АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №676/4234/14-ц
Провадження №22-ц/792/1824/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах

Апеляційного
суду Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Фанди В.П.,

суддів : Спірідонової Т.В., Купельського
А.В.,

при секретарі : Дорощук
О.М .

за участі: апелянта ОСОБА_1,
представника апелянта ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та
апеляційну скаргу представника
державного підприємства ,,Довжоцький
спиртовий завод" на рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 24 липня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
державного підприємства

,, Довжоцький спиртовий завод "про
стягнення середнього заробітку за час
затримки виконання рішення суду про
поновлення на роботі та моральної
шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційних скарг, колегія
суддів

встановила

У червні 2014 року позивач звертаючись
до суду з позовом, який в подальшому
уточнив, просив стягнути з відповідача
середній заробіток за час затримки
виконання рішення суду про поновлення
на роботі за період з 19.02.2012 року по день
винесення судом рішення по справі та
стягнути 25 000 грн. у відшкодування
заподіяної моральної шкоди. Зазначав,
що 03.12.2008 року його було незаконно
звільнено з посади головного фахівця з
охорони навколишнього середовища ДП ,,
Довжоцький спиртовий завод ". Ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.11.2011 року залишено без змін
рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 19.10.2010 року,
яким позивача було поновлено на
займаній посаді та стягнуто середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
розмірі 34 202 грн. 20 коп.. Проте,
відповідач рішення суду не виконує.
Ухвалами Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ та апеляційного
суду Хмельницької області залишено без
змін рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 07.05.2012 року про
стягнення з відповідача на користь
позивача 24 258, 88 грн. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
зв'язку із затримкою виконання рішення
суду про поновлення на роботі за період
з 19.10.2010 року по 19.02.2012 року. Вказував, що
з 03.12.2008 року по день звернення до суду
не міг ніде працевлаштуватися в зв'язку
із занесенням до трудової книжки
неправильного формулювання причини
звільнення. На неодноразові звернення
позивача до відповідача із заявами про
негайне виконання рішення суду, яке
набрало законної сили їх було
проігноровано. Через відсутність
коштів позивач не мав можливості
придбати предмети першої необхідності,
одяг та вкрай необхідні ліки, був
змушений призупинити навчання,
постійно хворів, втратив нормальні
життєві зв'язки.

________________________________________________________________________
______________

Головуючий у першій інстанції -
Вдовичинський А.В.

Доповідач - Фанда В.П.

Категорія : 54

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 24 липня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
ДП ,,Довжоцький спиртовий завод" на
користь ОСОБА_1 44 217,21 грн. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу в
зв'язку із затримкою виконання рішення
суду про поновлення на роботі за період
з 20.02.2012 року по 24.07.2014 року, без
врахування стягнення податків та інших
обов'язкових платежів; 10 000 грн.
заподіяної моральної шкоди. У
задоволені решти позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання судових
витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з
рішенням суду не погоджується,
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального
законодавства, просить його змінити,
стягнувши із відповідача на його
користь моральну шкоду в розмірі 25 000
грн.. Зазначає, що тривалим
невиконанням відповідачем рішення
суду йому було завдано моральних
страждань (погіршення стану здоров'я,
хвороби серця, втрати свідомості).

Не погоджуючись з рішенням суду ДП
,,Довжоцький спиртовий завод" також
подав апеляційну скаргу просив,
скасувати рішення суду та закрити
провадження у справі. Вказував, що
позивач не може бути поновленим на
раніше займаній посаді, оскільки вона
була скорочена відповідно до наказу
від 28.12.2009 року, а підприємство станом
на сьогоднішній день перебуває в
процесі реорганізації (припинення).
Крім того, суд першої інстанції не
врахував відсутність підстав для
задоволення позову про стягнення
моральної шкоди, оскільки вона була
відшкодована при ухваленні судом
рішення про поновлення на роботі.
Розгляд вимог про стягнення середнього
заробітку мало проводитися на підставі
заяви ОСОБА_1, а не позову, що є
процесуальним порушенням, яке є
підставою для закриття провадження.

На апеляційному перегляді рішення
суду першої інстанції ОСОБА_1 підтримав
вимоги своєї апеляційної скарги,
вважає, що її слід задовольнити,
апеляційну скаргу ДП ,, Довжоцький
спиртовий завод " не визнав.

ДП ,, Довжоцький спиртовий завод "
апеляційну скаргу ОСОБА_1 не визнав,
вважає її безпідставною, підтримав
вимоги своєї апеляційної скарги.

