Ухвала

іменем україни

30 жовтня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Кузнєцов В.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на рішення Токмацького
районного суду Запорізької області від
30 липня 2014 року та ухвалу колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Запорізької
області від 01 жовтня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання додаткового строку
для подання зави про прийняття
спадщини,

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_2
звернулись до суду з позовом до
Виконавчого комітету Жовтневої
сільської ради та просили суд
визначити додатковий строк тривалістю
в два місяці для подання заяви про
прийняття спадщини, яка відкрилась
після смерті їх матері ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Токмацького районного суду
Запорізької області від 10 липня 2014 року
замінено неналежного відповідача
виконавчий комітет Жовтневої
сільської ради Токмацького району
Запорізької області належними
відповідачами - ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Рішенням Токмацького районного суду
Запорізької області від 30 липня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області від 01 жовтня 2014
року, у задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
просять ухвалені у справі судові
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної
інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК
України, повно, всебічно досліджено і
оцінено обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначено
юридичну природу спірних
правовідносин та закон, який їх
регулює.

Відмовляючи у задоволені позову суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, керуючись
положеннями ст. ст. 1216-1218, 1222, 1223, 1233, 1261,
1268-1270, 1272 ЦК України, дійшов
обґрунтованого висновку щодо
пропущення без поважних причин строку
для прийняття спадщини позивачами.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання додаткового строку
для подання зави про прийняття
спадщини.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