Провадження по справі № 2/752/1536/14
РІШЕННЯ

Іменем України

07.08.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого-судді Хоменко О.Л.,

при секретарі Кириченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Державне підприємство «Наш дім»,
Служба у справах дітей Голосіївської
районної в м.Києві державної
адміністрації про усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням та
вселення та зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1; треті особи:
Державне підприємство «Наш дім»,
Служба у справах дітей Голосіївської
районної в м.Києві державної
адміністрації про визнання особи
такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про
усунення перешкод у користуванні
жилим приміщенням та вселення,
посилаючись на те, що з 14.11.1998 року по
24.11.2009 року перебував у шлюбі з
відповідачем.

За його особисті кошти,
отримані від продажу його особистої
квартири було придбано квартиру
АДРЕСА_1, яка відповідно до договору
купівлі-продажу від 28.08.2001 року була
оформлена на відповідача.

09.10.2001 року він був
зареєстрований у зазначеній квартирі
як член сім`ї наймача і почав
фактично в ній проживати.

З часу вселення в квартиру він
проживав там майже постійно, брав
участь у витратах по її утриманню.

28.11.2009 року він зареєстрував
шлюб з ОСОБА_3, від якого народилось
двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В квітні 2012 року діти були ним
зареєстровані у спірній квартирі.

Після народження дітей його
стосунки з дружиною ОСОБА_3
погіршились, і він разом з дітьми
продовжив проживати у спірній
квартирі.

Однак влітку 2013 року під час
його перебування з дітьми на
відпочинку відповідач замінила замки
на вхідних дверях спірної квартири і
викинула його речі та речі його
дітей.

23.09.2013 року він звернувся до ДП
«Наш Дім» з проханням не знімати його
та дітей з реєстрації.

Крім того, 24.09.2013 року він
звернувся із заявою до
Голосіївського РУ ГУ МВС України в
м.Києві з приводу того, що відповідач
чинить йому перешкоди в
користуванні житлом.

13.11.2013 року під час спроби
потрапити до спірної квартири він
виявив заміну замків на вхідних
дверях, про що також було складено
заяву до Голосіївського РУ ГУ МВС
України в м.Києві.

Просить зобов'язати відповідача
не чинити перешкоди йому та його
малолітнім дітям ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 та вселити його та
його дітей в спірну квартиру.

В судовому засіданні позивач
та його представник підтримали
позовні вимоги і просять їх
задовільнити.

Представник відповідача проти
позову заперечує та подав зустрічний
позов про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстрації,
посилаючись на те, що позивач
(відповідач по зустрічному позову) в
2006 році добровільно залишив спірне
житло, витрати по його утриманню не
несе.

Просить визнати відповідача
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням в квартирі
АДРЕСА_1 та зняти його разом з дітьми з
реєстрації за вказаною адресою.

В задоволенні основного позову
просить відмовити.

Позивач та його представник
зустрічні позовні вимоги не визнають
і просять в його задоволенні
відмовити.

Представник третьої особи ДП
«Наш дім» пояснила, що у вересні 2013
року позивач звернувся до ДП «Наш
дім» із заявою щодо не зняття його та
його дітей з реєстрації за адресою:
АДРЕСА_1 без його згоди, так як між
ним та його колишньою дружиною
склалися неприязні стосунки.
Представниками ДП «Наш дім» також
складались акти щодо непроживання
позивача за спірною адресою. Вважає,
що основний позов підлягає
задоволенню, а в задоволенні
зустрічного позову слід відмовити.

Представник третьої особи
Служби у справах дітей Голосіївської
РДА вважає, що позивач втратив право
користування житловим приміщенням.
Щодо його неповнолітніх дітей, то
вони не можуть бути зняті з
реєстрації за спірною адресою.

Суд, заслухавши позивача, його
представника, представника
відповідача, представників третіх
осіб, та, дослідивши матеріали
справи, приходить до висновку, що
основний позов підлягає частковому
задоволенню, а в задоволенні
зустрічного позову слід відмовити з
наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено,
що сторони перебували у шлюбі з14.11.1998
року по 24.11.2009 року.

