Р І Ш Е Н Н Я

іменем
України

"08" серпня 2014 р.
Справа № 126/1832/14-ц

Провадження № 2/126/566/14

Бершадський районний суд Вінницької
області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Гук Ю. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бершадь цивільну
справу за позовом Концерну
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення до ОСОБА_1 про повернення
грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Концерн радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому
просить стягнути з відповідача на
користь Концерну РРТ перераховане
Бершадському РЦЗ забезпечення та
вартість наданих послуг у сумі 24 136,02
грн. згідно повідомлення Бершадського
РЦЗ від 26 березня 2013р; виплачені
відповідачеві вихідні допомоги у сумі
5137,28 грн. та в сумі 2866,91 грн. і понесені
позивачем судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує
наступним: 26.01.2012 року ОСОБА_1 було
звільнено з посади інженера засобів
радіо та телебачення ІІ категорії цеху
№3 Вінницької філії Концерну РРТ.
Вінницька філія, де працював ОСОБА_1, є
структурним підрозділом Концерну РРТ,
і в день звільнення нею було видано
трудову книжку, проведено всі
розрахунки, в тому числі виплачено
вихідну допомогу за рахунок коштів
підприємства в сумі 5137,28 грн., що
передбачено ст. 44 КЗпП України.
Рішенням Бершадського районного суду
від 06.11.2012 року задоволено позов ОСОБА_1
до Концерну РРТ про поновлення на
посаді інженера засобів радіо та
телебачення II категорії цеху № 3
Вінницької філії Концерну РРТ та
стягнено з Концерну РРТ на користь
позивача 55 452,43 грн. втраченого
заробітку за час вимушеного прогулу з
26.01.2012 р. по 06.11.2012р.

На виконання вказаного рішення
суду 30 травня 2013 Концерн РРТ
перерахував ВДВС Шевченківського РУЮ
м. Києва кошти, з урахуванням штрафних
санкцій, на загальну суму 61 157 грн. 67 коп.

01 квітня 2013 року на адресу Концерну
РРТ надійшло повідомлення
Бершадського РЦЗ від 26 березня 2013 року
з якого стало відомо про те, що 03.02.12
року до них, за сприянням у
працевлаштуванні, звернувся
громадянин ОСОБА_1 і 10.02.2012 року
останньому було надано статус
безробітного з призначенням допомоги
по безробіттю. За період перебування на
обліку у Бершадському РЦЗ з 27.02.2012 р. по
20.02.2013 р. у статусі безробітного, ОСОБА_1
виплачено допомогу по безробіттю у
сумі 24136,02 грн.

Бершадським РЦЗ було видано наказ №
16 від 25.03.2013р. про стягнення з Концерну
РРТ виплаченого ОСОБА_1 забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг в
сумі 24 136,02 грн. На підставі зазначеного
повідомлення та наказу Концерну РРТ №16
від 25.03.2013 р. дана сума добровільно і
повністю була перерахована позивачем
до Бершадського РЦЗ ( платіжне
доручення № 287 від 15.04.2013р.).

25.04.2012 року ОСОБА_1 було знову
звільнено з посади інженера засобів
радіо та телебачення ІІ категорії цеху
№3 Вінницької філії Концерну РРТ. В
день звільнення з ним було проведено
всі розрахунки, в тому числі виплачено
вихідну допомогу за рахунок коштів
підприємства в сумі 2866.91 грн., що
передбачено ст. 44 КЗпП України.

Рішенням Бершадського районного
суду від 28.10.2013 року задоволено позов
ОСОБА_1 до Концерну РРТ про поновлення
на посаді інженера засобів радіо та
телебачення II категорії цеху № 3
Вінницької філії Концерну РРТ та
стягнено з Концерну РРТ на користь
позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу. Вказане рішення
суду виконане в повному обсязі.

Утримання грошових коштів з
заробітної плати ОСОБА_1, у якості
відшкодування незаконно перерахованих
коштів районному центру зайнятості, та
вихідної допомоги, не проводилось. У
зв'язку з вищенаведеним Концерн
радіомовлення, радіозв'язку та
телебачення звернувся в суд з
вищевказаним позовом до ОСОБА_1
Вважають, що на момент отримання ОСОБА_1
допомоги по безробіттю та двічі
допомоги при звільненні, він мав на них
право, однак на даний час підстава їх
отримання відпала, а тому ОСОБА_1
отримав як допомогу по безробіттю так і
середній заробіток за час вимушеного
прогулу. А тому вказані кошти
підлягають поверненню на користь
Концерну РРТ на підставі ст. 1212 ЦК
України.

