Справа
№ 712/6184/14ц
Провадження № 2/712/1640/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2014 року Соснівський
районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді -
ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі - ТКАЧ
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Головного Управління
Міндоходів у Черкаській області,
Товариства з обмеженою
відповідальністю Лікеро-горілчаний
завод «Златогор», треті особи: ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідачів про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. Позовні вимоги
обґрунтовує тим, що вона являється
власником вантажного автомобіля
НОМЕР_1, який придбала у ОСОБА_2 та
володіє і користується ним на підставі
довіреності від 12 квітня 2012 року, яка
виписана приватним нотаріусом
Луцького міського нотаріального
округу Волинської області ОСОБА_4 03
листопада 2012 року працівниками ДПС у
Черкаській області, а саме: слідчим з
ОВС СУ ДПС у Черкаській області ОСОБА_3
був вилучений належний їй транспортний
засіб - вантажний автомобіль Ford Transit
(тип вантажний фургон - В, рік випуску
2001, номер кузова НОМЕР_2), синього
кольору, державний номерний знак
НОМЕР_1. Даний автомобіль був вилучений
в рамках кримінального провадження №
0000046 за обвинуваченням ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
Вилучення було оформлене протоколом
огляду і вилучення речей, документів
від 03 листопада 2012 року в присутності
понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8. На момент
вилучення вказаного автомобіля він був
без механічних пошкоджень. В протоколі
вилучення зазначено, що заяви та
зауваження, які зробили поняті та
учасники - відсутні. Після вилучення,
вантажний автомобіль НОМЕР_1 був
прийнятий на зберігання до УПМ ДПС у
Черкаській області в складські
приміщення за адресою: м. Черкаси, вул.
Хрещатик, 235 до прийняття відповідного
рішення. В подальшому 07 листопада 2012
року, відповідно до акту
прийому-передачі товарно-матеріальних
цінностей, автомобіль був переданий на
відповідальне зберігання в тарний цех
ТОВ ЛГЗ «Златогор», м. Золотоноша
Черкаської області. Яким чином
здійснювалось перевезення автомобіля
з міста Черкаси в місто Золотоношу їй
не відомо. Її не повідомляли про
переміщення належного їй автомобіля.

В березні 2014 року вона звернулась
з клопотанням про повернення належного
їй автомобіля НОМЕР_1 до Кам'янського
районного суду Черкаської області,
який на даний час розглядає
кримінальне провадження №0000046 за
обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1
ст.204 КК України. 19 березня 2014 року
ухвалою Кам'янського районного суду
Черкаської області було задоволено її
клопотання про повернення автомобіля,
враховуючи що автомобіль перебував на
штрафмайданчику більше року, та
враховуючи, що відповідно до ч.4 ст.79 КПК
України (1960 року), за нормами якого був
вилучений автомобіль, питання про
визнання його речовим доказом не
вирішувалось.

24 березня 2014 року вона, на
підставі ухвали Кам'янського районного
суду Черкаської області від 19 березня
2014 року, отримала належний їй вантажний
автомобіль НОМЕР_1, який зберігався на
території тарного цеху ТОВ ЛГЗ
«Златогор». Під час отримання
вказаного автомобіля нею були виявлені
пошкодження, яких не було під час його
вилучення 03 листопада 2012 року, про що
був складений відповідний акт прийому
передачі транспортного засобу від 24
березня 2014 року, який був складений в
присутності ОСОБА_9, ОСОБА_10 та старшого
оперуповноваженого УПМ ДПС у
Черкаській області ОСОБА_11, який
відмовився від підпису вказаного акту.
Згідно даного акту зафіксовано, що
автомобіль НОМЕР_1 має механічні
пошкодження, які були відсутні під час
вилучення, а саме: з пасажирської
сторони транспортний засіб має значні
ушкодження лакофарбового покриття по
всій довжині кузова та зігнута задня
арка над колесом. Даний акт був
підписаний присутніми особами.
Враховуючи, що транспортний засіб був
пошкоджений, вона звернулась до
судового експерта автотоварознавця
ОСОБА_12 (м. Сміла) з метою встановлення
вартості матеріальних збитків,
заподіяних пошкодженням автомобіля Ford
Transit. Вартість дослідження склала 500
грн. Згідно висновку експерта вартість
відновлюваного ремонту автомобіля Ford
Transit становить 15 887 грн., та вартість
матеріального збитку, який спричинений
власнику автомобіля становить 15 887 грн.
Крім цього протиправними діями
відповідачів, пов'язаних з
пошкодженням належного їй автомобіля,
було порушено її звичний спосіб життя,
втратила сон, стала нервова, втратила
душевний спокій та рівновагу, втратила
нормальні життєві зв'язки, що вимагало
від неї додаткових зусиль для
організації життя, тривалий час не
могла користуватись своїм автомобілем,
який для неї не є засобом достатку, а
засіб для існування, що спричинило
душевних та моральних страждань, тому
вважає, що їй завдана моральна шкода
яку оцінює в 10 000 грн. Всі ці обставини
завдали її як матеріальної так і
моральної шкоди, тому за захистом своїх
прав звернулась з позовом до суду.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала
повністю та просила суд стягнути з
відповідача на користь позивача
матеріальної шкоди в сумі 16387 грн. та 10
000 грн. моральної шкоди.

Представник відповідача ГУ Міндоходів
у Черкаській області в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав, та
надав суду письмові заперечення,
вказуючи, що відповідно до протоколу
огляду від 07.12.2012 року, FORD Tranzit вже був
пошкоджений, позов є необгрунтованим, а
тому не підлягає до задоволення. Крім
цього ніякої шкоди управління позивачу
не завдавало, просив у задоволенні
позову відмовити. Також суд

Представник відповідача ТОВ ЛГЗ
«Златогор» в судовому засіданні в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав та просив в задоволенні
відмовити.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, скерував до суду заяву в
якій проси справу розглядати в його
відсутність, так як він не є власником
автомобіля.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, належним чином був
повідомлений, причини неявки суду не
відомі.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини, які регулюються
нормами цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 12 квітня 2012 року
ОСОБА_2 видав на ім'я позивачки ОСОБА_1
доручення, яким уповноважив останню
експлуатувати та користуватись
належним йому на праві приватної
власності автомобілем автомобіль Ford
Transit (тип вантажний фургон - В, рік
випуску 2001, номер кузова НОМЕР_2),
синього кольору, державний номерний
знак НОМЕР_1. Дане доручення посвідчене
приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу
Волинської області ОСОБА_4

03 листопада 2012 року працівниками ДПС у
Черкаській області вказаний
транспортний засіб був оглянутий та
вилучений у зв'язку із виявленням у
кузові ємкостей зі спиртом. Як слідує
із протоколу від 03.11.2012 року вилучені
речі та товарно-матеріальні цінності
передані на зберігання до управління
податкової міліції. Керування
автомобілем на час вилучення
здійснював ОСОБА_5

В подальшому, відповідно до договору
зберігання від 07.11.2012 року Управління
податкової міліції Державної
податкової служби в Черкаській області
передало даний автомобіль на
зберігання ТОВ « Золотоніський
лікеро-горілчаний завод «Златогор» .

Як вбачається з вищевказаного
договору, а саме п. 1.2, переданий на
зберігання автомобіль мав незначні
механічні пошкодження у вигляді
зам»ятин арки та подряпин вздовж
кузова правої сторони, які
зафіксовані фотокамерою мобільного
телефону під час вилучення.

Звертаючись до суду з даним позовом
ОСОБА_1 вказує, що під час отримання
автомобіля нею були виявлені
пошкодження яких не було під час його
вилучення. Завдані їй збитки складають
15 887 грн., що підтверджуються висновком
автотоварознавчого дослідження.

Між тим, як встановлено в судовому
засіданні автомобілем на час його
вилучення керувала не позивач, а
інша особа, а сам ОСОБА_5 відносно
якого і здійснювалось досудове
розслідування.

Позивач стверджує, що пошкодження
автомобілю були завдані під час
транспортування його з м. Черкаси до
ТОВ «Златогор» в м. Золотоноша.

Однак, як вбачається з відповіді
відділення ДАІ з обслуговування м.
Золотоноша і Золотоніського району за
період з 07.11.2012 року по 24.03.2014 року на
території Черкаської області ДТП за
участю автомобіля автомобіль Ford Transit
державний номерний знак НОМЕР_1 не
зареєстровано.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.22 ЦК України,
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Тобто, за своєю правовою природою
майновою шкодою є збитки (псування,
погіршення або знищення цінності),
завдані майну фізичної або юридичної
особи внаслідок його пошкодження,
необхідність провести затрати на
відновлення майна чи інших цінностей,
необхідність здійснення зайвих витрат
з метою відновлення порушеного права.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Таким
чином, єдиною підставою для
цивільно-правової відповідальності за
завдання шкоди є правопорушення, що
включає як складові елементи: шкоду,
протиправне діяння особи, котра її
завдала, причинний зв'язок між ними, а
також вину заподіювача шкоди.

Позивач не надала суду доказів
заподіяння їй шкоди саме з вини
відповідачів, що в свою чергу
виключає покладення на них обов'язку
відшкодувати заподіяну шкоду.

Висновок автотоварознавчого
дослідження не є належним доказом
заподіяння шкоди позивачу, так як
спеціалістом не вирішувалось питання
щодо причин виникнення пошкоджень.

Також в судовому засіданні
встановлено, що на час звернення до
суду позивач не є власником
автомобіля, оскільки ОСОБА_2 видав
ОСОБА_1 нотаріально посвідчене
доручення, в той час як згідно з
вимогами чинного законодавства
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів (ч.1 ст. 238 ЦК
України) . Цивільним Кодексом України
також передбачено, що правочин має
вчинятись у формі, встановленій
законом, що є однією із вимог його
чинності. Якщо законом визначена
конкретна форма, в якій обов'язково має
вчинятись правочин, то її необхідно
дотримуватись.

Крім того, Пунктами 7,8 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів,
автобусів, а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і
моделей, причепів, напівпричепів та
мотоколясок, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 1388 від 07
вересня 1998 року, передбачено, що
власники транспортних засобів -
юридичні та фізичні особи або їх
представники зобов'язані
зареєструвати їх протягом 10 діб після
придбання або митного оформлення чи
тимчасового ввезення на територію
України, або виникнення обставин, що
є підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

За таких обставин, суд вважає, що вимога
про відшкодування матеріальної шкоди
не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Згідно до пунктів 4 та 5 Постанови
Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи "бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.

Особа (фізична чи юридична)
звільняється від відповідальності по
відшкодуванню моральної шкоди, якщо
доведе, що остання заподіяна не з її
вини. Відповідальність заподіювана
шкоди без вини може мати місце лише у
випадках, спеціально передбачених
законодавством

Статтею 1167 ЦК України передбачено,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків
встановлених ч. 2 цієї статті. Так як
позивач не довела в судовому
засіданні вину відповідачів у
заподіянні їй моральної шкоди, не
надала жодних доказів на її
підтвердження позов в цій частині
також не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 53, 10, 61, 83, 88, 213-215, ЦПК України, ст.
ст. 23, 528, 1166, 1167, ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через суд
першої інстанції протягом 10 днів.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: