Справа № 466/3455/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 листопада 2014р. Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді
Зими І.Є.

при секретарі
Мокрицькій А.П.

з участю представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про визнання права особистої власності
на нерухоме майно, -

в с т а н о
в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд із
позовом до відповідача ОСОБА_4 про
визнання за ним право особистої
приватної власності на квартиру
АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що він
та відповідачка по справі перебували у
зареєстрованому шлюбі, який був
укладений 12.08.2000 р.. Рішенням
Залізничного районного суду м. Львова
від 12.04.13 р. шлюб було розірвано. За час
перебування у шлюбі з відповідачкою, а
саме у 2008 році він став власником
квартири АДРЕСА_1. Згідно договору № 84-Ш
від 17.10.06 р. про участь у Фонді
фінансування будівництва він
являється єдиним довірителем, який
вносив грошові кошти на фінансування
спорудження об'єкта будівництва, а саме
квартири АДРЕСА_1. Оскільки на момент
укладення вищезгаданого договору він
перебував у шлюбі, то для виконання
умов договору Управителю подавалась
письмова, нотаріально посвідчена заява
про згоду іншого з подружжя -
відповідача на вчинення таких дій
довірителем - Позивачем, тобто
відповідач погоджувалася і розуміла,
що ним будуть сплачуватися грошові
кошти для отримання об'єкта
фінансування, та в подальшому він буде
єдиним власником даного об'єкта. Право
власності на квартиру зареєстровано за
ним - позивачем по справі. В позовній
заяві вказує, що хоча право приватної
власності на квартиру АДРЕСА_1 він
набув перебуваючи у шлюбі з
відповідачкою, однак грошові кошти у
сумі 206 373,30 грн., які він сплатив за
Договором № 84-Ш від 17.10.06 р. про участь у
Фонді фінансування будівництва, він
отримав від своєї матері ОСОБА_5, яка на
той час та до сьогодні проживає та
офіційно працює в Італії. Факт передачі
йому грошових коштів на купівлю
квартири підтверджується рішенням
Шевченківського районного суду м.
Львова від 03.04.14 р. Оскільки кошти на
придбання вищевказаного майна
позивачу надавала його мати, вважає, що
квартира АДРЕСА_1 є його особистою
власністю.

В судове засідання позивач не з"явився,
його інтереси за дорученням
представляє ОСОБА_1, який в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та дав пояснення
аналогічні вищезазначеним, просить
позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, подала до суду письмову
заяву про визнання нею позову і не
заперечує проти ухвалення судом
рішення про задоволення позову
позивача, крім того її інтереси в
судовому засіданні згідно доручення
представляє представник ОСОБА_2, який в
судовому засідання позов також визнав
та не заперечував щодо задоволення
позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
письмові докази по справі, суд
встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
сторони уклали шлюб 12.08.2000 року, актовий
запис за № 202. Згідно рішення
Залізничного районного суду м. Львова
від 12.04.2013 року шлюб між позивачем
ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4
розірвано.

02.07.2008 року позивачу видано свідоцтво
про право приватної власності на
квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 47,2
кв. м. ( а.с. 27), на підставі Наказу
Управління комунальної власності від
17.06.2008 року № 1153-Ж-Ш.

Згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від
16.05.2013 року станом на 29.12.2012 року право
власності на вищевказане майно було
зареєстровано за позивачем в ОКП ЛОР
«БТІ та ЕО» (а.с.10).

Як вбачається з Договору № 84-Ш від 17.10.06
року про участь у Фонді фінансування
будівництва позивач являється єдиним
довірителем, який вносив грошові кошти
на фінансування спорудження об'єкта
будівництва, а саме квартири АДРЕСА_1. (
а. с. 5-9)

Із копії рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 03.04.2014р.
вбачається, що між позивачем та ОСОБА_5
був укладений договір позики на суму 340
000 грн. на придбання спірної квартири та
за рішенням суду дана сума стягнута з
позивача, рішення суду не
оскаржувалось, набрало законної сили
та станом на 29.05.2014 р. є виконаним. ( а. с.
29-36)

Положеннями ст. 368 ЦК України визначено,
що спільна власність двох або більше
осіб без визначення часток кожного з
них у праві власності є спільною
сумісною власністю. Майно, набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Судом встановлено, що спірне майно було
придбано сторонами за кошти позивача
ОСОБА_3, які належали йому особисто. ( а.
с. 29)

Вказані обставини визнані сторонами, а
тому, в силу приписів ч. 1 ст. 60 ЦПК
України, не підлягають доказуванню.

Згідно зі ст. 57 СК України особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
є майно, набуте нею, ним за час шлюбу,
але за кошти, які належали їй, йому
особисто. Суд може визнати особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
майно, набуте нею, ним за час їхнього
окремого проживання у зв'язку з
фактичним припиненням шлюбних
відносин.

Роз'ясненнями, наданими в п. 24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
21.12.2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», передбачено, що не належить
до спільної сумісної власності майно
набуте за час шлюбу, але за кошти, які
належали одному з подружжя особисто.

З огляду на те, що спірне нерухоме майно
придбане сторонами за кошти, які
належали особисто позивачу ОСОБА_3, та
дані обставини визнані сторонами,
вказане майно є особистою приватною
власністю позивача.

За наведених обставин, суд приходить до
висновку про обгрунтованість позовних
вимог та необхідність їх задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути понесені
позивачем судові витрати, а саме
судовий збір в розмірі 2 063,73 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 368
Цивільного кодексу України, ст. ст. 57, 60
Сімейного кодексу України, п. 24
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21.12.2007 року № 11, ст.ст. 10, 60, 88,
169, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

в и р
і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 загальною
площею 47, 2 кв. м., особистою приватною
власністю ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
через Шевченківський районний суд м.
Львова шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: І. Є. Зима