ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2418/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2014 р. Дарницький суд м.
Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької
О.Р.,

за участю секретаря - Цибулюк
М.А., Живицької Л.І., Палій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя. Свої позовні вимоги
мотивує тим, що 04.02.1995 року зареєстрував
шлюб з ОСОБА_3 і проживав з нею до
середини 2013 року. Під час шлюбу
подружжям було придбано квартиру
АДРЕСА_1. Вважає, що оскільки квартира
була придбана під час шлюбу, то є
об`єктом спільної сумісної власності
подружжя. Зазначає, що 06.12.2013 року шлюб
між сторонами було розірвано, проте,
відповідач відмовилася ділити спірну
квартиру, тому звернувся з
вищезгаданим позовом до суду та просив
суд визнати право власності за ним та
відповідачкою по ? частини квартири
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_4 позовні вимоги
підтримала у повному обсязі та
наполягала на їх задоволенні,
посилаючись на обставини, викладені у
позові.

Відповідач та її представник
ОСОБА_5 в судовому засіданні
заперечували проти задоволення позову,
з тих підстав, що квартира була
придбана нею та її сином за власні
кошти в результаті продажу частини
іншої власної квартири, яка була
отримана внаслідок приватизації та в
порядку спадкування в зв'язку з чим
просили відмовити у задоволенні
позову.

Вислухавши пояснення
представника позивача, відповідача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, та враховуючи, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 4 лютого 1995
року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб, про
що відділом реєстрації актів
громадянського стану Старокиївського
району м. Києва здійснено запис № 30.

6 грудня 2013 року шлюб між
сторонами було розірвано. Від
шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що 23 грудня 2005
року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Спецбудінвест-17» та
ОСОБА_3 було укладено інвестиційний
договір № 8-12/05-3д, відповідно до умов
якого «Підприємство» зобов'язується за
рахунок отриманих від «Інвестора»
коштів збудувати, здати в експлуатацію
і передати «Інвестору» документи для
оформлення права власності на житло
(об'єкт) у новозбудованому житловому
будинку в АДРЕСА_1 у порядку та на
умовах, визначених цим договором, а
«Інвестор» зобов'язується забезпечити
своєчасне фінансування об'єкта та
прийняти його на умовах цього договору.
Загальна площа об'єкта складала 70,69
кв.м. (а.с.29).

12.04.2007 року між ОСОБА_7, ОСОБА_3 та
малолітнім ОСОБА_6, від імені якого
виступали законні представники: мати
ОСОБА_3 та батько ОСОБА_2, з одного боку
та ОСОБА_8 з іншого, укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2,
згідно якого ОСОБА_6 та ОСОБА_3
відчужили належні їм в рівних частках
на підставі свідоцтва про право
власності на житло 86/300 частин квартири
та 43/300 частин квартири, які належали
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право
на спадщину. Загальна вартість
квартири становила 1 298 355,00 грн., (що за
курсом НБУ на день укладення цього
договору становить 257100 доларів США), з
яких частка відповідача та її сина
становила 558 290 грн. (а.с.59-60).

В цей же день, 12.04.2007 року між
Закритим акціонерним товариством
«Банк Петрокоммерц-Україна» та ОСОБА_3
був укладений договір банківського
вкладу (депозиту) «Зростаючий» № 1231/840,
згідно умов якого вкладник вносить, а
банк приймає грошові кошти в сумі 95553
долара США та зобов'язується
виплачувати вкладникові суму вкладу та
проценти (а.с.23).

25.04.2007 року між Закритим
акціонерним товариством «Банк
Петрокоммерц-Україна» та ОСОБА_3 був
укладений договір банківського
рахунку № 18716/2007, згідно з яким
банк зобов'язувався відкрити клієнту
поточні рахунки у визначених ним
валютах (а.с.25).

В судовому засіданні встановлено,
що після відкриття поточного рахунку
згідно договору банківського рахунку,
25.04.2007 року ОСОБА_3 з цього поточного
рахунку було здійснено пайовий внесок
на будівництво житла по
АДРЕСА_1, згідно Інвестиційного
договору № 8-12/05-3д від 23.12.2005 року в
розмірі 551 382 грн., що підтверджується
копією платіжного доручення № 11512117 від
25.04.2007 р. (а.с.27) та довідкою ТОВ
«Спецбудінвест-17» № 13 від 01.08.2014 р.

