Справа № 274/5347/13-ц
Провадження № 2/0274/134/14
РІШЕННЯ

Іменем України

16.12.2014
м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Хуторної
І.Ю.,

при секретарі Соломянюк
Л.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердичеві справу за
позовом ОСОБА_3, яка діє також в
інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_4
до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, треті особи без самостійних
вимог: орган опіки та піклування
виконком Бердичівської міської ради,
ПАТ „УкрСиббанк" про усунення перешкод
у користуванні житловими приміщенням,
виділ частки із майна, що є у спільній
частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з вказаним позовом, діючи також у
інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_8,
неодноразово уточнюючи позовні вимоги
( а.с. 65-66,69, 136-137, том1), остаточно просила
зобов'язати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не
чинити їй та її дочці перешкоди у
володінні та користуванні їхньою
власністю - 42,6 квадратними метрами
квартири АДРЕСА_1 та надати доступ до
квартири; зобов'язати ОСОБА_5 передати
ОСОБА_3 ключі від вхідних дверей у
квартиру АДРЕСА_2 та звільнити
квартиру; виділити їй її неповнолітній
дочці - ОСОБА_4 у спільну часткову
власність 8/12 - часток (42,64 квадратних
метри загальної площі) квартири
АДРЕСА_3, а саме: кімнати № 6,7, кухню №4,
та частку площею 4,30 квадратних метри
від кімнати №5, визначивши що загальна
площа ОСОБА_4 у виділеній площі
квартири розміром 42,64 квадратних метри
складає 5,33 квадратних метра і дорівнює
1/8 частині ново виділеної квартири, та
визнати за нею право власності у цій
частці, а загальна площа ОСОБА_3
Володимирівни у виділеній площі
квартири розміром 42,64 квадратних метри
складає 37,31 квадратних метрів, порівнює
7/8 часткам нововиділеної квартири, та
визнати за нею право власності у цій
частці.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що
вона є власником 7/12 квартири АДРЕСА_4, а
її неповнолітня дочка ОСОБА_8 являється
власником 1/12 вказаної квартири.
Власниками решти 4/12 спірної квартири
являються ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, по 1/12 кожний.

У березні 2013 року у квартиру самовільно
без згоди інших співвласників
вселилась стороння особа - онук
відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 -
відповідач ОСОБА_5, який не є
співвласником квартири.

ОСОБА_5 замінив вхідні двері у квартири
разом із замками та не допускає її до
користування своєю власністю.

Із заявою про усунення мені перешкод у
користуванні власністю вона
зверталась до Бердичівського МВ УМВС у
Житомирській області.

Оскільки квартира трикімнатна та
знаходиться на першому поверсі, вважає
за можливе поділити в натурі вказану
квартиру, виділивши їй та дочці кімнати
пропорційно частці у праві власності.

Як на правову підставу позивачка
посилається на вимоги статей 358, 364, 386,
387, 400 ЦК України.

За клопотанням представника
відповідачів ОСОБА_2 ухвалою суду до
участі у справі, в якості третіх осіб
без самостійних вимог були залучені
ПАТ «Укрсоцбанк» та виконком
Бердичівської міської ради як орган
опіки та піклування.

У судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_1 позов
підтримав у повному обсязі, з підстав
вказаних у позовній заяві. Зважаючи на
висновок експерта, просить виділити у
власність позивачам частку квартири
відповідно до другого варіанту поділу
згідно висновку експерта.

Представник відповідачів ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 - ОСОБА_2 позов не визнав з тих
підстав, що відповідачі не чинять
перешкод позивачці та її неповнолітній
дочці у праві володіння та
користування квартирою. У квартирі
проживає внук його довірителів - ОСОБА_5
з мовчазної згоди усіх співвласників.
Зобов'язання відповідача ОСОБА_5
звільнити квартиру не ґрунтується на
передбаченому законом способі захисту.
Щодо поділу квартири в натурі
заперечив через безпідставність
позовних вимог, оскільки такий поділ не
може бути проведений відповідно до
чинного законодавства.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_8 та ОСОБА_9,
належним чином повідомлені про дату та
час слухання справи у судове засідання
не з'явилися, причини неявки суд не
повідомили.

Відповідно до письмових заперечень
проти позову відповідача ОСОБА_5 ( а.с.
59), він позов не визнав з тих підстав, що
не чинить позивачці та її дочці
перешкод у праві володіння та
користування спірною квартирою. У
квартирі проживає зі згоди
співвласників - його діда та баби:
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, та згоди співвласниці
ОСОБА_10. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 власними
коштами провели ремонт у квартирі,
замінили двері і надали йому один
примірник ключів. Ніхто з інших
співвласників не зверталися до ОСОБА_6
та ОСОБА_7 з проханням надати їм ключі
від квартири.

Треті особи без самостійних вимог: ПАТ
«Укрсоцбанк» та орган опіки та
піклування - виконком Бердичівської
міської ради у судове засідання не
з'явилися, про час і місце слухання
справи були повідомлені належним
чином, відповідно до заяв просять
справу слухати у їх відсутність.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов
слід задовольнити частково, виходячи з
такого.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Бердичівського міськрайонного
суду від 10.02.2010 та рішення Апеляційного
суду Житомирської області від 20.04.2010
року ОСОБА_3 належить ? частки квартири
АДРЕСА_1 та 1/12 частки вказаної квартири
на підставі свідоцтва право на
спадщину за законом від 19.06.2013 (а.с. 6-11,14,
198-199, Том 1).

На підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 19.06.2013
власниками по 1/12 частки квартири
АДРЕСА_1 являються дочка позивачки -
неповнолітня ОСОБА_8 та відповідачі -
ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.15, 197-198, Том 1).

На 1/12 частки спірної квартири, як
спадкоємець за законом першої черги
претендує син спадкодавця ОСОБА_11 -
відповідач ОСОБА_8, який як на час
розгляду справи в суді своє право
власності на часту квартири не
зареєстрував ( а.с. 198-199, том 1).

У спірній квартирі фактично проживає
ОСОБА_5, внук співвласників квартири:
ОСОБА_6, ОСОБА_7. Вказана обставина
стверджена позивачкою та визнана
відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
( а.с. 59-60), а тому відповідно до частини
першої статті 61 ЦПК України не
підлягає доказуванню.

Позивачка та її дочка не мають доступу
до квартири, оскільки них відсутній
ключ від вхідних дверей квартири.
Вказана обставина не заперечена
відповідачами ( а.с. 59-60) та
стверджується письмовими документами
про заміну ОСОБА_6 вхідних дверей у
квартиру ( а.с. 46,52, Том 2), висновком
Бердичівського МВ за результатами
перевірки за заявою ОСОБА_3 ( а.с. 22).

Зміст права власності, яке полягає у
праві володіння, користування та
розпорядження своїм майном визначено у
ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює
конституційний принцип непорушності
права власності, передбачений ст. 41
Конституції України. Він означає, що
право власності є недоторканим,
власник може бути позбавлений або
обмежений у його здійсненні лише
відповідно і в порядку, встановлених
законом.

Поняття спільної часткової власності
викладено в частини першої статті 356 ЦК
України як власність двох чи більше
осіб із визначенням часток кожного з
них у праві власності. Отже, право
спільної часткової власності - це право
двох або більше осіб за своїм розсудом
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним їм майном.

Кожен учасник спільної часткової
власності володіє не часткою майна в
натурі, а часткою в праві власності на
спільне майно у цілому.

Відповідно до статті 358 ЦК України
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Згоди між співвласниками спірної
квартири про порядок користування
спірною квартирою не було досягнуто.

Відповідно до статті 391 ЦК України
власник вправі вимагати усунення
перешкод у праві володіння та
користування його майном.

Оскільки у спірній квартирі проживає
онук відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 -
ОСОБА_5, відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7
провели заміну вхідних дверей у
квартирі, не передавши екземпляру
ключа позивачці, чим перешкоджають їй
у праві володіння спірною квартирою,
їх слід зобов'язати не чинити перешкоди
позивачці та її дочці у праві
володіння та користування квартирою,
надавши доступ до квартири.

У судовому засіданні доведено, що
принаймні один екземпляр ключів від
вхідних дверей квартири знаходиться у
ОСОБА_5, який фактично проживає у
спірній квартирі. А тому з метою
реального та повного захисту
порушених прав позивачки, відповідача
ОСОБА_5 слід зобов'язати передати
ОСОБА_3 екземпляр ключів від вхідних
дверей квартири.

ОСОБА_12 вимога про зобов'язання ОСОБА_8
звільнити спірну квартиру не
ґрунтується на передбачених законом
способах захисту порушених прав. Крім
того, вказана особа проживає у спірній
квартирі зі згоди співвласників ОСОБА_6
та ОСОБА_7.

В задоволенні позову, в частині
виділення в натурі позивачці та її
дочці частки спірної квартири суд
відмовляє, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 364
ЦК України співвласник має право на
виділ у натурі частки з майна, що є у
спільній частковій власності.

Відповідно до частини другої вказаної
статті виділ в натурі частини
неподільної речі є юридично
неможливим.

Неподільною є річ, яку не можна
поділити без втрати її цільового
призначення (частина друга статті 183 ЦК
України).

Виділ частки квартири, що перебуває у
спільній частковій власності є
можливим, якщо кожній зі сторін може
бути виділено відокремлену частину
квартири з самостійним виходом або у
разі, коли є технічна можливість
переобладнання квартири в ізольовані
квартири, які за розміром відповідають
розміру часток співвласників у праві
власності.

Відповідно до висновку експерта від
21.07.2014 р поділ квартири АДРЕСА_6 з
виділенням ОСОБА_3 та її дочці ОСОБА_5 в
натурі 8/12 частки квартири технічно
можливий за умови добудови до
приміщень житлових кімнат № 6 та № 7
кухні та санвузлу, передбачених
вимогам нормативно-правових актів у
галузі будівництва ( а.с. 194, том 1).

Бердичівська міська рада не надала
дозволу на проведення добудови до
квартири АДРЕСА_7 ( а.с. 245, том ).

А отже, на час розгляду справи відсутня
технічна можливість поділу квартири
без зміни її цільового призначення.

Таким чином відсутні правові підстави
для виділу позивачці та її
неповнолітній дочці в натурі 8/12 частки
спірної квартири.

Суд не дає оцінки іншим письмовим
документам, наданим сторонами, як
неналежним доказам ( не стосуються
предмету доказування).

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, відповідно до статті 88 ЦПК
України суд стягує з відповідачів:
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_3 витрати по сплаті судового
збору, за задоволену вимогу майнового
характеру 114,7 грн., в рівних частках з
кожного, по 38 гривні 23 копійки.

Оскільки в задоволенні позову про
виділ в натурі частки квартири суд
відмовляє, а позивачкою попередньо
було сплачено 229,4 грн. судового збору (
а.с. 79), з огляду на вартість цілої
квартири - 340 732 грн. ( а.с.194) з ОСОБА_3 в
дохід держави слід стягнути
несплачених нею 2042 гривні 14 копійок
судового збору ( 340 732 грн. *8/12:100 - 229,4
грн.).

Керуючись статтями 10, 11, 57-61, 88, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_12, яка діє також в інтересах
неповнолітньої дочки ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про
усунення перешкод у користуванні
житловими приміщенням, виділ частки із
майна, що є у спільній частковій
власності задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не
чинити перешкоди ОСОБА_3 та її
неповнолітній дочці ОСОБА_4 у праві
володіння та користування належними їм
8/12 частками квартири АДРЕСА_8, надавши
доступ до вказаної квартири.

Зобов'язати ОСОБА_5 передати ОСОБА_3
ключі від вхідних дверей квартири
АДРЕСА_8.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_3 витрати по сплаті
судового збору, по 38 гривні 23 копійки з
кожного.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 2042
гривні 14 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Житомирської
області через Бердичівський
міськрайонний суд Житомирської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення суду. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії даного
рішення.

Суддя: