справа № 179/2228/13-ц
провадження № 2/179/58/14
МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
_____________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2014 р.
Магдалинівський районний
суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Новік Д.І.

при секретарі - Кривошлик І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Магдалинівка цивільну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі
територіально відокремленого
безбалансового відділення І типу №
10003/0293 філії - Дніпропетровське обласне
управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду із позовною заявою до
відповідачів про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
в якій посилається на те, що між
Відкритим акціонерним товариством
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Магдалинівське
відділення №2997 (надалі - позивач) та
відповідачем ОСОБА_1, 13 жовтня 2003 року
був укладений кредитний договір №431, за
яким остання отримала кредит у сумі 35 000
гривень, зі сплатою 22 % річних за
користування кредитом, з терміном
остаточного погашення кредиту не
пізніше 12 жовтня 2004 року. Відповідач
ОСОБА_1 повинна точно в строки
обумовлені кредитним договором № 431
від 13 жовтня 2003 року, повернути кредит
та своєчасно сплачувати відсотки за
користування кредитом. Згідно п. 1.1
Кредитного договору Позичальник
зобов'язується прийняти, належним
чином використати та повернути Кредит
в сумі 35 000 (тридцять п'ять тисяч) грн., а
також сплатити відсотки за
користування Кредитом в розмірі 22
(двадцять два) % річних, на умовах та в
строки, визначені цим Договором.
Відповідно до п. п. 3.3.1, 3.3.3, 3.3.4
Кредитного договору Позичальник
зобов'язаний належним чином виконувати
взяті на себе зобов'язання за цим
Договором та повернути Кредит в сумі 35
000 (тридцять п'ять тисяч) грн., точно в
строки, обумовлені цим Договором,
погасити Кредит та своєчасно
сплачувати відсотки за користування
Кредитом, а у випадку неналежного
виконання взятих на себе зобов'язань по
цьому Договору на першу вимогу Банку
сплатити штрафні санкції, як це
передбачено в Договорі. Відповідно до
п. 3.3.6 Кредитного договору Позичальник
ОСОБА_1 зобов'язується відповідати
всіма власними коштами та майном по
своїх зобов'язаннях, що випливають з
цього Договору. Згідно п. 8.1 Кредитного
договору, цей Договір набуває чинності
з моменту його підписання та діє до
повного виконання Сторонами взятих на
себе зобов'язань по цьому Договору.
Строк дії Кредитного договору не
закінчився, договір не розірваний та не
змінений. Згідно п. 4 прикінцевих та
перехідних положень ЦК України щодо
цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності ЦК України,
положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав та
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Виконання Позичальником зобов'язань за
Кредитним договором забезпечується
договором поруки № 431/1 від 13 жовтня 2003
року (надалі - Договір поруки), який
укладено між Банком (Кредитор) та
ОСОБА_2 (Поручитель). Згідно п. 1.1
Договору поруки Поручитель
зобов'язується перед Кредитором
відповідати солідарно в повному обсязі
за своєчасне та повне виконання
Боржником Зобов'язання за Кредитним
договором. Відповідно до п. 2.1 Договору
поруки Кредитор має право вимагати від
Поручителя нести повну
відповідальність за Боржника по
Зобов'язанню Боржника перед Кредитором
згідно з умовами Кредитного договору.
Пунктом 3.1 Договору поруки передбачено,
що Поручитель відповідає по
зобов'язаннях за Кредитним договором,
перед Кредитором в тому ж обсязі, що і
Боржник. Так станом на 31 жовтня 2013 року
заборгованість ОСОБА_1 перед Банком
складає: прострочена заборгованість по
кредиту - 34 250,00 грн.; прострочена
заборгованість по відсоткам - 43 535,12
грн.; заборгованість по пені
нарахованій по кредиту та відсоткам -
27150,38 грн.; 3% річних за несвоєчасну
сплату процентів (ст. 625 ЦК України) -
1307,73 грн.; 3% річних за несвоєчасне
погашення основного боргу (ст. 625 ЦК
України) - 1027,50 грн.; втрати від інфляції
за рахунок несвоєчасної сплати
процентів (ст. 625 ЦК України) - 697,35 грн.;
втрати від інфляції за рахунок
несвоєчасного погашення основного
боргу (ст. 625 ЦК України) - 548,62 грн., таким
чином всього заборгованість складає -
108 516 (сто вісім тисяч п'ятсот
