Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/3763/14 Головуючий у 1-й
інстанції Турбіна Т.Ф.
Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого Осоцького IX

суддів Краснокутської О.М.,
Воробйової І.А.

при секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу з
апеляційними скаргами ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 14 липня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя
особа: Державна іпотечна установа при
Кабінеті Міністрів України, про
залучення особи солідарним боржником
за кредитним договором, стягнення сум,
сплачених за зобов'язаннями по
кредитному договору, -

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа:
Державна іпотечна установа при
Кабінеті Міністрів України, про
залучення особи солідарним боржником
за кредитним договором, стягнення сум,
сплачених за зобов'язаннями по
кредитному

договору.

В обґрунтування позову зазначав, що з
07.08.1099 року по 20.14.2009 року він перебував
у зареєстрованому шлюбі з
відповідачкою ОСОБА_4

14.08.2007 року ним з ТОВ «Постулат» в
інтересах сім'ї було укладено договір
купівлі-продажу цінних паперів № 48, і
договір про бронювання квартири
АДРЕСА_1,будівництво якого здійснювало
ТОВ «Постулат».

16.08.2007 року позивачем в інтересах сім'ї
укладено із ТОВ «Український
промисловий банк» кредитний договір №
501-99/К-07, за умовами якого він отримав
кредит для придбання нерухомості в
сумі 51 540,00 доларів СІЛА під 12% річних.

Позивач також зазначив,що в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором було укладено
іпотечний договір, згідно до умов якого
предметом іпотеки була недобудована
квартира АДРЕСА_1.

13.09.2007 року ним було перераховано
банку в рахунок погашення кредиту 39 400,00
доларів СІЛА, які він отримав, від
продажу квартири АДРЕСА_3, яка належала
йому на праві приватної власності на
підставі свідоцтва про право на
спадщину до укладення шлюбу з
відповідачкою.

30.05.2007 року на його ім'я було видано
свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

17.07.2009 року позивач уклав з ТОВ
«Український промисловий банк»
додаткову угоду до кредитного
договору, згідно з якою сторони
погодились, що кредит надано в сумі 83 100
грн. 00 коп. під 16,5% річних строком до
16.07.2034 року для поліпшення житлових
умов.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 17.07.2009 року між
ТОВ «Український промисловий банк» і
відповідачкою ОСОБА_4 укладено договір
поруки.

29.12.2009 року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_4
розірваний. З часу розірвання шлюбу до
теперішнього часу позивач особисто
виконує обов'язки за кредитним
договором, заборгованості за кредитним
договором не існує,однак кредит
повністю не погашений.

За ним та відповідачкою судом визнано
право власності по Уг частці кожному у
квартирі АДРЕСА_1, проте , кошти за
квартиру в цілому сплачується виключно
ним, а тому відповідачка повинна
сплатити йому половину грошових
коштів, які він сплатив за кредитним
договором ., а також внесених ним із
отриманих за продаж його особистої
квартири

Просив суд визнати відповідачку ОСОБА_4
солідарним боржником за борговими
зобов'язаннями по кредитному договору
№ 501-99/К-07 від 16.08.2007 року, стягнути з
відповідачки на його користь грошові
кошти в сумі 145 866 грн. 55 коп., та судові
витрати по справі в сумі 1 580 грн. 47 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 14 липня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 41 323
грн. 05 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
судові витрат на оплату судового збору
у сумі 413 грн. 23 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2
в особі представника ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, просить змінити рішення суду,
задовольнивши позовні вимоги повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4
подала апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просить змінити
в частині задоволення позову і в цій
частині ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити,
в іншій частині рішення залишити без
змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги ОСОБА_2,ОСОБА_4 підлягають
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції- залишенню без змін за таких
підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно до вимог ст.65ч.4 СК України
договір,укладений одним із подружжя в
інтересах сім»ї ,створює обов»язки для
другого з подружжя,якщо майно,одержане
за договором,використане в інтересах
сім»ї.

Згідно до вимог ст.544ч.1 ЦК України
боржник,який виконав солідарний
обов»язок,має право на зворотну
вимогу(регрес) до кожного з решти
солідарних боржників у рівній
частці,якщо інше не встановлено
договором або законом,за вирахуванням
частки,яка припадає на нього.

Судом першої інстанції встановлено і з
матеріалів справи вбачається, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі з 07.08.1999року.