В період щлюбу на ім`я
відповідача на підставі договору
купівлі-продажу від 28.08.2001 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, було придбано квартиру
АДРЕСА_1.

Згідно довідки форми №3 від
24.02.2014 року, виданої ДП «Наш Дім», в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані
позивач, відповідач та малолітні
діти відповідача від шлюбу із
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

23.09.2013 року позивач звернувся
до ДП «Наш Дім» із заявою, в якій
зазначав, що у зв'язку із неприязними
відносинами з відповідачем він
тимчасово не має можливості
проживати у спірній квартирі, а тому
просить не знімати його та його
дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстрації без його
згоди.

23.09.2013 року позивач звернувся до
Голосіївського РУ ГУ МВС України в
м.Києві із заявою щодо провокації
конфлікту відповідачем, а 13.11.2013 року -
щодо заміни відповідачем замків у
квартирі.

Як видно з висновку від 30.09.2013
року ДІМ Голосіївського РУ ГУ МВС
України в м.Києві за заявою ОСОБА_1 від
24.09.2013 року, останній звернувся із
заявою про те, що колишня дружина
ОСОБА_2 перешкоджає йому в
користуванні квартирою АДРЕСА_1.
ОСОБА_2 пояснила, що із своїм
колишнім чоловіком ОСОБА_1 вона не
проживає протягом останніх 7 років, а
всі спірні питання щодо розподілу та
користування спірною квартирою вона
буде вирішувати в судовому порядку.

Згідно висновку від 10.10.2013 року
ДІМ Голосіївського РУ ГУ МВС України в
м.Києві за заявою ОСОБА_2 від 05.10.2013
року, остання звернулась із заявою
щодо втручання в її особисте життя
колишнього чоловіка ОСОБА_1 та його
спроб проникнення до її помешкання.
ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1
втручається в її особисте життя, під
час зустрічі говорив, що він зробить
все можливе, щоб вона залишилась з
дітьми на вулиці. ОСОБА_2 також
пояснила, що після самовільної появи
ОСОБА_1 в її квартирі вона була
вимушена замінити замок на вхідних
дверях. Опитаний ОСОБА_1 пояснив, що
квартира АДРЕСА_1 придбана під час
його спільного проживання в шлюбі з
ОСОБА_2 Шлюб між ними розірваний 4 роки
тому. Зі слів ОСОБА_1 до останнього
часу він мав вільний доступ до
вказаної квартири, але у вересні 2013
року він виявив, що змінений один з
замків на її вхідних дверях,
потрапити до квартири він зараз не
може.

З акту комісії ДП «Наш дім» від
03.06.2013 року вбачається, що ОСОБА_1 на
момент відвідування спірної квартири
був відсутній. Зі слів сусіда та
колишньої дружини ОСОБА_7 в квартирі
не проживає, має іншу сім`ю, місце
його проживання не відоме.

Згідно висновку від 28.08.2013 року
ДІМ Голосіївського РУ ГУ МВС України в
м.Києві за заявою ОСОБА_2 від 23.08.2013
року, остання звернулась із заявою, в
якій просить прийняти міри та
встановити місце знаходження
колишнього чоловіка ОСОБА_1, який не
приймає участі у вихованні їх
спільної малолітньої доньки ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Перевіркою встановити місце
проживання ОСОБА_1 не виявилося
можливим.

Рішенням Голосіївського
районного суду м.Києва від 03.10.2013 року
позивача позбавлено батьківських
прав відносно неповнолітньої ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Стягнуто з позивача на
користь відповідача аліменти в
твердій грошовій сумі в розмірі 500
грн щомісячно.

Відповідно до ст.310 ЦК України
фізична особа має право на місце
проживання. Фізична особа має право на
вільний вибір місця проживання та
його зміну, крім випадків,
встановлених законом.

Ст.47 ч.3 Конституції України
проголошено,що ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше
як на підставі закону та за рішенням
суду.

Згідно ст.9 ч.4ЖК України ніхто не
може бути виселений із займаного
жилого приміщення інакше як з
підстав і в порядку, передбачених
законом.

Ст.116 ч.1 ЖК України передбачено,
що якщо наймач, члени його сім`ї або
інші особи, які проживають разом з
ним, систематично руйнують чи псують
жиле приміщення, або використовують
його не за призначенням , або
систематичним порушенням правил
соціалістичного співжиття роблять
неможливим для інших проживання з
ними в одній квартирі чи в одному
будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних
на вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого примішення.

Відповідно до ст.7 ч.1 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» встановлено, що зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили,
про позбавлення права власності на
житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
про виселення, про визнання особи
безвісно відсутньою або оголошення
її померлою.

Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України член
сім`ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім`ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Судом встановлено, що спірна
квартира належить на праві власності
відповідачу, і була придбана в
період перебування останньої у шлюбі з
позивачем.

Також встановлено, що між сторонами
склалися неприязні стосунки з
приводу користування спірним житлом
та виховання спільної дитини ОСОБА_7

24.11. 2009 року шлюб між сторонами було
розірвано, а 28.11.2009 року позивач
зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 і став
проживати разом з нею за адресою:
АДРЕСА_5.

03.04.2012 року позивач зареєстрував на
спірній житловій площі неповнолітніх
дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4, що народилися у шлюбі з
ОСОБА_3

З моменту розірвання шлюбу з
відповідачем і до літа 2013 року
позивач користувався спірним
житловим приміщенням, мав до нього
вільний доступ, брав участь у
витратах на його утримання.

Влітку 2013 року відповідач замінила
замки на дверях спірної квартири,
створивши тим самим позивачу
перешкоди в користуванні нею.

За таких обставин право позивача на
проживання у спірній квартирі
підлягає захисту шляхом його
вселення до спірного житла та
зобов'язання відповідача не чинити
йому та його малолітнім дітям
перешкод в користуванні спірним
житловим приміщенням.

Разом з тим не підлягають
задоволенню вимоги позивача щодо
вселення до спірного житлового
приміщення його малолітніх дітей, так
як відповідно до ст.29 ч.4 ЦК України
місцем проживання фізичної особи, яка
не досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновителів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу
охорони здоров`я, в якому вона
проживає.

В судовому засіданні встановлено, що
малолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають за
адресою: АДРЕСА_5 за місцем проживання
своєї матері ОСОБА_9 Підстав для їх
вселення до іншого житлового
приміщення суд не вбачає.

Щодо зустрічних позовних вимог про
визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстрації,
то вони задоволенню не підлягають,
так як судом встановлено, що
відповідач за зустрічним позовом не
проживає на спірній житловій площі в
зв'язку із наявністю перешкод в
користуванні нею. Крім того,
посилання позивача за зустрічним
позовом на ст.71 ЖК України, якою
визначено порядок збереження житла за
тимчасово відсутніми членами сім`ї
наймача житла державного і
громадського житлового фонду, є
безпідставним з огляду на те, що
спірне житло є приватною власністю.

За таких обставин суд в задоволенні
зустрічного позову відмовляє.

Враховуючи наведене, та керуючись
ст.ст. 29 ч.4, 310 ЦК України, ст.9 ч.4 ЖК
України, ст.47 ч.3 Конституції України,
ст.7 ч.1 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст.ст.10,60,212-215
ЦПК України. суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи: Державне підприємство «Наш
дім», Служба у справах дітей
Голосіївської районної в м.Києві
державної адміністрації про усунення
перешкод у користуванні жилим
приміщенням та вселення задовільнити
частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити
ОСОБА_1 та малолітнім ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
перешкод у користуванні квартирою
АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру
АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

В задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1; треті особи:
Державне підприємство «Наш дім»,
Служба у справах дітей Голосіївської
районної в м.Києві державної
адміністрації про визнання особи
такою, що втратила право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м.Києва через
Голосіївський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: