Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3007/14р.
Головуючий у 1-й інстанції
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів Полякова
О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Буримі В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 14 травня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Оранта-Січ»,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування
шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Страхова
компанія «Оранта-Січ», ОСОБА_4, ОСОБА_5
про відшкодування шкоди.

В позові зазначав, що 25.09.2012 року в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, що сталася на бул.Шевченка в м.
Запоріжжі, внаслідок зіткнення
автомобіля Мерседес, державний номер
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, належний
позивачеві автомобіль ВАЗ 21061,
державний номер НОМЕР_2, зазнав
пошкоджень. Вартість відновлювального
ремонту автомобіля позивача, згідно
висновків судового експерта Тавтєлєва
В.В. від 16.11.2012 року, складає 9836,77 грн.
Постановою Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 17.10.2012 року ОСОБА_4
визнаний винним у скоєнні
правопорушення. Позивач вказує, що він
на підставі Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» звернувся до ПАТ «СК
«Оранта-Січ» із заявою про виплату
страхового відшкодування. Незважаючи
на вимоги зазначеного Закону, ПАТ «СК
«Оранта-Січ» листом № 5450 від 05.11.2012 року
повідомив його, що сума страхового
відшкодування за його пошкоджений
автомобіль складає 2762,42 грн. Зважаючи
на це, позивач вважає, що ПАТ «СК
«Оранта-Січ» безпідставно зменшено
суму страхового відшкодування більш
ніж в три рази. У добровільному порядку
змінювати та оплатити суму страхового
відшкодування ПАТ «СК «Оранта-Січ»
відмовляється. Відповідно до даних,
викладених у висновку № 54 від 16.11.2012
року судового експерта Тавтєлєва В.В.,
вартість відновлювального ремонту
складає 9836,77 грн. Посилаючись на
положення ч. 1 ст. 1194 ЦК України, позивач
зазначає, що суму страхового
відшкодування на день подання позову
до суду йому сплачено частково, а тому
вважає, що ПАТ «СК «Оранта-Січ», ОСОБА_4
та ОСОБА_5, як власник автомобіля, яким
керувавОСОБА_4 зобов'язані сплатити
вартість відновлювального ремонту
його автомобіля в сумі 9836,77 грн. - 2762,42
грн. = 7 074,35 грн. солідарно.

Рішенням Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 14 травня 2014 року позов
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на незаконність, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справ,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким його
позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення апелянта
ОСОБА_3 та його представника адвоката
ОСОБА_7, представника відповідача ПАТ
«СК «Оранта-Січ» Щербак Т.В.,
представника відповідачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5 надані
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких вони вважають доводи апеляційної
скарги безпідставними і просять
залишити рішення без змін.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини та відповідні
правовідносини.

25.09.2012 року трапилася
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася на бул.Шевченка в м. Запоріжжі.

Відбулося зіткнення автомобіля
«Мерседес», державний номер НОМЕР_1,
який належав ОСОБА_5, та яким керував
ОСОБА_4, та належного позивачеві
автомобілю ВАЗ 21061, державний номер
НОМЕР_2.

27.09.2012р. за участю ОСОБА_3 складений
страховий протокол (акт) огляду
транспортного засобу ВАЗ 21061, державний
номер НОМЕР_2, у якому відображені
пошкодження задньої частини
автомобіля.

На підставі вказаного протоколу ПАТ
«СК «Оранта-Січ» складено оцінку
заподіяної шкоди та 05.11.2012р. видано
страховий акт (аварійний сертифікат),
яким до виплати ОСОБА_3 належало
страхове відшкодування у розмірі
2762,42грн., яке виплачено останньому
15.11.2012р. платіжним дорученням №479.

14.11.2012р. ОСОБА_3 звернувся до СПД
експерта-автотоварознавця ОСОБА_9, який
обрахував вартість поновлювального
ремонту автомобіля ВАЗ 21061, державний
номер НОМЕР_2 у сумі 9836,77грн., а вартість
матеріальної шкоди у сумі 8729,32грн.,
виходячи з того, що вказаний автомобіль
мав пошкодження не тільки задньої, а й
передньої частини.

За наслідками вказаної ДТП постановою
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя ОСОБА_4 визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Листом №1799 від 24.04.2013р. ПАТ «СК
«Оранта-Січ» відмовила у задоволенні
заяви ОСОБА_3 про доплату різниці між
сумою відшкодування, визначеною СК та
визначеної у висновку СПД
експерта-автотоварознавця ОСОБА_9

Під час апеляційного розгляду справи
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що суд з дотриманням вимог
ст. ст. 212 - 215 ЦПК України належно
оцінив надані сторонами докази,
виконав всі вимоги цивільного
судочинства і вирішив справу згідно з
законом, вирішивши питання наявності
обставин, якими обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, суті
правовідносин, що випливають із
встановлених обставин, правильно
застосував правові норми до цих
правовідносин і дійшов вірного
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
правильно керувався ст.ст. 979, 982, 988, 990 ЦК
України, якими визначені істотні умови
договору страхування, обов'язку
страховика у разі настання страхового
випадку виплатити страхувальнику або
іншій особі указаній у договорі,
страхову виплату відповідно умов
договору на підставі заяви
страхувальника та страхового акту
(аварійного сертифікату), яка не може
перевищувати розміру реальних збитків.

Суд першої інстанції правильно
застосував ст.ст. 6, 29, 32.7, 33.3, 34 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» щодо визначення ДТП як
страхового випадку, порядку
забезпечення зберігання та огляду
пошкодженого майна, строку визначення
причин настання страхового випадку та
розміру збитків, відшкодування витрат,
пов'язаних з відновлювальним ремонтом
пошкодженого транспортного засобу,
розрахованих у порядку, встановленому
законодавством.

Доводи апеляційної скарги щодо не
компенсування потерпілій особи суми
франшизи не мають підстав, оскільки суд
першої інстанції правильно встановив і
дав оцінку тій обставині, що договором
страхування цивільно-правової
відповідальності у цій справі франшиза
встановлена у розмірі 0грн.

Доводи апеляційної скарги щодо
заниження суми страхової виплати не
знайшли свого підтвердження. Ці доводи
повторюють фактичні та правові
підстави заявленого позову, який
розглянутий судом першої інстанції з
наданням правильної правової оцінки
вказаним вимогам.

Суд першої інстанції правильно виходив
з того, що розмір страхової виплати
визначений страховиком у
відповідності до вимог Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», а розмір збитків
встановлений у висновку СПД
експерта-автотоварознавця ОСОБА_9 не
відповідає порядку визначення розміру
збитків, встановленому цим Законом, а
також зроблений з урахуванням тих
пошкоджень, яких не зафіксовано 27.09.2012р.
у складеному за участю ОСОБА_3 та
підписаному ним без зауважень
страховому протоколі огляду
транспортного засобу ВАЗ 21061, державний
номер НОМЕР_2, де відображені
пошкодження лише задньої частини
автомобіля.

Судом встановлено, що розмір
відшкодування визначений страховиком
у відповідності до ст. 34.4. Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», за якою для визначення причин
настання страхового випадку та розміру
збитків страховиком та МТСБУ
залучаються їх працівники.
Страховиком, МТСБУ та потерпілими
також можуть залучатися аварійні
комісари, експерти або юридичні особи,
у штаті яких є аварійні комісари чи
експерти

Згідно ст. 36.7 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» рішення страховика (МТСБУ) про
здійснення або відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати) може бути
оскаржено страхувальником чи особою,
яка має право на відшкодування, у
судовому порядку.

У даній справі таких позовних вимог не
заявлено, а тому суд не має права
виходити за межі позовних вимог, якими
рішення страховика про здійснення
страхового відшкодування не
оскаржене.

Доводи апеляційної скарги про
необхідність залучити до участі у
справі власника автомобіля, яким
керував при ДТП відповідач ОСОБА_4 є
неприйнятними, оскільки ОСОБА_5 бере
участь у справі в якості
співвідповідача.

Частина апеляційної скарги є цитатами
з постанов Пленумів Верховного Суду
України №9 від 27.03.1992р. «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»,
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №4 від 01.03.2013р. «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки» без зазначення, у чому саме
оскаржене рішення не відповідає цим
роз'ясненням, що не може потягнути
скасування рішення суду першої
інстанції.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та для постановляння нового
рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 14 травня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: