У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,
Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визначення місця
проживання малолітніх дітей, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 27 січня 2014
року та ухвалу Апеляційного суду
Хмельницької області від 06 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області з позовом до
ОСОБА_2 про визначення місця проживання
малолітніх дітей, посилаючись на те, що
він у період з 27 травня 2001 року до 10
серпня 2011 року перебував у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Від шлюбу сторони мають двох дітей. З 2010
року вони припинили сімейно-шлюбні
відносини.

З липня 2010 року по грудень 2011 року
відповідач проживала окремо від нього
та їх спільних дітей разом з іншим
чоловіком. З останнім фактично
створила сім'ю та народила дитину. З
того часу вихованням та утриманням
дітей займався позивач разом зі своєю
матір'ю, забезпечивши їм належні умови
проживання та виховання.

Відповідач ж до цього часу з дітьми не
спілкується, заборонила дочкам
відвідувати її нову сім'ю, матеріально
дітям не допомагає.

Рішенням Дунаєвецького районного суду
Хмельницької області від 06 червня 2012
року, що набрало законної сили,
визначено місце проживання дітей з
відповідачем.

Позивач зазначав, що діти проживати з
матір'ю не бажають, з огляду на що
просив суд визначити місце проживання
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з позивачем за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 27 січня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду
Хмельницької області від 06 травня 2014
року, у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує
питання про скасування зазначених
судових рішень із ухваленням нового
рішення, яким задовольнити позов,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що позивачем не надано
доказів на підтвердження обставин
ухилення ОСОБА_2 від виконання
батьківських обов'язків після
винесення рішення Дунаєвецьким
районним судом Хмельницької області
від 06 червня 2012 року, яким визначено
місце проживання дітей з матір'ю. Крім
того, апеляційним судом зазначено, що
виняткових обставин які б надавали
можливість розлучення матері з дітьми
не встановлено.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки судом першої та апеляційної
інстанцій не було допущено
неправильного застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 27 січня 2014 року та ухвалу
Апеляційного суду Хмельницької
області від 06 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова В.О.
Кузнєцов Г.І. Мостова