Справа № 442/2213/14
Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків
Провадження № 22-ц/783/7242/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г.,
Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Щербая В.П.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 14 жовтня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Львівгаз»
Дрогобицька філія експлуатації
газового господарства за участю
третьої особи начальника філії
ДрогобицькогоУЕГГ Фінько П.І. про
поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, -

встановила:

Оскарженим Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 14 жовтня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ
«Львівгаз» Дрогобицька філія
експлуатації газового господарства за
участю третьої особи начальника філії
ДрогобицькогоУЕГГ Фінько П.І. про
поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що
висновки суду першої інстанції
стосовно відмови в задоволенні
позовних вимог не відповідають
фактичним обставинам справи, рішення
прийняте всупереч вимогам чинного
законодавства, незаконне та
необґрунтоване. Вважає своє звільнення
з роботи незаконним, оскільки,
порівняно з іншими працівниками, які
залишилися працювати на підприємстві,
має більш високу кваліфікацію та
продуктивність. Крім того, вказує, що у
нього на утриманні є неповнолітня
дитина та непрацююча дружина, а тому
має переважне право, перед іншими
працівниками, на залишення на роботі.
Зазначає, що при винесенні рішення
районний суд прийняв до уваги копії
документів про зауваження до роботи
позивача на підприємстві, однак вони не
є вагомим доказом у справі, оскільки
дисциплінарних стягнень вони за собою
не потягли.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2 на підтримання апеляційної
скарги, пояснення ОСОБА_3 на
заперечення апеляційної скарги,
перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги та пред'явлених
позовних вимог законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Встановлено, що позивач звернувся
до Дрогобицького міськрайонного
суду із позовом до ПАТ « Львівгаз»
Дрогобицька філія експлуатації
газового господарства за участю
третьої особи начальника філії
Дрогобицького УЕГГ Фінько П.І. про
поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, мотивуючи свої вимоги тим, що в
Дрогобицькій філії експлуатації
газового господарства ПАТ «Львівгаз»
почав працювати з 2006 року, потім були
перерви, а вже починаючи з листопада 2012
року на посаді начальника служби по
виконанню робіт з іншої діяльності
філії працював до 8 січня 2014 року.

Вказував, що в зв»язку з хворобою
тривалий час ( з листопада 2013 року)
перебував на лікуванні в Стебницькій
міській лікарні. Після закриття листка
непрацездатності - 8 січня 2014 року
вийшов на роботу. Тоді йому заявили,
що йде реорганізація структурних
підрозділів філії, скорочується ряд
працівників і він теж підпадає під
скорочення. Наказ на його звільнення
було видано 8 січня 2014 року і пізніше
йому була видана трудова книжка згідно
запису в якій його було звільнено з
роботи у відповідності до ч. 1 ст. 40 КЗпП
України. Однак наприкінці лютого 2014
року йому стало відомо що звільнили
його з роботи незаконно. А саме не
було його попереджено про майбутнє
скорочення за два місяці до звільнення,
він мав пріоритетне право залишитися
працювати на займаній посаді, так як в
нього на утриманні є непрацююча
дружина та неповнолітня дитина, йому
повинні були запропонувати інше
робоче місце на підприємстві, а при
відсутності такого довести до відома
службу занятості про його звільнення з
роботи. Вважав, що його з роботи
звільнено незаконно, а тому просив
задовольнити позов.

Судом встановлено, що позивач
працював на посаді начальника служби
по виконанню робіт з іншої діяльності
та виконував свої посадові обов'язки
згідно посадової інструкції від 27.01.2011
року, затвердженої начальником філії
Дрогобицьке УЕГГ Савчаком Р.І.

Наказом від 08.01.2014 року №003к
позивача звільнено з посади
начальника-служби по виконанню робіт з
іншої діяльності у зв'язку зі
скороченням штату працівників (п.1 ст.40
КЗпП) на підставі наказу ПАТ «Львівгаз»
№331 від 10.10.2013 року та рішення профкому
(протокол №18 від 08.01.2014 року).

Скорочення штату
працівників філії Дрогобицке УЕГГ
відбулось у звязку з ліквідацією філій
по ПАТ «Львівгаз», укрупненням та
розширенням сфери обслуговування
філій, що залишились. В результаті
цього ліквідовано 13 філій, залишилось 7
філій, в тому числі філія Дрогобицьке
УЕГГ, проте, уже в новій структурі.

Про заплановане звільнення
працівників стверджується листом
№06/1722 від 25.03.2013 року.

Той факт, що мало місце скорочення
штату працівників підтверджено
копіями штатних розписів до і після
ліквідації філій, які містяться в
матеріалах справи.

Відповідно до наказу ПАТ
«Львівгаз» від 10.10.2013 року №331 «про
затвердження нової організаційної
структури філії Дрогобицьке УЕГГ»
начальнику філії Дрогобицьке УЕГГ
доручено до 18.10.2013 року ознайомити
відповідних працівників з даним
наказом.

З врахуванням цього суд не
прийняв до уваги посилання на те, що
скорочення на підприємстві не було.

Судом також провірялись посилання
позивача на те, що на його робоче
місце вже прийняли іншу людину і навіть
у відділі збільшили кількість
працівників в порівнянні з тим
періодом, коли він працював, і суд
встановив, що вони не знайшли свого
підтвердження.

Встановлено, що позивач
відмовився розписатися про
ознайомлення з наказом з наказом ПАТ
«Львівгаз» від 10.10.2013 року №331 «про
затвердження нової організаційної
структури філії Дрогобицьке УЕГГ» та
попередженням про наступне
вивільнення.

Суд зробив висновок, що,
виходячи з того, що наказ про
звільнення позивача прийнятий 08.01.2014
року, а з наказом про скорочення він був
повідомлений 16.10.2013 року, тому
відповідачем дотримано норми ч.1 ст.49-2
КЗпП персональне попередження
працівника про наступне вивільнення не
пізніше ніж за два місяці.

Судом також перевірялось те чи
дотримано вимоги ст.42 КЗпП України про
те, що при вивільненні працівників у
випадках змін в організації
виробництва і праці враховується
переважне право на залишення на роботі,
передбачене законодавством.

Суд вказав, що якщо посада, яка
підлягає виключенню зі штатного
розпису, єдина, то, відповідно, і
конкурувати працівникові на умовах,
визначених статтею 42 КЗпП України,
немає з ким. У даному випадку посада,
яку займав позивач виключена зі
штатного розпису, а отже і виключається
можливість надання йому переважного
права на залишення на роботі.

Тому не заслуговують на увагу
посилання апелянта на те, що відповідно
до ч.1 ст.42 КЗпП України він має
переважне право залишилися працювати
на підприємстві порівняно з іншими
працівниками.

Крім того встановлено, що 16.12.2013
року відбулось засідання профкому
Дрогобицького УЕГГ ПАТ «Львівгаз», за
результатами якого складено протокол
№13. На розгляд даної комісії ставилось
питання розірвання трудового договору
з 19.12.2013 року на підставі п.1 ст. 40 КЗпП
України зокрема із позивач. Проте,
позивач на дане засідання не з'явився,
оскільки перебував на лікарняному, що
ним не заперечується, оскільки
вказується в позовній заяві.

Після виходу з лікарняного,
08.01.2014 року позивача запросили на
засідання профкому де мало
розглядатись питання про його
звільнення.

08.01.2014 року відбулось
засідання профкому Дрогобицького УЕГГ
ПАТ «Львівгаз» з участю позивача за
результатами якого складено протокол
№18 про надання згоди на звільнення
з роботи позивача за п.1 ст.40 КЗпП.

Передача матеріальних
цінностей з участю позивача почалася 08.
01.2014 року і тривала до 16.01.2014 року, на
підтвердження чого було підписано
відповідні документи (розпорядження №2
від 16.01.2014 року та накладна з переліком
переданих ТМЦ) 17. 01. 2014 року позивачем
власноручно написано заяву про те, що
він немає претензій по виплаті коштів.
В цей день ним було забрано і трудову
книжку.

При таких обставинах суд вірно
відмовив в задоволенні позову.

Не знайшло своє підтвердження
посилання апелянта на те, що на його
місце прийнято ОСОБА_6, так як
встановлено, що останній прийнятий на
посаду заступника начальника філії по
комерційній діяльності та
обслуговування клієнтів, тобто на іншу
посаду з іншими повноваженнями.
Представник відповідача підтвердила
про ці обставини в засіданні судової
колегії та це вбачається з письмових
доказів (а.с.16-18).

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дав
належну оцінку всім обставинам і
доказам по справі в їх сукупності та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому доходить висновку, що підстави
для його скасування відсутні й
апеляційну скаргу на оскаржуване
рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1ч.1ст.
314, ст.315, ст.317 ЦПК України, колегія
суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 14 жовтня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвали законної сили.

Головуючий:
Бермес І.В.

Судді:
Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.