АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції -
04 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
головуючого судді - Слободянюк
суддів - Лапчевської О.Ф.,
при секретарі - Шалапуді Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 17 липня 2014 року за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,
В серпні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості, з
підстав невиконання позичальником
умов кредитного договору у частині
повернення кредиту та сплати відсотків
за користування кредитними коштами,
просить стягнути з ОСОБА_1
заборгованість за кредитним договором,
а також штрафні санкції з підстав
невиконання зобов»язань за кредитним
договором, що складає суму 39 331, 11 грн., а
також судові витрати за розгляд справи
судом у розмірі 393, 31 грн. по сплаті
судового збору
В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначав, що на виконання
договору №ODХRRX02460001 від 24 вересня 2007
року ОСОБА_1 24 вересня 2007 року отримав
кредит у розмірі 2 124, 00 грн. за
користування яким зобов»язався
сплачувати відсотки у розмірі 2,00 % на
рік на суму залишку заборгованості.
Свої зобов»язання за договором про
повернення кредиту та сплати відсотків
за користування кредитними коштами
відповідач не виконує у зв»язку з чим
станом на 30 квітня 2013 року має
заборгованість у розмірі 39 331,11 грн., яка
складається з: простроченої
заборгованості за кредитом у розмірі - 2
117,90 грн.; заборгованості по процентам
за користування кредитом у розмірі - 9
476,02 грн.; заборгованості по комісії за
користування кредитом у розмірі - 1 835,04
грн.; пені за несвоєчасність виконання
зобов»язань за договором у розмірі - 23
553, 05 грн., а також штрафів (фіксована
частина) - 500, 00 грн. і штрафу (процентна
складова) - 1 849,10 грн.
Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 17 липня 2014 року
залишено без задоволення позов
(а.с.103-106).

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну
скаргу, в якій з посиланням на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення, постановлення
нового, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

В судове засідання сторони не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, про що свідчить зворотне поштове
відправлення (а.с.137-140).

Від представника ПАТ КБ «ПриватБанк»
Діденко М.В. надійшло клопотання про
розгляд справи за відсутність
представника банку (а.с.135)

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджується матеріалами справи,
що 24 вересня 2007 року між ЗАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір, що підтверджується
заявою позичальника №ODХRRX02460001 (а.с.6-15).

Відповідно до умов зазначеного вище
кредитного договору кредитор
зобов»язався надати позичальнику
кредит у розмірі 2 124, 00 грн. строком на
дванадцять місяців, а саме з 24 вересня
2007 року по 24 вересня 2008 року включно, з
умовами сплати за користування
кредитом відсотків у розмірі 2,00% на
місяць, на суму залишку заборгованості
по кредиту, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 78,48 грн. та одноразової
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 364,00 грн. в обмін
на зобов»язання позичальника з
повернення кредиту, сплати відсотків,
винагороди, комісії. Погашення
заборгованості здійснювати щомісячно,
в період сплати за який приймається
період з 21 по 25 число кожного місяця
позичальник повинен надавати банку
грошові кошти в сумі 88,11 грн. для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії, а також інших витрат згідно
умов договору.

На виконання умов зазначеного договору
кредитором було надано позичальнику
кредит у сумі 2 124, 00 грн. та відкрито
рахунок для зарахування коштів
спрямованих на погашення
заборгованості по кредиту, відсоткам,
винагороді та іншим платежам.

Рішенням загальних зборів акціонерів
від 30 квітня 2009 року тип Банку з
Закритого акціонерного товариства
змінено на публічне акціонерне
товариство, у зв»язку зі зміною типу
банку, змінено його найменування з ЗАТ
КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк»,
останнє є правонаступником усіх прав
та зобов»язань ЗАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов»язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах встановлених
договором, а позичальник
зобов»язується повернути кредит та
сплатити проценти. Якщо договором
встановлений обов»язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

Зобов»язання згідно статті 526 ЦК
України, має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу інших актів
цивільного законодавства. За правилами
ст.611 ЦК України, у разі порушення
зобов»язання настають правові
наслідки встановлені договором, або
законом.

Звертаючись в суд з позовом, позивач
стверджував про невиконання
відповідачем зобов»язань за кредитним
договором у частині, що стосується
щомісячного погашення кредиту та
сплати відсотків за користування
кредитними коштами.

За проведеним позивачем розрахунком
заборгованості ОСОБА_1, останній
станом на 30 квітня 2013 року має
заборгованість у розмірі 39 331, 11 грн.,
яка складається з: простроченої
заборгованості за кредитом у розмірі - 2
117,90 грн.; заборгованості по процентам
за користування кредитом у розмірі - 9
476,02 грн.; заборгованості по комісії за
користування кредитом у розмірі - 1
835,04 грн.; пені за несвоєчасність
виконання зобов»язань за договором у
розмірі - 23 553, 05 грн., а також штрафів
(фіксована частина) - 500, 00 грн. і штрафу
(процентна складова) - 1 849,10 грн.

За матеріалами справи, зазначені
позивачем обставини, як підстави для
позову знайшли своє підтвердження,
однак судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
вони не можуть бути задоволені судом з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу, а правилами ст. 267 цього
Кодексу визначено, що сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

За правилом ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Для окремих видів законом встановлена
спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки
(штрафу,пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати
або настання події, з якою пов»язано
його початок.

За загальним правилом, визначеним
частиною першою статті 261 ЦК України,
перебіг загальної і спеціальної
позовної давності починається з дня,
коли особа дізналася або могла
дізнатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
заінтересованої сторони права на
позов, тобто можливості реалізувати
своє право в примусовому порядку через
суд.

Отже, у разі неможливості виконання
позичальником зобов»язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватись з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

В суді першої інстанції представником
ОСОБА_1 - ОСОБА_3 (ордер від 15 січня 2014
року а.с.62) подавалась заява про
застосування строку позовної давності
(а.с.89-90).

Крім того, судова колегія погоджується
з висновком суду, що наданий позивачем
меморіальний ордер за формою та
змістом не відповідає вимогам
Положення про організацію операційної
діяльності в банках України,
затвердженого Постановою Правління
НБУ №254 від 18 червня 2003 року, оскільки
не містить заповнення у графі «підпис
та штамп банку, а також даних про особу,
яка приймала участь у здійсненні такої
банківської операції.

Таким чином звертаючись 27 серпня 2013
року ПАТ КБ «ПриватБанк» в суд з
позовом до ОСОБА_1 з підстав
невиконання останнім зобов»язань за
кредитним договором, який було
укладено 24 вересня 2007 року на строк до
24 вересня 2008 року позивач пропустив
строки позовної давності, що було
підставою для відмови в задоволенні,
заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленого до винесення ним рішення.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 27 серпня 2013 року,
спірний кредитний договір укладено 24
вересня 2007 року на строк до 24 вересня
2008 року. Таким чином позивач пропустив
строки позовної давності, що було
підставою для відмови в задоволенні,
заявлених позовних вимог.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги стосовно того, що
відповідно до п.5.5 умов надання
споживчого кредиту передбачено, що
строк позовної давності встановлено
тривалістю 5 років.

На аркушах справи №№ 8-26, містяться
умови та правила надання банківських
послуги. З яких не вбачається наявність
п.5.5.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують і не дають підстав
вважати, що судом порушено норми
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення спору.

З огляду на вищезазначене, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення суду
постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду обґрунтовані,
відповідають обставинам справи, тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308,313 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Голосіївського районного
суду м. Києва від 17 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справи протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: