Справа № 624/1221/13-ц
Головуючий І інстанції - Куст Н.М.
Провадження: 22-ц/790/4258/14
Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Овсяннікової А.І.,
Сащенка І.С.,

при секретарі - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення
Кегичівського районного суду
Харківської області від 29 квітня 2014
року у справі за позовом представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Аграрний
дім ім. Горького», третя особа - відділ
Держземагенства у Кегичівському
районі Харківської області про
визнання договору оренди землі
недійсним, скасування державної
реєстрації договору та витребування
земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року представник позивача -
ОСОБА_4 звернувся до суду з
вищевказаним позовом, посилаючись на
те, що на підставі державного акту на
право приватної власності серії ЯЛ
№186246 від 28.09.2010 року позивачці належить
земельна ділянка площею 6,0579 га, на
території Бесарабівської сільської
ради Кегичівського району, з
кадастровим номером :03:000:0153. Між
ОСОБА_5 та відповідачем 03.01.2008 року був
укладений договір оренди землі, що
зареєстрований у Харківській
регіональній філії ДП «Центр
Державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельним ресурсам України», про що
здійснено запис від 30.07.2008 року
№07. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер і
після його смерті, спадкове майно, а
саме вище вказану земельну ділянку
успадкувала позивачка. Вважає, що цей
договір не міг бути підписаний ОСОБА_5,
оскільки в цей день він помер від
тяжкої хвороби, при цьому тиждень до
цього перебував без свідомості.
Відповідно до висновку експертного
почеркознавчого дослідження №10178 від
28.11.2013 року підпис в договорі виконаний
не ОСОБА_5, а іншою особою. Крім того,
договір підписаний не уповноваженою
особою. Вказував, що у договорі не
вказано всі істотні умови. Також акти
прийому - передачі та визначення меж
земельної ділянки в натурі не містять
дати їх складання та не були підписані
ОСОБА_5 з тієї ж підстави, у зв'язку із
смертю.

Просив визнати недійсним договір
оренди землі від 03.01.2008 року, укладений
між ОСОБА_5 та ТОВ «Аграрний дім ім.
Горького», зареєстрований у
Харківській регіональній філії ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельним ресурсам України» 30.07.2008 року
за № 07; скасувати державну
реєстрацію договору оренди землі від
03.01.2008 року, укладеного між ОСОБА_5 та
ТОВ «Аграрний дім ім. Горького»;
витребувати з незаконного володіння
ТОВ «Аграрний дім ім. Горького»
земельну ділянку площею 6,0579 га, що
належить ОСОБА_3 на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯЛ № 186246 та знаходиться
на території Бесарабівської сільської
ради, Кегичівського району,
Харківської області, земельна частка
(пай), д. № НОМЕР_1 (за межами населеного
пункту), кадастровий номер земельної
ділянки :03:000:0153; стягнути з ТОВ
«Аграрний дім ім. Горького» на користь
ОСОБА_3 суму витрат на проведення
судової експертизи, яка становить 1836
грн; стягнути з ТОВ «Аграрний дім ім.
Горького» на користь ОСОБА_3 судовий
збір у розмірі 243,6 грн.

Рішенням Кегичівського районного суду
Харківської області від 29 квітня 2014
року у задоволенні позову представника
позивача - ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням позову,
представник позивача - ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права. В обґрунтування
скарги зазначено, що судом першої
інстанції не вказано день з якого
почався перебіг строку позовної
давності та не зазначено, коли саме
сплинув строк позовної давності.
Вважає, що датою початку перебігу
строку позовної давності є дата
отримання позивачем висновку
експертного почеркознавчого
дослідження №10178 від 28.11.2013 року. Після
отримання висновку позивачу
достеменно стало відомо, що ОСОБА_5 не
підписував договір оренди, тому у суду
не було підстав для відмови у позові.
Крім того, у договорі не були вказані
всі істотні умови, необхідні для
укладення такого договору.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами , які були
досліджені в судовому засіданні.

З наданого позивачем договору видно, що
03.01.2008 року між ОСОБА_5 та відповідачем
був укладений договір оренди землі,
площею 6,0579 га, який зареєстрований у
Харківській регіональній філії ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельним ресурсам України», про що у
державному реєстрі земель вчинено
запис від 30.07.2008 р. №07.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Згідно
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 05.09.2008 року ОСОБА_3
успадкувала земельну ділянку, яка
належала її батькові ОСОБА_5 на
підставі Державного акту на право
приватної власності на дану земельну
ділянку серії ХР № 058708, отримала
державний акт відповідно на право
приватної власності на землю серії ЯЛ
№186246 від 28.09.2010 року.

Договір оренди землі від 03.01.2008 року,
укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Аграрний
дім ім. Горького» був підписаний не від
03.01.2008 року, а значно пізніше, після
смерті власника земельної ділянки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
права позивача були порушені, але
ОСОБА_3 звернулась до суду за захистом
свого порушеного права після спливу
строків позовної давності.