Убачається, що спірна квартира
АДРЕСА_1 була придбана за кошти, значна
частина яких в розмірі 551382 грн.
отримана ОСОБА_3 за рахунок продажу
частини квартири АДРЕСА_3, яка належала
їй та сину на праві особистої приватної
власності, що підтверджується
договором купівлі-продажу квартири від
12.04.2007 року.

Разом з тим, 20.01.2010 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Спецбудінвест-17» та
ОСОБА_3 було укладено Додаткову угоду №
1 до інвестиційного договору № 8-12/05-3д
від 23.12.2005 р., з якого вбачається, що
загальна площа реально збудованого
об'єкту після контрольного обміру БТІ
збільшилася на 0,91 кв.м. (71,6-70,69=0,91), тому
підлягає сплаті на розрахунковий
рахунок підприємства суму інвестицій в
розмірі 8 658 грн. (а.с.31).

На виконання умов Додаткової
угоди 05.02.2010 р. ОСОБА_3 було здійснено
кінцевий розрахунок у розмірі 8658 грн.,
що підтверджується копією квитанції №
11090.38.2 (а.с.28) та копією виписки по
особовому рахунку.

Згідно довідки № 15-02/10 від 12.02.2010 р.
квартира АДРЕСА_1 згідно
інвестиційного договору № 8-12/05
профінансована повністю в сумі 560040 грн.
(а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК
України, особистою приватною власністю
дружини, чоловіка є: майно, набуте нею,
ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за
час шлюбу, але на підставі договору
дарування або в порядку спадкування;
майно набуте нею, ним за час шлюбу, але
за кошти, які належали їй, йому
особисто.

Згідно ст.60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку, доходу.
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об"єктом права спільної
сумісної власності.

Відповідно до ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві
спільної сумісної власності, незалежно
від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у
разі поділу майна, що є об"єктом права
спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61
цього кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Отже, з наведеного вбачається, що
кошти в сумі 551 382 грн., внесені
позивачкою за інвестиційним договором
№ 8-12/05-3д належали їй особисто та її
сину, а різниця між вартістю спірної
квартири та вказаними особистими
коштами позивачки, що становить суму в
розмірі 8658 грн. є спільними сумісними
коштами подружжя в рівних частках (560040
грн. - 551 382 грн. = 8 658 грн.). Будь-яких
належних в розумінні ст.ст.57, 58 ЦПК
України доказів, що кошти в розмірі 8 658
грн. були її особистою власністю суду
не надано.

Визначаючи ідеальні частки в
майні подружжя з урахуванням вимог
ст.ст. 57, 60, 69, 70 СК України, слід навести
наступні розрахунки:

560 040 грн. - вартість спірної квартири;

551 382 грн. - особисті кошти позивачки та
її сина;

560040 грн. - 551382 грн. = 8 658 грн. спільні
кошти подружжя, що становить 154/10000
частини квартири АДРЕСА_1

8658 грн. : 2 = 4329 грн. частка кожного з
подружжя, що становить 77/10000 частин
квартири АДРЕСА_1.

З огляду на встановлені фактичні
обставини справи та з урахуванням
виниклих у сторін спірних
правовідносин і предмета позову, суд
приходить до висновку поділити майно,
що є об'єктом спільної сумісної
власності, а саме 154/10000 частини
квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 шляхом визнання права власності
за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 77/10000 частин
квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 1 ст. 88
ЦПК України стороні на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Таким чином, суд приходить до
висновку, про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 суми сплаченого
судового збору в сумі 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного та
керуючись, ст.ст. 57, 70 СК України,
ст.ст.10, 57-58, 60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя -
задовольнити частково.

Поділити майно, що є об'єктом
спільної сумісної власності, а саме
154/10000 частини квартири АДРЕСА_1 між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наступним чином:

визнавши право власності за
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на 77/10000 частин квартири
АДРЕСА_1;

та визнавши право власності за
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) на 77/10000 частин квартири
АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
судовий збір у розмірі 243 гривні 60
копійок.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
Дарницький районний суд міста Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ
О.Р. ЛУЖЕЦЬКА