Ухвала іменем україни 26 листопада 2014
рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоСитнік О.М. суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В., Писаної
Т.О., Юровської Г.В., розглянувши у
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Новоград-Волинського центру НППзВАЗ
про скасування перереєстрації
автомобіля, витребування майна із
чужого незаконного володіння,
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Житомирської
області від 05 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із вказаним позовом. В
обґрунтування своїх вимог зазначав, що
відповідачі є батьками його колишньої
дружини ОСОБА_8 15 жовтня 2010 року він
передав належний йому автомобіль марки
ВАЗ-2101, 1982 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1, у користування
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про що було складено
відповідну довіреність.

Посилаючись, на те, що 18
березня 2013 року він припинив дію
вказаної довіреності, повідомивши
відповідачів про це, але автомобіль
вони не повернули, а пізніше він
дізнався, що автомобіль був
перереєстрований Новоград-Волинським
центром НППзВАЗ згідно з
довідкою-рахунком на ОСОБА_6 З
урахуванням викладеного просив суд:
визнати недійсною перереєстрацію
належного йому автомобіля на ОСОБА_6;
зобов'язати відповідачів повернути
спірний автомобіль, а в разі
неможливості повернення автомобіля чи
його пошкодження стягнути з
відповідачів на користь позивача його
вартість у розмірі 20 000 грн; стягнути з
відповідачів у відшкодування
моральної шкоди 30 000 грн.

Рішенням
Баранівського районного суду
Житомирської області від 03 березня 2014
року позов задоволено частково.
Визнано перереєстрацію належного
ОСОБА_4 на праві особистої приватної
власності автомобіля марки ВАЗ-2101,
державний номерний знак НОМЕР_1, кузов
НОМЕР_2, на відповідачку ОСОБА_6, вчинену
17 вересня 2013 року
Новоград-Волинським ЦНППзВАЗ,
недійсною. Зобов'язано відповідачів
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повернути позивачу
ОСОБА_4 автомобіль ВАЗ-2101, державний
номерний знак НОМЕР_1. У решті позовних
вимог відмовлено. Вирішено питання про
стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 05 червня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано в частині скасування
перереєстрації автомобіля,
витребування майна із чужого
незаконного володіння, ухвалено в цій
частині нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.
В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив із того,
що відповідач ОСОБА_6 безпідставно
володіє спірним автомобілем, оскільки
на момент перереєстрації вказаного
автомобіля на її ім'я, дію довіреності,
на підставі якої автомобіль перебував
у розпорядженні ОСОБА_5, в тому числі з
правом продажу, припинено.

Апеляційний суд, скасувавши рішення
суду першої інстанції в частині
задоволених позовних вимог щодо
визнання перереєстрації автомобіля
недійсною та ухваливши в цій частині
нове рішення про відмову в задоволенні
вказаних позовних вимог, виходив із
того, що позивач не надав суду доказів
на підтвердження того, що відповідачі
були повідомленні про припинення дії
довіреності, а на момент
перереєстрації спірного автомобіля
він не перебував у реєстрі обтяжень
нерухомого майна.

Такі висновки є правильними та
відповідають матеріалам справи з
огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з жовтня
2002 року до 26 березня 2012 року перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8
Батьками його колишньої дружини є
відповідачі у справі - ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Згідно з копією свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3, виданого 01 червня 2001 року
Новоград-Волинським МРЕВ Житомирської
області, за ОСОБА_4 було зареєстровано
автомобіль марки ВАЗ-2101, 1982 року
випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1 (а. с. 24).

15 жовтня 2009 року ОСОБА_4
видав довіреність, посвідчену
приватним нотаріусом Баранівського
районного нотаріального округу
ОСОБА_10, якою уповноважив ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7., ІНФОРМАЦІЯ_2,
кожного окремо, експлуатувати,
розпоряджатися на свій розсуд
(продавати або обміняти, здати в оренду,
зняти з обліку та поставити на облік в
ДАІ), керувати, належним йому
автомобілем ВАЗ-2101, 1982 року випуску,
державний номерний знак НОМЕР_1 (а. с. 44).

18 березня 2013 року дію
довіреності було припинено, про що
приватним нотаріусом внесено запис до
Єдиного реєстру довіреностей (а. с. 3).

Відповідно до
повідомлення Центру НППзВАЗ м.
Новоград-Волинського УДАІ УМВС України
в Житомирській області від 09 жовтня 2013
року автомобіль марки ВАЗ-2101, державний
номерний знак НОМЕР_1, 17 вересня 2013 року
був перереєстрований
Новоград-Волинським ЦНППзВАЗ на
підставі довідки-рахунку ПП «МПП
Вибір» від 17 вересня 2013 року серії ААВ
№ 491272 на громадянку ОСОБА_6 На
момент проведення перереєстрації
будь-які обтяження щодо проведення
реєстраційних операцій (арешт,
заборона, розшук) були відсутні (а. с. 4).

Відповідно до вимог ст. 249 ЦК України
особа, яка видала довіреність, за
винятком безвідкличної довіреності,
може в будь-який час скасувати
довіреність або передоручення. Відмова
від цього права є нікчемною. Особа, яка
видала довіреність і згодом скасувала
її, повинна негайно повідомити про це
представника, а також відомих їй третіх
осіб, для представництва перед якими
була видана довіреність. Права та
обов'язки щодо третіх осіб, що виникли
внаслідок вчинення правочину
представником до того, як він довідався
або міг довідатися про скасування
довіреності, зберігають чинність для
особи, яка видала довіреність, та її
правонаступників. Це правило не
застосовується, якщо третя особа знала
або могла знати, що дія довіреності
припинилася.

Наявність або відсутність таких
обставин має доводити особа, яка
оспорює дійсність вчиненого правочину
або вимагає його виконання.

Матеріали справи не місять доказів на
підтвердження того, що відповідачі
знали або могли знати, що видана на ім'я
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, довіреність скасована за
заявою позивача 18 березня 2013 року.

За таких обставин апеляційний суд
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову у зв'язку
з недоведеністю позовних вимог.

Із матеріалів справи та змісту судових
рішень не вбачається, що судами при
вирішенні спору допущено порушення
норм матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК
України як підстави для скасування
рішення.

Доводи касаційних
скарг висновків суду апеляційної
інстанції не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК
України визначено, що суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно
та всебічно з'ясовано дійсні обставини
справи, надано належну оцінку зібраним
у ній доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржуване
рішення апеляційного суду - залишити
без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного
суду Житомирської області від 05 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік Судді:
А.О. Леванчук А.В. Маляренко Т.О. Писана
Г.В. Юровська