Справа № 159/3631/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Денисюк Т.В. Провадження №
22-ц/773/1261/14 Категорія: 39 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М. М.,

суддів - Матвійчук Л.В., Мудренко Л.І.,

при секретарі - Губарик К.А.,

з участю: позивачів - ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

представника відповідача -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Ковельської міської ради про визнання
права на приватизацію квартири в
порядку спадкування за законом, за
апеляційною скаргою позивачів на
рішення Ковельського міськрайонного
суду від 04 липня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ковельського міськрайонного
суду від 04 липня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2, покликаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просили оскаржуване рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким їх позов задовольнити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь в справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін з таких
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції свої висновки
обґрунтовував тим, що до дня смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у встановленому
законом порядку не висловив свою волю
на приватизацію житла, а тому до складу
спадщини не ввійшло право на
приватизацію квартири, яке б могли
успадкувати позивачі, у зв'язку з чим
прийшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2 є безпідставними.

Висновки суду відповідають
встановленим в справі обставинам та
нормам матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_4 проживав на правах наймача в
двохкімнатній квартирі АДРЕСА_1, яка
належить до державного житлового
фонду.

23 липня 2010 року ним підготовлена заява
на приватизацію вказаної квартири та
отримані в РЖКП №1 довідки про склад
сім'ї, займане приміщення, та про
відсутність заборгованості за
комунальні послуги (а.с.14-16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується свідоцтвом про його
смерть від 13.08.2013 року.

Відповідно до статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК
України).

Згідно із статтею 345 ЦК України фізична
або юридична особа може набути право
власності у разі приватизації
державного майна та майна, що є в
комунальній власності. Приватизація
здійснюється у порядку, встановленому
законом.

Частиною 4 статті 5 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" передбачено, що право на
приватизацію квартир (будинків)
державного житлового фонду з
використанням житлових чеків
одержують громадяни України, які
постійно проживають в цих квартирах
(будинках) або перебували на обліку
потребуючих поліпшення житлових умов
до введення в дію цього Закону.

Статтями 1, 3, 8 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" визначено, що приватизація
державного житлового фонду
здійснюється на підставі рішень
відповідних органів приватизації, що
приймаються не пізніше місяця з дня
одержання заяви громадянина, який
постійно мешкає у квартирі (будинку),
відносно якої вирішується питання про
передачу у власність.

Пленум Верховного Суду України в
частині п'ятій пункту 13 постанови від 22
грудня 1995 року № 20 "Про судову практику
у справах за позовами про захист права
приватної власності" зазначив, що в
разі непередання квартири (будинку) у
власність наймачеві, його спадкоємці
вправі вимагати визнання за ними права
власності на неї лише в тому разі, коли
наймач звертався з належно оформленою
заявою про це до відповідного органу
приватизації або власника державного
чи громадського житлового фонду, однак
вона не була розглянута в установлений
строк або в її задоволенні було
незаконно відмовлено за наявності
підстав і відсутності заборон для
передачі квартири наймачеві.

Право на приватизацію квартири, яка
належить до державного житлового
фонду, мають особи, які постійно
проживають у цій квартирі. Для
отримання права власності на житло
особа повинна звернутись до
відповідного органу приватизації з
належно оформленою заявою, яка
підлягає розгляду вказаним органом у
строк, передбачений чинним
законодавством.

У тому разі, коли громадянин, який
висловив волю на приватизацію займаної
ним квартири, помер до прийняття
компетентним органом рішення про
приватизацію, але після збігу
встановленого частиною 3 статті 8
Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду" строку, до
його спадкоємців у порядку спадкування
переходить право вимагати визнання за
ними права власності на таку квартиру.

Про саме таке застосування Закону
України "Про приватизацію державного
житлового фонду" йдеться в пункті 13
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності"
та у постанові Верховного Суду України
від 11.12.2013 року №6-121 цс 13, прийнятої в
порядку ст. ст. 360-7 ЦПК України.

Пунктами 17-22 Положення про порядок
передачі квартир (будинків), жилих
приміщень у гуртожитках у власність
громадянам, затвердженого наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України №396 від 16.12.2009 р., передбачено,
що громадянин, який виявив бажання
приватизувати займану ним і членами
його сім'ї на умовах найму квартиру
(будинок), жиле приміщення в
гуртожитку, кімнату в комунальній
квартирі, звертається в орган
приватизації, де одержує бланк заяви та
необхідну консультацію.

