АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2221/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30 Чебану М. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
Міщенко С. В. УХВАЛА
11 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоМіщенка С. В.суддівМагди Л.
Ф. , Сіренка Ю. В. при секретаріРибасюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Кам'янського
районного суду Черкаської області від
03 липня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа:
Кам'янська міська рада Черкаської
області про демонтаж самовільно
збудованої вигрібної ями та стягнення
в с т а н о в и л а :
У січні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа:
Кам'янська міська рада Черкаської
області, про демонтаж самовільно
збудованої вигрібної ями та стягнення
Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_7
зазначив, що відповідач за 30 см від
межі з його земельною ділянкою та
менше ніж 7 м від будинку позивача
спорудив з старих автомобільних
покришок самопоглинаючу вигрібну яму,
у зв'язку з чим він відчуває дискомфорт
, оскільки від ями йде неприємний запах.
На його звернення до міської ради в
серпні 2010 року комісією був складений
акт в якому відображалось, що вказана
вигрібна яма побудована ОСОБА_6 з
порушенням державних будівельних норм
360-92 «Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських поселень»
та розташована поряд з водопровідною
та газопровідною мережею, які
проходять фактично на межі двох садиб
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. Висновками комісії
було рекомендовано ОСОБА_6 провести
демонтаж, спорудженої з порушенням
норм, вигрібної ями , та звернутися до
районної санітарно-епідеміологічної
станції для встановлення місця
можливого будівництва вигрібної
каналізаційної ями, яке б відповідало
Крім того собака відповідача, яка
постійно відв'язана та бігає по його
подвір'ю, пошкоджує межову огорожу чим
позивачу та його рідним завдає
моральних переживань та особливої
перестороги за здоров'я.
Мирне врегулювання конфліктної
ситуації між сторонами не відбулось,
тому, звернувшись з позовом до суду,
ОСОБА_7 просив зобов'язати ОСОБА_6
демонтувати вигрібну яму шляхом її
Стягнути з ОСОБА_6 кошти в розмірі 1440
грн. за відновлення пошкодженої
металевої сітки та огорожі, 5000 грн.
моральної шкоди та судові витрати.
Рішенням Кам'янського районного суду
Черкаської області від 03 липня 2014 року
позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_6 демонтувати
вигрібну яму, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, поряд з садибою
ОСОБА_7, що по АДРЕСА_2, шляхом її
засипання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 243 грн. 60 коп.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну
скаргу. Обґрунтовуючи яку, зазначав, що
судом в не повній мірі з'ясовано та
доведено обставини, які мають значення
для справи.

Зокрема апелянт вказує на те, що
будинковолодіння, які належать
сторонам по справі, знаходяться в межах
однієї ділянки (АДРЕСА_1-АДРЕСА_2),
частина якої знаходиться в спільному
користуванні як ОСОБА_7 так і ОСОБА_6 При
цьому паркан встановлений позивачем
на земельній ділянці спільного
користування, з порушенням вимог
земельного законодавства, оскільки не
було проведено судову
будівельно-технічну експертизу, якою
було б виділено в натурі ? частину
земельної ділянки. Також районним
судом не враховано, що вода, яка стікає
у вигрібну яму апелянта береться лише
для миття посуду та поглинається
ґрунтом, що забезпечує недопущення
переливу води та забруднення довкілля
і не може зашкодити позивачу. А,
враховуючи обмежену площу
домоволодіння та знаходження
водопровідного колодязя вище
фільтруючого колодязя стокових вод
вважає за можливе зменшення відстані
фільтруючого колодязя та зливної ями
на відстань 8 метрів до вікон жилого
будинку про що було зазначено в
офіційних відповідях районного КП
«Кам'янський водоканал» від 17 вересня
2010 року за № 134 та Кам'янської районної
санітарно-епідеміологічної станції
від 28 вересня 2010 року за № 1097.

Крім того ОСОБА_6 вважає, що комісією
Кам'янської міської ради Черкаської
області не однаково застосовано ДБН
360-92 садибної забудови та санітарних
правил, оскільки апелянту
рекомендовано провести демонтаж,
спорудженої з порушенням норм,
вигрібної ями та звернутися до
районної санітарно-епідеміологічної
станції для встановлення місця
можливого будівництва вигрібної
каналізаційної ями, а побудована
позивачем ОСОБА_7 вигрібна яма під
вікном свого будинку ,яка є джерелом
забруднення довкілля та
використовується не за призначенням ,
згідно висновків цієї ж Комісієї не
вважається такою, що побудована з
порушенням п. 3.2.6 ДБН 360-92 та п. 2.3.2
Державно-санітарних норм та правил
утримання територій населених місць №
4690-88.

Посилаючись на вказані порушення норм
матеріального та процесуального права
ОСОБА_6 просив скасувати рішення
Кам'янського районного суду Черкаської
області від 03 липня 2014 року. Стягнути з
ОСОБА_7 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.
на користь держави.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції
приходить до висновку про те, що в
задоволенні вимог апеляційної скарги
належить відмовити, виходячи з
наступного.

Відповідно до роз'яснень пункту 2
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про
судове рішення у цивільній справі»:
«…Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК,
вирішив справу згідно з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин
відповідно до статті 8 ЦПК, а також
правильно витлумачив ці норми.»

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути обґрунтованим та
ухваленим на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Даним критеріям оскаржуване рішення
відповідає.

Суд першої інстанції встановив, що
відповідач без погодження з позивачем
в серпні 2010 року спорудив з
автомобільних скатів та по даний час
експлуатує вигрібну само поглинаючу
яму на території земельної ділянки по
АДРЕСА_1, яка розташована поряд з водо
та газо проводами і на відстані менше
як 15 метрів до будинку позивача,
розташованого на сусідній (суміжній)
земельні ділянці.

Пунктом 1.1. Державних санітарних норм
та правил утримання територій
населених місць , затверджених Наказом
Міністерства охорони здоров'я України
17.03.2011 N 145 ,
передбачено, що вигрібна яма (вигріб) -
це інженерна споруда у вигляді
поглиблення в землі, виконана з
водотривкого матеріалу, призначена для
збирання та зберігання рідких
відходів, наземна частина якої
обладнана щільно прилягаючою кришкою
та решіткою для відокремлення твердих
відходів.

Згідно ст.24 Закону України «Про
планування та забудову територій» (
який був чинний в період 1996-2011 років) ,
фізичні та юридичні особи, які мають
намір здійснити будівництво об'єктів
містобудування на земельних ділянках,
що належать їм на праві власності чи
користування, зобов'язані отримати від
виконавчих органів відповідних рад,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій, у разі
делегування їм таких повноважень
відповідними радами, дозвіл на
будівництво об'єкта містобудування
(дозвіл на будівництво).

Відповідно до вимог ст.29 Закону України
"Про планування та забудову територій",
дозвіл на виконання будівельних робіт -
це документ, що засвідчує право
забудовника та підрядника на виконання
будівельних робіт, підключення об'єкта
будівництва до інженерних мереж та
споруд, видачу ордерів на проведення
земляних робіт. Дозвіл на виконання
будівельних робіт надається
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю,
які ведуть реєстр наданих дозволів.

Згідно п.3.11. Положення "Про надання
дозволу на виконання будівельних
робіт", індивідуальним забудовникам
житлових будинків, господарських та
побутових споруд дозволи на виконання
будівельних робіт надаються на
підставі заяви забудовника, документа,
що посвідчує право власності чи право
користування земельною ділянкою,
дозволу на будівництво об'єкта
містобудування, який видається
відповідним органом виконавчої влади,
проектної документації, погодженої
місцевими органами у справах
містобудування і архітектури, а також
зобов'язання виконавця робіт, якщо
будівництво здійснюється підрядним
способом.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
Підприємства, установи, організації
та громадяни при розробленні і
використанні нових технологій,
проектуванні, розміщенні,
будівництві, реконструкції та
технічному переобладнанні
підприємств, виробничих об'єктів і
споруд будь-якого призначення,
плануванні та забудові населених
пунктів, курортів, проектуванні і
будівництві каналізаційних, очисних,
гідротехнічних споруд, інших об'єктів
зобов'язані дотримувати вимог
санітарного законодавства.

Але , в порушення норм діючого
законодавства, відповідач дозволу на
побудову даної очисної ями при її
спорудженні не отримував і не надав
суду документів, які б підтверджували
факт законності побудови цієї очисної
споруди та введення її в експлуатацію,
а навпаки не заперечував , що спорудив
її на власний розсуд та без узгодження
з СЕС, КП «Кам'янський водоканал» та
управлінням газового господарства.

Згідно ст.20 Закону України "Про
планування і забудову територій",
державні будівельні норми та інші
нормативно-правові акти з питань
планування і забудови територій (до
яких належать регіональні і місцеві
правила забудови) є обов'язковими для
суб'єктів містобудування.

Відповідно до п.2.22 Державних
санітарних норм та правил утримання
територій населених місць - вигреби
повинні бути віддалені від меж
земельних ділянок навчальних та
лікувально-профілактичних закладів,
стін житлових та громадських будівель
і споруд, майданчиків для ігор дітей та
відпочинку населення на відстань не
менше 20 м.

Пунктом 3.26 ДБН 360-92** «Містобудування.
Планування і забудова міських і
сільських поселень» , затверджених
наказом Держкоммістобудування від 17
квітня 1992 р. N 44 3.26 передбачено, що
майданчики для компосту, дворові
вбиральні та очисні споруди
каналізації повинні знаходитись у
глибині двору не ближче 15 м від вікон
житлових будинків, в тому числі і
сусідніх садиб, сараї для утримання
худоби і птиці - не ближче 12 м.

Ст.ст. 386, 391 ЦК України передбачено, що
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Тому, враховуючи встановлені судом
обставини щодо допущених порушень з
боку відповідача при спорудженні
вигрібної ями, які полягають у
відсутності дозволів на її
спорудження, в місці розташування
цього об'єкту ( в безпосередній та не
дозволеній близькості до будинку
позивача і до газа і водопроводів) та у
спорудженні ями з матеріалу й у спосіб ,
який не передбачений будівельними і
санітарними нормами ( не з бетону чи
іншого водонепроникного матеріалу , а з
автомобільних шин і само поглинаючого
типу) - суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку про задоволення
позову ОСОБА_7 в частині зобов'язання
ОСОБА_6 демонтувати вигрібну яму, що
знаходиться поряд з садибою позивача
ОСОБА_7 шляхом її засипання.

А зазначені в апеляційній скарзі
докази не спростовують висновків суду
першої інстанції і не дають підстав для
її задоволення, оскільки носять
суб'єктивний характер і ґрунтуються на
неправильному трактуванні норм
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини та суперечать
встановленим судом обставинам справи.

Відповідно до статті 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасована правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

За встановлених обставин, підстав для
зміни чи скасування рішення суду
колегія суддів не вбачає , у зв'язку з
чим рішення суду першої інстанції
належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України , колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Кам'янського районного суду Черкаської
області від 03 липня 2014 року - відхилити .

Рішення Кам'янського районного суду
Черкаської області від 03 липня 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_7
до ОСОБА_6, третя особа: Кам'янська
міська рада Черкаської області про
демонтаж самовільно збудованої
вигрібної ями та стягнення моральної
шкоди - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :