З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді -
Врони А.О., при секретарі судового
засідання - Антощенко В.В., за участю
позивача - ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Павлограді позовну заяву ОСОБА_1,
ОСОБА_1 в інтересах малолітньої - ОСОБА_2
до ОСОБА_3, третя особа: Головне
управління Державної міграційної
служби України у Дніпропетровській
області, про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом та
зняття її з реєстрації, -
16 грудня 2013 року ОСОБА_1 в своїх та в
інтересах малолітньої - ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом,
посилаючись на те, що ОСОБА_2 належить
на праві приватної власності квартира
АДРЕСА_1. Окрім позивача, в даній
квартирі зареєстрований відповідач -
ОСОБА_3, який з лютого 2006 року за
вказаною адресою не проживає. Тому
позивач просить визнати ОСОБА_3 таким,
що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1 та зняття його з
реєстрації за вищевказаною адресою.
У судовому засіданні позивач, ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити, надала суду пояснення,
які відповідають змісту позовної
Представник треьої особи, Головного
управління Державної міграційної
служби України у Дніпропетровській
області у судове засідання не з'явився,
надав суду письмову заяву про розгляд
справи за його відсутності, покладався
на розсуд суду
В судовому засіданні допитано свідка,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона пояснила, що є
подругою позивача, проживає за адресою:
АДРЕСА_2, вказала, що періодично буває
вдома у позивача та ніколи там не
бачила ОСОБА_3 та його особистих речей.
В судовому засіданні допитано свідка,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вона пояснила, що є
подругою позивача, проживає за адресою:
АДРЕСА_3, вказала, що не знає ОСОБА_3, та
ніколи не бачила його вдома у позивача.
В судовому засіданні допитано свідка,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5. Він пояснив, що
мешкає вже 3 роки разом з позивачем за
однією адресою: АДРЕСА_1, вказав що не
знає ОСОБА_3, та ніколи не бачив його за
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлялась належним
чином, причину неявки суду не
повідомив, заяви про розгляд справи за
відсутності не надав. Суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

З'ясувавши обставини справи та
дослідивши письмові докази по справі в
підтвердження вказаних обставин, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача підлягають задоволенню
частково.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що ОСОБА_2 є
власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування від 15.11.2012
року, посвідченого нотаріусом Першої
Павлоградської державної нотаріальної
контори, зареєстровано в реєстрі за №
1-5361.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_2
(а.с.6).

За відомостями адресно-довідкового
підрозділу Головного управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області місце
проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6,
зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з
14.07.2005 року (а.с.15).

Відповідно до акту від 04.12.2013 року, який
складено комісією у складі
паспортистів ЖС-2 ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3
не проживає більш 6 місяців у квартирі
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Суд, заслухавши позивача та свідків,
дослідивши письмові докази по справі,
встановив, що відсутність відповідача
у квартирі АДРЕСА_1 складає більш ніж
рік.

Що стосується позовних вимог щодо
зняття ОСОБА_3 з реєстрації у квартирі
АДРЕСА_1, то така вимога не ґрунтується
на законі в даному випадку, оскільки
порядок та підстави для зняття з
реєстрації визначені ст. 7 Закону
України "Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні", яка передбачає, що зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, судового рішення, яке набрало
законної сили, про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користування житловим
приміщенням, визнання особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою.

З огляду на вищевикладене, зняття особи
з реєстраційного обліку проводиться
компетентними, уповноваженими на те
органами, зокрема, на підставі рішення
суду про позбавлення права
користування житловим приміщенням.

Таким чином, рішення суду про
позбавлення права користування
житловим приміщенням є саме по собі
достатньої правовою підставою для
зняття з реєстраційного обліку особи,
яку позбавили права користування
житловим приміщенням.

Лише в разі відмови компетентного
органу здійснити зняття особи з
реєстраційного обліку на підставі
рішення суду, такі дії можуть бути
оскаржені до суду в порядку,
встановленому Кодексом
адміністративного судочинства
України, тому в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, ОСОБА_1 в інтересах
малолітньої - ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа: Головне управління Державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області, про зняття
ОСОБА_3 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1
необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,218,224-232 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_1 в інтересах
малолітньої - ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа: Головне управління Державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області, про
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом та зняття її з
реєстрації - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
витрати по оплаті судового збору в
розмірі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн.
40коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк, з дня
його проголошення, апеляційної скарги.

Рішення в повному обсязі складено
28 лютого 2014 року.

Суддя
А. О. Врона