Справа № 495/4825/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

09 вересня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

в складі: головуючої одноособово судді
Чебан Н.В.,

при секретарі Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02 липня 2014 року звернулася до
суду з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу, посилаючись на те, що
з 10.04.2010 року сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають
доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Але через
різні погляди на шлюб та життя,
постійні конфлікти, суперечки, сімейне
життя не склалося, шлюбні відносини
припинені, у зв'язку з чим позивач
просить суд: розірвати шлюб між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, зареєстрований 10.04.2010 року,
актовий запис № 56 від 10.04.2010 року,
судові витрати покласти на
відповідача.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надавши суду заяву з
проханням розглядати справу у її
відсутність (а.с.19).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надавши суду заяву,
відповідно до якої просить розглянути
справу у його відсутність (а.с.24).

У зв'язку із неявкою сторін, відповідно
до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 квітня 2010 року
сторони зареєстрували шлюб (актовий
запис №56, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2,
виданим відділом реєстрації актів
цивільного стану Тячівського
районного управління юстиції
Закарпатської області (а.с.17).

Від цього шлюбу сторони мають доньку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_3 (а.с.5).

Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного
кодексу України, шлюбом є сімейний союз
жінки та чоловіка, зареєстрований у
державному органі реєстрації актів
цивільного стану. Шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України
передбачено право кожного з подружжя
припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження є порушенням права дружини,
чоловіка на свободу та особисту
недоторканість і може мати наслідки,
встановлені законом.

Позивач у своєму позові зазначає, що
між сторонами фактично припинені
шлюбно-сімейні відносини, оскільки
сторони не проживають разом з 2012 року, а
з 2013 року відповідач ОСОБА_2 почав
проживати з іншою жінкою, тому позивач
переконана, що подальше спільне
проживання та збереження шлюбу
неможливі.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу є
неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше сумісне життя подружжя та
збереження шлюбу суперечить інтересам
одного з них, інтересам їх дітей, які
мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу
України передбачено, що документом
який засвідчує факт розірвання шлюбу
судом, є рішення суду про розірвання
шлюбу, яке набрало законної сили.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу.

Керуючись ст.ст. 56, 104, 105, 110, 112, 115 СК
України, ст.ст. 1, 15, 60, 61, 112, 212-215, ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 10 квітня 2010 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Тячівського районного
управління юстиції Закарпатської
області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (актовий
запис № 56) - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2,ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, на користь держави судовий збір
у розмірі 243,60 грн.(двісті сорок три
гривні шістдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя:
Н.В.
Чебан