В судовому засіданні представник
позивача, Сніцаренко А.А. підтримав
позовні вимоги в повному обсязі та
просив задоволити їх з наведених в
позовній заяві підстав.

Представник відповідача, ОСОБА_3,
надав до суду заперечення проти позову
та в судовому засіданні пояснив, що
позов не підлягає до задоволення
оскільки кошти, виплачені в якості
вихідної допомоги ОСОБА_1, були
сплачені Концерном РРТ добровільно та
на підставі рішень судів. З боку ОСОБА_1
не було порушено жодної норми
законодавства. Окрім цього, статтею 1215
ЦК України передбачено, що не
підлягають поверненню безпідставно
набуті кошти у вигляді заробітної
плати і платежів, що прирівнюються до
неї.

При розгляді справи судом
встановлені наступні обставини справи
та відповідні їм правовідносини.

Наказом №1/к від 26.01.2012 року ОСОБА_1
було звільнено з посади інженера
засобів радіо та телебачення ІІ
категорії цеху №3 Вінницької філії
Концерну РРТ. Звільнення відбулось на
підставі п.1 ч. 1 ст. 40 КзпП України -
скорочення чисельності або штату
працівників.

При звільнені ОСОБА_1 було
виплачено вихідну допомогу за рахунок
коштів підприємства в сумі 5137,28 грн.

Після поновлення, за рішенням суду,
на посаді 25.04.2013 року ОСОБА_1 було знову
звільнено з посади інженера засобів
радіо та телебачення ІІ категорії цеху
№3 Вінницької філії Концерну РРТ. В
день звільнення з ним було проведено
розрахунки та виплачено вихідну
допомогу за рахунок коштів
підприємства в сумі 2866.91 грн.

Відповідно до ст. 44 КзпП України при
припиненні трудового договору з
підстав, зазначених у пункті 1 ст. 40
цього Кодексу працівникові
виплачується вихідна допомога у
розмірі не менше середнього місячного
заробітку.

Тобто, кошти, виплачені ОСОБА_1 в
якості вихідної допомоги, були
виплачені Концерном РРТ добровільно
та на підставі вимог ст. 44 КзпП України.

03.02.2012 року ОСОБА_1 звернувся до
Бершадського РЦЗ за сприянням в
працевлаштуванні у зв'язку із
звільненням з посади інженера цеху
засобів радіо та телебачення ІІ
категорії цеху №3 Вінницької філії
Концерну РРТ. 10.02.2012 року ОСОБА_1 було
надано статус безробітного та
призначено допомогу по безробіттю.

21.02.2013 року ОСОБА_1 надав до
Бершадського РЦЗ рішення Бершадського
районного суду від 06.11.2012 року про
поновлення його на роботі. У зв'язку з
цим 21.02.2012 року ОСОБА_1 був знятий з
обліку у Бершадському РЦЗ, як
безробітний.

За період перебування на обліку у
Бершадському РЦЗ як безробітній,
ОСОБА_1 у період з 27.02.2012 року по 20.02.13
року, виплачено допомогу по безробіттю
на суму 24136.02 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 35 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" із роботодавця
утримуються сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг безробітному у разі
поновлення його на роботі за рішенням
суду.

Бершадським РЦЗ було видано наказ
№ 16 від 25.03.2013р. про стягнення з
Концерну РРТ виплаченого ОСОБА_1
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг в сумі 24 136,02 грн. На
підставі зазначеного наказу Концерн
РРТ добровільно і повністю перерахував
до Бершадського РЦЗ кошти в сумі 24136,02
грн., в якості компенсації виплачених
безробітному ОСОБА_1.( платіжне
доручення № 287 від 15.04.2013р.).

Окрім цього, Концерном РРТ на
користь ОСОБА_1 було виплачено кошти в
сумі 55452,43 грн. та 7167,68 грн. на підставі
рішень Бершадського районного суду від
06.11.2012 року та від 28.10.2013 року
відповідно.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи та
давши їм належну юридичну оцінку, суд
прийшов до висновку, що в позові
Концерну радіомовлення, радіозв'язку
та телебачення до ОСОБА_1, про
повернення грошових коштів слід
відмовити за наступних підстав.

