У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:
головуючого судді - Боймиструка С.В.,
суддів: Буцяка З.І., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання -
Ковальчук Л.В.,

з участю ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне на рішення Рівненського
міського суду від 06 листопада 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до АТЗТ
«Промбуд-8», третя особа без
самостійних вимог на стороні
відповідача - управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне, про
встановлення факту роботи повний
робочий день із шкідливими та важкими
умовами праці,

В С Т А Н
О В И Л А:

Рішенням Рівненського міського суду
від 06 листопада 2014 року позов
задоволено: встановлено факт роботи
ОСОБА_2 майстром у
Будівельно-монтажному управлінні
«Промбуд-8», згодом перейменованому у
Акціонерне товариство закритого типу
«Промбуд-8», з 12.05.1986 року по 08.10.2001 року,
як роботи із шкідливими та важкими
умовами праці з повним робочим днем.

У поданій на вказане рішення
апеляційній скарзі представник
управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне покликався на його
незаконність та необгрунтованість
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Вказував, що всупереч вимогам ст. 256 ЦПК
України суд розглянув заяву про
встановлення факту, що має юридичне
значення, в порядку позовного
провадження.

Доводив, що обов'язковою умовою
підтвердження пільгового стажу для
призначення пенсії є наявність
атестації робочого місця, як
підтвердження зайнятості в шкідливих
умовах праці, доказів чого ОСОБА_2
надано не було.

Стверджував, що встановивши факт
роботи ОСОБА_2 в шкідливих умовах праці,
суд фактично взяв на себе повноваження
стосовно визначення періоду його
роботи пільговим чи шкідливим, що не
входить до його компетенції.

Зазначив, що відповідно до п.4.5 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01.08.1992 року №442, якщо атестація з
21.08.1992 року не проводилась чи за
результатами атестації, вперше
проведеної після 21.08.1997 року, право на
пенсію за віком на пільгових умовах не
підтвердилось, до пільгового стажу
зараховується лише період роботи із
шкідливими умовами праці на даному
підприємстві, в установі чи
організації до 21.08.1992 року включно,
тобто до набуття чинності Порядком
проведення атестації робочих місць. У
тому ж порядку зараховується пільговий
стаж, якщо за результатами атестації,
вперше до 21.08.1997 року, право на пільгове
пенсійне забезпечення не
підтвердилось.

________________________________________________________________________
__________________________

Справа №569/15018/14-ц
Головуючий в суді І інст. -
Кучина Н.Г.

Провадження № 22-ц /787/2523/2014р.
Суддя-доповідач - Боймиструк С.В.

Доводив, що відповідно до ЗУ «Про
пенсійне забезпечення» та Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці необхідними умовами для
виникнення у особи права на пенсійне
забезпечення на пільгових умовах є
формальна констатація факту
перебування особи на посаді або
виконання нею робіт, що зазначені у
списку №2, а також документальне
підтвердження зайнятості працівника
за відповідною професією за
результатами атестації умов праці.
Відсутність доказів про проведення
атестації робочих місць підприємством
є підставою для відмови у віднесенні
періоду роботи позивача на відповідних
посадах до пільгового стажу, починаючи
з 21.08.1992 року.

Просив рішення Рівненського міського
суду від 06 листопада 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову в повному обсязі.

Представник управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне та представник
АТЗТ «Промбуд-8» у встановленому
законом порядку, завчасно були
повідомлені про час і місце розгляду
справи, однак до суду не з'явилися і
причин неявки суду не повідомили, а
тому колегія суддів прийшла до
висновку про можливість розгляду
справи за їх відсутності.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1
просила апеляційну скаргу відхилити, а
рішення місцевого суду залишити без
змін.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд
може встановлювати факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Розглядаючи справу, місцевий суд
зазначених вимог закону не дотримався.

Законом передбачено інший порядок
встановлення права на отримання пенсії
на пільгових умовах ніж обрав ОСОБА_2 та
в разі порушення чи не визнання його
права на отримання такої пенсії інший
порядок захисту невизнаного чи
порушеного права.

Відповідно до п. б ст. 13 Закону України
„Про пенсійне забезпечення ", на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи: працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, -
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначених роботах;

Як вбачається з матеріалів справи,
бажаючи реалізувати своє право на
отримання пенсії з пониженням
пенсійного віку, необхідною умовою
якого є робота позивача повний робочий
день з шкідливими і важкими умовами
праці за результатами атестації
робочих місць, ОСОБА_2 звернувся до суду
для встановлення цього факту.

Як слідує з аналізу ст.ст. 7, 8, 10 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» за
призначенням пенсії з пониженням
пенсійного віку ОСОБА_2 необхідно було
звернутись до відділення пенсійного
фонду за місцем проживання.

Необхідності звернення ОСОБА_2 до суду
для встановлення факту роботи майстром
у Будівельно-монтажному управлінні
«Промбуд-8» з 12.05.1986 року по 08.10.2001 року,
як роботи із шкідливими та важкими
умовами праці з повним робочим днем не
було, оскільки на час звернення ОСОБА_2
до суду його право на отримання пенсії
з пониженням віку не було порушеним,
невизнаним або оспорюваним.

Встановивши даний факт, ОСОБА_2
намагався підтвердити право на
отримання пенсії на пільгових умовах у
спосіб не передбачений законом для
даної категорії справ.

Згідно матеріалів, доданих до справи,
на час її розгляду в суді першої
інстанції, ОСОБА_2 не звертався до
органів Пенсійного Фонду України щодо
призначення пенсії на пільгових
умовах.

Відмова відповідного органу в
призначенні пенсії може бути оскаржена
заінтересованою особою до суду в
порядку, передбаченому КАС України,
оскільки згідно п.4 ч.1 ст. 18 КАС України,
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні: усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг;

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 5 "Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення", якщо за законом заява не
підлягає судовому розгляду, суддя
мотивованою ухвалою відмовляє у
прийнятті заяви, а коли справу вже
порушено - закриває провадження в ній.

Оскільки вирішення спору з суб'єктом
владних повноважень, щодо права на
отримання пенсії має розглядатись в
позовному провадженні за правилами
адміністративного судочинства,
місцевий суд відповідно до п.1 ч.1 ст.205
ЦПК України мав закрити провадження в
справі за позовом ОСОБА_2, а не
ухвалювати рішення у справі по суті
позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що ухваливши
рішення в даній справі, суд порушив
норми процесуального права, що
відповідно до ст. 310 ЦПК України є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції та закриття
провадження в справі.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів прийшла до висновку, що рішення
місцевого суду залишатися чинним не
може і його слід скасувати, а
провадження в справі за позовом ОСОБА_2
- закрити.

Керуючись ч.1 ст. 310, ст. 315, ст. 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду від
06 листопада 2014 року скасувати.

Провадження в справі за позовом ОСОБА_2
про встановлення факту роботи майстром
у Будівельно-монтажному управлінні
«Промбуд-8» з 12.05.1986 року по 08.10.2001 року,
як роботи із шкідливими та важкими
умовами праці з повним робочим днем -
закрити, оскільки справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Роз'яснити ОСОБА_2 про необхідність
звернення за призначенням пенсії на
пільгових умовах до управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне, і в
разі відмови управління Пенсійного
фонду України в м. Рівне в призначенні
йому пенсії зі зниженням пенсійного
віку на підставі поданих ним
документів, він має право подати позов
на загальних підставах в порядку
адміністративного судочинства на дії
та рішення суб'єкта владних
повноважень.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: