АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №686/5818/14-ц
Провадження №22-ц/792/1580/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі :головуючого - судді Баса О.Г.

суддів : Карпусь С.А., Матковської Л.О.

при секретарі Бондарі О.В.

з участю: ОСОБА_1, його представника
ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
13 червня 2014 року за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення коштів. В обґрунтування
позовних вимог зазначав, що 19 лютого 2012
року він придбав у відповідача
автомобіль марки ВАЗ 21114, 2006 року
випуску, д/н НОМЕР_2, на підтвердження
чого останній надав йому довіреність
на право керування транспортним
засобом, письмовий договір
купівлі-продажу та розписку про
отримання коштів за автомобіль в сумі
48 380 грн.. ОСОБА_1 вчинив продаж
вказаного автомобіля на підставі
виданої йому ОСОБА_5 довіреності від
07.12.2011 року на право розпорядження
автомобілем, в тому числі його продаж. 05
жовтня 2013 року автомобіль був
затриманий та вилучений з його
володіння працівниками ДАІ у зв'язку із
зверненням стягнення на майно ОСОБА_5.
Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 26.02.2014 року, що є чинним, йому
відмовлено у визнанні права власності
на автомобіль. Посилаючись на те, що
відповідач в порушення вимог ст.ст. 509,
626, 629, 610 ЦК України не виконав
зобов'язання за договором
купівлі-продажу, не зняв транспортний
засіб з обліку, у зв'язку з чим позбавив
його можливості отримати автомобіль у
власність, безпідставно утримує
належні йому кошти, тому з підстав,
передбачених ст.ст. 1212, 1213 ЦК УКраїни
просив стягнути з ОСОБА_1 на його
користь кошти сплачені за придбання
автомобіля в сумі 48 380 грн..

________________________________________________________________________
________

Головуючий у першій інстанції -Карплюк
О.І. Провадження №
22-ц/792/1580/14

Доповідач - Карпусь С.А.
Категорія № 19

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 13 червня 2014 року позов ОСОБА_4
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 48 380
грн. та судовий збір в сумі 483 грн. 80 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
вважає рішення суду незаконним,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 відмовити в
повному обсязі, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи,
невідповідність його висновків
обставинам справи, порушення норм
процесуального та матеріального права.
Зазначає, що діючи на підставі
довіреності від 07.12.2011 року та
відповідно наданих вказівок власника
автомобіля ОСОБА_5, він передав право
розпорядження автомобілем ОСОБА_4, за
що останній сплатив йому 48380 грн., які
він передав ОСОБА_5. Суд ці обставини не
врахував та не залучив останнього до
розгляду справи.

ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
оповіщеним про розгляд справи в
порядку ч.5 ст. 76 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1212 ЦК
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Під вiдсутнiстю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказiвцi закону,
або суперечить меті правовiдношення i
його юридичному змісту. Тобто
вiдсутнiсть правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином.

Як встановлено судом першої
інстанції, 7 грудня 2011 року ОСОБА_5 видав
довіреність ОСОБА_1 на розпорядження
належним йому на праві власності
траснпортним засобом марки ВАЗ 21114
державний номерний знак НОМЕР_2, 19
лютого 2012 року ОСОБА_1 видав
довіреність на розпорядження цим же
транспортним засобом ОСОБА_4 та ОСОБА_7
і цього дня отримав від ОСОБА_4 гроші в
сумі 48380 грн. за проданий йому
автомобіль марки ВАЗ 21114 державний
номерний знак НОМЕР_2, про що написав
розписку.

5 жовтня 2013 року цей транспортний
засіб був вилучений з володіння ОСОБА_4
працівниками державної автомобільної
інспекції на підставі постанови
державного виконавця районного
відділу ДВС Кам'янець-Подільського
міськрайонного управління юстиції у
зв'язку з зверненням стягнення на майно
ОСОБА_5.

Ці обставини підтверджуються
матеріалами справи, в тому числі
копіями вказаних довіреностей,
розпискою ОСОБА_1 про отримання 19.02.2012
року коштів за проданий автомобіль,
копією свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу ВАЗ 21114
реєстраційний номер НОМЕР_2.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що ОСОБА_1, який на час видачі
позивачеві спірної довіреності не був
власником автомобіля, фактично його
відчужив та звернув грошові кошти на
свою користь, а відтак, є належним
відповідачем у даній справі. Наведені
обставини свідчать, що отримані
відповідачем грошові кошти є
безпідставно набутими у розумінні ст.
1212 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не
місять посилань на докази, які б
спростовували висновки суду першої
інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на
те, що відповідач фактично продав не
автомобіль, а право на розпорядження
спірним транспортним засобом, не
заслуговують уваги, оскільки
суперечать змісту розписки від 19.02.2012
року, згідно якої ОСОБА_1 отримав кошти
в сумі 48380 грн. за автомобіль.

Не спростовують висновків суду
першої інстанції і інші доводи
апеляційної скарги, в тому числі й
посилання на те, що спірну суму
відповідач передав власнику
автомобіля ОСОБА_5, якого суд не залучив
до розгляду справи. Такі пояснення
відповідача є голослівними, оскільки
належних та достовірних доказів на їх
підтвердження він суду першої
інстанції не надав. За таких обставин у
суду першої інстанції не було
достатніх підстав для залучення в
якості належного відповідача ОСОБА_5
Крім того, рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 26 лютого 2014
року, яке набрало чинності,
встановлено, що між власником
автомобіля та позивачем не укладався
договір купівлі-продажу автомобіля в
установленому законом порядку.

Рішення суду ґрунтується на повно,
всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду від 13 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно оригіналу: суддя
апеляційного суду
С.А. Карпусь