У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Кузнєцова В.О.,
Суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової
Г.І.,Мартинюка В.І., Наумчука
М.І.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
третя особа - ОСОБА_8, про звернення
стягнення на предмет іпотеки, за
касаційною скаргою Сидорова Олексія
Володимировича, який діє в інтересах
публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк», на рішення
Козятинського міськрайонного суду
Вінницької області від 24 червня 2014 року
та рішення апеляційного суду
Вінницької області від 04 серпня 2014
року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року Публічне акціонерне
товариство "Універсал Банк" (далі - ПАТ
"Універсал Банк") звернулось до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
11 квітня 2007 року між ВАТ «Універсал
Банк» правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_8 був
укладений кредитний договір,
відповідно до якого останній отримав
кредит в розмірі 80 000,00 доларів США з
кінцевим терміном повернення 10 квітня
2017 року зі сплатою 13,7 % річних за
користування кредитними коштами.

В забезпечення виконання умов
вказаного кредитного договору 16
квітня 2007 року між банком та ОСОБА_6, яка
діяла в своїх інтересах та на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_7 був
укладений договір іпотеки, згідно
якого передано в іпотеку банку майно:
житловий будинок з господарськими
будівлями, який розташований по
АДРЕСА_1 та належить на праі власності
ОСОБА_6 та ОСОБА_7; земельну ділянку
площею 0,25 га в межах границь
землекористування, яка належить ОСОБА_6
на праві власності на підставі
державного акта, та призначена для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд; земельну ділянку,
площею 0,1994 га в межах границь
землекористування, яка належить ОСОБА_6
на праві власності на підставі
державного акта, та призначена для
ведення особистого селянського
господарства.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_8 умов кредитного договору ПАТ
«Універсал Банк» звернулося до суду з
позовом, у якому з урахуванням уточнень
просило у рахунок погашення
заборгованості за вказаним договором у
розмірі 821 565,53 грн звернути стягнення
на предмет іпотеки шляхом продажу на
прилюдних торгах.

Рішенням Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 24 червня 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 04 серпня 2014 року
рішення суду першої інстанції змінено,
та виключено з мотивувальної частини
рішення посилання на Закон України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», як на правову підставу відмови
в задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі Сидоров
О.В., який діє в інтересах ПАТ
«Універсал Банк», посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, ухвалені у
справі судові рішення просить
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що скарга
підлягає частковому задоволенню на
таких підставах.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ
"Універсал Банк", суд першої інстанції,
з висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив із того, що у
банку не виникло право на пред'явлення
позову, оскільки він не надав доказів
того, що боржник та іпотекодавці
повідомлені належним чином про
порушення зобов'язань за кредитним
договором, як це передбачено ст. 35
Закону України "Про іпотеку" від 05
червня 2003 року № 898-IV (далі - Закон).

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, та виключаючи з
мотивувальної частини рішення суду
першої інстанції посилання на Закон
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», апеляційний суд обґрунтовано
виходив із того, що суд помилково
послався на вказаний закон, оскільки
земельні ділянки, які перебувають в
іпотеці банку не підпадають під дію
мораторію, а загальна площа житлового
будинку перевищує 250,00 кв м та становить
368,00 кв м, що також не підпадає під дію
мораторію.

Проте з такими висновками судів
повністю погодитись не можна з огляду
на наступне.

Судами встановлено, що 11 квітня 2007 року
між ВАТ «Універсал Банк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_8 був
укладений кредитний договір,
відповідно до якого останній отримав
кредит в розмірі 80 000,00 доларів США з
кінцевим терміном повернення 10
квітня 2017 року та зі сплатою 13,7 % річних
за користування кредитними коштами.

Із метою забезпечення виконання
вказаного кредитного договору 16
квітня 2007 року між банком та ОСОБА_6, яка
діяла в своїх інтересах та на підставі
довіреності в інтересах ОСОБА_7 був
укладений договір іпотеки, відповідно
до умов якого відповідачі передали в
іпотеку банку майно: житловий будинок з
господарськими будівлями, який
розташований по АДРЕСА_1 та належить на
праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7;
земельну ділянку площею 0,25 га в межах
границь землекористування, яка
належить ОСОБА_6 на праві власності на
підставі державного акта та призначена
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд; земельну ділянку,
площею 0,1994 га в межах границь
землекористування, яка належить ОСОБА_6
на праві власності на підставі
державного акта, та призначена для
ведення особистого селянського
господарства.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Обґрунтовуючи позов, ПАТ "Універсал
Банк" посилалось на те, що ОСОБА_8
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконував, внаслідок
чого станом на 12 жовтня 2011 року виникла
загальна заборгованість у розмірі 103
047,34 доларів США, що в еквіваленті по
курсу НБУ становить 821 565,53 грн, у
рахунок погашення якої позивач просив
звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про
іпотеку», у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором, іпотекодержатель
має право вимагати дострокового
виконання основного зобов'язання, а в
разі його невиконання - звернути
стягнення на предмет іпотеки.

За змістом ст. ст. 33, 35 Закону України
«Про іпотеку», у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення порушення
у не менш ніж тридцятиденний строк. У
цьому документі зазначається стислий
зміст порушених зобов'язань та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Невиконання вимог ч. 1 ст. 35 Закону про
надіслання іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмової вимоги про усунення
порушення зобов'язання не є перешкодою
для реалізації права іпотекодержателя
звернутись у будь-який час за захистом
своїх порушених прав до суду (на
відміну від інших способів звернення
стягнення (частина третя статті 33 цього
Закону), оскільки іпотекодавець у
судовому засіданні має можливість
заперечувати проти вимог
іпотекодержателя, що відповідає
положенням статті 124 Конституції
України.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позову про звернення стягнення на
іпотечну квартиру та виселення
відповідача із вказаної квартири, на
порушення приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК
України суди наведених положень закону
не врахували та дійшли передчасного
висновку про те, що банк не має права на
звернення стягнення на майно, як
предмет іпотеки, оскільки ним не
дотримано процедури повідомлення
іпотекодавця про порушення
зобов'язань.

Наведені порушення судами норм
процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК
України) унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, тому
ухвалені у справі судові рішення в
частині вирішення позову про звернення
стягнення на спірну квартиру та
виселення не можна визнати законними
та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони
в цій частині підлягають скасуванню із
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Судові рішення в частині відмови в
задоволенні позову про звернення
стягнення на земельну ділянку, яка є
предметом іпотеки, не оскаржуються,
тому на предмет законності та
обґрунтованості судом касаційної
інстанції не перевіряються.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Сидорова Олексія
Володимировича, який діє в інтересах
публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» задовольнити
частково.

Рішення Козятинського міськрайонного
суду Вінницької області від 24
червня 2014 року та рішення апеляційного
суду Вінницької області від 04
серпня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова
М.І. Наумчук