Ухвала іменем україни 26 листопада 2014
рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючогоСитнік О.М. суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В., Писаної
Т.О., Юровської Г.В., розглянувши у
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до Колективного підприємства
«Легенда» про виплату вартості частки
майна в колективному майні
підприємства, за касаційною скаргою
Колективного підприємства «Легенда»
на рішення Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 13 березня 2013 року та
рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 04
червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, мотивуючи свої вимоги
тим, що 25 березня 2009 року зборами
засновків Колективного підприємства
«Легенда» (далі - КП «Легенда») прийнято
рішення про виключення його з числа
засновків підприємства, перерозподіл
його частки у статутному капіталі
підприємства та внесення відповідних
змін до статуту. Згідно зі статутом КП
«Легенда» та установчого договору КП
«Легенда» на дату виключення зі складу
засновників частка його у статутному
фонді становила 17,85 %. На час припинення
його участі у КП «Легенда» вартість
чистих активів підприємства становила
1 287 400 грн, а вартість частини майна,
належної до виплати, - 17,85 %, що становить
230 058 грн 38 коп., виходячи з оцінки
ринкової вартості нежитлового
приміщення перукарні, яка станом на
01 листопада 2008 року становила 1 233
780 грн. Однак відповідач у встановлені
законодавством строки не виплатив
грошову частку, належну йому в майні
підприємства.

Посилаючись на наведене, на підставі
ст. ст. 54, 64 Закону України «Про
господарські товариства» ОСОБА_4
просив суд стягнути з КП «Легенда» на
свою користь 230 058 грн 38 коп. та судові
витрати.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 13
березня 2013 року позов ОСОБА_4
задоволено.

Стягнуто з КП «Легенда» на користь
ОСОБА_4 230 058 грн 38 коп. вартості частини
майна, що належить до виплати у зв'язку
з виключенням ОСОБА_4 зі складу
засновників КП «Легенда».

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 04
червня 2014 року рішення суду першої
інстанції змінено в частині розміру
грошової вартості частки ОСОБА_4, що
складає 17,85 % в колективному майні
підприємства, з 230 058 грн 38 коп. на 207 774
грн, належної йому до виплати у зв'язку
з виключенням його зі складу
засновників КП «Легенда».

У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі КП «Легенда»
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій, ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовити, обґрунтовуючи свої
вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивачу як засновнику, що припинив
участь у підприємстві, належить
виплатити вартість частини майна
підприємства пропорційно його частці у
статутному фонді. Вартість належної
позивачу частки суд визначив на
підставі висновку спеціаліста
незалежної аудиторської фірми
відповідно до якого вартість чистих
активів, що належить ОСОБА_4, склала 230 058
грн 38 коп.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду
першої інстанції в частині розміру
грошової вартості частки позивача,
виходив із висновку проведеної в суді
апеляційної інстанції комісійної
судової будівельно-технічної
експертизи, відповідно до якої ринкова
вартість нежитлового приміщення
перукарні «Легенда», що визначена
порівняльним підходом, становить 1 164 000
грн, та відповідно зменшив розмір
грошової вартості частки майна
позивача до 207 774 грн.

Такі висновки є правильними та
відповідають матеріалам справи з
огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
державна реєстрація КП «Легенда»
відбулася 12 вересня 1995 року.
Підприємство створено шляхом
об'єднання членами товариства покупців
трудового колективу орендного
підприємства «Легенда» майна та їх
підприємницької діяльності з метою
отримання прибутків і є
правонаступником орендного
підприємства «Легенда».

На час виникнення спірних
правовідносин КП «Легенда» керувалось
у своїй діяльності статутом (нова
редакція від 10 грудня 2002 року,
зареєстрована Івано-Франківським
міськвиконкомом 07 лютого 2003 року, зі
змінами від 14 лютого 2003 року,
зареєстрованими виконкомом
Івано-Франківської міської ради 18
квітня 2003 року) та установчим договором
(нова редакція від 10 грудня 2002 року із
змінами від 14 лютого 2003 року) (а. с. 14-25, т.
1)

26 лютого 2002 року згідно з договором
купівлі-продажу № 521 Фонд комунальної
власності територіальної громади м.
Івано-Франківська продав КП «Легенда»
нежитлове приміщення перукарні по
АДРЕСА_1, площею 47,1 кв. м, вартістю 19 950
грн (реєстраційне посвідчення
Івано-Франківського ОБТІ від 21 травня
2002 року № 1354) (а. с. 194, т. 1).

