Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2014 року Черкаський
районний суд Черкаської області у
складі:

головуючого-судді
Тептюка Є.П.

при секретарі
Кисленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Головного управління юстиції в
Черкаській області, треті особи:
ОСОБА_3, Прокуратура Черкаської
області, ОСОБА_4, про визнання права
власності на транспортний засіб та
зняття з транспортного засобу арешту -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_2, Головного управління юстиції в
Черкаській області про визнання права
власності на автомобіль.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 01 березня 2009 року між ним
та ОСОБА_3, який діяв в інтересах ОСОБА_2
на підставі довіреності, посвідченої
приватним нотаріусом Черкаського
міського нотаріального округу 27 лютого
2009 року ОСОБА_5, укладено письмову угоду
про придбання позивачем автомобіля LEXUS
ES-350, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.,
належного на праві власності ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ
НОМЕР_2, виданого РГ 1-го МРВ ДАІ при ВДАІ
УМВС України в Черкаській області 20
листопада 2007 року.

На виконання угоди купівлі-продажу він
сплатив відповідачу 32000 доларів США, що
еквівалентно 256000 грн. 00 коп., а
відповідач передав йому автомобіль,
ключі від нього, технічний паспорт, а 21
березня 2009 року ОСОБА_3, діючи від імені
ОСОБА_2 по довіреності, видав на його
ім'я та на ім'я його дружини ОСОБА_6
довіреність, якою уповноважив його із
дружиною розпоряджатися (зняти з
обліку в органах ДАІ, продати обміняти,
здати в оренду, страхувати) належним
ОСОБА_2 автомобілем. Строк дії
довіреності визначено до 27 лютого 2012
року і на даний час він закінчився.

Крім того, позивач зазначає, що на
автомобіль LEXUS ES-350, 2007 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_1 накладені два арешти:
16.09.2009 року Прокуратурою Черкаської
області та 10.02.2012 року Головним
управлінням юстиції в Черкаській
області.

На даний час він позбавлений змоги
користуватися автомобілем, та не може
зареєструвати право власності на
автомобіль, оскільки відповідач
відмовляється належним чином оформити
договір купівлі-продажу.

Посилаючись на положення ст. 392 ЦК
України, якою передбачено, що власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо
таке право оспорюється іншою особою,
позивач просить визнати за ним право
власності на вказаний автомобіль.

В ході розгляду справи позивач
збільшив позовні вимоги та просив суд
скасувати будь-які арешти та заборони у
період з вересня 2009 року накладені на
спірний автомобіль.

В судовому засіданні позивач та йог
представник ОСОБА_7 збільшені позовні
вимоги підтримали та просили їх
задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 позов не
визнав та пояснив, що його довіритель
ОСОБА_2 повідомлений про продаж ОСОБА_3
автомобіля LEXUS ES-350, 2007 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_1 повідомлений не був і
жодних коштів не отримував.

Представник Головного управління
юстиції в Черкаській області позов не
визнав та просив його задоволенні
відмовити.

Представник Прокуратури Черкаської
області Савченко С.В. в судовому
засіданні позов в частині скасування
арешту гнакладеного прокуратурою
Черкаської області не підтримав і
просив в цій частині відмовити, що
стосується решти позовних вимог
поклався на розсуд суду.

ОСОБА_3 позов підтримав та просив його
задовольнити, суду пояснив, що спірний
автомобіль йому віддав ОСОБА_2 в
рахунок погашення коштів, які він вніс
до КС «Фортеця», після того в м.Києві
він продав даний автомобіль ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу за
32000 доларів США, передав йому
автомобіль, ключі від нього, технічний
паспорт та діючи від імені ОСОБА_2 по
довіреності, видав на ім'я позивача
довіреність, якою уповноважив його
розпоряджатися (зняти з обліку в
органах ДАІ, продати обміняти, здати в
оренду, страхувати) належним ОСОБА_2
автомобілем. Договір купівлі-продажу
був укладений в довільній формі і
нотаріально не завірений.

Представник третьої особи ОСОБА_4 -
ОСОБА_10 в судовому засіданні позов не
підтримала та просила в його
задоволенні відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що
станом на 21 березня 2009 року власником
автомобіля LEXUS ES-350, 2007 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_1., був ОСОБА_2

Особою яка мала право розпоряджатися
даним автомобілем від імені власника
згідно довіреності, посвідченої
приватним нотаріусом Черкаського
міського нотаріального округу 27
лютого 2009 року ОСОБА_5, був ОСОБА_3, якому
власник надав право продати, здати в
оренду, обміняти згаданий автомобіль, з
правом передоручення.

ОСОБА_3, діючи від імені власника ОСОБА_2
в межах повноважень, зазначених в
довіреності від 27 лютого 2009 року, в
порядку передоручення, довіреністю від
21 березня 2009 року надав право
розпоряджатися (зняти з обліку в
органах ДАІ, продати, обміняти, здати в
оренду, страхувати) цим автомобілем
позивачу та його дружині.

Відповідно до вимог ч.1 ст.237 , ст.244 ЦК
України представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє.
Представництво, яке ґрунтується на
договорі, може здійснюватися за
довіреністю. Довіреністю є письмовий
документ, що видається однією особою
іншій особі для представництва перед
третіми особами. Довіреність на
вчинення правочину представником може
бути надана особою, яку представляють
(довірителем), безпосередньо третій
особі.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до вимог ст.334 ЦК України
право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. Переданням
майна вважається вручення його
набувачеві або перевізникові,
організації зв'язку тощо для
відправлення, пересилання набувачеві
майна, відчуженого без зобов'язання
доставки. До передання майна
прирівнюється вручення коносамента
або іншого товарно-розпорядчого
документа на майно. Право власності на
майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Права на нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Отже за змістом вказаних норм права, за
довіреністю право власності від однієї
особи до іншої не переходить.

Крім того, в Україні існує спеціальний
порядок купівлі-продажу транспортних
засобів, що регламентується Законом
України «Про дорожній рух» та
постановою Кабінету Міністрів України
від 7 вересня 1998 р. №1388 «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів».

Зокрема, ст.34 вказаного Закону
передбачає обов'язкову реєстрацію
транспортного засобу при вчиненні
угоди при його придбанні.

А п.8 постанови Кабінету Міністрів
України від 7 вересня 1998 р. №1388
обов'язковою умовою для укладення
договору купівлі-продажу
транспортного засобу передбачає його
попереднє зняття в установленому
порядку з обліку в підрозділах
Державтоінспекції.

Як вбачається з матеріалів справи при
укладенні довіреності від 21 березня 2009
року автомобіль його власником з
обліку не був знятий.

А отже, оскільки не було дотримано
зазначених вимог, між власником даного
автомобіля ОСОБА_2 чи його
представником за довіреністю ОСОБА_11, з
однієї сторони, та ОСОБА_1 та ОСОБА_6, з
іншої сторони, - договір
купівлі-продажу укладений не міг бути.

ОСОБА_3, діючи від імені ОСОБА_2, 21
березня 2009 року надав довіреність
ОСОБА_1 та ОСОБА_6, яка не передбачає
переходу права власності на
автомобіль, і не є визнання права
власності на автомобіль задоволенню не
підлягають.

Що стосується вимог про зняття арештів
із спірного автомобіля, суд керується
наступним, як вбачається з матеріалів
справи, на даний автомобіль накладено
два арешти: 16 вересня 2009 року
прокуратурою Черкаської області, а 10
лютого 2012 року Головним управлінням
юстиції в Черкаській області, проте з
позовом щодо звільнення автомобіля
з-під арешту може звертатися лише
власник автомобіля, яким на даний час є
ОСОБА_2 отже в даній частині позов також
задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, ст. ст. 237, 244, 328,
334 ЦК України, ст. 34 Закону України «Про
дорожній рух», п.п. 4, 8 Постанови
Кабінету Міністрів України від 7
вересня 1998 р. №1388 «Про
затвердження Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», керуючись ст.ст. 10,
59, 60, 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Головного управління юстиції в
Черкаській області, треті особи:
ОСОБА_3, Прокуратура Черкаської
області, ОСОБА_4, про визнання права
власності на транспортний засіб та
зняття з транспортного засобу арешту -
відмовити.

Рішення суду набирає
законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Є. П. Тептюк