Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Колодійчук В.М.,
розглянувши касаційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 08 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 24 вересня 2014 року в справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» звернулося до суду з
позовом, у якому просило стягнути з
ОСОБА_2 20 453 грн 69 коп. кредитної
заборгованості та 269 грн 08 коп.
витрат на оплату судового збору.

Позовні вимоги товариство
обґрунтувало тим, що між сторонами
спору 13 березня 2006 року укладено
кредитний договір, умови якого
відповідачем належним чином не
виконуються. Станом на 13 жовтня 2013 року
існує кредитна заборгованість, яку
боржник ОСОБА_2 в добровільному порядку
погашати відмовляється. Позивач
змушений захистити свої майнові права
шляхом звернення до суду із вказаним
позовом, який просив задовольнити в
повному обсязі.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 08 липня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 24 вересня 2014 року, в позові
відмовлено.

У касаційній скарзі публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» просить скасувати
оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій і
ухвалити у справі нове рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у
справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Ухвалюючи у справі судове рішення про
відмову в позові, суд першої інстанції,
з висновками якого погодився і
апеляційний суд, виходив з того, що
строк дії кредитної картки, яка є
невід'ємною частиною вказаного вище
кредитного договору, закінчився в 2008
році. Позивач з даним позовом звернувся
в 2013 році, тобто з пропуском трирічного
строку позовної давності, що в силу ст.
267 ЦК України та з врахуванням
відповідного клопотання відповідача
про застосування наслідків спливу
відповідного процесуального строку, є
достатньою підставою для відмови в
позові.

Такі висновки судів не суперечать
правовій позиції Верховного Суду
України, висловленій при розгляді
справи № 6-14цс14, яка в силу
ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для
всіх судів України.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами обох
інстанцій при розгляді справи допущено
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для
скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись ст.
328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Публічному акціонерному товариству
комерційний банк «ПриватБанк» у
відкритті касаційного провадження в
справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення кредитної заборгованості
відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
В.М. Колодійчук