Громадянином до органу приватизації
подаються:

- оформлена заява на приватизацію
квартири (будинку), жилого приміщення у
гуртожитку, кімнати у комунальній
квартирі;

- довідка про склад сім'ї та
займані приміщення;

- копія ордера про надання жилої
площі (копія договору найму жилої
площі у гуртожитку);

- документ, що підтверджує
невикористання ним житлових чеків
для приватизації державного житлового
фонду;

- копія документа, що
підтверджує право на пільгові умови
приватизації;

- заява - згода тимчасово
відсутніх членів сім'ї наймача на
приватизацію квартири (будинку), жилих
приміщень у гуртожитку, кімнат у
комунальній квартирі.

Прийняті документи реєструються
органом приватизації в окремому
журналі.

Довідка про склад сім'ї та займані
приміщення (далі - довідка) береться
громадянином на підприємстві
(організації), що обслуговує жилий
будинок, гуртожиток.

Відомості про займані наймачем
приміщення та їх площу заповнюють
згідно з інвентаризаційними
матеріалами, які зберігаються на
підприємстві (організації) по
обслуговуванню житла. При відсутності
інвентаризаційних матеріалів або
невідповідності їх інформації
фактичному стану, що викликано
проведенням ремонту чи реконструкцією
будинку (гуртожитку), при необхідності
уточнення даних для приватизації (у
тому числі нумерації кімнат у
гуртожитку) підприємство (організація)
по обслуговуванню житла відновлює
інвентаризаційні матеріали через бюро
технічної інвентаризації.

Орган приватизації, у разі потреби,
уточнює необхідні для розрахунків дані
залежно від складу сім'ї і розміру
загальної площі квартири, жилих
приміщень у гуртожитках, кімнат у
комунальних квартирах, оформляє
відповідні розрахунки та видає
розпорядження органу приватизації
щодо квартир (будинків), кімнат у
комунальних квартирах чи готує проект
рішення органу місцевого
самоврядування щодо жилих приміщень у
гуртожитках.

На підставі розпорядження органу
приватизації (щодо квартир (будинків),
кімнат у комунальних квартирах),
рішення органу місцевого
самоврядування (щодо жилих приміщень у
гуртожитках) орган приватизації готує
та/або замовляє в бюро технічної
інвентаризації відповідно до
Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 24.05.2001 року N 127 (z0582-01),
зареєстрованої у Міністерстві
юстиції України 10.07.2001 року за N582/5773,
технічний паспорт на квартиру, жиле
приміщення в гуртожитку, а на
одноквартирний будинок - технічний
паспорт на домоволодіння і відповідно
до пункту 6.3 Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
року N 7/5 (z0157-02 ), зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 18.02.2002
року за N 157/6445, свідоцтво про право
власності на житло та реєструє його у
спеціальній реєстраційній книзі
квартир (будинків), жилих приміщень у
гуртожитках, кімнат у комунальних
квартирах, що належать громадянам на
праві приватної (спільної сумісної,
спільної часткової) власності.

Зазначені вище документи до органу
приватизації, яким виступає відділ
приватизації виконкому Ковельської
міської ради, ОСОБА_4 не подав, про що
свідчать Книги реєстрації заяв та
прийнятих документів на приватизацію
жилих приміщень за 2010-2013 роки.

Вказана обставина свідчить про
те, що до дня смерті ОСОБА_4 у
встановленому законом порядку не
висловив свою волю на приватизацію
житла, а тому до складу спадщини не може
входити його право на приватизацію
зазначеної квартири.

Таким чином, встановивши дійсні
обставини справи, суд першої інстанції
дав належну оцінку зібраним доказам,
правильно застосував норми
матеріального права, не допустив
порушень норм процесуального права,
які призвели б до неправильного
вирішення спору, та дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
позові, оскільки, як встановлено
обставинами справи, померлий ОСОБА_4 у
встановленому законом порядку не
звернувся до органу приватизації щодо
оформлення права власності на займану
ним квартиру, а тому позивачі, як його
спадкоємці, цього права не успадкували.

Доводи апеляційної скарги позивачів
про те, що ОСОБА_4 мав право за життя на
приватизацію житла, вчинив усі
необхідні дії на його приватизацію, і
таке право є особистим майновим правом,
яке входить до складу спадщини,
спростовуються дослідженими
апеляційним судом Книгами реєстрації
заяв та прийнятих документів на
приватизацію жилих приміщень за 2010-2013
роки, у яких відсутній запис про
надходження заяви ОСОБА_4 про
приватизацію житла до відповідного
відділу виконавчого комітету
Ковельської міської ради.

Доводи апеляційної скарги позивачів не
знайшли свого підтвердження під час
перегляду в апеляційному порядку
оскаржуваного рішення суду, були
предметом розгляду в суді першої
інстанції і висновків суду, викладених
в рішенні, вони не спростовують.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного
суду від 04 липня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: