Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого судді
Кравченко Л.Ю. при секретарі Григоренко
Н.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Формула» до ОСОБА_1,
Запорізьке колективне будівельне
управління «Машбуд» про переведення
прав та обов'язків покупця за
договором купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів, в якому зазначив, що
10.10.2002 року між ним та ТОВ
«ЗапоріжАгроПромСервіс» укладено
договір купівлі-продажу 30/1000 частин
нежитлової будівлі літ.А-3, яка
розташована по АДРЕСА_1. Договір
укладений у простій письмовій формі.
19.05.2014 року він дізнався, що рішенням
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 14.07.2004 року було визнано
дійсним договір купівлі-продажу № 20НФ
від 17.02.2003 року спірного нежитлового
приміщення, укладений між
відповідачами. Вважає, що вказаний
договір є нікчемний в частині продажу
30/1000 частин нежитлової будівлі літ.А-3,
яка розташована по АДРЕСА_1, оскільки
власником цієї частини є він. Також в
супереч ст..114 ЦК України (1963 року) його
право привілеєвої купівлі нежитлового
приміщення було порушене. Просить
перевести на нього права та обов'язки
покупця за договором купівлі-продажу №
20НФ від 17.02.2003 року нежитлової будівлі
літ.А-3, яка розташована по АДРЕСА_1,
продавцем в якому зазначено ЗКБУ
«Машбуд», а покупцем ОСОБА_1

В судовому засідання представник
позивача на задоволенні позову
наполягає, на підставах, викладених в
ньому. Пояснив, що ТОВ «Формула», як
співвласник майна, мала право
привілеєвої купівлі частки майна, що
продається. До товариства ніхто не
звертався із пропозицією продажу
майна. Строк позовної давності не
пропущений, оскільки ТОВ «Формула»
стало відомо про існування договору
купівлі-продажу № 20НФ від 17.02.2003 року
лише 19.05.2014 року і ним не пропущений
тримісячний строк звернення до суду.

Представник відповідача ОСОБА_1 в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечує та пояснила, що 17.02.2003
року між ОСОБА_1 та ЗКБУ «Машбуд»
укладено договір купівлі-продажу №
20НФ адміністративної будівлі літ.А-3 та
замощення 1, розташовані по АДРЕСА_1. На
момент укладення цього договору ЗКБУ
«Машбуд» був єдиним власником спірного
приміщення, тому будь-яких прав інших
осіб не порушено.

Представник відповідача ЗКБУ «Машбуд»
в судовому засіданні заперечує проти
задоволення позову та просить
відмовити у задоволенні позову,
оскільки позивачем пропущено строк
позовної давності. Пояснив, що 27.12.2012
року державним виконавцем був
складений акт про вилучення у ЗКБУ
«Машбуд» спірного нежитлового
приміщення та передачу ОСОБА_2, якому
належить 50% часток у статутному
капіталі ТОВ «Формула». Отже, перебіг
строку позовної давності необхідно
рахувати з 27.12.2012 року, коли позивач
довідався про порушення свого права.

Вислухавши сторони, дослідивши докази
по справи суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що згідно з
договором купівлі-продажу, укладеним
10.10.2002 року, ТОВ
«ЗапоріжАгроПромСервіс» продало ТОВ
«Формула» 30/1000 частин нежитлової
будівлі літ.А-3, яка розташована по
АДРЕСА_1.

17.02.2003 року між ОСОБА_1 та ЗКБУ «Машбуд»
укладено договір купівлі-продажу № 20НФ
нежитлової будівлі літ.А-3, яка
розташована по АДРЕСА_1.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 14.07.2004
року договір купівлі продажу № 20НФ від
17.02.2003 року визнано дійсним та таким, що
підлягає виконанню з подальшою
реєстрацією в ОП ЗМБТІ. Рішення набрало
чинності 16.08.2004 року.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької
області від 30.07.2013 року рішення
залишено без змін.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2014
року визнано за ОСОБА_1 право власності
на нежитлову адміністративну будівлю
літ. А-3 та замощення 1, розташовані за
адресою АДРЕСА_1 та їх витребувано із
володіння ТОВ «Багіра» на користь
ОСОБА_1

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької
області від 26.07.2014 року рішення першої
інстанції залишено без змін. При цьому
судом апеляційної інстанції
встановлено, що ЗКБУ «Машбуд» мав
право відчужувати нежитлову
адміністративну будівлю літ. А-3,
розташовану за адресою АДРЕСА_1 по
договору № 20НФ від 17.02.2003 року. Також в
ухвалі суду зазначено, що рішенням
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя від 06.05.2003 року визнані
недійсними з 11.07.2002 року договори ( в
тому числі й договір купівлі продажу
між ЗКБУ «Машбуд» та ТОВ
«ЗапоріжАгроПромСтрой»).

Відповідно до ст.. 10,11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно з ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оцінивши докази в їхній сукупності суд
приходить до висновку, що позивачем не
доведено, що він був співвласником
спірного майна на час укладення 17.02.2003
року договору купівлі продажу №20НФ,
оскільки ЗКБУ «Машбуд» був єдиним
власником спірного майна.

Тому у ТОВ «Формула» не було права
привілеєвої купівлі частки у спільній
власності і це право, відповідно,
порушено не було.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 114 ЦК України (1963 року), ст. 58,59, 74, 88, 169,
209, 212-215, 218, ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволені позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Запорізької області
на протязі десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Л.Ю.Кравченко