Справа № 739/1312/14-ц
Провадження № 2/739/310/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"10" вересня 2014 р.

м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 стягнення аліментів
на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 (далі -
відповідач) про стягнення аліментів на
утримання дітей. Свої позовні вимоги
мотивує тим, що після укладення шлюбу з
відповідачем у них народилося двоє
дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. 05 лютого 2010 року шлюб було
розірвано. Їхні спільні діти постійно
проживають з нею, при цьому відповідач
проживає окремо і жодної допомоги на
дітей не надає, тим самим ухиляючись
від їх утримання. У зв'язку з цим
просить стягнути з відповідача на її
користь на утримання дітей аліменти у
розмірі 1/3 частки від усіх видів
доходів відповідача щомісячно, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
до досягнення дітьми повноліття.

У судову засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала повністю та
просила їх задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві,
зазначивши, що у неї немає даних про те,
чи працює на даний час відповідач та чи
має він дохід, при цьому висловила
згоду на здійснення судового розгляду
з поставленням заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча про час та місце судового
розгляду був повідомлений належним
чином. За таких обставин, враховуючи
згоду позивачки, суд вважає, що справа
може бути розглянута без участі
відповідача, за наявними у справі
доказами, з постановленням заочного
рішення.

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, суд приходить до
наступних висновків.

Як встановлено, позивачка та
відповідач перебували у шлюбі, який
було розірвано 05 лютого 2010 року, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 05
лютого 2010 року (а.с. 5).

Під час перебування у шлюбі та
безпосередньо після його розірвання у
позивачки і відповідача народилося
двоє дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвами про
народження серії НОМЕР_3 від 08 квітня 2005
року та серії НОМЕР_4 від 16 квітня 2010
року, відповідно до яких батьком дітей
вказано відповідача, а матір'ю
позивачку (а.с. 3-4).

Згідно довідки Мамекинської сільської
ради Новгород-Сіверського району
Чернігівської області позивачка
проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 разом
зі своїми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.
6). З пояснень позивачки вбачається, що
відповідач матеріальної допомоги на
утримання своїх дітей не надає і всі
витрати на їх утримання позивачка
здійснює одноосібно.

Відповідно до статті 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК
України за домовленістю між батьками
дитини той із них, хто проживає окремо
від дитини, може брати участь в її
утриманні у грошовій і (або)
натуральній формі. Частиною третьою
статті 181 СК України передбачено
можливість стягнення за рішенням суду
коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у пункті 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 15 травня
2006 року «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківська,
материнства та стягнення аліментів» за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом.

Враховуючи те, що відповідач на даний
час не проживає разом зі своїми дітьми
і участі в утриманні останніх не
приймає, при цьому домовленість між
позивачкою та відповідачем про сплату
аліментів на утримання дітей відсутня,
суд приходить до висновку, що з
відповідача на користь позивачки
необхідно стягнути аліменти на
утримання їхніх спільних дітей.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при
визначенні розміру аліментів, суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про спосіб
стягнення та розмір аліментів, які
мають бути стягнуті з відповідача на
користь позивачки суд враховує
відсутність даних про наявність у
відповідача постійного місця роботи та
постійного доходу, що свідчить про
недоцільність стягнення з нього
аліментів у частці від його доходу та
необхідність їх стягнення у твердій
грошовій сумі. Також суд враховує
відсутність будь-яких даних про
наявність у відповідача чи у їхніх
спільних з позивачкою дітей
захворювань, що потребували б
додаткових витрат, а також відсутність
будь-яких даних про перебування на
утриманні відповідача інших осіб.

За таких обставин суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача на
користь позивачки аліменти у твердій
грошовій сумі, в розмірі 450 грн. на кожну
дитину, але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму на дітей
відповідного віку, щомісячно, до
досягнення дітьми повноліття. Отже
позовні вимоги підлягають про
стягнення аліментів підлягають
задоволенню частково.

На підставі частини першої статті 191 СК
України, стягнення аліментів необхідно
присудити від дня пред'явлення позову,
тобто з 20 серпня 2014 року.

Відповідно до пункту 1 частини
першої статті 367 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України) суд допускає негайне
виконання рішень у справах про
стягнення аліментів - у межах суми
платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь
позивачки підлягають стягненню
аліменти, суд вважає за необхідне
допустити негайне виконання рішення в
частині їх стягнення у межах суми
платежу за один місяць, за період з 20
серпня 2014 року по 19 вересня 2014 року.

Вирішуючи питання про стягнення
судового збору за розгляд справи, суд
враховує, що відповідно до пункту 3
частини першої статті 5 Закону України
«Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011
року, позивачі звільняються від сплати
судового збору за подання позовів про
стягнення аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 88
ЦПК України якщо позивача, на користь
якого ухвалено рішення, звільнено від
сплати судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Враховуючи те, що позов у частині
стягнення аліментів підлягає
задоволенню, з відповідача на користь
держави, відповідно до підпункту 1
пункту 1 частини другої статті 4 Закону
України «Про судовий збір», необхідно
стягнути судовий збір у розмірі 243 грн.
60 коп.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу
України, статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215,
224-226, 294, 367 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання дітей
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
аліменти на утримання їхньої
малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, в
розмірі 450 (чотириста п'ятдесят)
гривень, але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 20 серпня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
аліменти на утримання їхньої
малолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі, в
розмірі 450 (чотириста п'ятдесят)
гривень, але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 20 серпня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Допустити негайне виконання
рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць, за період з 20 серпня 2014 року по 19
вересня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
Новгород-Сіверським районним судом
Чернігівської області за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана ним до Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
протягом десяти днів з дня отримання
копії заочного рішення. У випадку
залишення ухвалою суду заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення, воно може бути оскаржене
відповідачем у загальному порядку в
десятиденний строк з дня винесення
судом відповідної ухвали.

Особи, які брали участь у справі, можуть
оскаржити заочне рішення до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Новгород-Сіверський
районний суд Чернігівської області
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення заочного рішення
апеляційної скарги. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення заочного рішення, можуть
подати апеляційну скаргу до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Новгород-Сіверський
районний суд Чернігівської області
протягом десяти днів з дня отримання
копії заочного рішення.

Суддя
В.В. Чепурко