Загальні підстави для виникнення
зобов'язання у зв'язку з набуттям,
збереженням майна без достатньої
правової підстави визначені нормами
глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України
регулює випадки набуття майна або його
збереження без достатніх правових
підстав.

Предметом регулювання інституту
безпідставного отримання чи
збереження майна є відносини, які
виникають у зв'язку з безпідставним
отриманням чи збереженням майна i які
не врегульовані спеціальними
інститутами цивільного права.

Об'єктивними умовами виникнення
зобов'язань iз набуття, збереження
майна без достатньої правової підстави
виступають: 1) набуття або збереження
майна однією особою (набувачем) за
рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у
вигляді зменшення або незбiльшення
майна у іншої особи (потерпілого); 3)
обумовленість збільшення або
збереження майна на стороні набувача
шляхом зменшення або вiдсутностi
збільшення на стороні потерпілого; 4)
вiдсутнiсть правової підстави для
вказаної зміни майнового стану цих
осіб.

Зокрема, відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1212
ЦК України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Під вiдсутнiстю правової підстави
розуміється такий перехід майна від
однієї особи до іншої, який або не
ґрунтується на прямій вказiвцi закону,
або суперечить меті правовiдношення i
його юридичному змісту. Тобто
вiдсутнiсть правової підстави означає,
що набувач збагатився за рахунок
потерпілого поза підставою,
передбаченою законом, іншими правовими
актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи
збереженим без достатніх правових
підстав, якщо це відбулося в не
заборонений цивільним законодавством
спосіб з метою забезпечення породження
учасниками вiдповiдних правовідносин у
майбутньому певних цивільних прав та
обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи
інших юридичних фактів, правомірних
дій, які прямо передбачені частиною
другою ст. 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої ст. 1212
ЦК України звужує застосування
інституту безпідставного збагачення у
зобов'язальних (договірних) відносинах,
або отримане однією зi сторін у
зобов'язанні підлягає поверненню iншiй
стороні на пiдставi ст. 1212 ЦК України
тільки за наявності ознаки
безпiдставностi такого виконання.

Тобто, у разі, коли поведінка
набувача, потерпілого, інших осіб або
подія утворюють правову підставу для
набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК
України може бути застосована тільки
після того, як така правова підстава в
установленому порядку скасована,
визнана недійсною, змінена, припинена
або була відсутня взагалі.

Враховуючи вищенаведені норми закону,
а також обставини справи, суд вважає, що
відповідач набув майно (гроші) шляхом
їх добровільної передачі позивачем й
відповідно у спосіб, що не суперечить
цивільному законодавству, й відповідно
доказів безпідставності набуття
відповідачем, в розумінні ст. 1212 ЦК
України, коштів позивачем не надано.

Також, суд вважає, що даний спір
випливає з трудових правовідносин,
оскільки пов'язаний зі стягненням
виплат вихідної допомоги та допомоги
по безробіттю, які були виплачені
відповідачу у зв'язку з порушенням його
трудових прав, а не зі ст. 1212 ЦК України,
на яку посилався позивач як на підставу
позовних вимог. А тому, неспроможними є
доводи представника позивача про
необхідність застосування в даному
спорі норми ст. 1212 ЦК України.

Окрім цього, законодавцем чітко
визначено перелік безпідставно
набутого майна, яке не може бути
повернено. Так, відповідно до п. 1 ст. 1215
ЦК України не підлягає поверненню
безпідставно набуті: заробітна плата і
платежі, що прирівнюються до неї,
пенсії, допомоги, стипендії,
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, аліменти та інші грошові
суми, надані фізичній особі як засіб до
існування, якщо їх виплата проведена
фізичною або юридичною особою
добровільно, за відсутності рахункової
помилки з її боку і недобросовісності з
боку набувача.

Враховуючи вищевикладені обставини
та відсутність достатнього
обґрунтування позовних вимог, суд
вважає за необхідне відмовити позивачу
в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 33, 60, 212,213,214, 215 ЦПК
України, ст. 1212, 1215 ЦК України, ст. 35 ЗУ
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", суд -

ВИРІШИВ :

В позові Концерну радіомовлення,
радіозв'язку та телебачення до ОСОБА_1,
про повернення грошових коштів -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя: