Справа № 290/1423/13-ц
Романівський районний суд
Житомирської області
_____________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2014 року
смт. Романів

Романівський районний суд
Житомирської області

В складі: головуючого - судді
Кравчук В.П.

при секретарі
Марцінкевич Є.С.

з участю позивача
ОСОБА_1

представників відповідачів
Шуман О.О., Ставецького П.Б., Пелех
Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Романові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Служби автомобільних доріг у
Житомирській області, Дочірнього
підприємства "Житомирський облавтодор"
ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, -

в с т а н о
в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
до Служби автомобільних доріг у
Житомирській області, Дочірнього
підприємства "Житомирський облавтодор"
ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, посилаючись на те, що 9
січня 2013 року він рухався на автомобілі
НОМЕР_1 від с. Залужне в
сторону м. Баранівка, враховуючи дуже
поганий стан дороги, вибрав безпечну
швидкість руху, значно нижчою
допустимої, біля 30 км. на годину,
урахував дорожню обстановку - сплошний
лід, відсутність ознак очищення та
посипки піском, відсутність будь - яких
дорожніх знаків, зменшив швидкість
руху до безпечної. Бокового вітру не
було помітно, так як з обох сторін
дороги ліс, ям, які знаходились на
льодовому покритті, також не було
помітно, вони знаходились на проїзній
частині. На двох ямах перед
високовольтною лінією було пробите
ліве переднє колесо. Проїхавши від
кілометрового стовпа « 42» в сторону
Баранівки 900 метрів, машину раптово
відкинуло на зустрічну смугу, вона
вдарилась передньою частиною о
льодовий бордюр і її розвернуло в
зворотньому напрямку на місці руху.
Коли він з пасажирами вийшов з машини,
то звернули увагу на пориви бокового
вітру, які раптово з»являлися,
внаслідок відсутності з обох сторін
дороги лісового захисту від вітру під
високовольтною лінією.

По результатах ДТП органи ДАІ
направили адмінпротокол від 11.01.2013 року
відносно нього за його місцем
реєстрації в Печерський райсуд м.
Києва, який 13 лютого 2013 року виніс йому
усне попередження. Він не погодився з
цим і 20 лютого 2013 року звернувся до
Апеляційного суду м. Києва, який
постановою від 25.03.2013 року скасував
постанову і протокол, вказавши, що його
вини в ДТП немає.

Вина Відповідачів полягає в тому,
що вони не забезпечили безпеку
дорожнього руху, не вжили заходів для
ліквідації умов, що створило загрозу
для безпеки дорожнього руху, не
ліквідували зимової слизкості на
ділянці дороги 41-42 км. автодороги
Дубрівка - Баранівка - В.Піч, не
встановили дорожні знаки: 1.10- «Нерівна
дорога», 1.12-«Вибоїна чи просідання
дорожнього покриття на проїзній
частині», 1.13- «Слизька дорога», 1.17-
«Боковий вітер», 3.29 - «Обмеження
швидкості», дорогу не посипали піском,
не очистили від снігу та льоду, (товщина
якого була 6 см.), в чому і виразилась
вина цих юридичних осіб, що
відповідають за стан дороги.

З вини Відповідачів йому заподіяно
майнову шкоду, відповідно до
рахунку-фактури № 79 від 12 січня 2013 року
ДП «Автоінвестстрой - Житомир»
вартість деталей та робіт становить
5217,44 грн. Страхова компанія сплатила
збитки в сумі 1074, 44 грн, а франшизу не
сплатила в сумі 4145 гривень, яка
сплачується за рахунок винуватця ДТП.

Згідно вимог позовної заяви позивач
ОСОБА_1 просив стягнути солідарно
майнову та моральну шкоду зі Служби
автомобільних доріг у Житомирській
області та ДП «Житомирський
облавтодор» на його користь 4145грн.
матеріальної шкоди та 4000грн. моральної
шкоди, а також стягнути із відповідачів
судові витрати в сумі 873-95грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав повністю і
надав пояснення, викладені в позовній
заяві.

