АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Головуючий у 1 інстанції - Макаренко І.О.
Доповідач - Борисова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М.,
Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 15 жовтня 2014 року за позовом
ОСОБА_2 до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5,
відділ Державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
треті особи: ОСОБА_5, ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
треті особи: ОСОБА_5 ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, представник позивача ОСОБА_2
- ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу та
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги вказує, що нотаріусом при
вчиненні виконавчого напису були
допущені порушення вимог чинного
законодавства. Так, відповідно до ст.89
Закону України «Про нотаріат», пункту 4
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженому
наказом Міністерства юстиції України 22
лютого 2012 року № 296/5 у виконавчому
написі не зазначено: прізвище, ім'я, по
батькові нотаріуса, який вчинив
виконавчий напис; дата і місце
народження боржника.

Зазначає, що суд першої інстанції
помилково застосував норми п.284
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
оскільки зазначена Інструкція
втратила чинність на підставі Наказу
Міністерства юстиції України № 296/5 від
22 лютого 2012 року.

Крім того, судом першої інстанції
неправильно застосовано законодавство
щодо визначення підстав для вчинення
виконавчого напису, а саме відповідно
до ст. 87 Закону України «Про нотаріат»
для стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться в безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлено Постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172 «Про затвердження переліку
документів, за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів».

Вказаний перелік документів містить
вичерпні підстави для вчинення
виконавчого напису і розширювальному
тлумаченню не підлягає. Для вчинення
виконавчого напису необхідно
здійснити перевірку наявності певних
умов, за яких може бути вчинена ця
нотаріальна дія.

Як вбачається з наведеного переліку
такого документу, як договір поруки в
ньому окремо не визначено.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційного суду підтримав
доводи апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представник відповідача та третьої
особи ОСОБА_5 заперечував проти доводів
апеляційної скарги та просив рішення
суду залишити без змін.

Третя особа відділ Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
в судове засідання не з'явилася, про
день, час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином, а тому
колегія суддів вважає можливим
розглядати справу у її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
недоведеності та необґрунтованості
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 15
січня 2013 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2
укладено договір позики грошей,
відповідно до якого позикодавець при
укладенні цього договору передав у
власність позичальникові грошові
кошти в сумі 1055076 грн., що за курсом НБУ
станом на 15 січня 2013 року становить 132000
доларів США.

Судом встановлено, що 15 січня 2013 року
між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір
поруки, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 Згідно з
п.5 вказаного договору поручитель за
цим договором залишається зобов'язаним
нарівні з боржником до моменту
виконання всіх зобов'язань боржника за
контрактом в повному обсязі (а.с. 7-8).

06 червня 2014 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_5 невиплачених в строк грошових
коштів в сумі 1566840 грн., пені в сумі
1408078,75 грн., разом 2974918,75 грн. (а.с.6).

08 липня 2014 року державним виконавцем
ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві
НідзельськоюА.В. винесено постанову
про відкриття виконавчого напису № 769
виданого 06 червня 2014 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5
боргу у сумі 2974918,75 грн. (а.с. 9).

Згідно з ст.87 Закону України «Про
нотаріат» для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість.

Перелік документів, за яким стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів, встановлено
Постановою Кабінету Міністрів України
від 29 червня 1999 року № 1172 «Про
затвердження переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів».

Так, згідно з переліком документів
нотаріус, зокрема, вправі вчинити
виконавчий напис для:

- стягнення заборгованості за
нотаріально посвідченими угодами, що
передбачають сплату грошових сум,
передачу або повернення майна, а також
право звернення стягнення на
заставлене майно.

Даним порядком не встановлюється
розподіл стягнення заборгованості за
нотаріально посвідченими угодами, що
передбачають сплату грошових сум на
основні та додаткові.

Відповідно до ст.553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого поруко, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
було правомірно вчинено виконавчий
напис на підставі нотаріально
посвідченого договору поруки, який
передбачає сплату грошових сум.

Згідно з ст.89 Закону України «Про
нотаріат», пункту 4 глави 16 Наказу
Міністерства юстиції від 22 лютого 2012
року № 296/5 «Про затвердження Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України» у виконавчому написі повинні
зазначатися, зокрема: дата (рік, місяць,
число) його вчинення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив
виконавчий напис; найменування та
адреса стягувача; найменування, адреса,
дата і місце народження боржника, місце
роботи (для громадян), номери рахунків в
установах банків (для юридичних осіб).

Як вбачається з матеріалів справи на
печатці, яка скріплює виконавчий напис
№7769 від 06 червня 2014 року, зазначено:
прізвище, ім'я, по батькові приватного
нотаріуса ОСОБА_4 Нормами чинного
законодавства не встановлюється
конкретний порядок та форма зазначення
прізвища, ім'я, по батькові нотаріуса
при вчиненні нотаріальних дій та
виконавчих написів нотаріусів, таким
чином зазначення даної інформації на
печатці відповідає вимогам ст.89 Закону
України «Про нотаріат».

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах за скаргами на
нотаріальні дії або відмову в їх
вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2 при
вирішенні питання щодо
обґрунтованості позовних вимог суди
мають виходити з того, що нотаріальні
дії повинні вчинятись у суворій
відповідності з встановленими для
даного органу чи службової особи
компетенцією і порядком їх вчинення, не
допускаючи при цьому як потурання
відхиленням від зазначеного порядку,
так і формального скасування
нотаріальної дії, коли ці відхилення не
вплинули на її вчинення.

Доводи апеляційної скарги про те, що
виконавчий напис підлягає скасуванню,
внаслідок недотримання приватним
нотаріусом вимог чинного
законодавства України при його
винесенні колегія суддів не приймає до
уваги, оскільки ці відхилення, а саме:
не зазначення дати і місця народження
боржника у виконавчому написі не
вплинули на вчинення нотаріальної дії.

Посилання апелянта на те, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини,
що мають значення для справи, а саме, що
нотаріусом було попереджено боржника
про необхідність виконати зобов'язання
03 червня 2014 року, проте він вчинив
виконавчий напис 06 червня 2014 року при
цьому отримав дані від пошти про
невручення повідомленння 11 червня 2014
року колегія суддів не приймає до
уваги, оскільки вказаними обставинами
позивач не обґрунтовував свої позовні
вимоги, як підстави для визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню, відповідно вони не
перевірялися в суді першої інстанції
та суд не надавав їм правової оцінки.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції не задоволено
клопотання про виклик для допиту в
судовому засіданні нотаріуса колегія
суддів вважає необґрунтованими,
оскільки явка в судове засідання
відповідача є його правом, відповідач
надавав до суду письмові заперечення, а
питання щодо допиту відповідача може
вирішуватися лише тільки за його
згодою відповідно до ст.63 ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з доводами апеляційної
скарги про те, що суд мотивував своє
рішення нормативним документом, який
втратив чинність, а тому вважає
необхідним виключити з мотивувальної
частини рішення посилання на те, що
відповідно до ч.1 п.284 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем. Заборгованість або інша
відповідальність боржника
визначається безспірною і не потребує
додаткового доказування у випадках,
якщо подані для вчинення виконавчого
напису документи передбачені
переліком документів, за якими
стягнення заборгованості проводиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
оскільки вказана інструкція на час
вчинення виконавчого напису втратила
чинність.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И
Л А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року
змінити.

Виключити з мотивувальної частини
рішення посилання на те, що відповідно
до ч.1 п.284 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем. Заборгованість або інша
відповідальність боржника
визначається безспірною і не потребує
додаткового доказування у випадках,
якщо подані для вчинення виконавчого
напису документи передбачені
переліком документів, за якими
стягнення заборгованості проводиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набираєзаконної сили з моменту
його проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді