Справа № 511/2517/14
Номер провадження: 2/511/857/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року Роздільнянський
районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

при секретарі - Войнікової Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Роздільна
Одеської області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2
регіонального управління Державної
спеціалізованої фінансової установи
"Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву" про захист прав
споживачів - зменшення розміру
штрафних санкцій, нарахованої пені за
кредитною угодою,

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом та просить
ухвалити рішення, яким зменшити розмір
нарахованої відповідачем пені за
кредитною угодою №167/05 від 03 червня 2005
року з 9345,82 грн. до 1000,00 грн. В
обгрунтування позову позивач вказує,
що між ним та відповідачем укладена
кредитна угода №167/05 від 03 червня 2005
року про надання йому прямого
адресного державного кредиту на
будівнцтво житла строком повернення до
03.06.2035 року, який він отримав. Сумма
боргу по сплаті пені за кредитною
угодою складає 9345,82 грн. станом на 27.08.2014
року, тобто на день звернення позивача
з позовом до суду. З урахуваннм тяжкого
матеріалього становища його сім"ї,
необхідності лікування дітей та тещі, з
якою вони проживають, а також
відсутності негативних наслідків для
відповідача при зменшенні судом
розміру нарахованої пені за кредитною
угодою, принципів рівності сторін
договору, добросовісності,
справедлості, розумності, позивач
просив зменшити розмір пені за
кредитною угодою з 9345,82 грн. до 1000,00 грн.
(а.с.1-5).

25 листопада 2014 року позивач подав до
суду заяву, в якій змінив позовні
вимоги та просив суд зменшити розмір
нарахованої відповідачем пені по
кредитній угоді з 11520,92 грн., станом на 25
листопада 2014 року, до 1000,00 грн.

Позивач та його представник адвокат
ОСОБА_3 позов підтримали, надали докази
на підтвердження позовних вимог та
просили зменшити розмір нарахованої
відповідачем пені з 11520,92 грн. до 1000,00
грн., справу розглянути без їх участі.

Представник відповідача ОСОБА_4 надав
суду заяву в якій, керуючись ст.61 ЦПК
України, визнав наступні обставини, на
які посилається позивач: 1) попередня
дружина позивача дійсно залишила його
після розірвання шлюбу сам на сам з
малолітньою дитиною, яка потребувала
лікування; місце знаходження колишньої
дружини позивача не відоме; 2) в сім'ї
позивача, який є єдиним годувальником,
дійсно склалась непроста ситуація,
пов'язана із розладами здоров'я членів
його сім'ї, про що свідчать медичні
довідки, надані відповідачу, та про що
повідомила теперішня дружина позивача
керівництву відповідача; 3) з початку 2012
року позивач дійсно розпочав в
добровільному порядку погашати
заборгованість по кредитній угоді
перед відповідачем, шляхом сплати
протягом кварталу коштів у більшому,
ніж встановлений угодою, розмірі; однак
всі ці переплати зараховувались в
якості погашення нарахованої пені, яка
на початок нового кварталу знову
зростала. 18.04.2014 року від позивача на
адресу відповідача надійшла заява, в
якій він просив зменшити розмір
нарахованої пені, що надало б йому
можливість в добровільному порядку
поступово усунути заборгованість за
кредитом. Представники відповідача
провели зустріч з позивачем, на якій з
розумінням поставилися до проблемної
ситуації, яка склалася у останнього.
Однак, у зв'язку з тим, що відповідач не
наділений повноваженнями в
позасудовому порядку зменшувати або
скасовувати штрафні санкції
(неустойку) за кредитним договором,
позивачу рекомендовано звернутися до
суду. Представник відповідача просив
урахувати всі ці обставини при
ухваленні рішення та розглянути справу
без його участі.

05.12.2014 року суд провів розгляд справи в
порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без
фіксування судового процесу
технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши всі докази по справі у їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Судом встановлено наступне. Між
позивачем та відповідачем ОСОБА_2
регіональним управлінням Державної
спеціалізованої фінансової установи
"Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву" укладено
кредитну угоду №167/05 від 03 червня 2005
року з наданням прямого адресного
(цільового) державного кредиту з дати
укладення кредитної угоди на
будівництво житла загальною площею 56,22
кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1
міста Роздільна Одеської області
строком до 03 червня 2035 року. Згідно
угоди позивач зобов"язався повернути
кредит у сумі 111184,00 грн. рівними
частками та сплачувати відсотки
щоквартально з дати реєстрації
свідоцтва про право власності на
збудоване житло, з 25 листопада 2008 року
шляхом внесення щоквартального
платежу у сумі 791, 61 грн., не пізніше
останнього дня звітного кварталу.

За домовленістю з відповідачем позивач
добровільно погашає проблемну
заборгованість за кредитом. Після
розірвання шлюбу з ОСОБА_5, на виховані
у позивача залишився син ОСОБА_6, 1998
року народження, який постійно хворів.
У відповідача виникла заборгованість
по кредитній угоді, вкзаній вище. Від
другого шлюбу з ОСОБА_7 у позивача
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась донька
ОСОБА_8, яка постійно хворіє. Позивач
проживає з дружиною, її матір"ю ОСОБА_9
та дітьми: ОСОБА_6, ОСОБА_8.

Позивач є єдиним годувальником в сім"ї,
має нерегулярний дохід, постійної
роботи не має. Дружина ОСОБА_7 перебуває
на обліку Служби зайнятості, її мати
пенсіонерка ОСОБА_9, часто хворіє.
Хворіє донька ОСОБА_8, син ОСОБА_10, що
потребує витрати чималої суми на
медичне лікування.

Підставою для зменшення пені за
неналежне виконання кредитної угоди є
тяжкий матеріальний стан позивача та
його сім"ї, необхідність лікування
доньки ОСОБА_8, сина ОСОБА_10, тещі, з
якою вони проживають.

Відповідно до умов кредитного
договору та п.32 Положення про порядок
надання пільгових довготермінових
кредитів молодім сім"ям та одиноким
молодим громадянам на будівництво
(реконструкцію) і придбання житла,
затвердженного Постановою Кабінету
Міністрів України №584 від 29 травня 2001
року всі суми грошей, що вносяться
позивачем першочергово спрямовуються
не на тіло кредиту та відсотки, а на
погашення пені, сума якої, станом на
момент звернення з даним позовом до
суду, становила 9345,82 грн., а на момент
розгляду справи судом, на 05 грудня 2014
року, склала 11520,92 грн. Матеріальне
становище позивача не дає змоги
сплатити вказану суму пені.

Всі сплати позивача з метою анулювання
простроченої заборгованості за
кредитом несуттєво зменшують
заборгованість за кредитом, яка у
наступному кварталі знову
збільшується разом із заборгованістю
за тілом кредиту та відсотками. При
істотному зменшенні пені, позивачу
вдасться поступово погасити
прострочену заборгованість перед
відповідачем, що відповідає інтересах
обох сторін угоди.

18 квітня 2014 року позивач звернувся до
відповідача з проханням зменшити
розмір пені та провести
реструктуризацію, але йому було
відмовлено у зв"язку з тим, що
реєструктуризація та зменшення пені
Постановою Кабінету Міністрів України
№584 від 29 травня 2001 року не передбачені.
Закон України "Про захист прав
споживачів" не поширюється на даний вид
кредиту.

Згідно рішення №15-рп/2011
Конституційного Суду України від 10.11.2011
року положення Закону України "Про
захист прав споживачів" поширюється на
правовідносини між кредитодавцем та
позичальником за договором про надання
споживчого кредиту, що виникають під
час укладення і виконання такого
договору. Згідно Судової практики з
розгляду цивільних справ про захист
прав споживачів (2009-2012 рр) від 01 лютого
2013 року Верховного Суду України, Закон
України "Про захист прав споживачів "
поширюється на правовідносини, що не
врегульовані спеціальним законом.
Договори громадян з організаціями, що
залучають грошові кошти для
будівництва житла, хоча мають різні
найменування, але предмет договору та
умови однакові - замовлення на
будівництво житла для власних потреб.
Постанова Кабінету Міністрів України
№584 від 29 травня 2001 року не є
законодавчим актом вищої юридичної
сили, який регулює спірні
правовідносини, в той час коли Закон
України "Про захист прав споживачів"
поширюється на правовідносини, що
склалися між сторонами по даній справі.

Згідно частини 2 статті 627 ЦК Укрїни у
договорах за участю фізичної особи-
споживача враховуються вимоги
законодавста про захист прав
споживачів. Частиною 12 статті 11 Закону
України " Про захист прав споживачів"
кредиторам за наявності поважних
підстав дозволяється звільняти
позичальників від сплати штрафних
санкцій за несвоєчасне виконання умов
кредитних договорів, зменшувати їх та
проводити реструктурзацію. Частина 3
статті 551 Цивільного кодексу України
передбачає, що розмір неустойки може
бути зменшений за рішенням суду, якщо
він значно перевищує розмір збитків, та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно Судової практики з розгляду
цивільних справ про захист прав
споживачів (2009-2012 рр.) від 01 лютого 2013
року Верховного Суду України суд може
зменшити розмір неустойки (штрафу,
пені), що підлягає стягненню,
враховуючи, зокрема, занадто високий її
розмір, порівняно зі збитками
споживача, ступінь виконання
зобов"язання, майновий стан сторін, їх
майнові та інші інтереси, що
заслуговують на увагу. Суд може
прийняти рішення про зменшення розміру
неустойки як за власною ініціативою,
так і за клопотанням позивача, однак в
останному випадку позивач, що
звертається з клопотанням, повинен
довести наявність підстав для
зменьшення неустойки.

Пункт 27 Постанови №5 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду кримінальних та цивільних
справ "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" від 30 березня 2012 року
передбачає, що істотними обставинами в
розумінні частини третьої статті 551
Цивільного кодексу України можна
вважати, зокрема, ступінь виконання
зобов"язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть часть у зобов"язанні;
не лише майнові, але інші інтереси
сторін, що заслуговують на увагу
(наприклад, відсутність негативних
наслідків для відповідача через
прострочення виконання зобов"язання).

Згідно пункту 33 Положення про порядок
надання пільгових довготермінових
кредитів молодим сім"ям та одиноким
молодим громадянам на будівництво
(реконструкцію) і придбання житла,
затвердженного Постановою Кабінету
Міністрів України №584 від 29 травня 2001
року пеня перераховується не
відповідачу, а до відповідного бюджету
та не є запланованим надходженням, тому
її зменшення не завдасть шкоди
відповідачу.

Частина перша статті 627 Цивільного
кодексу України передбачає, що
відповідно до 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контагента та визначенні умов договору
з урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
звияаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості, .

Відмова в зменшенні розміру
нарахованої пені порушує принцип
рівності сторін договору, учасником
якого є позивач. Пункт 4 частини 1 статті
21 Закону України "Про захит прав
споживачів" вказує, що права споживача
вважаються в будь-якому разі
порушеними, якщо порушується принцип
рівності сторін договору, учасником
якого є споживач.

Неустойка, як засіб розумного
стимулювання позивача виконувати
основне грошове зобов"язання,
перетворилась на несправедливо
непомірний тягар для нього та джерело
отримання невиправданих додаткових
прибутків кредитором.

Згідно Резолюції Генеральної Асамблеї
ООН N39/248 "Керівні принципи для захисту
інтересів споживачів " від 09 квітня 1985
року споживачі нерідко перебувають у
нерівному становищі з точки зору
економічних умов, рівня освіти та
купівельної спроможності, принципи
захисту інтересів споживачів мають,
зокрема, за мету сприяти країнам зі
шкідливою діловою практикою всіх
підприємств на національному та
міждународному рівнях, яка негативно
позначається на споживачах.

Конституційний Суд України передбачив,
що межі дії принципу свободи договору
визначаються законодавством з
урахуванням критеріїв справедливості,
добросовісності, пропорційності і
розумності. При цьому держава має
підтримувати на засадах
пропорційності розумний баланс між
публічним інтересом ефективного
перерозподілу грошових накопичень,
комерційними інтересами банків щодо
отримання справедливого прибутку від
кредитування і правами та
охоронюваними законом інтересами
споживачів їх кредитних послуг (абзац
третій підпінкту 3.2 пункту 3
мотивувальної частини Рішення N15-рп/2011
від 10 листопада 2011 року у справі про
захист прав споживачів кредитних
послуг).

Згідно частини 3 статті 16 Цивільного
кодексу України перелік способів
захист цивільних прав та інтересів
особи не є вичерпним. Суд може
захистити цивільне право або інтерес
іншим способом, що встановлений
договором або законом.

На підставі викладеного, суд вважає, що
позивачу повинно бути зменшено розмір
нарахованої ОСОБА_2 регіональним
управлінням Державної спеціалізованої
фінансової установи "Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництву" пені за кредитною угодою
№167/05 від 03 червня 2005 року з 11520,92 грн. до
1000,00 грн.

При вирішенні даного спору суд
враховує заяву відповідача, у в якій
останній, керуючись ст.61 ЦПК України,
визнав обставини, на які посилається
позивач, як на підставу зменшення
штрафних санкцій за кредитною угодою,
вказаною вище.

Згідно пункту 7 частини статті 5 Закону
України "Про судовий збір" позивач та
відповідач звільняються від плати
судового збору за подання до суду
позову про порушення прав споживача.

На підставі ст.55 Конституції України,
ст.ст. 3 п.6, 16 ч.3, 551 ч.3, 627 ч.2 ЦК України,
ст.ст.15,16, 551 Закону України "Про захист
прав споживачів", керючись ст.ст. 10, 11,209,
212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И
Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зменшити розмір нарахованої ОСОБА_2
регіональним управлінням Державної
фінансової установи "Державний фонд
сприяння молодіжному житловому
будівництиву" пені ОСОБА_1 за кредитною
угодою №167/05 від 03 червня 2005 року з 11520,92
грн. (одиннадцяти тисяч п"ятсот
двадцяти гривен 92 копійок) до 1000,00 грн.
(однієї тисячі гривен 00 коп.).

Звільнити сторони від сплати судового
збору за розгляд спору про захист прав
споживачів.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги через суд першої
інстанції в апеляційний суд Одеської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення, а у випадку відсутності
особи в судовому засіданні при
оголошенні рішення протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
А. В. Ільяшук