Справа № 161/7881/14-ц
Провадження № 2/161/2580/14
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

17 листопада 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук
В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

з участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_7 ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

представників відповідача
ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5
про встановлення факту, що має юридичне
значення та поділ майна, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд з
позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_9
протягом 5 останніх років до дня смерті
ОСОБА_9 та визнання за ОСОБА_2 права
власності на спадкове майно після
смерті ОСОБА_9, а саме: 1/6 частину
квартири в АДРЕСА_1; 1/3 частину
земельної ділянки, площею 0,0498 га, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
кадастровий номер :41:014:0016; 1/3
частину земельної ділянки, площею 0,0500
га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
кадастровий номер :41:014:0015; 1/3
частину нежитлового приміщення, площею
123,7 кв. м., яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2.

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що
починаючи з липня 2002 року та до
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_9 проживали
разом однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер, внаслідок
чого відкрилась спадщина на належне
покійному майно.

Останні 10 років до дня смерті
спадкодавця, він та ОСОБА_2 постійно
проживали разом, як одна сім'я, у них був
спільний побут, вони разом
облаштовували житло, купували речі
домашньої обстановки та вжитку. Так як
вони мешкали як подружжя, відповідно у
них був спільний сімейний бюджет,
ОСОБА_2 за спільні кошти купувала
продукти харчування, товари першої
необхідності, ліки, одяг, тощо. Під час
хвороб вони доглядали один одного,
піклувались. Також разом відзначали
сімейні свята, зокрема дні народження,
ювілей ОСОБА_9, весілля доньки ОСОБА_2 та
ін. Усі друзі, родичі та сусіди знали
про те, що вони ставились один до одного
як чоловік та дружина - з повагою,
любов'ю та розумінням і вважали себе
сім'єю, незважаючи на відсутність
офіційно зареєстрованого шлюбу.

Також, вони зазначають, що оскільки
позивачка вважала ОСОБА_9 своїм
чоловіком, то взяла на себе усі витрати
по його похованню та організацію
похоронного обіду, що підтверджується
копіями накладних.

Окрім того, що ОСОБА_2 проживала разом з
ОСОБА_9 на момент його смерті, можна
підтвердити матеріалами перевірки з
Луцького МВ УМВС України, вона також у
встановлений законодавцем 6-місячний
строк для прийняття спадщини
звернулась до нотаріуса із відповідною
заявою, а отже вважається такою, що
належним чином прийняла спадщину після
його смерті.

На підставі викладеного просить суд
визнати факт проживання однією сім'єю,
а також визнати право власності на
спадкове майно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
подала заяву про залишення позову без
розгляду в частину майнових вимог у
зв'язку із зміною правової позиції по
справі.

Ухвалою суду від 17.11.2014 року позовні
вимоги в частині визнання за ОСОБА_2
права власності на спадкове майно
після смерті ОСОБА_9 залишені без
розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав, просив позов
задовольнити.

Позивач ОСОБА_2та її представник ОСОБА_3
позовні вимоги в частині визнання
факту проживання однією сім'єю
підтримали, просили позов
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_7 в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав.
ОСОБА_7 подав заперечення на позовну
заяву, в якому зазначає, що ОСОБА_2 не
проживала із покійним ОСОБА_9 однією
сім'єю, так як позивачка не надала
жодних доказів, які б підтверджували б
даний факт та просить врахувати його
заперечення при вирішенні даної
справи. Представник відповідача ОСОБА_8
ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не
визнала та просила відмовити в його
задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов
визнали. Суду пояснили, що дійсно
більше як п'ять років до дня смерті
спадкодавця ОСОБА_2 проживала з ним
однією сім'єю, вели спільне
господарство, у них був спільний
бюджет. Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5
відмовилися від своєї частки у
спадщині в користь ОСОБА_2, про що
подали у встановлений термін заяви до
нотаріальної контори.

Заслухавши сторін та їх представників,
покази свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Як вбачається із змісту п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК
України, суд розглядає справи про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_9 перебували у
фактичних шлюбних відносинах з липня
2002 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с. 94).

Судом встановлено, що з липня 2002 року і
до дня смерті ОСОБА_9, ОСОБА_2 проживала
з ним однією сім'єю, разом вели спільне
господарство, у них був спільний
бюджет.

Доказами того, що вони жили як подружжя,
крім показів позивача ОСОБА_2 та
свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, є і визнання
позову відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_9
перебували у фактичних шлюбних
відносинах підтверджується і тією
обставиною, що позивачка взяла на себе
всі витрати по його похованню та
організацію похоронного обіду, що
підтверджується копіями накладних (а.с.
23-24).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
позивач ОСОБА_2 та ОСОБА_9 перебували у
фактичних шлюбних відносинах, а тому
заяву слід задовольнити.

Факт перебування у фактичних шлюбних
відносинах судом встановлюється з
метою подальшого звернення позивача
відносно успадкування майна.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, 209, 210, 212,
213, 214, 215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт перебування
ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах
з ОСОБА_9 протягом п'яти останніх років
до дня смерті ОСОБА_9, тобто по
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 (десяти)
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
В.П. Пушкарчук