися з реєстрації у вказаній квартирі, просив суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язати Маневицький районний сектор управління державної міграційної служби України у Волинській області виписати ОСОБА_3 із зазначеного житла.

6 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити та усунути перешкоди їй у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення, оскільки відповідач змінив замок до вхідних дверей та розпочав ремонт квартири, який і на даний час не завершений, що унеможливлює її проживання у спірному житлі.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_2 свій позов підтримав із наведених у ньому підстав та просив задовольнити, зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 заперечив.

ОСОБА_3, відповідач за зустрічним позовом, та її представник ОСОБА_4, кожен зокрема, первісний позов заперечили повністю, просили відмовити у його задоволенні, зустрічну позовну заяву підтримали та просили задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить висновку про відмову у задоволенні як первісного, так і зустрічного позовів із наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України кожному гарантовано право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. ст. 319 ч. 1, 321 ч. 1, 391 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК) України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно з якими власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 4 статті 9 Житлового кодексу України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Судом установлено, що рішенням Маневицького районного суду від 5 грудня 2011 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, під час якого в них народилося двоє дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, було розірвано (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 4 січня 2000 року, виданого згідно розпорядження від 30 грудня 1999 року №80, квартира АДРЕСА_1, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам його сім»ї: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 (а.с.4).

Із довідки, виданої виконкомом Маневицької селищної ради №4345 від 24 вересня 2014 року встановлено, що склад сім»ї ОСОБА_2 наступний: колишня дружина ОСОБА_3 та дочки ОСОБА_5, 2000 року народження, ОСОБА_6, 2005 року народження, зареєстровані в АДРЕСА_1 (а.с.11).

Як пояснили сторони в судовому засіданні, під час перебування у шлюбі вони проживали разом в АДРЕСА_1, де зареєстровані і на даний час.

Позивач ОСОБА_2 суду також пояснив, що ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає з 15 грудня 2011 року, на підтвердження чого надав відповідні акти обстеження умов проживання від 6 травня 2014 року, 4 червня 2014 року, 10 липня 2014 року, 7 серпня 2014 року, 18 вересня 2014 року (а.с.6-10).

Проте, із пояснень сторін в судовому засідання, також установлено, що ОСОБА_3 припинила проживати разом із дітьми у квартирі АДРЕСА_1, після конфлікту із ОСОБА_2, після чого він змінив замки вхідних дверей у житло та розпочав там ремонт, який триває і на момент розгляду справи. Даний факт не заперечив сам позивач ОСОБА_2 та підтвердив допитаний в якості свідка співвласник спірного житла ОСОБА_7, який пояснив, що на даний час він проводить ремонтні роботи в квартирі АДРЕСА_1, та одночасно там проживає, хоча належні умови для проживання ще не створені. Під час ремонту вони також замінили всі двері та замки, включаючи вхідні.

Крім того, досліджені судом акти обстеження умов проживання підтверджують лише факт відсутності ОСОБА_3 за місцем реєстрації з 6 травня 2014 року по 18 вересня 2014 року.

А тому, беручи до уваги вищевикладене та вимоги ч. 1 ст. 11 ЦПК України, відповідно до яких суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи ту обставину, що сторони на даний час перебувають між собою у неприязних стосунках та ОСОБА_3 не може користуватися спірним житлом, оскільки ОСОБА_2 чинить їй відповідні перешкоди, суд приходить висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_3, то суд відмовляє і у його задоволенні, оскільки вимога про вселення пред»явлена лише до відповідача ОСОБА_2, проте згідно дослідженого судом свідоцтва про право власності на житло, співвласниками квартири АДРЕСА_1, є також ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, і в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заперечив щодо залучення вказаних співвласників в якості співвідповідачів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 30, 60, 88, 210, 215 ЦПК України, на підставі ст. 41 Конституції України, ст. ст. 9, 150 ЖК України, ст. ст. 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Маневицьке РС УДМС України у Волинській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, та зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення - відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Маневицького районного суду І.С. Токарська