справа № 179/1221/14-ц
провадження № 2/179/420/14
МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
______________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 р.
Магдалинівський
районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Новік Д.І.

при секретарі - Кривошлик І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Магдалинівка Дніпропетровської
області цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі опікуна
ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Магдалинівського
районного суду Дніпропетровської
області з позовом до відповідача про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним та про визнання за ним права
власності на нежитлову будівлю -
приміщення ангару та приватизовану
земельну ділянку, посилаючись на те, що
в січні 2013 року йому стало відомо, що
ОСОБА_2, яка в подальшому, згідно
рішення Магдалинівського районного
суду Дніпропетровської області від 06
березня 2014 року була визнана
недієздатною та над нею встановлена
опіка в особі ОСОБА_3, має намір продати
нежитлову будівлю - приміщення ангару
площею 612 кв.м., розташоване по АДРЕСА_1
Магдалинівського району
Дніпропетровської області з
приватизованою земельною ділянкою
площею 0,6254 га за вказаною адресою, які
належать їй на праві приватної
власності, в зв'язку з чим, 18 лютого 2013
року він уклав із ОСОБА_2 угоду
купівлі-продажу належних їй на праві
приватної власності приміщення ангару
та приватизованої земельної ділянки,
на якій він розміщений, розташованих по
АДРЕСА_1 Магдалинівського району
Дніпропетровської області, при цьому
вони досягли домовленості щодо всіх
належних умов купівлі-продажу даного
ангару та земельної ділянки, зокрема,
щодо ціни, передачі нежитлової будівлі
у власність, виготовлення документів
на них, оформлення договору в
нотаріальній конторі за їх кошти. На
підтвердження укладеної угоди 18 лютого
2013 року ним було сплачено ОСОБА_2
грошові кошти в розмірі 200 000 гривень,
про що свідчить розписка, написана
особисто ОСОБА_2. Після сплати ним
грошей, він від ОСОБА_2 отримав ключі і
документи на належне їй приміщення
ангару та земельну ділянку, зробив у
ньому ремонт та став ним користуватись,
однак до цього часу ОСОБА_2 договір
купівлі-продажу належним чином не
оформила, так як захворіла на тяжку
хворобу, в зв'язку з чим і була визнана
недієздатною та над нею встановлена
опіка, при цьому її опікун ОСОБА_3 не
заперечує щодо визнання за ним права
власності на приміщення ангару та
земельну ділянку належні його дружині
ОСОБА_2. Позивач вважає, що зі своєї
сторони він виконав всі покладені на
нього обов'язки згідно домовленості
(договору купівлі-продажу) - сплатив всю
обумовлену суму вартості приміщення
ангару та земельної ділянки,
безперешкодно користується ними, а у
зв'язку з неможливістю ОСОБА_2, яка в
подальшому була визнана недієздатною
та її опікуна ОСОБА_3, з'явитись до
нотаріуса неможливо виконати вимоги
ст. 209 ЦК України щодо обов'язкового
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу, при цьому представник
відповідача не заперечує, що договір
купівлі-продажу нерухомого майна між
ним та ОСОБА_2 укладено, однак
нотаріально його посвідчити не має
можливості, тому він звернувся з даним
позовом до суду.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_4,
що діє на підставі договору про надання
послуг представництва, будучи належним
чином повідомленою про час та місце
слухання справи, в судове засідання не
з'явився, до суду надав заяву (а.с. 24),
згідно якої просить справу розглянути
в його відсутність, підтримав позовні
вимоги та просить їх задовольнити.

Відповідач та її опікун, будучи
належними чином повідомленими про час
та місце слухання справи, в судове
засідання не з'явились, до суду надано
заяву (а.с. 22), згідно якої просять
справу розглянути в їх відсутність,
позов визнають повністю та не
заперечують щодо його задоволення.

З цих підстав суд вважає можливим
ухвалити судове рішення згідно ст. 174
ЦПК України, а також відповідно до ст. 197
ЦПК України без фіксування судового
процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та
надані докази, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини, що в січні 2013 року
позивачу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2)
стало відомо, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с. 3), яка в подальшому, згідно рішення
Магдалинівського районного суду
Дніпропетровської області від 06
березня 2014 року (а.с. 5) була визнана
недієздатною та над нею встановлена
опіка в особі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4)
має намір продати нежитлову будівлю -
приміщення ангару площею 612 кв.м.,
розташоване по АДРЕСА_1
Магдалинівського району
Дніпропетровської області з
приватизованою земельною ділянкою
площею 0,6254 га за вказаною адресою, які
належать їй на праві приватної
власності (а.с. 6, 9-11, 13, 14, 15), в зв'язку з
чим, 18 лютого 2013 року (а.с. 7) позивач
уклав із ОСОБА_2 угоду купівлі-продажу
належних їй на праві приватної
власності приміщення ангару та
приватизованої земельної ділянки, на
якій він розміщений, розташованих по
АДРЕСА_1 Магдалинівського району
Дніпропетровської області, при цьому
сторони досягли домовленості щодо всіх
належних умов купівлі-продажу даного
ангару та земельної ділянки, зокрема,
щодо ціни, передачі нежитлової будівлі
у власність, виготовлення документів
на них, оформлення договору в
нотаріальній конторі за їх кошти.

На підтвердження укладеної угоди 18
лютого 2013 року позивачем було сплачено
ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 200 000
гривень, про що свідчить розписка,
написана особисто ОСОБА_2 (а.с. 8).

Після сплати позивачем грошей, він від
ОСОБА_2 отримав ключі і документи на
належне їй приміщення ангару та
земельну ділянку, зробив у ньому ремонт
та став ним користуватись, однак до
цього часу ОСОБА_2 договір
купівлі-продажу належним чином не
оформила, так як захворіла на тяжку
хворобу, в зв'язку з чим і була визнана
недієздатною та над нею встановлена
опіка, при цьому її опікун ОСОБА_3 не
заперечує щодо визнання за ним права
власності на приміщення ангару та
земельну ділянку належні його дружині
ОСОБА_2

Позивач вважає, що зі своєї сторони він
виконав всі покладені на нього
обов'язки згідно домовленості
(договору купівлі-продажу) - сплатив всю
обумовлену суму вартості приміщення
ангару та земельної ділянки,
безперешкодно користується ними, а у
зв'язку з неможливістю ОСОБА_2, яка в
подальшому була визнана недієздатною
та її опікуна ОСОБА_3, з'явитись до
нотаріуса неможливо виконати вимоги
ст. 209 ЦК України щодо обов'язкового
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу, при цьому представник
відповідача не заперечує, що договір
купівлі-продажу нерухомого майна між
позивачем а ОСОБА_2 укладено, однак
нотаріально його посвідчити не має
можливості, тому позивач звернувся з
даним позовом до суду (а.с. 1, 20).

У відповідності зі ст. 41 Конституції
України кожний має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності
здобувається в порядку, визначеному
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами. І відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» у зв'язку з
недодержанням вимог закону про
нотаріальне посвідчення правочину
договір може бути визнано дійсним лише
з підстав, встановлених ст.ст. 218, 220 ЦК
України.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом, при цьому право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішення суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

Відповідно до ст. 120 Земельного Кодексу
України та ст. 377 ЦК України до особи,
яка придбала житловий будинок, будівлю
або споруду, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах встановлених
договором, при цьому якщо договором про
відчуження житлового будинку, будівлі
або споруди розмір земельної ділянки
не визначений, до набувача переходить
право власності на ту частину
земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідною для їх
обслуговування.

В судовому засіданні беззаперечно
встановлено факт неможливості
нотаріального оформлення угоди
купівлі-продажу.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень Доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях.
Також враховується диспозиція ст.ст. 58,
59 ЦПК України про належність та
допустимість доказів.

Таким чином, з урахуванням визнання
позову відповідачем, враховуючи, що
сторони домовились щодо істотних умов
договору купівлі-продажу та відбулось
повне його виконання, але неможливо
нотаріально посвідчити договір,
позовні вимоги про визнання договору
купівлі-продажу дійсним обґрунтовані
та знайшли своє підтвердження у
судовому засіданні, тому суд вважає, що
є всі законні підстави задовольнити
позов, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК
України, у разі визнання позову
відповідачем, суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Дане рішення суд ухвалює в рамках
заявлених позивачем вимог і на
підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК
України).

На підставі викладеного та керуючись
ст. 41 Конституції України, ст.ст. 3, 5-8, 10,
11, 57-66, 174, 197, 208-210, 212-215 ЦПК України, ст.ст.
209, 218-220, 334 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Договір купівлі-продажу нежитлової
будівлі - приміщення ангару,
розташованого на приватизованій
земельній ділянці по АДРЕСА_1
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, укладений 18
лютого 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на підсобне приміщення -
приміщення ангару площею 612 кв.м.,
розташоване по АДРЕСА_1
Магдалинівського району
Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на приватизовану земельну
ділянку площею 0,6254, призначену для
ведення особистого селянського
господарства, розташовану по АДРЕСА_1
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, згідно
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії Яж № 130452,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за № 39 від 18
вересня 2008 року, виданого на ім'я
ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а у разі
проголошення рішення у відсутності
особи, яка брала участь у справі, але не
була присутня у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Головуючий
суддя Новік Д.І.