Колегія суддів з такими висновками не
погоджується, оскільки вони не
відповідають обставинам справи та
вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п. 1,2,3 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дняколи особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Судом першої інстанції не вказано, коли
саме позивачка дізналася про порушення
свого права, час з якого почався
перебіг строку позовної давності.
Також судом не зазначено, коли саме
сплинув строк позовної давності.

Згідно висновку експертного
почеркознавчого дослідження
Харківського НДІСЕ імені заслуженого
професора М.С. Бокаріуса № 10178 від 28.11.2013
року, підпис від імені ОСОБА_5,
розміщений на 4-й сторінці договору
оренди землі від 03 січня 2008 року між
ОСОБА_5 та ТОВ «Аграрний дім ім.
Горького» в особі директора Снігура
Ю.О., у розділі «Орендодавець», ліворуч
від рукописного запису «ОСОБА_5.» в
рядку «(П.І.Б.), виконаний не ОСОБА_5, а
іншою особою.

Тобто, після отримання висновку
експертного почеркознавчого
дослідження № 10178 від 28.11.2013 року,
позивачу достовірно стало відомо про
порушення свого права.

Таким чином, датою початку перебігу
строку позовної давності є дата
отримання позивачем висновку
експертного почеркознавчого
дослідження № Ю178 від 28.11.2013
року.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

У статті 268 ЦК України наведено
невичерпний перелік вимог, на які
позовна давність не поширюється. У
частині другій цієї статті
передбачено, що законом можуть бути
встановлені також інші вимоги, на які
не поширюється позовна давність. Але в
деяких випадках позовна давність не
може поширюватись і на інші категорії
вимог, хоча про це прямо й не зазначено
у законі.

Так, позовна давність не може
поширюватися на вимоги про усунення
перешкод у здійсненні власником права
користування та розпоряджання своїм
майном (стаття 391 ЦК України), оскільки в
такому разі йдеться про так зване
триваюче правопорушення. Отже, власник
може пред'явити такий позов у будь-який
час незалежно від того, коли почалося
порушення його прав.

Суд в своєму рішенні посилаючись на
визнання представником відповідача
того факту, що договір підписувався не
03.01.2008 року, а значно пізніше, тобто
після смерті ОСОБА_5, дійшов висновку,
що договір підписаний не ОСОБА_5, а
іншою особою, і право позивача є дійсно
порушеним.

Підписання Договору замість ОСОБА_5
іншою особою не відповідає ст.ст. 207, 317,
319 ЦК України, ст. 4 Закону України «Про
оренду землі».

Крім того, всупереч вимогам ст.ст. 92, 207
ЦК України, ст. 62 Закону України «Про
господарські товариства» від імені
відповідача договір підписала особа,
яка не мала повноважень, оскільки на
час укладення договору оренди діяла на
підставі Статуту, який не був
затверджений та зареєстрований, що
підтверджується самим Договором,
відповідно до якого директор Снігура
Юрій Олексійович діяв на підставі
Статуту, затвердженого загальними
зборами учасників 21 січня 2008 року та
зареєстрованого Сахновщинською
районною державною адміністрацією
Харківської області 30 січня 2008 року. У
той час як договір оренди укладено 03
січня 2008 року.

В договорі на момент його укладення не
був визначений розмір орендної плати,
оскільки нормативна грошова оцінка
земельної ділянки, яка міститься в п. 5
договору і від якої розраховується
орендна плата, була визначена лише 10
квітня 2008 року відповідно до Витягу з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки №
23/4/816.

Також, договір не містить умов, щодо
порядку індексації орендної плати,
відповідальності у разі несплати
орендної плати та існуючих обмежень
(обтяжень) стосовно використання
земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» (в редакції станом
на 01.01.2008 року) істотними умовами
договору оренди землі, зокрема є:
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, відповідальності
за її несплату; існуючі обмеження
(обтяження) щодо використання
земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» (в редакції . станом
на 01.01.2008 року) відсутність у договорі
оренди землі однієї з істотних умов,
передбачених цією статтею, а також
порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього
Закону є підставою для відмови в
державній реєстрації договору оренди,
а також для визнання договору
недійсним відповідно до закону.

У постанові від 18 липня 2012 року у справі
№ 6-77цс12 Верховний Суд України дійшов
висновку, що якщо договір оренди землі
не містить навіть однієї з істотних
умов передбачених ч. 1 ст.15 Закону
України «Про оренду землі», то вказаний
договір має бути визнаний недійсним.

Оскільки договір укладений з
порушенням вимог ЦК України, Закону
України «Про господарські товариства»,
Закону України «Про оренду землі» його
зміст не відповідає вимогам ч. 1, 3 ст. 203
ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 216 ЦК України
передбачено, що недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю.

Таким чином, враховуючи
невідповідність договору наведеним
вище вимогам цивільного законодавства,
суд мав застосувати положення ст.ст. 203,
215, 216 ЦК України, ст. 15 Закону України
«Про оренду землі» та визнати договір
недійсним і зобов'язати відповідача
повернути земельну ділянку позивачу.

Крім того, суд встановивши порушення
права позивача, посилався лише на
підписання Договору замість ОСОБА_5
іншою особою і жодним чином не дав
оцінки тому, що від імені відповідача
договір, також був підписаний особою,
яка не мала повноважень. Незважаючи на
доводи позивача, що договір не містить
всіх істотних умов встановлених ч. 1 ст.
15 Закону України «Про оренду землі» (в
редакції станом на 01.01.2008 року), суд
дійшов висновку, що договір містить всі
істотні умови.

В рішенні суд вказав, що договірні
відносини між позивачем та
відповідачем склалися ще, з 2003 року і до
цього часу жодних претензій у сторін не
виникало.

Проте з вказаними висновками суду
погодитися не можна, з наступних
підстав.

Під час розгляду справи представник
відповідача зазначив, що 07 лютого 2003
року між ОСОБА_8 (яка є матір'ю ОСОБА_5 та
відповідно бабусею позивача) і СВК ім.
Б. Хмельницького (правонаступником
якого являється відповідач) було
укладено договір оренди земельної
ділянки № 158. Оскільки відповідач,
являється правонаступником СВК ім. Б.
Хмельницького, то до нього перейшли всі
права та обов'язки СВК ім.
Б.Хмельницького, в тому числі і по
договорам оренди землі. Тому, дія
договору оренди земельної ділянки № 158
від 07 лютого 2003 року не перервалася, а
була поновлена шляхом підписання
договору.

Вказаний факт не відповідає дійсності
та є необгрунтованим, оскільки
відносини по оренді земельної ділянки
виникли між ОСОБА_5 та відповідачем
саме на підставі договору оренди від
03.01.2008 року.

Договір не містить жодного посилання,
що він є доповненням до договору оренди
земельної ділянки № 158 від 07 лютого 2003
року, яким поновлена його дія.

Договір від 03.01.2008 року пройшов окрему
державну реєстрацію.

До договору заново розроблялися план
(схема) земельної ділянки, яка
передавалася в оренду і кадастровий
план земельної ділянки з відображенням
обмежень (обтяжень) у її використанні
та встановлених земельних сервітутів.
Також, до договору заново були складені
акт визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та акт
приймання-передачі земельної ділянки
(копії яких містяться в матеріалах
справи). Зазначене свідчить, що договір
оренди від 03.01.2008 року є окремим
правочином.

Крім того, слід відзначити, що
відповідно до п. 4 договору оренди
земельної ділянки № 158 від 07 лютого 2003
року, підставою його розірвання було
припинення діяльності орендаря, ким
являвся СВК ім. Б. Хмельницького, який
припинив свою діяльність 24
грудня 2007 року. Тому, вказаний договір
фактично припинив свою дію одночасно з
припиненням діяльності СВК ім. Б.
Хмельницького.

Таким чином, договір є окремим
договором, на підставі якого між
ОСОБА_5, його спадкоємцем і
відповідачем виникли відносини по
оренді земельної ділянки.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, рішення суду ухвалено з
порушенням норм матеріального права і
підлягає скасуванню з ухваленням по
справі нового рішення про задоволення
позовних вимог, оскільки вимоги про
стягнення витрат за проведення
експертного почеркознавчого
дослідження. Як вбачається з
матеріалів справи це дослідження мало
місце до звернення позивача до суду.
Представник відповідача не
заперечував, що підпис від імені
померлого ОСОБА_5 був зроблений після
його смерті. За таких обставин,
відсутні підстави для стягнення у
відповідача вказаних витрат.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Кегичівського районного суду
Харківської області від 29 квітня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення. Позов представника ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі
від 03.01.2008 року, укладений між ОСОБА_5 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Аграрний дім ім.
Горького», зареєстрований у
Харківській регіональній філії ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельним ресурсам України» 30 липня 2008
року за № 07.

Скасувати державну реєстрацію
договору оренди землі від 03.01.2008 року,
укладеного між ОСОБА_5 та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Аграрний
дім ім. Горького», зареєстрованого у
Харківській регіональній філії ДП
«Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельним ресурсам України» 30 липня 2008
року за № 07.

Витребувати з незаконного володіння
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аграрний дім ім.
Горького» земельну ділянку площею 6,0579
га, що належить ОСОБА_3 на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 186246 та
знаходиться на території
Бесарабівської сільської ради,
Кегичівського району, Харківської
області, земельна частка (пай), д. №
НОМЕР_1 (за межами населеного пункту),
кадастровий номер земельної ділянки
:03:000:0153.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аграрний дім ім.
Горького» на користь ОСОБА_3 судовий
збір у розмірі 243,6 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення. Рішення
може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -