РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року м. Мукачево
Справа № 303/5324/14-ц
2/303/2913/14

Номер рядка с.з.- 47

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в складі: головуючого - судді - Кость В.В.

при секретарі - Цульбі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Мукачево цивільну
справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

про надання дозволу на виїзд дитини за
кордон без згоди одного з батьків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про надання дозволу на
виготовлення проїзного документу для
виїзду за кордон для ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а також про надання
дозволу на перетин ним кордону у
супроводом матері.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим,
що під час перебування у фактичних
шлюбних відносинах, у сторін народився
син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Дитина
проживає із позивачем та знаходиться
на її повному утриманні і вихованні.
Відповідач після народження сина,
перестав цікавитися сімє'ю, зокрема і
сином, жодного разу сина не бачив,
участі у його вихованні не приймає,
аліментів або інших платежів на його
утримання не надає.

Вказує на те, що син перебуває на «Д»
обліку у Кольчиніській амбулаторнії
загальної практики сімейної медицини,
з приводу частого і тривалого
простудного захворювання та
рецидивуючого бронхіта, в зв'язку з чим
потребує постійного
санітарно-курортного оздоровлення.
Однак, позивач має змогу оздоровити
дитину Республіці Італія, однак
позбавлений можливості це зробити
через відсутність згоди батька. З
урахуванням того, що з відповідачем
будь-якого зв'язку позивач не
підтримує, не знає його місце
проживання та його перебування, тому є
всі підстави для судового розгляду
заявлених позовних вимог.

В судове засідання позивач та її
представник не з'явилися, натомість
подали суду письмові заяви про розгляд
справи без їх участі на підставі
наявних у матеріалах справи доказів.
Позовні вимоги підтримали в повному
обсязі та просили їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, натомість надіслав суду
письмову заяву про розгляд справи без
його участі. Позовні вимоги визнав
повністю.

Дослідивши подані по справі
доказові матеріали, суд констатує
наступне.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є сторони по справі (а.с. 6).

Згідно з даними довідки селищного
голови виконкому Кольчинської
селищної ради Мукачівського району від
15.08.2014 №1972, ОСОБА_1 проживає разом з
сином в АДРЕСА_1 (а.с. 7).

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
диспансерному обліку Кольчинської
амбулаторної загальної практики
сімейної медицини з приводу частого і
тривалого простудними захворюваннями
та рецидивуючим бронхітом, у зв»язку з
чим потребує санаторно-курортне
оздоровлення (довідки а.с. 8, 17)

Приймаючи вищевказані фактичні
обставини по справі суд також виходить
з наступного.

Згідно з частиною другою ст. 150
Сімейного Кодексу України, батьки
зобов'язані піклуватися про здоров"я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток. При цьому
батьківські права не можуть
здійснюватись всупереч інтересам
дитини, що слідує із змісту пункту
другого ст.155 Сімейного Кодексу
України.

Статті 141, 157 Сімейного Кодексу України
визначають рівність прав і обов'язків
батьків відносно виховання дитини.

Частиною 2 статті 313 Цивільного кодексу
України визначено, що фізична особа,
яка не досягла чотирнадцяти років, має
право пересуватися по території
України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), опікунів та в їхньому
супроводі або в супроводі осіб, які
уповноважені ними.

Відповідно до п. 2 частини четвертої ст.
4 Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» за відсутності згоди одного з
батьків виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.

Пунктами 3, 4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 27 січня
1995 року № 57 «Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами України» встановлено, що
виїзд за межі України громадянина, який
не досяг 16-річного віку, і без згоди та
супроводу другого з батьків може бути
дозволено, зокрема, на підставі рішення
суду. Виїзд з України громадян, які не
досягли 16-річного віку, здійснюється за
згодою обох батьків (усиновлювачів) та
в їх супроводі або в супроводі осіб,

уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18-річного
віку».

Статтею 18 вказаних Правил передбачено,
що оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

Виїзд за межі України громадян, які не
досягли 16-річного віку, у супроводі
одного з батьків або у супроводі осіб,
які уповноважені одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється: за рішенням суду про
надання дозволу на виїзд за межі
України громадянина, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків. (п.п. 3 п. 18 Правил).

Таким чином, діючим законодавством не
встановлено обмеження щодо виїзду
неповнолітньої дитини за кордон, а лише
встановлено певний порядок її виїзду
за кордон за згодою батьків або дозволу
суду при відсутності згоди одного з
батьків.

Оскільки, у позивача, на час звернення
до суду були складнощі в отриманні
згоди відповідача на виїзд дитини за
кордон, а також беручи до уваги той
факт, що судом при розгляді даної
справи не встановлено обмежень чи
заборон, які унеможливлюють виїзд
дитини за межі України для тимчасового
перебування за кордоном з метою
оздоровлення, суд приходить до
висновку про доцільність надання
дозволу на оформлення проїзних
документів дитині для тимчасового
виїзду за межі України без згоди та
супроводу батька, а також на тимчасовий
виїзд дитини у супроводі матері або
уповноваженої нею особи, яка на момент
виїзду з України досягла 18-річного
віку.

З урахуванням вищенаведеного, а також у
контексті з положеннями абзацу другого
частини другої ст. 15 Цивільного кодексу
України, позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст.
1, 10, 11, 14, 15, 209, 212-215, 223, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

2. Надати дозвіл ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5,
АДРЕСА_1) на виготовлення проїзного
документу для тимчасового виїзду за
кордон сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без
згоди його батька ОСОБА_2.

3. Надати дозвіл без згоди та супроводу
батька ОСОБА_2 тимчасово виїжджати за
межі України дитині - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в супроводі матері -
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, АДРЕСА_1) або
уповноваженої нею особи, які будуть
забезпечувати проїзд, перебування за
кордоном та повернення в Україну
дитини.

4. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
учать у справі але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя /підпис/ В.В.
Кость

Згідно з оригіналом.

Оригінал заочного рішення
знаходиться в цивільній справі
№303/5324/14-ц, яка зберігається в
приміщенні Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області.

Суддя
В.В. Кость