Під час шлюбу 16.08.2007 року ОСОБА_2 за
кредитним договором № 501-99/К-07 отримав у
ТОВ «Український промисловий банк»
кредитна придбання нерухомості в сумі
51 450,00 доларів СІЛА до 15 серпня 2032р.

Для забезпечення кредитних
зобов»язань ОСОБА_2 уклав з ТОВ
«Український промисловий банк»
іпотечний договір № 501-99/2-07 від
16.08.2007р.Предметом іпотеки згідно п.1.2
цього договору є майнові права на
нерухоме майно- квартиру №34 в буд.№26 по
вул..Маршала Судця у м.
Запоріжжі,будівництво якої було не
завершено.

30.05.2008р. ОСОБА_2 отримав свідоцтво про
право власності на зазначену квартиру.

17.07.2009р.ОСОБА_4 уклала з ТОВ Український
промисловий банк» договір поруки
№501-99/2фпор.-09 у забезпечення виконання
ОСОБА_2 зобов»язань за кредитним
договором від 16.08.2007р.

09.11.2009 року за рішенням Хортицького
районного суду м. Запоріжжя,яке
-набрало законної сили, шлюб ОСОБА_2 і
ОСОБА_4 розірвано.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 09 квітня
2013року,залишеним в силі ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 грудня 2013року у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про поділ
майна подружжя визнано за ОСОБА_4 право
власності на 12 частку квартири АДРЕСА_1.

Оскільки за кредитним договором
позивач ОСОБА_2 отримав грошові кошти і
використав їх в інтересах сім»ї - на
придбання квартириАДРЕСА_1 і за
рішенням суду,яке набрало законної
сили, за ОСОБА_4 визнано право власності
на 1/2 частку у цій квартирі, суд першої
інстанції дійшов правильних висновків
про те,що боргові кредитні
зобов»язання несуть як дружина,так і
чоловік, а не тільки той з подружжя,який
уклав кредитний договір, і стягнув з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на підставі
вимог ст.ст. 65СК України,544 ЦК України
половину суми, сплаченої позивачем
ОСОБА_2 у погашення кредитного боргу
особисто після розірвання шлюбу-в сумі
41323гр.05коп.

При цьому суд обгрунтовано не взяв до
уваги ствердження позивача про те,що
шлюбні стосунки між подружжям були
припинені з травня 2009 року і тому з того
часу необхідно вираховувати половину
суми,що підлягає стягненню на його
користь з відповідачки,оскільки
рішенням суду від 09.11.2009року,на яке
посилався позивач, не встановлювався
факт виконання кожного із подружжя
кредитних зобов»язань, а у даній справі
позивач в позовній заяві зазначав,що
особисто сплачував кредит саме з часу
розірвання шлюбу.

Судом правильно визначена сума,що
підлягає стягненню з відповідачки,
виходячи із того,що з січня 2010року,коли
рішення суду про розірвання шлюбу
набрало законної сили, по січень 2014року
позивачем сплачено в погашення кредиту
82646гр.П коп.,половина з яких дорівнює
41323гр.05коп.

Доводи апеляційної скарги позивача про
те,що судом безпідставно не взято до
уваги те,що під час придбання квартири
з відповідачкою він вклав свої
особисті кошти від продажу належної
йому на праві спадщини квартири,є
неспроможними,оскільки питання щодо
придбання і поділу спільного майна і
вкладених у нього коштів вирішено
судом у іншій справі,рішення у якій
набрало законної сили, і не підлягає
розгляду вдруге.

Доводи,що зазначені в апеляційній
скарзі відповідачки ОСОБА_4 про те,що
додаткова угода до кредитного договору
укладена була без її згоди і про зміни
вона не повідомлялась, не можуть бути
взятими до уваги,

оскільки суд, вирішуючи даний спір,
виходив крім іншого, із спільних
обов»язків подружжя з погашення
кредитного боргу,що виник у зв»язку із
придбанням квартири в інтересах сім»ї
і визнання за відповідачкою права
власності на 1/2 частку у цій квартирі.

Інші доводи сторін є також
неспроможними,спростовуються
здобутими у справі доказами і
зазначеними вище вимогами закону.

Судом повно і всебічно з»ясовані
обставини справи,що мають для неї
значення, висновки відповідають цим
обставинам і набутим доказам, характер
правовідносин між сторонами судом
визначений правильно, норми
матеріального і процесуального права
не порушені, застосовані вірно,
постановлено законне і обґрунтоване
рішення.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі
представника ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 14 липня 2014 у цій справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: