Справа № 309/4225/13-ц
Провадження № 2/309/154/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді
Довжанин М. М.

при секретарі
Попадинець Я. В.

з участю представника позивача
Палінкаш В. В.

представника відповідачів
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль», в
особі Закарпатської обласної дирекції
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа на стороні
відповідача: ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що 13 жовтня
2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
та відповідачем ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір № 014/4047/82/29989.

Згідно даного договору ОСОБА_4 отримав
від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» кредит
в розмірі 18000 доларів США і зобов'язався
повернути кредит зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 14,00 %
річних з кінцевим терміном повернення
до 12.10.2016 року.

Відповідно до умов договору, погашення
заборгованості мало здійснюватися за
графіком погашення кредиту та
процентів.

В забезпечення виконання зобов'язань
13.10.2006 року між позивачем та ОСОБА_5 було
укладено договір іпотеки, за яким
остання передала в іпотеку нерухоме
майно: будинок, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1. Тобто, згідно даного
договору іподекодавець - поручитель
взяла на себе зобов'язання відповідати
перед позивачем по борговим
зобов'язанням ОСОБА_4

Однак, ні відповідач ОСОБА_4, ні
іпотекодавець ОСОБА_5 зобов'язання
згідно умов договору належним чином не
виконують, тому станом на 11.03.2013 року
заборгованість відповідачів перед
банком становить 20557,56 доларів США, що
згідно курсу НБУ на день звернення з
позовом до суду становило 164316,57 грн., в
тому числі: 44760,80 грн. заборгованість за
кредитом; 16598,90 грн. - заборгованість по
відсотках; 102956,87 грн. - пеня за кредит та
відсотки.

У зв'язку з наведеним позивич просить
суд стягнути з відповідачів вказану
суму боргу шляхом примусового
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселити мешканців житлового
будинку, який є предметом іпотеки.

Представник позивача Палінкаш В. В., що
діє на підставі довіреності в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
посилаючись на наведені в заяві
обставини.

Представник відповідачів та третьої
особи на стороні відповідачів ОСОБА_2
просив суд відмовити в задоволенні
позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін та дослідивши докази по справі,
суд вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення, виходячи з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно кредитного договору № 014/4047/82/21384
від 13 жовтня 2006 року ОСОБА_4 отримав від
АППБ «Райффайзен Банк Аваль» кредит в
розмірі 18000,00 доларів США і зобов'язався
повернути кредит зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 14 %
річних з кінцевим терміном повернення
до 12.10.2006 року.

Судом також встановлено, що 13.10.2006 року
між позивачем та ОСОБА_5 було укладено
договір іпотеки, за яким остання
передала в іпотеку нерухоме майно:
будинок, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Тобто, згідно даного договору
іподекодавець - поручитель взяла на
себе зобов'язання відповідати перед
позивачем по борговим зобов'язанням
ОСОБА_4

Однак, ні відповідач ОСОБА_4 ні
поручитель ОСОБА_5 зобов'язання згідно
умов договору належним чином не
виконують, тому станом на 11.03.2013 року
позивач рахує за відповідачем
заборгованість, яка становить 164316,57,57
грн., в тому числі: 44760,80 грн.
заборгованість за кредитом; 16598,90 грн. -
заборгованість по відсотках; 102956,87 грн.
- пеня за кредит та сплату відсотків.

Суд вважає, що заборгованість за
кредитом та по сплаті відсотків
нараховані правильно і підлягають до
стягнення з відповідачів.

Позовна вимога про стягнення з
відповідача пені в розмірі 102956,87 грн.,
на думку суду, є такою, що суперечить
принципам розумності та
справедливості, які закріплені у ст. 3
ЦК України, оскільки з матеріалів
справи вбачається, що майже третину
боргу за договором кредиту
відповідачами погашено, а неповернення
частини грошових коштів, яка
залишилася не завдало такої шкоди
позивачу, яка давала б йому право на
стягнення пені у такому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що з
відповідачів на користь позивача слід
стягнути пеню в сумі 10000 грн., яка
відповідатиме засадам розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

В силу ст. 1050 ч. 2 даного Кодексу,
наслідками порушення боржником
зобов'язання щодо повернення чергової
частини суми кредиту, є право кредитора
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту.

За наявних обставин, враховуючи те, що
відповідачі не виконали умов за
кредитним договором, суд приходить до
висновку, що з відповідачів на користь
позивача слід стягнути заборгованість
за договором кредиту в загальному
розмірі 71 359,70 грн.

Що стосується позовної вимоги про
звернення стягнення на предмет іпотеки
- житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1, то суд приходить до висновку,
що в задоволенні позовних вимог в цій
частині слід відмовити, виходячи з
натсупного.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» протягом
дії цього Закону не може бути примусово
стягнуте (відчужене без згоди власника)
нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті.

Пунктом 2.1 кредитного договору
встановлено, що кредитні кошти
призначені для використання на
споживчі цілі, а п. 1. 1 договору іпотеки
передбачено, що такий забезпечує
вимоги іпотекодержателя за кредитним
договором № 014/4047/82/29989.

Тобто, кредитний договір, укладений між
сторонами, є споживчим, майно, передане
в іпотеку, виступає як забезпечення
зобов'язань відповідача ОСОБА_4 за цим
кредитом, а тому в даному випадку
підлягають до застосування норми
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» з урахуванням чого
суд приходить до висновку, що під час
дії вищезазначеного закону не може
бути примусово відчужене спірне майно.

З урахуванням положень ст. 88 ЦПК
України з відповідачів на користь
позивача підлягають до стягнення
судові витрати пропорційно до
задоволеної суми позову, тобто 713,59 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 88, 169, 209, 212-215, 218
ЦПК України, ст. ст. 16, 203, 215, 549 - 551, 554, 625,
651, 1049-1050, 1052,1054 ЦК, ст. 1 ЗУ «Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті», суд -

Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(уродженця с. Горінчево Хустського
району Закарпатської області , ідент.
номер НОМЕР_1) достроково на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Закарпатської обласної дирекції ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» за кредитним
договором № 014/4047/82/29989 від 13.10.2006 року
заборгованість за кредитом в розмірі
44760 (сорок чотири тисячі сімсот
шістдесят гривень) 80 коп.,
заборгованість по сплаті відсотків в
розмірі 16598 ( шістнадцять тисяч п'ятсот
дев'яносто вісім гривень) 90 коп., пеню за
порушення графіку повернення кредиту
та сплату відсотків в розмірі 10 0000
(десять тисяч гривень) та судові
витрати в сумі 713, 60 грн.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Закарпатської
області.

Суддя Хустського

районного суду:
підпис Довжанин М. М.

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду
Довжанин М. М.