шістнадцять) гривень 70 копійок. Банком
на адресу Позичальника - ОСОБА_1,
Поручителя - ОСОБА_2 28 серпня 2013 року
направлені вимоги про повернення
заборгованості за кредитним договором.
Вимоги як Позичальником, так і
Поручителем отримані 31 серпня 2013 року,
про що свідчать повідомлення про
вручення поштових відправлень. Однак,
вказані вимоги Банку як Позичальником,
так і Поручителем залишилися без
задоволення. Відповідно до ст. 161 ЦК
УССР (діючого на момент виникнення
правовідносин), ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином, у встановлений строк, відповідно
до умов договору та норм закону.
Зобов'язання вважається порушеним у
випадку його невиконання або виконання
з порушенням умов визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання) (ст.
610 ЦК України). Боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання
(ст. 625 ЦК України). Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін), у відповідності з
вимогами ч. 1 ст. 530 ЦК України. Як
визначено ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу
України в разі невиконання
зобов'язання настають правові наслідки
встановлені договором або законом, а
саме сплата неустойки, пені, штрафу.
Неустойкою, штрафом пенею є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. З
ст. 549 ЦК України). Право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання (ч. 1 ст. 550 ЦК
України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник,
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Частиною 1 ст. 553 ЦК
України встановлено, що за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК
України передбачено, що у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну
відповідальність) поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Згідно
Наказу №103 від 20.04.2011 року «Про
реорганізацію філії - Магдалинівське
відділення № 2997 ВАТ «Ощадбанк»» та
підпорядкованої їй мережі
Дніпропетровської області проведено
реорганізацію філії - Магдалинівського
відділення № 2997 ВАТ «Ощадбанк» шляхом
її перетворення у територіально
відокремлене безбалансове відділення
І типу №10003/0293, відкрите на балансі
філії - Дніпропетровське обласне
управління АТ «Ощадбанк». Постановою
Кабінету Міністрів України від 06.04.2011р.
за № 502 було внесено зміни до Постанови
Кабінету Міністрів України від 25.02.2003р.
№ 261 «Деякі питання діяльності
відкритого акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України». У
вказаній постанові зазначено, що Банк
утворений відповідно до розпорядження
Президента України від 20 травня 1999 р. №
106, постанови Кабінету Міністрів
України від 21 травня 1999 р. № 876 шляхом
перетворення Державного
спеціалізованого комерційного
ощадного банку України у відкрите
акціонерне товариство «Державний
ощадний банк», тип якого, відповідно до
Закону України «Про акціонерні
товариства» змінено на публічне
акціонерне товариство. На підставі
вказаної постанови були внесені зміни
до статуту Банку, зареєстровані
державним реєстратором Печерської
районної в м. Києві державної
адміністрації 07.06.2011р. та погоджені
Національним банком України 12.06.2011р.. В
зв'язку з викладеним, позивач
звертається до суду з даним позовом та
просить стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі територіально
відокремленого безбалансового
відділення І типу № 10003/0293 філії -
Дніпропетровське обласне управління
АТ «Ощадбанк» заборгованість за
кредитним договором № 431 від 13 жовтня
2003 року в сумі 108 516 (сто вісім тисяч
п'ятсот шістнадцять) гривень 70 копійок,
що складається з наступного:
прострочена заборгованість по кредиту
- 34 250,00 грн.; прострочена заборгованість
по відсоткам - 43 535,12 грн.;
заборгованість по пені нарахованій по
кредиту та відсоткам - 27150,38 грн.; 3%
річних за несвоєчасну сплату процентів
- 1307,73 грн.; 3% річних за несвоєчасне
погашення основного боргу - 1027,50 грн.;
втрати від інфляції за рахунок
несвоєчасної сплати процентів - 697,35
грн.; втрати від інфляції за рахунок
несвоєчасного погашення основного
боргу - 548,62 грн., а також стягнути
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" в
особі територіально відокремленого
безбалансового відділення І типу №
10003/0293 філії - Дніпропетровське обласне
управління АТ «Ощадбанк» витрати по
сплаті судового збору в сумі 1085,17 грн.

У судове засіданні представники
позивача - Сидоренко В.В., що діє на
підставі довіреності від 13 червня 2013
року (а.с. 108), Петракова Н.А., що діє на
підставі довіреності від 13 червня2013
року (а.с. 107) не з'явились, до суду надано
письмові пояснення по справі (а.с. 72-75), а
також заяви про розгляд справи в їх
відсутність (а.с. 121, 123, 129, 137), згідно
яких підтримали позовні вимоги,
просили суд їх задовольнити в повному
обсязі, при цьому не заперечують щодо
заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, будучи
належним чином повідомленими про час
та місце слухання справи, в судове
засідання не з'явились, до суду надано
письмові заперечення на позовну заяву
(а.с. 68, 69), а також надано заяви (а.с. 70, 71,
124, 125, 131, 133, 142), згідно яких просили
справу розглянути в їх відсутність,
проти задоволення позовних вимог
заперечують та просять відмовити в їх
задоволенні, в зв'язку з пропуском
позивачем строків позовної давності,
наслідки спливу якої просять
застосувати судом при прийнятті
рішення.

З цих підстав суд вважає можливим
ухвалити судове рішення, відповідно до
ст. 197 ЦПК України без фіксування
судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та
надані докази, зави відповідачів про
застосування наслідків спливу
позовної давності, вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню за
наступних підстав.

Судом встановлені такі обставини та
відповідні їм правовідносини.

13 жовтня 2003 року між Відкритим
акціонерним товариством «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Магдалинівське відділення №2997,
правонаступником якого є позивач -
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі територіально відокремленого
безбалансового відділення І типу №
10003/0293 філії - Дніпропетровське обласне
управління АТ «Ощадбанк» (а.с. 26-37, 38-40,
41-46, 47) та відповідачем ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24) був укладений
кредитний договір №431 (а.с. 13-17), за яким
остання отримала кредит у сумі 35 000
гривень, зі сплатою 22 % річних за
користування кредитом, з терміном
остаточного погашення кредиту не
пізніше 12 жовтня 2004 року (надалі -
Кредитний договір).

Згідно п. 1.1 Кредитного договору
відповідач ОСОБА_1 зобов'язується
прийняти, належним чином використати
та повернути Кредит в сумі 35 000
(тридцять п'ять тисяч) гривень 00
копійок, а також сплатити відсотки за
користування Кредитом в розмірі 22
(двадцять два) % річних, на умовах та в
строки, визначені цим Договором.

Відповідно до п. п. 3.3.1, 3.3.3, 3.3.4
Кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язана
належним чином виконувати взяті на
себе зобов'язання за цим Договором та
повернути Кредит в сумі 35 000 (тридцять
п'ять тисяч) гривень 00 копійок, точно в
строки, обумовлені цим Договором,
погасити Кредит та своєчасно
сплачувати відсотки за користування
Кредитом, а у випадку неналежного
виконання взятих на себе зобов'язань по
цьому Договору на першу вимогу Банку
сплатити штрафні санкції, як це
передбачено в Договорі.

В забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором №431 від 13 жовтня 2003 року між
ВАТ «Державний ощадний банк України»,
правонаступником якого є позивач та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.25) укладено
договір поруки №431/1 від 13 жовтня 2003
року(а.с. 18-19).

