Справа № 344/5234/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1860/2014
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Горблянського Я.Д.,
Пнівчук О.В.

секретаря Турів О.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_2, позивача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру
аліментів на утримання малолітньої
дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Івано-Франківського міського
суду від 25 червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернувся в
суд з вказаним позовом, мотивуючи
позовні вимоги тим, що рішенням
Івано-Франківського міського суду від
13.11.2013 року шлюб між ним та
відповідачкою ОСОБА_2 розірвано, а
неповнолітню дитину ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати з
матір'ю. Рішенням Івано-Франківського
міського суду від 25.02.2013 року
присуджено стягувати аліменти з нього
в користь відповідачки на утримання
малолітньої доньки в розмірі 800 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття. Стягнення аліментів
розпочато з 23.01.2013 року. Підставою
позову про зменшення розміру аліментів
зазначає погіршення матеріального
становища, яке обґрунтовує тим, що у
нього змінився сімейний стан: 24.05.2014
року він одружився з ОСОБА_5, яка на
даний час перебуває на лікарняному у
зв'язку з вагітністю та пологами,
знаходиться у нього на утриманні. Він
працює в ПП "Перламутр" на посаді
торгового представника, розмір
середньомісячної заробітної плати
становить 1400 грн., що є його єдиним
джерелом доходу. Зазначав, що коштів,
які залишаються після сплати
аліментів, не вистачає на утримання
його та сім'ї. Посилаючись на наведене
та з урахуванням уточнених позовних
вимог просив зменшити розмір аліментів
на утримання доньки ОСОБА_4 до 500 грн. на
місяць.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 25 червня 2014 року позовні
вимоги задоволено.

Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_3
в користь ОСОБА_2 на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 800 грн.
щомісячно до досягнення нею повноліття
по виконавчому листу, виданому
Івано-Франківським міським судом 25.04.2013
року на підставі рішення суду від 25.02.2013
року.

Вирішено стягувати з ОСОБА_3 аліменти в
користь ОСОБА_2 на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі по 500
гривень до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів в новому розмірі
розпочато з 14.04.2014 року.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідачка ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, та на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що призвело до
ухвалення незаконного та
необґрунтованого рішення. На думку
апелянта, неповне з'ясування судом
обставин справи полягає в тому, що
врахувавши зміну сімейного стану
позивача, суд не врахував її
матеріального становища, а саме те, що
вона на даний час ніде не працює,
оскільки здійснює догляд за дочкою
ОСОБА_4 до досягнення нею трирічного
віку, інших доходів, крім допомоги по
догляду за дитиною, не має, розмір такої
допомоги дуже малий, а тому вона не може
забезпечити належний рівень утримання
дитини. Крім того зазначає, що дочка має
вроджений вивих кульшових суглобів,
потребує постійного медичного догляду
та лікування, що теж передбачає значні
матеріальні витрати для придбання
необхідних лікувальних препаратів.
Вважає, що подана до суду першої
інстанції довідка з місця роботи
позивача видана для оформлення в
органах праці та соціального захисту
населення соціальної допомоги
(житлової субсидії) на оплату
комунальних послуг в приватизованій
квартирі, тому не може бути належним і
допустимим доказом по справі. Таким
чином, апелянт вважає, що судом не
враховано вимоги п.17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№3 "Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів". З
цих підстав просила рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову.

У судовому засіданні ОСОБА_2 доводи
апеляційної скарги підтримала, просила
її задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 апеляційну скаргу не
визнав, просив її відхилити, оскільки
рішення суду є законним та
обґрунтованим.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін по справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та
зменшуючи розмір аліментів, що
підлягають сплаті останнім на
утримання дочки ОСОБА_4, з 800 грн. до 500
грн. на місяць, суд виходив з того, що у
позивача змінився сімейний стан - він
одружився з ОСОБА_5, яка перебуває на
25-му тижні вагітності, доходи ж
позивача є недостатніми для сплати
аліментів у попередньому розмірі та
утримання нової сім'ї, що відповідно до
ст.192 СК України є підставою для
задоволення позову про зменшення
розміру аліментів. Суд вирішив
розпочати стягнення аліментів в новому
розмірі з 14.04.2014 року - з дня
пред'явлення позову.

Однак з такими висновками погодитись
не можна.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам не
відповідає.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Як вбачається із матеріалів справи,
рішенням Івано-Франківського міського
суду від 13.11.2013 року шлюб між позивачем
ОСОБА_3 та відповідачкою ОСОБА_2
розірвано, неповнолітню дитину ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати з
матір'ю (а.с.8-9).

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 25.02.2013 року присуджено
стягувати аліменти з ОСОБА_3 в користь
ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 грн.
щомісячно до досягнення нею
повноліття. Стягнення аліментів
розпочато з 23.01.2013 року (а.с.10-11).

Судом вірно встановлено, що 24.05.2014 року
ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_5, що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб (а.с.57).

Згідно виписки з протоколу №50 від
17.04.2014 року дружина позивача ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, є вагітною терміном 25
(двадцять п"ять) тижнів (а.с.17).

Із довідки про доходи від 09.04.2014 року
№08/04-14 вбачається, що ОСОБА_3 працює у ПП
"Перламутр" на посаді торгового
представника та йому нарахована сума
заробітної плати за період з листопада
2013 року по березень 2014 року усього в
сумі 6900,00 грн. (а.с.12).

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Обрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_3
підставою позову зазначив зміну його
сімейного стану.

Під зміною ж сімейного стану
розуміється з'явлення у сім'ї платника
аліментів осіб, яким він за законом
зобов'язаний надавати утримування і
які фактично знаходяться на його
утриманні.

З наведеного випливає, що сам факт
одруження платника аліментів, в даному
випадку, позивача, та вагітність його
дружини, не можуть бути підставою для
зменшення розміру аліментів.

Посилання позивача на те, що його
дружина ОСОБА_5 перебуває на його
утриманні є безпідставним, оскільки
згідно зазначеної вище виписки з
протоколу (а.с.17) ОСОБА_5 працює у ТОВ ВПК
Україна на посаді торгівельного
представника і будь-яких доказів на
підтвердження того, що вона потребує
від позивача матеріальної допомоги і
що він таку допомогу надає, позивачем
не надано.

Крім того народження сина ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_3 року в новому шлюбі
(свідоцтво про народження від 22.07.2014
року, серія НОМЕР_1) не дає підстав для
ущемлення прав та законних інтересів
дитини від попереднього шлюбу, яка
хворіє від народження та потребує
посиленого лікування.

Що стосується доводів ОСОБА_3 щодо
недостатності його доходу, якого не
вистачає після сплати аліментів у
розмірі 800 грн. щомісячно, то колегія
суддів вважає наступне.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 25.02.2013 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_3 в розмірі 800 грн.
останнім не було оскаржено, що свідчить
про його згоду з цим рішенням. Даним
рішенням встановлено, що відповідач
офіційно не працює.

На даний же час ОСОБА_3 працює на посаді
торгового представника, а саме, на
посаді керівника торгової команди з
01.11.2013 року, що підтверджується
довідкою №29-5/1 від 29.05.2014 року (а.с.58).

Крім того в обгрунтування позовних
вимог позивач посилався на наявність у
нього кредитів, що підтверджується
копію кредитного договору та
накладними (а.с.59-66), з яких слідує, що
ОСОБА_3 08.02.2014 року придбав у кредит,
зокрема, цифровий фотоапарат вартістю
1499 грн. та смартфон вартістю 1099 грн., та
зобов'язався повернути суму кредиту
шляхом сплати 265,13 грн. щомісячно.

В той же час із довідки від 16.04.2014 року,
виданої відділом ДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції вбачається, що
заборгованість ОСОБА_3 по аліментах
станом на 01.04.2014 року становить 2400
грн.(а.с.39).

Отже, за наявності непогашеної
заборгованості по аліментах, позивач
придбав у кредит товари, які можна
віднести до предметів розкоші, а не
товарів першої необхідності, а тому цей
кредит не може трактуватися як
погіршення матеріального стану
позивача. При цьому, оцінюючи
можливість позивача сплачувати
аліменти в розмірі 800 грн. на місяць,
колегія суддів враховує, що, отримуючи
зарплату, як видно із довідки про
доходи, в розмірі приблизно 1400 грн. на
місяць, позивач у період з листопада 2013
року по березень 2014 року справно
сплачував аліменти у визначеному судом
розмірі і навіть у більшому розмірі (по
1200 грн. для погашення заборгованості
за попередній період).

З огляду на це, відсутні підстави для
висновку про погіршення матеріального
стану позивача.

Виходячи з вищевикладеного, висновок
суду про неможливість сплачувати
аліменти в попередньому розмірі через
зміну сімейного стану позивача як на
підставу для задоволення позову про
зменшення розміру аліментів є
помилковим, оскільки, на думку колегії
суддів, у позивача, як здорової та
працездатної людини, є можливість
сплачувати аліменти для хворої дитини
від попереднього шлюбу саме в розмірі
по 800 грн., яка на даний час відповідає
мінімальній забезпеченості дитини по
рівню життя при її хворобі, враховуючи
інфляційні процеси в державі.

На вищезазначене суд уваги не звернув,
зробив висновки, що не відповідають
обставинам справи, що призвело до
неправильного застосування норм
матеріального права, а саме ст.192 СК
України.

За таких обставин, рішення суду не може
залишатися в силі та підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.307, 309, 313, 314, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 25 червня 2014 року скасувати і
ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про зменшення розміру аліментів на
утримання малолітньої дитини
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
В.М. Соколовський

Судді:
Я.Д. Горблянський

О.В. Пнівчук