Кожна із апеляційних скарг не
підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності з ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 19.10.10 року, яке набрало
чинності відповідно до ухвали Вищого
спеціалізованого суду України із
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.11.11 року, позивача поновлено
на роботі, стягнуто середній заробіток
за час вимушеного прогулу та моральну
шкоду.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 07.05.12 року на
користь позивача стягнуто середній
заробіток за час вимушеного прогулу та
моральну шкоду.

У відповідності із роз'ясненнями
викладеними у п.9 постанови №5 Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства, що
регулюють провадження у справі до
судового розгляду», підставою для
позову є фактичні обставини, що
наведенні у заяві, тому зазначення
позивачем конкретної правової норми
на обґрунтування позову не є
визначальними при вирішенні судом
питання про те, яким законом слід
керуватися при вирішенні спору.

Порядок відшкодування моральної
шкоди визначається законодавством.

Відповідно до п.2) ч.2 ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Обов'язок по відшкодуванню моральної
шкоди виникає лише за умови, що
моральні страждання працівника, або
втрата ним нормальних життєвих
зв'язків, або необхідність додаткових
зусиль для організації свого життя
стали наслідками порушення законних
прав працівника.

Як слідує із позовної заяви, пояснень
позивача у судді першої та апеляційної
інстанції ним обґрунтовується
заподіяння моральної шкоди, як
тривалим невиконанням рішення суду про
поновлення на роботі, так і: порушенням
його законних прав на працю, оскільки
він позбавлений можливості виконувати
свої трудові обов'язки; погіршення його
трудових здібностей; не отримання
винагороди за таку працю, що призвело
до різкого пониження рівня життя.

Таким чином, не відповідає обставинам
справи посилання представника
відповідача на те, що моральна шкода
була позивачу відшкодована судом лише
з підстави тривалого невиконання
рішення суду про поновлення на роботі.

Місцевий суд врахував дані обставини,
тому прийняв обґрунтоване рішення про
часткове задоволення позовних вимог у
частині стягнення заподіяних
моральних збитків

Не заслуговує на увагу також посилання
позивача у апеляційній скарзі на
неврахування місцевим судом
тривалості порушення його прав. При
цьому колегія суддів враховує, що
рішенням суду від 07.05.12 року позивачу
(за період до ухвалення рішення по
даній справі) уже відшкодовувалася
заподіяна моральна шкода, тому
місцевий суд при визначенні розміру
заподіяної моральної шкоди врахував
вимоги розумності і справедливості,
врахував глибину фізичних та душевних
страждань, погіршення його трудових
здібностей, ступень вини відповідача.

Позивачем не доведено, що порушення
його прав призвело до погіршення його
стану, оскільки ним відповідними
доказами не доведено наявність
причинного зв'язку між порушенням його
прав та погіршенням стану здоров'я.

Місцевий суд дав обґрунтовану оцінку
наданим позивачем доказам, дійшов
правильного висновку щодо часткового
задоволення позовних вимог про
стягнення моральної шкоди, такий
висновок відповідає матеріалам справи.

Доводи апеляційних скарг, на які
посилається кожен апелянт, не є
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції у цій частині і
ухвалення нового рішення.

Не заслуговують на увагу і посилання
представника відповідача щодо
скасування рішення суду у частині
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу у зв'язку із
процесуальним порушенням - розглядом
цієї вимоги у порядку позовного
провадження, а не по спрощеній
процедурі передбаченій ст.236 КЗпП
України шляхом винесення відповідної
ухвали. При цьому колегія суддів
враховує вимоги ч.3 ст.309 ЦПК України у
відповідності із якою порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи. Розмір
середнього заробітку місцевим судом
визначено вірно, сторони з таким
розрахунком погодилися, суд не вбачає
підстав піддавати сумніву такий
розрахунок, тобто спір у цій частині
вирішено місцевим судом правильно,
тому підстав для зміни чи скасування
рішення у цій частині колегія суддів
не вбачає.

Крім цього, ст.205 ЦПК України не
передбачає підстав у відповідності із
якими апеляційний суд міг би закрити
провадження у цій частині позовних
вимог, тому апеляційна скарга
представника відповідача не підлягає
задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду слід залишити
без змін, а апеляційні скарги без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та
апеляційну скаргу представника
державного підприємства ,,Довжоцький
спиртовий завод " відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 24 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис
Судді: підписи

З оригіналом згідно : суддя
апеляційного суду В.П.
Фанда