Справа № 296/8268/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" листопада 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді - Рожкової
О.С.,

за участю: секретаря судового
засідання Каторжинської Т.В.,

представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача Максимчука
В.М.,

представника третьої особи
Михніцького Г.Ю.,

розглянувши y відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
"Омега Банк", за участю третьої особи
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредиті ініціативи"
про визнання недійсними кредитного
договору та договору іпотеки , -

В С Т А Н О
В И В:

В серпні 2013 року ОСОБА_4 (далі - позивач)
звернувся до суду з позовом до ПАТ
«Омега Банк» (далі - відповідач), у якому
з урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог (а.с. 103-109), просить суд
визнати кредитний договір № 0501/0308/88-042
та іпотечний договір № 0501/0308/88-042-Z-1
укладені 21.03.2008 року недійсними.

В обґрунтування позову зазначив, що
21.03.2008 року між позивачем та ВАТ
«Сведбанк» укладено кредитний договір
№ 0501/0308/88-042, за умовами якого позивачу
надано споживчий кредит на суму 45 000
доларів США з кінцевим строком
повернення кредиту 20.03.2018 р., зі сплатою
11,9 % річних за користування кредитом. В
той же день, 21.03.2008 р. між позивачем та
ВАТ «Сведбанк» укладено іпотечний
договір за умовами якого позивач
передав банку в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1. Згодом, у 2013 році ВАТ
«Сведбанк» передав усі свої права та
обов'язки правонаступнику ПАТ «Омега
Банк». Позивач вважає кредитний
договір недійсним, посилаючись на те,
що на момент його укладання в АТ
«Сведбанк» була відсутня
індивідуальна ліцензія на надання
кредиту в іноземній валюті. Зазначає,
що проведення розрахунків за спірним
кредитним договором, в тому числі,
оплата процентів, штрафних санкцій
позивачем відповідачу в іноземній
валюті потребує індивідуальної
ліцензії Національного банку України.
З урахуванням змісту кредитного
договору сторони повинні отримати дві
індивідуальні ліцензії: -
індивідуальну ліцензію на надання і
одержання кредиту в іноземній валюті
відповідно до п. в) ч.4 ст.5 Декрету
Кабінету Міністрів України „Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю" та індивідуальну
ліцензію на використання іноземної
валюти на території України як засобу
платежу або як застави відповідно до п.
г) ч.4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів
України „Про систему валютного
регулювання і валютного контролю".
Проте, зазначені індивідуальні
ліцензії сторонами кредитного
договору не отримані. Крім того,
позивач зазначає, що кредитний договір
суперечить Конституції України,
Цивільному кодексу України, Декрету
КМУ «Про систему валютного регулювання
і валютного контролю» та іншим актам
цивільного законодавства, що є
підставою його недійсності, то й
укладений на забезпечення основного
зобов'язання договір іпотеки також
підлягає визнанню його недійсним на
підставі ч.2 ст.548 Цивільного кодексу
України.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала, посилаючись
на обставини зазначені у позовній
заяві та просила позов задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнав та просив у його задоволені
відмовити, пояснивши, що наведені
позивачем доводи не є підставою для
визнання кредитного та іпотечного
договорів недійсними.

Представник третьої особи позов не
визнав та просив у його задоволені
відмовити, через канцелярію суду надав
письмові заперечення, у яких зазначив,
що позовні вимоги пред'явлені до
неналежного відповідача, є
безпідставними надуманими та
незаконними.

Заслухавши думку учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи
суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.03.2008 року між
ОСОБА_4 та ВАТ «Сведбанк», яке змінило
назву на ПАТ "Сведбанк" та в подальшому
перейменовано на ПАТ «Омега Банк»
укладений кредитний договір №
0501/0308/88-042, відповідно до умов якого
позивачу надано кредит в іноземній
валюті на загальну суму 45 000 доларів США
для споживчих цілей зі сплатою 11, 9 %
річних на строк до 20.03.2018 року (а.с. 41-45).

В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_4 за вказаним кредитним
договором, 21.03.2008 року між ВАТ
«Сведбанк» , яке змінило назву на ПАТ
"Сведбанк" та в подальшому
перейменовано на ПАТ «Омега Банк» та
ОСОБА_4 укладено договір іпотеки №
0501/0308/88-042-Z-1 на забезпечення виконання
основного зобов'язання іпотекодавець
передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1,
який належить йому на підставі
договору купівлі- продажу (а.с. 176- 177).

28 листопада 2012 року між ПАТ "Сведбанк"
та ТОВ "Факторингова компанія Вектор
Плюс" (далі іменоване «Фактор»)
укладений договір про відступлення
прав за іпотечним договором, яким банк
відступив «Фактору» свої права вимоги
за іпотечним договором (а.с.163-164).

Того ж дня між ПАТ «Сведбанк» і
«Фактор» укладено договір факторингу
№ 15, згідно з яким останнє набуло право
грошової вимоги на погашення
(стягнення) заборгованості за
кредитними договорами, укладеними з
боржниками, зазначеними у реєстрі
заборгованості боржників (а.с.127-142).

28 листопада 2012 року між TOB «ФК «Вектор
Плюс» і ТОВ «Кредитні ініціативи»
укладено договір факторингу, предметом
якого визначено відступ клієнтом
фактору своїх прав вимоги
заборгованості за кредитними
договорами, укладеними з боржниками,
зазначеними у реєстрі заборгованості
боржників та у переліку кредитних
договорів та договорів забезпечення,
право на вимогу якої належить клієнту
на підставі документації. За цим
договором фактор шляхом надання
фінансової послуги клієнту набуває
права вимоги такої заборгованості від
боржників та передає клієнту за плату
грошові кошти в розпорядження у
розмірі, що становить ціну продажу, та в
порядку, передбаченому даним договором
(а.с. 143-162).

Однак, Ухвалою Апеляційного суду
Житомирської області від 16.09.2014 року,
якою залишено без змін рішення
Корольовського районного суду
м.Житомира про відмову в задоволенні
позову ТОВ "Кредитні ініціативи" до
ОСОБА_4 про звернення стягнення на
предмет іпотеки встановлено, що ТОВ
«Кредитні ініціативи» не надано
належних доказів сплати фактором ціни
продажу в повному обсязі за договором
факторингу №15. Таким чином, TOB «ФК
«Вектор Плюс» не набула прав вимоги
заборгованості до боржника, а відтак і
укладення наступного договору
факторингу з ТОВ «Кредитні
ініціативи», що в свою чергу не створює
для останнього прав вимоги до ОСОБА_4
Вказана ухвала Апеляційного суду
набрала законної сили і на час розгляду
даної справи не скасована.

За таких обставин, суд не приймає до
уваги доводи ТОВ «Кредитні
ініціативи» про те, що позовні вимоги
пред"явлені до неналежного
відповідача. Крім того, під час
розгляду справи представник позивача
заперечувала щодо задоволення
клопотання представника ТОВ «Кредитні
ініціативи» про заміну відповідача з
ПАТ "Омега Банк" на ТОВ «Кредитні
ініціативи», посилаючись на права
позивача, передбачені ЦПК України.

За змістом ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання сторонами вимог, які
встановлені статтею 203 ЦК України.

Статтею 99 Конституції України
встановлено, що грошовою одиницею
України є гривня. При цьому Основний
закон держави не встановлює якихось
обмежень щодо можливості використання
в Україні грошових одиниць іноземних
держав.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова

установа (кредитодавець)
зобов`язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у

розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов`язується повернути кредит та
сплатити проценти.

При цьому згідно зі ст.2 Закону України
«Про банки та банківську діяльність»
кошти - це гроші у національній або
іноземній валюті чи їх еквівалент.

Основним законодавчим актом, який
регулює правовідносини у сфері
валютного регулювання і валютного
контролю є Декрет Кабінету Міністрів
«Про систему валютного регулювання і
валютного контролю».

Відповідно до ст. 5 Декрету Кабінету
Міністрів «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю»
операції з валютними цінностями
здійснюються на підставі генеральних
та індивідуальних ліцензій
Національного Банку України.

Відповідно до п.2.3. Положення про
порядок видачі банкам банківських
ліцензій, письмових дозволів та
ліцензій на виконання окремих
операцій, затвердженого постановою
Правління НБУ №275 від 17.01.2001 року, за
наявності банківської ліцензії та за
умови отримання письмового дозволу
Національного Банку України банки
мають право здійснювати операції з
валютними цінностями.

Таким чином, за відсутності
нормативних умов для застосування
індивідуального ліцензування щодо
вказаних операцій, єдиною правовою
підставою для здійснення банками
кредитування в іноземній валюті згідно
з вимогами ст. 5 Декрету КМУ є наявність
у банку ліцензії та дозволу на
здійснення валютних операцій,
отриманих у встановленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи дата
первинної реєстрації ВАТ «Сведбанк»,
яке змінило назву на ПАТ "Сведбанк" та в
подальшому перейменовано на ПАТ «Омега
Банк» - 31.10.1991 року. 07 грудня 2007 року
Національний Банк України видав ПАТ
«Сведбанк» банківську ліцензію №38, та
дозвіл №38 -2 на право здійснювати
банківські операції (а.с. 199-202), тобто на
момент укладення кредитного договору -
21.03.2008 року, банк мав право на
здійснення валютних операцій, а отже
умови кредитного договору не
суперечать чинному законодавству і
підстави для визнання його недійсним
відсутні.

Відповідно до статті 36 Закону України
"Про Національний Банк України"
офіційний курс гривні до іноземних
валют встановлюється Національним
Банком України. Валютні курси, як
зазначено у частині першій статті 8
Декрету Кабінету Міністрів України
"Про систему валютного регулювання та
валютного контролю", встановлюються
Національним Банком України за
погодженням з Кабінетом Міністрів
України.

Поряд з цим, згідно Положення про
встановлення офіційного курсу гривні
до іноземних валют та курсу
банківських металів, затвердженого
Постановою Правління Національного
Банку України від 12 листопада 2003 року №
496, офіційний курс гривні до іноземних
валют, зокрема до долару США,
установлюється щоденно. Для розрахунку
курсу гривні до іноземних валют
використовується інформація про
котирування іноземних валют за станом
на останню дату.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
підстави для задоволення позовних
вимог ОСОБА_4 про визнання недійсними
кредитного договору та договору
іпотеки відсутні.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 -
215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш
И В :

Відмовити в позові ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
"Омега Банк", за участю третьої особи
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредиті ініціативи"
в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м.Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні при оголошенні рішення суду,
протягом того ж строку з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О. С. Рожкова