РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10972/14-ц

пр. № 2/759/4194/14

10 жовтня 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарі Прохоренко К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
позовом представника ОСОБА_1-ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1-ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 боргу за договором
позики, з якої сума заборгованості 20500
грн., сума інфляційних втрат 1517 грн.,
сума трьох відсотків річних 421, 3 грн., а
також витрат на правову допомогу 1600
грн., судових витрат по справі в сумі 243
грн. 60 коп.

При цьому, посилається на те, що 2.10.2013 р.
ОСОБА_1 позичила до 10.10.2012 р. 20500 грн.
ОСОБА_3, про що між ними була письмово
оформлена розписка, яку відповідач
власноруч підписав. Однак, гроші
відповідач не повернув, ухиляється від
виконання свого зобов'язання,
незважаючи на звернення ОСОБА_1 до
відповідача по справі, внаслідок чого
позивач вимушена звернутися до суду за
захистом своїх майнових прав і просить
стягнути борг з врахуванням індексу
інфляції за період з жовтня 2013 р. по
квітень 2014 р. включно 1517 грн. та 3 %
річних за 250 прострочених днів, що
складає 421, 23 грн., станом на дату подачі
позову до суду. Витрати на правову
допомогу позивача по справі склали 1600
грн. та нею був сплачений судовий збір
при подачі позову до суду в сумі 243 грн.
60 коп., й вказані витрати підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник позовні вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, подав заяву про визнання
позову та слухання справи без його
участі, тому суд, враховуючи думку
позивача, представника позивача,
матеріали та обставини справи, вважає
за можливе вирішити спір без участі
відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представника позивача, з'ясувавши
обставини справи, дослідивши письмові
докази по справі, прийшов до висновку,
що позов підлягає задоволенню з
слідуючих підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст.1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 1051 ЦК України позичальник
має право оспорити договір позики на
тій підставі, що грошові кошти або речі
насправді не були одержані ним від
позикодавця або були одержані у меншій
кількості, ніж встановлено договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно ст.536 ЦК України за користування
чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо
інше не встановлено договором між
фізичними особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 передала у
борг ОСОБА_3 по розписці від 2.10.2013 р. 20500
грн. з умовою повернення до 10.10.2013 р., про
що сторони склали розписку, яку
підписав ОСОБА_3 За своєю суттю
розписка про отримання в борг грошових
коштів є документом, який видається
боржником кредитору за договором
позики, підтверджуючи як його
укладення, так і умови договору, а також
засвідчуючи отримання боржником від
кредитора певної грошової суми або
речей. Відповідач по договору позики
обумовлені цим договором суми грошей
не повернув, незважаючи на звернення до
нього ОСОБА_1 (а.с.5, 6).

Оскільки судом встановлено, що між
сторонами фактично існували договірні
зобов'язання, пов'язані з позикою
грошей, то позивач та її представник
правомірно просять стягнути з
відповідача ОСОБА_3 борг, що залишився
неповернутим, бо в цьому є вина
останнього відповідно до ст. 614 ЦК
України.

Грошова сума, неповернута по договору
позики, складає 20500 грн., що
підтверджується оригіналом оглянутої
в судовому засіданні цієї розписки, і
ця сама боргу, яку визнав відповідач,
підлягає стягненню в судовому порядку.

Частка боргу, що припадає на врахування
індексу інфляції з жовтня 2013 р. станом
на квітень 2014 р. включно складає 1517 грн.,
з розрахунку помісячно (82 грн.+41 грн.+102, 5
грн.+41 грн.+123 грн.+451 грн.+676, 5 грн.).

Частка боргу, що припадає на врахування
три проценти від простроченої суми з 11
жовтня 2013 р. по 11 червня 2014 р. (дату перед
зверненням з позовом до суду), складає
421 грн. 23 коп., з розрахунку ( 20500 грн. х 3 % :
365 днів х 250 днів:100).

З даними розрахунками, представленими
представником позивача, суд
погоджується, оскільки вони виконані
вірно й відповідають офіційно
встановленим індексам інфляції.

Загальний розмір, що підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача по договору позики, становить
22438 грн. 30 коп., з розрахунку (20500 грн.+1517
грн. + 421, 3 грн.).

В силу ст.ст. 79, 84, 88 ЦПК України на
користь позивача з відповідача
підлягають стягненню витрати по
справі, пов'язані з оплатою правової
допомоги з боку Адвокатського
об'єднання «Оболонська колегія
адвокатів м.Києва», в розмірі 1600 грн.,
підтвердженням чому є квитанції: від
25.03.2014 р., №67 від 4.06.2014 р., №69 від 4.06.2014 р.
(а.с.33-35).

В силу ст. 88 ЦПК України на користь
позивача з відповідача необхідно
стягнути 243 грн. 60 коп., сплачених нею
при подачі позову до суду у вигляді
судового збору, в межах задоволених
позовних вимог, що підтверджується
квитанцією від 19.06.2014 р. (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 509, 525, 526, 530, 536, 614, 617, 625, 1046-1051 ЦК
України, ст.ст. 10, 60, 79, 84, 88, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1 позичені грошові кошти
в розмірі 20500 грн., суму інфляційних
втрат в розмірі 1517 грн., суму 3 % річних
за прострочення повернення боргу в
розмірі 421 грн. 30 коп., витрати на
правову допомогу в розмірі 1600 грн.,
судові витрати по справі за сплату
судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., а
всього 24281 гривню 90 копійок.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особа, яка брала
участь у розгляді справи, але була
відсутня в судовому засіданні під час
проголошення рішення, може подати
апеляційну скаргу на рішення суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя