Номер провадження: 22-ц/785/7251/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Стадніченко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_3 про стягнення сум
заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою представника
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» - Тавровського Сергія
Григоровича на рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 06 травня 2014 року,

встановила:

У березні 2013 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулося до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що 24.09.2007 року між ТОВ
«УкрПромбанк» та ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір №2-387/ФКВ-07 про
надання кредиту на особисті потреби
для купівлі автомобілю в сумі 51 600,00 дол.
США під 12,5 % річних з кінцевим строком
повернення не пізніше 23.09.2014 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
між ТОВ «УкрПромбанк» та ОСОБА_3 24.09.2007
року було укладено договір поруки №
2-387/ZФКВПОР-07.

30.06.2010 року між ТОВ «УкрПромбанк» та ПАТ
«Дельта Банк» було укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, відповідно якого в порядку,
обсязі та на умовах, визначених даним
договором, ТОВ «УкрПромбанк» передає
(відступає) ПАТ «Дельта Банк» права
вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, в
наслідок чого ПАТ «Дельта Банк»
замінює ТОВ «УкрПромбанк» як кредитора
(стає новим кредитором) у зазначених
зобов'язаннях, а в наслідок передачі
від ТОВ «УкрПромбанк» до ПАТ «Дельта
Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ
«Дельта Банк» переходить
(відступається) право вимоги (замість
ТОВ «УкрПромбанк») від боржників
повного, належного та реального
виконання обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Банк умови договору виконав в повному
обсязі, проте відповідач ОСОБА_5
платежі належним чином не виконував, у
зв'язку з чим станом на 01.03.2013 року за
ним виникла заборгованість у загальній
сумі 109 238,89 грн., яку до теперішнього
часу не погашено, на підставі чого
просив стягнути суму заборгованості у
судовому порядку.

Ухвалою суду від 06.05.2014 року позовні
вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про
стягнення сум заборгованості за
кредитним договором та позовні вимоги
ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про
стягнення сум заборгованості за
кредитним договором роз'єднано в
окремі самостійні провадження.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 06 травня 2014
року у задоволенні позовних вимог ПАТ
«Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення
сум заборгованості за кредитним
договором відмовлено. Вирішено питання
судових витрат.

Зазначене рішення суду оскаржує в
апеляційному порядку представник ПАТ
«Дельта Банк» - Тавровський С.Г. В
скарзі з посиланням на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права ставиться питання про скасування
судового рішення та ухвалення нового
рішення про задоволення позову.

Сторони в судове засідання не
з'явилися. Про час та місце розгляду
справи в апеляційному суді
повідомлялися належним чином, надали
до суду заяви про розгляд справи за їх
відсутності.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи не перешкоджає розглядові
справи.

Справа розглянута апеляційним судом на
підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст.305 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без
зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що згідно кредитного
договору від 24.09.2007 року ТОВ
«УкрПромбанк» надало ОСОБА_5 кредит на
особисті потреби для купівлі
автомобілю в сумі 51 600,00 дол. США під 12,5 %
річних з кінцевим строком повернення
не пізніше 23.09.2014 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
між ТОВ «УкрПромбанк» та ОСОБА_3 24.09.2007
року було укладено договір поруки №
2-387/ZФКВПОР-07.

30.06.2010 року між ТОВ «УкрПромбанк» та ПАТ
«Дельта Банк» було укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, відповідно якого в порядку,
обсязі та на умовах, визначених даним
договором, ТОВ «УкрПромбанк» передає
(відступає) ПАТ «Дельта Банк» права
вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорами, в
наслідок чого ПАТ «Дельта Банк»
замінює ТОВ «УкрПромбанк» як кредитора
(стає новим кредитором) у зазначених
зобов'язаннях, а в наслідок передачі
від ТОВ «УкрПромбанк» до ПАТ «Дельта
Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ
«Дельта Банк» переходить
(відступається) право вимагати (замість
ТОВ «УкрПромбанк») від боржників
повного, належного та реального
виконання обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Висновком експерта № 5513/02 від 12.12.2013
року Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз
встановлено, що підпис від імені ОСОБА_3
у договорі поруки № 2-387/ZФКВПОР-07 від
24.09.2007 року виконано не самою ОСОБА_3, а
іншою особою з деяким наслідуванням
підписам ОСОБА_3 (а.с.71-73).

Доказів яки б спростовували зазначений
висновок експерта позивачем до суду не
надано, тому доводи скарги про
безпідставність висновку експерта не
заслуговують на увагу.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 204 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам, волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено,
що договір є укладений, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

За таких обставин, всупереч твердженню
апелянта, суд першої інстанції,
з'ясувавши обставини справи та давши
належну оцінку зібраним доказам, з
урахуванням висновків експертизи
дійшов до обґрунтованого висновку про
наявність правових підстав для відмови
банку у задоволенні позову до ОСОБА_3
Вказані висновки суду відповідають
зібраним у справі доказам, яким судом
дана належна оцінка, правильно
визначена юридична природа
правовідносин що виникли і закон, який
їх регулює.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в скарзі, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» - Тавровського Сергія
Григоровича відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 06 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева