Єдиний унікальний номер 205/7486/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого
судді - Скрипник К.О.,

при секретарі -
Олексієнко О.В.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВиВ:

Позивач 02 вересня 2014 року звернулася до
суду з позовом, в якому вказала, що вона
з відповідачем перебуває у
зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2007
року. Від сумісного подружнього мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Просить розірвати шлюб, у
зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні
відносини припинені з грудня 2013 року.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надійшла заява про розгляд
справи за її відсутності, позовні
вимоги підтримала та просила
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день і час проведення
слухання справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки не повідомив,
письмових заяв не надходило.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню
по наступних підставах.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 25 серпня 2007 року. Шлюб
зареєстрований Жовтневим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, актовий запис за № 728 /а.с.9/. Від
шлюбу мають неповнолітню дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної любові,
поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім
того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини і примушення до
припинення шлюбних відносин,
примушення до їх збереження не може
мати місце, як передбачене ч.4 вказаної
статті.

Так, ухвалою від 01 жовтня 2014 року
сторонам був наданий строк на
примирення два місяці. Однак,
встановлено, що сторони не примирилися
та позивач наполягає на розірванні
шлюбу.

Сімя розпалася остаточно і зберегти її
неможливо, оскільки в сім'ї немає
взаєморозуміння, почуття кохання
втрачено.

Фактично шлюбно-сімейні відносини та
ведення спільного домашнього
господарства припинені з грудня 2013
року. Подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу неможливо. Майновий
спір відсутній.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114
Сімейного кодексу України, у разі
розірвання шлюбу судом шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112 СК
України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу -задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 25 серпня 2007 року
Жовтневим відділом реєстрації актів
цивільного стану Дніпропетровського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області, актовий
запис за № 728. Від шлюбу мають
неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище без змін.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя
К.О. Скрипник