справа № 179/1624/14-ц
провадження № 2/179/546/14
МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
___________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2014 р.
Магдалинівський
районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Новік Д.І.

при секретарі - Кривошлик І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Магдалинівка Дніпропетровської
області цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до Гупалівської
сільської ради Магдалинівського
району Дніпропетровської області про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу та про
визнання права власності на спадкове
майно по праву спадкування за
заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою до відповідача про встановлення
факту належності правовстановлюючого
документу та визнання права власності
на спадкове майно по праву спадкування
за заповітом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його мати -
ОСОБА_3, про що видано свідоцтво про її
смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3
року, після смерті якого відкрилась
спадщина, що складається з належної
останній земельної ділянки площею 5,900
га, призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Гупалівської сільської ради
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії І-ДП № 118362,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
приватної власності на землю за МД № 3080
від 17 січня 2001 року, виданого на ім'я
ОСОБА_3. За життя померла залишила
заповіт від 14 травня 2003 року
посвідчений секретарем Гупалівської
сільської ради Магдалинівського
району Дніпропетровської області та
зареєстрований в реєстрі за № 83, по
якому вказану земельну ділянку
заповідала йому, тому він є єдиним
спадкоємцем її майна за заповітом, при
цьому інших спадкоємців за законом, які
мають право на обов'язкову частку в
спадковому майні не має.

Для оформлення свідоцтва на спадщину
він із заявою від 23 квітня 2008 року
звернувся до Магдалинівської
державної нотаріальної контори, де
йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
підставі того, що у вказаному
Державному акті на право приватної
власності на землю виданого на ім'я
померлої невірно вказано її прізвище
як «ОСОБА_3», хоча згідно інших
документів на її ім'я її прізвище є
«ОСОБА_3», тому він вимушений
звернутись до суду з даним позовом.

У судове засідання представник
позивача - адвокат ОСОБА_5, що діє на
підставі угоди про представництво
клієнта адвокатом від 14 серпня 2014 року
(а.с. 13, 14), будучи належним чином
повідомленою про час та місце слухання
справи, не з'явилась, до суду надійшла
заява (а.с. 27), згідно якої заявлені
вимоги підтримує повністю, просить суд
їх задовольнити.

Представник відповідача Гупалівської
сільської ради у судове засідання,
будучи належним чином повідомленим про
час та місце слухання справи, не
з'явився, до суду надано заяву (а.с. 18),
згідно якої просить справу розглянути
в їх відсутність, проти задоволення
позову не заперечують.

З цих підстав суд вважає можливим
ухвалити судове рішення згідно ст. 174
ЦПК України, а також відповідно до ст. 197
ЦПК України без фіксування судового
процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та
надані докази, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволення за
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року
померла мати позивача ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4-5, 7) - ОСОБА_3, про що
видано свідоцтво про її смерть серії
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 11),
після смерті якого відкрилась
спадщина, що складається з належної
останній земельної ділянки площею 5,900
га, призначеної для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташованої на території
Гупалівської сільської ради
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, згідно
Державного акту на право приватної
власності на землю серії І-ДП № 118362,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
приватної власності на землю за МД № 3080
від 17 січня 2001 року, виданого на ім'я
ОСОБА_3 (а.с. 6, 8).

За життя померла залишила заповіт від 14
травня 2003 року посвідчений секретарем
Гупалівської сільської ради
Магдалинівського району
Дніпропетровської області та
зареєстрований в реєстрі за № 83 (а.с. 10),
по якому вказану земельну ділянку
заповідала позивачу, тому ОСОБА_1 є
єдиним спадкоємцем майна померлої за
заповітом, при цьому інших спадкоємців
за законом, які мають право на
обов'язкову частку в спадковому майні
не має (а.с. 9, 21-26).

Для оформлення свідоцтва на спадщину
позивач із заявою від 23 квітня 2008 року
(а.с. 22) звернувся до Магдалинівської
державної нотаріальної контори, де
йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
підставі того, що у вказаному
Державному акті на право приватної
власності на землю виданого на ім'я
померлої невірно вказано її прізвище
як «ОСОБА_3», хоча згідно інших
документів на її ім'я її прізвище є
«ОСОБА_3»

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвища, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народженні
або в паспорті.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцю на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Згідно до ст.ст. 1235, 1236 ЦК України
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, при цьому заповідач має право
скласти заповіт щодо усієї спадщини
або її частини.

У відповідності до ст.ст. 1268, 1273, 1274 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її, при цьому
спадкоємець за законом чи за заповітом
може відмовитись від прийняття
спадщини на користь будь-кого із
спадкоємців за законом незалежно від
черги протягом строку для прийняття
спадщини подавши заяву про відмову від
прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню, оскільки в судовому
засіданні беззаперечно встановлено
той факт, що Державний акт на право
приватної власності на землю серії І-ДП
№ 118362, зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
приватної власності на землю за МД № 3080
від 17 січня 2001 року, виданого на ім'я
ОСОБА_3, дійсно виданий та належить
померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Право позивача на спадщину
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами
приведеними та проаналізованими судом
вище, а також матеріалами спадкової
справи № 161/2008 року, після смерті ОСОБА_3

Таким чином, з урахуванням визнання
позову відповідачем, суд вважає, що є
всі законні підстави задовольнити
позов і визнати за позивачем право
власності на спадкове майно по праву
спадкування за законом, оскільки
згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі
визнання позову відповідачем (чами),
суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Оскільки, законність підстав для
ухвалення рішення про задоволення
позову відповідає вимогам чинного
законодавства і обґрунтована на
обставинах справи та доказах про
належність земельної ділянки
спадкодавцю, суд вважає за необхідним
постановити рішення про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів та про визнання права
власності в порядку спадкування за
заповітом на спадкове майно.

Дане рішення суд ухвалює в рамках
заявлених позивачем вимог і на
підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК
України).

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст. 1217, 1218, 1223, 1225, 1235, 1236, 1268, 1273-1274 ЦК
України, ст.ст. 3, 5-8, 10, 11, 57-66, 88, 174, 197, 208-210,
212-215, 256 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт того, що Державний акт
на право приватної власності на землю
серії І-ДП № 118362, зареєстрований в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право приватної власності на
землю за МД № 3080 від 17 січня 2001 року,
виданого на ім'я ОСОБА_3, дійсно виданий
та належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності в порядку спадкування за
заповітом від 14 травня 2003 року
посвідченим секретарем Гупалівської
сільської ради Магдалинівського
району Дніпропетровської області та
зареєстрованим в реєстрі за № 83, після
смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року
ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 5,900
га, призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території Гупалівської
сільської ради Магдалинівського
району Дніпропетровської області,
згідно Державного акту на право
приватної власності на землю серії І-ДП
№ 118362, зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
приватної власності на землю за МД № 3080
від 17 січня 2001 року, виданого на ім'я
ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а у разі
проголошення рішення у відсутності
особи, яка брала участь у справі, але не
була присутня у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Головуючий
суддя Новік Д.І.