У х в а л а

іменем україни

3 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» (далі - ПП «СП «Юстиція»),
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції,
ОСОБА_5 про визнання недійсними
прилюдних торгів та свідоцтва про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів, за касаційною скаргою ОСОБА_4,
поданою її представником ОСОБА_6, на
рішення апеляційного суду Волинської
області від 17 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що з прилюдних торгів, проведених ПП
«СП «Юстиція», було продано житловий
будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку
площею 0,1198 га, співвласником яких є
позивач. Посилаючись на те, що прилюдні
торги з реалізації арештованого майна
проведені з порушенням чинного
законодавства, а саме: її, як
співвласника та іпотекодержателя не
повідомили про їх проведення; були
порушені строки проведення переоцінки
майна та строки публікації інформації
про їх проведення, просила суд визнати
недійсними прилюдні торги, протокол
проведення торгів, акт про проведення
прилюдних торгів та свідоцтво про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів.

Заочним рішенням Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 14 серпня 2013 року позов
ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсними прилюдні торги з
реалізації арештованого нерухомого
майна - житлового будинку загальною
площею 207,2 кв. м, житловою площею 97,1 кв.
м, та земельної ділянки для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
загальною площею 0,1198 га, кадастровий
номер земельної ділянки :01:001:3702,
що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1,
проведені 10 жовтня 2012 року ПП «СП
«Юстиція».

Визнано недійсним свідоцтво про
придбання нерухомого майна з прилюдних
торгів, а саме: житлового будинку
загальною площею 207,2 кв. м, житловою
площею 97,1 кв. м, та земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд загальною площею 0,1198
га, кадастровий номер земельної
ділянки :01:001:3702, що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Волинської
області від 17 грудня 2013 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_6, просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанці,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.
335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4, суд апеляційної
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна
відбулися із дотриманням вимог
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року № 68/5, оскільки
інформація про нерухоме майно, яке
підлягало реалізації та інформація про
проведення прилюдних торгів у
відповідності до п. п. 3.5, 3.6, 3.11
Тимчасового положення була розміщена
на офіційному сайті Міністерства
юстиції України, у торгах приймали
участь два покупці, а також було
повідомлено належним чином боржника та
стягувача у виконавчому провадженні.
Доводи позивача не знайшли свого
підтвердження та спростовуються
наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що судом правильно
встановлено та належно перевірено
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, судове
рішення ухвалено із додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для його зміни чи
скасування немає.

Наведені в касаційній
скарзі доводи висновків апеляційного
суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану її
представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської
області від 17 грудня 2013 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

В.П. Гончар

В.О. Савченко