Справа № 308/8503/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в особі:

судді - Микуляк П.П.

при секретарі - Остич Л.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - орган опіки та піклування
виконавчого комітету Ужгородської
міської ради, про позбавлення
батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського
міськрайонного суду з позовною заявою
до відповідача ОСОБА_1 про позбавлення
батьківських прав щодо малолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що
05.11.2011 року між нею та ОСОБА_1 було
укладено шлюб, за час якого у них
народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Оскільки відповідач не турбувався про
дитину, не надав матеріальної допомоги
на її утримання, покинув сім'ю, вона
була змушена звернутись до суду з
позовною заявою про стягнення
аліментів і 19.11.2012 року Ужгородським
міськрайонним судом було винесено
рішення, яким вирішено стягнути з
ОСОБА_2 на її користь аліменти на
утримання сина в розмірі 800 грн.,
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття. Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 28.12.2013 року
шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано, а
сина ОСОБА_3 залишено разом з нею.

Відповідач ОСОБА_2, як батько дитини,
нехтує своїм обов'язком, він ухиляється
від виховання сина, не піклується про
його здоров'я, не приймає участі у його
фізичному, моральному і духовному
розвитку, не проявляє ніякої
зацікавленості до долі дитини, не
спілкується з дитиною, не надає
матеріальної допомоги на утримання
сина, аліменти згідно рішення суду не
сплачує. Зазначені обставини, на думку
позивачки, є підставою для позбавлення
ОСОБА_2 батьківських прав щодо
малолітнього сина.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала та пояснила,
що на даний час ОСОБА_2 почав
спілкуватися з сином, навідує його,
однак вона не впевнена, що відповідач в
подальшому буде належним чином
виконувати свої батьківські обов'язки,
а тому просила вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив, просив врахувати, що
заборгованість по аліментах виникла у
зв'язку з відсутністю постійного місця
роботи та джерела доходу, перебування
на утриманні брата інваліда 1-ої групи.
На даний час він влаштувався на роботу,
спілкується з сином і зобов'язується
сплачувати своєчасно аліменти,
допомагати у вихованні сина. В
задоволенні позову просив відмовити.

Представник третьої особи - органу
опіки і піклування виконавчого
комітету Ужгородської міської ради в
судове засідання не з'явився повторно,
хоча про час та місце розгляду справи
був повідомлений.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступних висновків:

З досліджених матеріалів справи
слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з
05.11.2011 року по 28.12.2013 року перебували у
зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у
подружжя народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 від 05.09.2012 р.

У відповідності до ст.150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону
дитинства» батьки несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини. Кожна дитина має право на
рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батько і мати
мають рівні права та обов'язки щодо
своїх дітей, предметом їх основної
турботи та основним обов'язком є
забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 164 СК України передбачено, що
батько, мати, які ухиляються від
виконання своїх обов'язків з виховання
дитини можуть бути позбавлені
батьківських прав.

Підставами для позбавлення
батьківських прав батьків є: якщо мати,
батько не забрали дитину з полового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини;
жорстоко поводяться з дитиною; є
хронічними алкоголіками або
наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини; засуджені
за вчинення умисного злочину щодо
дитини.

Позивачка ОСОБА_1 зазначає, що
відповідач мешкає окремо, ухилятися
від виховання малолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не піклується
його здоров'ям, не приймає участі у
розвитку дитини, не надає матеріальної
допомоги на її утримання, а тому вважає
за доцільно позбавити відповідача
батьківських прав щодо малолітнього
сина.

Згідно роз'яснень, що містяться в п. п.
15, 16 постанови Пленум Верховного Суду
України від 30 березня 2007 року №3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно їх утримують та
інше), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Всупереч зазначеним нормам та ст.ст.10, 60
ЦПК України позивачкою ОСОБА_1 не
наведено достатньо підстав
передбачених ч.4 ст.164 СК України для
позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав
щодо свого малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 своєчасно не
сплачував аміанти на утримання
малолітнього сина внаслідок збігу
обставин, зокрема відсутність
постійного місця роботи та постійного
джерела доходу, перебування на його
утриманні брата інваліда 1-ої групи. На
даний час відповідач влаштувався на
роботу, він навідує свого малолітнього
сина ОСОБА_3, спілкується з ним,
частково погасив заборгованість по
аліментах, що не заперечила і сама
позивачка.

Суд не може прийняти до уваги, як
підставу для задоволення позовних
вимог висновок органу опіки і
піклування Ужгородського
міськвиконкому №323/14-41 від 19.06.2014 року
про доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 відносно
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
оскільки такий є недостатньо
обґрунтованим та, на думку суду,
суперечить інтересам дитини.

Враховуючи наведене, суд приходить до
переконання, що підстав для
задоволення позовної заяви ОСОБА_1 не
має.

Керуючись ст.ст.150, 164, 165 СК України,
ст.ст. 4, 5, 10, 14, 60, 212,-215, 218, 294 ЦПК України,
суд, -

Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Ужгородської міської ради, про
позбавлення батьківських прав щодо
малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Микуляк П.П.