Відповідно до п. 1 протоколу № 12 зборів
засновників КП «Легенда» від 10 грудня
2002 року було збільшено статутний
капітал підприємства за рахунок
внесення до нього вартості викупленого
колективом нежитлового приміщення
перукарні. Внесено зміни до статуту КП
«Легенда»: для забезпечення діяльності
створено статутний фонд підприємства у
розмірі 22 251 грн 45 коп., що складається з
вартості приватизованого майна
приміщення згідно з договорами
купівлі-продажу від 19 травня 1995 року б/н
та від 26 лютого 2002 року № 521 (а. с. 112-114, т.
1).

Згідно з протоколом зборів засновників
КП «Легенда» від 25 березня 2009 року № 15
було прийнято рішення про виключення з
числа засновників КП «Легенда» ОСОБА_4
(а. с. 10, т.1).

Розділ 7 статуту КП «Легенда» в
редакції 2003 року, що регулює порядок
виходу засновника з підприємства, за
своїм змістом узгоджується з
положеннями статті 148 ЦК України.

Пунктом 7.1 статуту КП «Легенда» в
редакції 2003 року визначено, що вихід
засновника з підприємства
здійснюється на підставі його заяви,
поданої за три місяці до його виходу,
при виході засновника з підприємства
йому виплачується вартість частини
майна підприємства пропорційно його
частці в статутному фонді.

Отже, виходячи зі складу КП «Легенда»,
ОСОБА_4 одержує право на повернення
йому вартості частини майна,
пропорційної його частці в статутному
фонді підприємства.

Вартість майна, що підлягає поверненню,
не є тотожною поняттю внеску до
статутного фонду і залежно від стану
господарської діяльності підприємства
може не співпадати з ним за розміром
(зокрема, бути більшою чи меншою).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» (далі - Закон № 2658) проведення
оцінки майна є обов'язковим, зокрема у
випадку визначення вартості внесків
учасників та засновників
господарського товариства, якщо до
зазначеного товариства вноситься
майно господарських товариств з
державною часткою (часткою
комунального майна), а також у разі
виходу (виключення) учасника або
засновника із складу такого
товариства.

Змістові наведених законодавчих норм
відповідає саме оцінка дійсної
(реальної) вартості майна підприємства,
що за наявності спору може бути
здійснена як шляхом оцінки майна
відповідно до Закону № 2658, так і шляхом
проведення відповідної судової
експертизи. Відповідно до комісійної
судової будівельно-технічної
експертизи № 7990, проведеної експертами
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Волинського
відділення Львівського НДІСЕ, що є в
матеріалах справи ймовірна ринкова
вартість нежитлового приміщення
перукарні по АДРЕСА_1 за порівняльним
підходом станом 01 листопада 2008 року
могла становити 1 164 000 грн, а за дохідним
підходом - 836 000 грн. Згідно з висновком
експертів порівняльний підхід
найбільш коректно та точно відображає
ринкову вартість об'єкта дослідження
відповідно до мети оцінки, та найбільш
точно визначає вартість, за яку можливе
відчуження об'єкта оцінки на ринку
подібного майна на дату оцінки.
Дохідний підхід застосовується
здебільшого для прогнозування
валового доходу, який може
розраховуватися виходячи з припущення
про отримання очікуваних прибутків в
майбутньому (наприклад від надання
об'єкта в оренду). Витратний підхід не
застосовувався, оскільки, як
вбачається з письмових відповідей
експертів, такий метод застосовуються
для проведення оцінки нерухомого
майна, ринок купівлі-продажу якого є
обмежений, а об'єкт дослідження -
перукарня до таких об'єктів не
відноситься.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що встановлення
вартості оспорюваного об'єкта слід
визначати за порівняльним підходом,
який було застосовано у висновку
комісійної судової
будівельно-технічної експертизи, що
була проведена у справі, який найбільш
конкретно та точно відображає ринкову
вартість об'єкта дослідження у разі
порушення позивачем питання щодо
реалізації спірного об'єкта
нерухомості.

Із матеріалів справи та змісту судових
рішень не вбачається, що апеляційним
судом при вирішенні спору допущено
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Доводи касаційної
скарги висновків суду апеляційної
інстанції не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК
України визначено, що суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Оскільки судом повно
та всебічно з'ясовано дійсні обставини
справи, надано належну оцінку зібраним
у ній доказам, ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, подану касаційну
скаргу слід відхилити, а оскаржуване
рішення суду першої інстанції в
незміненій частині та рішення
апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Колективного
підприємства «Легенда» відхилити.

Рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 13
березня 2013 року в незміненій частині та
рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 04
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік Судді:
А.О. Леванчук А.В. Маляренко Т.О. Писана
Г.В. Юровська