БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 497/1853/14-ц
Провадження № 2/497/681/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2014 року Болградській районний
суд Одеської області в складі:

головуючої -судді Калібової
М.М.

за участю секретаря -
Ковтун О.І.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Болграді справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3
про визнання дійсним договору купівлі
продажу домоволодіння, про визнання
права власності на 1/2 частину про
визнання права власності на 1/2 частину

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звертаючись до суду з
позовом, просила постановити рішення,
яким визнати дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку з
дворовими спорудами, розташованими за
адресою: АДРЕСА_1, укладений 28. 12.1998 року
між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а
також визнати за нею, позивачкою, право
власності на 1/2 частину цього житлового
будинку та дворових споруд,
розташованих за вище вказаною адресою,
посилаючись на те, що під час
перебування в шлюбі вона та її чоловік,
ОСОБА_2, купили у ОСОБА_3 житловий
будинок з дворовими спорудами,
розташованими по АДРЕСА_1. Договір
купівлі - продажу був укладений та
зареєстрований на ім'я її чоловіка,
відповідача ОСОБА_2 на Одеській
товарній біржі, а саме - в її філіалі в м.
Ізмаїлі, без його нотаріального
затвердження. Перед укладенням
вказаного договору між ними та
продавцем ОСОБА_3 була досягнута
домовленість по суттєвих умовах
договору: предмету та ціні. Вартість
купленого житлого будинку та дворових
споруд в сумі 9449 грн. вони з чоловіком
відповідачу ОСОБА_3 заплатили в день
укладення договору і з того часу
будинок є спільним майном її та ОСОБА_2
Вона, як дружина, набула право
власності на 1/2 його частину.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав.
Проти визнання дійсним договору
купівлі - продажу житлового будинку з
дворовими спорудами по АДРЕСА_1 не
заперечував. Обставини укладення
договору, на які посилалася позивач,
підтвердив.

Відповіджач ОСОБА_2 теж позов визнав
і проти визнання дійсним договору
купівлі - продажу житлового будинку з
вдоровими спорудами по АДРЕСА_1 теж не
заперечував. Не заперечував він і проти
визнання права власності на 1/2 частину
цього будинку та дворових споруд,
розташованих за вказаною адресою, за
позивачкою. Обставини, на які
посилалася позивачка, підтвердив.

Суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Як встановив суд, 01.11.1992 року ОСОБА_2
та ОСОБА_1 в Василівській сільській
раді Болградського району Одеської
області, запис акту №17, зареєстрували
шлюб, який 19.11.2012 року рішенням
Болградського районного суду Одеської
області був розірваний.

Статею 60 Сімейного Кодексу України
передбачено, що майно, набуте подружжям
за час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності. Кожна річ набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Встановлено, що 28. 12.1998 року між
відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, був
вкладений договір купівлі-продажу, по
якому ОСОБА_3 продав відповідачу ОСОБА_2
житловий будинок з дворовими
спорудами, розташованими за адресою:
АДРЕСА_1 і ця угода була зареєстрована
на Одеській товарній біржі / в її
філіалі в м. Ізмаїлі/ без нотаріального
затвердження договору.

Ці правовідносини між сторонами, по
вказаному вище договору
купівлі-продажу, виникли в період дії
ЦК 1963 року і тому суд, при вирішенні
спору по цій справі, керується його
вимогами.

Згідно ст.227 ЦК України договір
купівлі- продажу, в якому однією із
сторін є громадянин, повинен бути
нотаріально затвердженим.

Відповідно до ст. 47 цього ж Кодексу
нотаріальне затвердження угоди
обов'язкове лише в випадках,
передбачених законом. Недодержання
цієї вимоги тягне за собою недійсність
угоди.

Відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був
вкладений договір купівлі-продажу
житлового будинку з дворовими
спорудами і, т. я. обидві сторони є
громадяни, то цей договір підлягав
нотаріальному затвердженню.

Як встановив суд, ОСОБА_2 вимоги ст.
227 ЦК України не виконав і затвердження
договору купівлі - продажу житлового
будинку з дворовими спорудами по
АДРЕСА_1 в нотаріальній конторі, після
його оформлення на товарній біржі, не
провів.

Судом встановлено і те, що угоду, яка
підлягає нотаріальному затвердженню,
сторони виконали, т. я. між ними до її
укладення була досягнута домовленість
по всіх її суттєвих умовах, до яких
відносяться предмет та ціна, що не
суперечить вимогам ст.228 ЦК України.

Позивачка та ОСОБА_2 після
оформлення на біржі договору купівлі
-продажу вище названого житлового
будинку з дворовими спорудами
провели реєстрацію цього договору в
Болградському БТІ , виконавши вимоги
ст.227 ч. 2 ЦК України, і користуються
придбаним будинком по цей час.

Підтвердити укладення договору
купівлі -продажу вказаного вище
домоволодіння документами, які
знаходяться на товарній біржі, сторони
не можуть в зв'язку з ліквідацією цієї
біржі.

Викладене підтверджується: -
договором купівлі житлового будинку з
дворовими спорудами, розташованими по
АДРЕСА_1, згідно якого вище вказаний
житловий будинок з дворовими спорудами
було продане ОСОБА_2 відповідачем
ОСОБА_3 28.12.1998 року, і цей договір ними
був укладений на Одеській товарній
біржі / в її філіалі в м. Ізмаїлі/ та
зареєстрований під №3973 без його
нотаріального затвердження, але з
послідуючою його реєстрацією в
Болградському БТІ 29.12.1998 року під №3973;

- технічним паспортом на житловий
будинок з дворовими спорудами,
розташованими по АДРЕСА_1, оформленим,
до відчуження будинку, на відповідача
ОСОБА_3, а після 28.12.1998 року, після
укладення договору купівлі - продажу,
на відповідача ОСОБА_2

Виходячи з досліджених доказів, суд
вважає за необхідне договір
купівлі-продажу житлового будинку з
дворовими спорудами, розташованими за
адресою:АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2,
та відповідачем ОСОБА_3,, визнати
дійсним.

На підставі вимог ст.ст. 60, 61
Сімейного Кодексу України суд це майно
визнає об'єктом права спільної
сумісної власності позивача та
відповідача ОСОБА_2, як подружжя.

Статею 70 Сімейного Кодексу України
передбачено, що у разі поділу майна, що
є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.

Приймаючи до уваги викладене, суд
приходить до висновку що за

ОСОБА_1 необхідно визнати право
власності на 1/2 частину житлового
будинку з дворовими спорудами,
розташованими за адресою:АДРЕСА_1.

Керуючись ст..15,30,60,62,202,203 ГПК України
,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити..

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку з
дворовими спорудами, розташованими за
адресою: АДРЕСА_1, укладений 28.12.1998
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
Одеській товарній біржі / в її філіалі в
м. Ізмаїлі/ та зареєстрований під
реєстраційним номером №3973;

Визнати право власності за ОСОБА_1
на 1/2 частину житлового будинку з
дворовими спорудами, розташованими за
адресою:АДРЕСА_1,

Рішення може бути оскаржене до
Одеського апеляційного суду поданням
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційні скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду.

Суддя
Калібова Марія Миколаївна