АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 674/961/14-ц
Провадження № 22-ц/792/2089/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Власенка О.В.,

суддів: Юзюка О.М., Ярмолюка О.І.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.

з участю: позивачки
ОСОБА_1 та її представника

ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/2089/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Дунаєвецького районного суду
Хмельницької області від 16 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини, яка є
непрацездатною.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, яка є непрацездатною.

В обґрунтування позовних вимог
вказала, що вони з відповідачем
перебували у шлюбі, який за рішенням
суду був розірваний, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу від 07.07.2008 року. Під
час перебування у шлюбі у сторін,
ІНФОРМАЦІЯ_1, народилася дочка ОСОБА_4,
яка є непрацездатною, оскільки має
інвалідність другої групи з дитинства.
Дочка знаходиться на утриманні матері.
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання дочки не надає, хоча є
працездатним, працює та має дохід.
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просила
стягнути з відповідача на свою користь
аліменти на утримання повнолітньої
дитини, яка є непрацездатною у розмірі
1/2 частини від усіх видів його доходів.

Рішенням Дунаєвецького районного суду
Хмельницької області від 16 вересня

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції -
Кучерява А.В. Провадження №
22-ц/792/2089/14

Доповідач -Власенко О.В.
Категорія № 48,50

2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
кошти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
як повнолітньої дитини, що є
непрацездатною, у розмірі 1/4 частини
від усіх видів його доходу, щомісячно з
07.07.2014 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Дунаєвецького
районного суду Хмельницької області
від 20 жовтня 2014 року стягнуто з ОСОБА_3
243 грн. 60 коп. судового збору в

дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає, що
рішення суду ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, а тому просить скасувати його і
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК
України, рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов`язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Судом вірно встановлені фактичні
обставини справи, дана їм правильна
оцінка, а його висновки узгоджуються з
матеріалами справи і відповідають
закону.

Встановлено, що 7 липня 2008 року шлюб між
сторонами розірвано, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.3).

Під час перебування в шлюбі у сторін
народилась дочка ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка є інвалідом ІІ групи з дитинства, і
яка знаходиться на утриманні матері (
а.с.7,18).

Встановлено також, що відповідач
останнім часом відмовляється
утримувати свою дочку.

Вказані обставини визнаються
сторонами та підтверджуються наявними
у справі письмовими доказами.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки
зобов`язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Таким чином, аналіз змісту ст. 198 СК
України дає підстави для висновку, що
для виникнення обов'язку батька
(матері) утримувати свою повнолітню
дочку (сина) необхідні наявність трьох
умов: дочка (син) є непрацездатними;
дочка (син) потребує матеріальної
допомоги; батько (мати) мають
матеріальну можливість утримувати
дочку (сина).

При визначенні розміру аліментів на
повнолітніх дочку, сина з одного з
батьків суд повинен взяти до уваги
можливість надання утримання й другим
із батьків і врахувати стан здоров'я та
матеріальне становище як дочки (сина),
так і платника аліментів, інших дітей
чи непрацездатних батьків, дружини,
дітей та інші обставини, що мають
істотне значення (ст. ст. 182, 200 СК
України).

Згідно з довідкою № 1164 від 02.07.2014 року
(а.с.17), ОСОБА_4 отримує пенсію по
інвалідності внаслідок загального
захворювання, як інвалід ІІ групи, в
розмірі 1049 грн.

Згідно з довідкою Хмельницької філії
ТОВ "Яблуневий Дар" № 705 від 14.08.2014 року
(а.с.20), ОСОБА_3 працює на даному
підприємстві на посаді помічника
оператора котельні і отримує дохід в
сумі 903 грн. 26 коп.

Згідно з довідкою Дунаєвецької ЦРЛ № 1
від 29.08.2014 року (а.с.27). вартість
лікарських засобів, які
використовуються для лікування ОСОБА_4
протягом одного місяця становить 736
грн.

Встановлено також, і вказане
визнається відповідачем ОСОБА_3, що на
його утриманні немає інших дітей,
непрацездатних дружини, батьків, дочки,
сина. Крім цього, він є працездатним, і
належних доказів неспроможності
сплачувати кошти на утримання дочки не
надав.

Суд першої інстанції, визначаючи
потребу непрацездатної дочки в
отриманні аліментів від батька, поряд
із матеріальним становищем ОСОБА_4
правильно врахував матеріальне
становище і її матері, оскільки кожен
із батьків несе однаковий обов'язок
утримувати непрацездатну повнолітню
дочку при наявності в неї потреби в
матеріальній допомозі.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що давши належну оцінку
зібраним доказам, суд обґрунтовано
стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання повнолітньої
дитини, що є непрацездатною в розмірі 1/4
частини всіх видів його доходу,
щомісячно, починаючи з 07.07.2014 року.

Колегія суддів вважає також, що з
визначеним судом першої інстанції
розміром аліментів слід погодитися.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про
те, що до спірних правовідносин повинна
застосовуватись ст. 88 СК України, є
безпідставними, оскільки позивачка
просить стягнути аліменти на утримання
непрацездатної дитини, а не на своє
утримання.

Інші доводи апеляційної скарги не
містять посилань на докази, які б
спростовували висновки суду першої
інстанції, а тому підстав для
задоволення його апеляційної скарги
немає.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлене з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав в межах доводів
апеляційної скарги для його скасування
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дунаєвецького районного суду
Хмельницької області від 16 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду О.В.
Власенко