Пунктом 5.6 договору поруки передбачено,
що порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання. Порука
також припиняється, якщо банк протягом
трьох місяців з дня настання строку
виконання зобов'язання не пред'явить
позову до поручителя, якщо строк
виконання зобов'язання не зазначений,
або визначений моментом вимоги, то при
відсутності іншої угоди
відповідальність поручителя
припиняється після закінчення одного
року з дня укладення договору поруки
(а.с. 18-19).

Отже, наведені обставини свідчать, що
правовідносини, які склались між
сторонами у зв'язку з укладеними
договорами, регулюються ЦК України в
редакції 2003 року, що набрав чинності з
01.01.2004 року.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти(ч.1 ст.1048 ЦК
України).

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є обов'язковим для
виконання сторонами - ст.629 ЦК України.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) - ст.610 ЦК України.

За положеннями ст.612 ЦК України одним із
видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Із змісту кредитного договору №431 від 13
жовтня 2003 року вбачається, що сторонами
договору передбачено порядок
погашення заборгованості, а саме:
щомісячними платежами згідно з
графіком, починаючи з 12 листопада 2003
року, останнє погашення кредиту
здійснити не пізніше 12 жовтня 2004 року -
п.1.3 (а.с.13).

Таким чином, за умовами кредитного
договору позичальник зобов'язаний
здійснювати повернення кредиту
частинами - щомісячними платежами в
розмірі та в строки, визначені
договором, а відтак право кредитора
вважається порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу і
початок перебігу позовної давності у
зв'язку з цим починається з моменту
порушення строку його погашення, тобто
з моменту(місяця, дня) невиконання
позичальником зобов'язання щодо
погашення чергового платежу.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з ч. 3 ст.254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Як видно із справи, ОСОБА_1 внесла
останні платежі на погашення кредиту у
червні-липні 2006 року (а.с.10), після чого
перестала виконувати щомісячні
зобов'язання з погашення кредиту.

Даний факт підтверджується
розрахунком заборгованості за
кредитним договором станом на 31 жовтня
2013 року (а.с. 8-11), складеного ПАТ
«Державний ощадний банк України»,
згідно якого станом на 31 жовтня 2013 року
у позичальника ОСОБА_1 визначена
заборгованість у сумі 108 516 гривень 70
копійок, з яких: прострочена
заборгованість по кредиту - 34 250,00 грн.;
прострочена заборгованість по
відсоткам - 43 535,12 грн.; заборгованість
по пені нарахованій по кредиту та
відсоткам - 27150,38 грн.; 3% річних за
несвоєчасну сплату процентів - 1307,73
грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення
основного боргу - 1027,50 грн.; втрати від
інфляції за рахунок несвоєчасної
сплати процентів - 697,35 грн.; втрати від
інфляції за рахунок несвоєчасного
погашення основного боргу - 548,62 грн.
(а.с.9-14,21-23).

Наведені обставини свідчать, що право
кредитора є порушеним з моменту
недотримання боржником строку
погашення кожного чергового платежу, у
зв'язку з чим початок перебігу позовної
давності починається з моменту
порушення строку його погашення, тобто
з моменту (місяця, дня) невиконання
позичальником зобов'язання щодо
погашення чергового платежу, а саме з
серпня 2006 року.

Згідно ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

За правилами ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила - ч.1 ст.261 ЦК України.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що наведені у
ст.ст.252-255 ЦК України. При цьому початок
перебігу позовної давності
пов'язується не стільки зі строком дії
(припинення дії) договору, як з певними
моментами (фактами), які свідчать про
порушення прав особи - ст.261 ЦК України,
за змістом якої початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Із справи видно, що з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором №431 від 13 жовтня 2003
року, останній платіж на погашення
заборгованості за яким внесено
позичальником у червні-липні 2006 року
(а.с. 8-11), позивач звернувся до суду 04
листопада 2013 року (а.с. 2-7), тобто з
пропуском позовної давності.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 просили застосувати наслідки
спливу позовної давності (а.с. 68, 69, 70, 71,
124, 125, 131, 133, 142).

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
- ч.4 ст.267 ЦК України.

Таким чином, посилання позивача про те,
що строк дії кредитного договору від 13
жовтня 2003 року не закінчився, його не
розірвано та не змінено, останній
згідно п.8.1 діє до повного його
виконання та що відсутні підстави для
застосування наслідків спливу
позовної давності є помилковими та
такими, що протирічать нормам діючого
законодавства, що регулює питання щодо
позовної давності, та фактичним
обставинам справи, які свідчать про
пропуск позивачем позовної давності.

Вирішуючи питання про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№431 від 13 жовтня 2003 року з ОСОБА_2, як
поручителя і солідарного боржника, суд
приймає до уваги як умови кредитного
договору, яким передбачено строк
виконання зобов'язання 12 жовтня 2004
року, так і п.5.6 договору поруки, яким
передбачено порядок припинення поруки
(а.с. 18-19).

Крім того, суд враховує положення ч. 4
ст. 559 ЦК України та роз'яснення
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
(п. 24), відповідно до яких порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

По справі встановлено, що строком
виконання основного зобов'язання за
кредитним договором №431 від 13 жовтня 2003
року визначено 12 жовтня 2004 року, п 5.6
договору поруки передбачено підстави
припинення поруки, вимога про
повернення боргу від 28 серпня 2013 року
за № 859 (а.с. 20-21) відповідачам надіслана
позивачем 28 серпня 2013 року, з позовом
до суду, у тому числі до гума ненко К.Б.,
як поручителя, позивач звернувся 04
листопада 2013 року (а.с.2), тобто за межами
позовної давності, передбаченої як
умовами договорів так і діючим
законодавством.

Доводи позивача про те, що позовна
давність не пропущена, оскільки п.8.1
кредитного договору передбачено строк
дії договору до повного його виконання,
не можуть бути взяті до уваги, оскільки
початок перебігу позовної давності
пов'язується не стільки зі строком дії
(припинення дії) договору, як з певними
моментами (фактами), які свідчать про
порушення прав особи - ст.261 ЦК України,
за змістом якої початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Вимога про повернення боргу, що
направлена позивачем відповідачам 28
серпня 2013 року, не свідчить про
дотримання позивачем умов договору,
оскільки направлена за межами позовної
давності.

Твердження позивача про переривання
позовної давності з посиланням на те,
що про закриття кримінальної справи
№07079024, порушеної 27 березня 2007 року
прокурором Магдалинівського району
Дніпропетровської області відносно
посадових осіб філії Магдалинівське
відділення №2997 ВАТ «Ощадбанк», банку
стало відомо 10 січня 2013 року із
відповіді прокуратури
Магдалинівського району
Дніпропетровської області від 09 січня
2013 року №83 вих.13 (а.с. 80), не можуть бути
взяті до уваги судом, оскільки даний
факт не пов'язаний зі строком
пред'явлення позову до відповідачів
про стягнення заборгованості за
кредитним договором №431 від 13 жовтня 2003
року.

В зв'язку з викладеним, суд беручи до
уваги з'ясовані фактичні обставини
справи та норми діючого законодавства,
що регулюють встановлені
правовідносини, вважає за необхідне
відмовити позивачу в задоволені позову
до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 252-257, 262, 267, 509, 525-527, 530, 559, 610-612, 626, 629,
1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 5-8, 10, 11, 57-66,
88, 208-210, 212-215 ЦПК України, Постановою
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі
територіально відокремленого
безбалансового відділення І типу №
10003/0293 філії - Дніпропетровське обласне
управління АТ «Ощадбанк» про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а у разі
проголошення рішення у відсутності
особи, яка брала участь у справі, але не
була присутня у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Головуючий:
суддя Д.І.
Новік