Представники відповідача: Служби
автомобільних доріг у Житомирській
області, - Шуман О.О., Ставецький П.Б.,
заявлений позов не визнали, показавши,
що позивач ОСОБА_1 не являється
власником пошкодженого транспортного
засобу, а його власником являється
ОСОБА_6 Позивачем не надано доказів
того, що дорожньо-транспортна пригода
сталася з причин незадовільного
експлуатаційного утримання
автомобільної дороги. Крім того, 9 січня
2013 року комісією у складі начальника
відділення ДАІ Романівського РВ УМВС
Пелехівського В.З., начальника філії
«Романівський райавтодор» ОСОБА_8. була
обстежена ділянка автомобільної
дороги «Дубрівка - Баранівка - Висока
Піч» 44 км + 200, де 9 січня 2013 року скоєно
ДПП за участю водія ОСОБА_1, згідно
якого недоліки в утриманні дороги, які
необхідно усунути для забезпечення
безпеки дорожнього руху, які сприяли
скоєнню ДТП, не виявлені. За наслідками
даного ДТП, яка сталася 9 січня 2013 року
за участю водія ОСОБА_1, працівники
Служби автомобільних доріг у
Житомирскій області не притягувалися
до адміністративної відповідальності,
а отже не встановлено вини Служби у
порядку, встановленому згідно з чинним
законодавством України. За таких
обставин вважають, що дана ДТП сталася
не з вини Служби автомобільних доріг у
Житомирській області, а тому підстави
задоволення пред'явлених позовних
вимог ОСОБА_1 саме до Служби, відсутні.

Представник відповідача: Дочірнього
підприємства "Житомирський облавтодор"
ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" -
Пелех Ю.В. заявлений позов не визнала,
пояснивши, що позивач ОСОБА_1 уже
пред'являв даний позов до ДП
«Житомирський облавтодор", де було
винесено рішення від 21.05.2013року, яке
залишено в силі апеляційною
інстанцією. Власником пошкодженого
транспортного засобу не являється
ОСОБА_1, та не являється
страхувальником даного транспортного
засобу, а тому він не може бути
позивачем по даній справі і не має
права вимагати відшкодування шкоди за
даним позовом. В судовому засіданні
вини відповідачів не встановлено, а
тому вважає, що позов ОСОБА_1
задоволенню не підлягає.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши в судовому засіданні
письмові докази, приходить до висновку,
що позовна заява ОСОБА_1 до
відповідачів про стягнення
матеріальної та моральної шкоди не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1166 ЦК
України - Майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 статті 1167 ЦК України -
Моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно ч.3 ст. 386 ЦК України - Власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Стаття 3 ч.1 ЦПК України визначає, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

В судовому засіданні знайшло своє
підтвердження, що 9 січня 2013 року на
автодорозі «Дубрівка - Баранівка -
Висока Піч» сталася дорожньо -
транспортна пригода за участю водія
ОСОБА_1, який керував автомобілем
НОМЕР_1, НОМЕР_2, належний ОСОБА_6. Дані
обставини сторонами не оспорюються.

Факт належності автомобіля НОМЕР_1
ОСОБА_6, факт укладення договору
добровільного страхування
транспортного засобу власником ОСОБА_6
та відшкодування франшизи власнику
ОСОБА_6 підтверджується копіями
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (а.с.7), договором
добровільного страхування
транспортного засобу власником
ОСОБА_6.(а.с.8) та гарантійним листом
страхової компанії «Український
страховий стандарт» (а.с.115), із яких
вбачається, що власником та
страховиком власного автомобіля
НОМЕР_1, являється ОСОБА_6.

В судовому засіданні встановлено, що з
даним позовом до суду в своїх інтересах
звернувся ОСОБА_1, який не є власником
пошкодженого майна; власником та
страховиком пошкодженого автомобіля
являється ОСОБА_6. Надання позивачем в
процесі розгляду справи копії
довіреності від 05.02.2014 року, згідно
якого ОСОБА_6 уповноважує ОСОБА_1
розпоряджатися належним їй
автомобілем НОМЕР_1, не наділяє
повноваженнями ОСОБА_1 представлення
інтересів ОСОБА_6 в суді, як позивача по
даній справі. Діючий Цивільний
процесуальний Кодекс України не
передбачає положень закону про заміну
позивача в процесі розгляду справи в
суді. З врахуванням викладеного, суд
вважає, що враховуючи, що ОСОБА_1 не
являється власником пошкодженого
автомобіля, даний позов пред'явлено
ОСОБА_1 від свого імені та у власних
інтересах, хоч права та законні
інтереси його не порушені, оскільки
власником майна являється ОСОБА_6, а
тому в задоволенні даного позову
ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Із оглянутої та дослідженої в судовому
засіданні цивільної справи №290/222/13-ц
вбачається, що згідно рішення
Романівського районного суду від 21
травня 2013 року в задоволенні позову
ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства
"Житомирський облавтодор" ВАТ "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги Україним" про стягнення
матеріальної та моральної шкоди
відмовлено; дане рішення залишено без
змін згідно ухвали Апеляційного суду
Житомирської області від 31 жовтня 2013
року.

Відповідно до ст.ст.7, 10-13 Закону України
«Про автомобільні дороги»
автомобільні дороги загального
користування перебувають у державній
власності. Державне управління
автомобільними дорогами загального
користування здійснює Державна служба
автомобільних доріг України, що є
центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується Кабінетом Міністрів
України через керівника центрального
органу виконавчої влади у галузі
транспорту і який має свої органи
управління на місцях.

Основними обов'язками органу
державного управління
автомобільними дорогами загального
користування є:

6) організація будівництва,
реконструкції, ремонту та утримання
автомобільних доріг за
встановленими для них будівельними
нормами, державними стандартами і
нормами;

9) забезпечення технічного нагляду за
станом автомобільних доріг.

Орган державного управління
автомобільними дорогами загального
користування відповідає за:

1) стан автомобільних доріг
загального користування відповідно
до діючих норм та фінансування;

2) якість робіт з проектування,
будівництва, реконструкції, ремонту та
утримання автомобільних доріг
загального користування;

3) відшкодування збитків користувачам
автомобільних доріг загального
користування у порядку, визначеному
законом.

Відповідно до ст.49 вказаного Закону
власники і користувачі автомобільних
доріг, винні у порушенні цього Закону,
несуть відповідальність згідно із
законом.

Позивачем в обґрунтування заявленого
позову надано додаток до протоколу про
адміністративне правопорушення
відносно нього (а.с.17) та довідку видану
начальником ВДАІ Романівського РВ УМВС
Пелихівським В.З. (а.с.27), згідно яких
вбачається, що 9 січня 2013 року о 12-15год.
на автодорозі Дубрівка - Баранівка-
Викока Піч 44км. +200м. внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
транспортний засіб марки GEELI МК,
номерний знак НОМЕР_3, отримав
механічні пошкодження. Позивачем також
долучено заміри в місці ДТП, зроблені
ним особисто 10.01.2013 року (а.с.23-24), акт
обстеження дорожніх умов на ділянці
автомобільної дороги Баранівка -
Залужне, складений позивачем з
підписами його пасажирів ОСОБА_6,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 та акт обстеження
дорожніх умов на ділянці автомобільної
дороги Дубрівка - Баранівка - Висока Піч
44 км. + 200м., складений комісією у складі
інспектора з органів дорожнього руху
Пелихівського В.З., начальника філії
«Романівський райавтодор» ОСОБА_8.,
згідно якого була обстежена ділянка
автомобільної дороги 44км. +200, де 09.01.2013
року скоєно ДТП, де недоліків в
утриманні дороги не виявлено (а.с.20), а
також висновок за результатами
звернення ОСОБА_1 від 25.10.2013 року (а.с.32).

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов»язковому з»ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування
шкоди підлягають : наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправними
діяннями заподіювача та вини
останнього в її заподіянні.

Позивач ОСОБА_1 в підтвердження вимог
щодо наявності вини відповідачів
посилається на Постанову Апеляційного
суду м. Києва від 25.03.2013 року, згідно
якої скасовано постанову Печерського
райсуду м. Києва від 13.02.2013 року
відносно ОСОБА_1, а провадження по
справі закрито у зв'язку з відсутністю
в його діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 цього ж
Кодексу. При цьому, скасовуючи
постанову судді першої інстанції,
суддя Апеляційного суду м. Києва
виходив з того, що в результаті
дорожньо-транспортної пригоди за
участю водія ОСОБА_1 не було спричинено
пошкоджень інших транспортних засобів,
вантажу, автомобільних доріг, вулиць,
залізничних переїздів, дорожніх споруд
чи іншого майна, пошкодження внаслідок
порушення Правил дорожнього руху
України власного транспортного засобу,
диспозицією статті 124 КУпАП не
охоплюється. Отже, вищевказаним
судовим рішенням у справі про
адміністративне правопорушення не
встановлено жодних обставин, якими
обґрунтовуються позовні вимоги ОСОБА_1
та наявність вини відповідачів.

Також позивач посилається на
власноручні його заміри від 10.01.2013 року
та акт обстеження дорожніх умов
складений позивачем з підписами його
пасажирів ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11 (а.с.21,
23 -24), але суд критично оцінює дані
докази, оскільки вони складені
особисто позивачем без залучення та
участі органів державтоінспекції та
органів дорожніх служб, тобто без
залучення представників цих
уповноважених органів. Крім того, дані
докази суперечать акту обстеження
дорожніх умов на ділянці автомобільної
дороги Дубрівка - Баранівка - Висока Піч
44 км. + 200м., складеному комісією у
складі інспектора з органів дорожнього
руху Пелихівського В.З., начальника
філії «Романівський райавтодор»
ОСОБА_8., згідно якого була обстежена
ділянка автомобільної дороги 44км. +200,
де 09.01.2013 року скоєно ДТП, за
результатами якого недоліків в
утриманні дороги не виявлено (а.с.20).

Суд критично оцінює, як суперечливий
доказ по справі, висновок за
результатами звернення ОСОБА_1 від
25.10.2013 року (а.с.32), де встановлено, що
недоліки в утриманні дороги стали
причиною ДТП, оскільки дорога була
вкрита льодовим покриттям, оскільки
даний доказ суперечить висновкам
постанови Апеляційного суду м. Києва
від 25.03.2013 року, де зазначається, що
місцем пригоди є 44 км. автодороги
Дубрівка - Баранівка - Висока Піч
(а.с.34-35), а також Акту обстеження
дорожніх умов на ділянці автомобільної
дороги Дубрівка - Баранівка - Висока
Піч., складений комісією у складі
інспектора з органів дорожнього руху
Пелихівського В.З., начальника філії
«Романівський райавтодор» ОСОБА_8.,
згідно якого була обстежена ділянка
автомобільної дороги 44км. +200, де 09.01.2013
року скоєно ДТП, де недоліків в
утриманні дороги не виявлено (а.с.20).

Позивач ОСОБА_1, обґрунтовуючи причини
ДТП та наявність вини відповідачів,
посилається на додані ним протоколи
про адміністративні правопорушення
від 11.01.2013 року відносно ОСОБА_8 за ст. 140
ч.4 КУпАП по факту ДТП, що мало місце
08.01.2013 року на ділянці дороги Дубрівка -
Баранівка 41 км, та протокол від 25.01.2013
року відносно ОСОБА_8 за ст. 188-28 КУпАП
(а.с.12-13), але суд критично оцінює дані
протоколи, оскільки вони не мають
відношення до ДТП, що мало місце за
участі водія ОСОБА_1 на 44 км. + 200м., тобто
на іншій ділянці даної автодороги та в
інший день і час. Крім того, сам факт
складання протоколів про
адміністративні правопорушення не
свідчать про притягнення посадових
осіб до адміністративної
відповідальності та наявності вини
відповідачів.

Також не може бути прийнято судом як
беззаперечний доказ вини відповідачів
надання позивачем копій фотокарток
(а.с.29,116 -117), на яких відображено дві ями,
оскільки дані фотографії не датовані,
без прив'язки до місцевості та
відношення до даної справи.

Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що
відповідачі не забезпечили безпеку
дорожнього руху, не вжили заходів для
ліквідації умов, що створило загрозу
для безпеки дорожнього руху, не
ліквідували зимової злизкості, не
встановили дорожні знаки: 1.10, 1.12, 1.13, 1.17,
3.29 ПДР, дорогу не посипали піском, не
очистили від снігу та льоду, не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні щодо невиконання
відповідачами своїх обов»язків по
утриманню в належному стані
автомобільної дороги, на якій сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
позивача, оскільки жодним належним та
допустимим доказом дані обставини не
були підтверджені. Про витребування та
дослідження будь-яких інших доказів
позивачем клопотання не заявлялося, в
тому числі про допит свідків. На
запитання суду позивач підтвердив, що
він не заявляє клопотання про допит
свідків, оскільки немає в цьому
необхідності.

На підтвердження розміру заподіяної
матеріальної шкоди позивач послався на
рахунок-фактуру №79 від 12 січня 2013 року,
якою визначено вартість товарів та
робіт по ремонту автомобіля марки GEELI.
Але вказаний рахунок - фактура не може
бути визнаний належним засобом
доказування, оскільки він не
відповідає вимогам Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність». Крім
цього, позивачем не надано доказів щодо
пошкодження всіх тих частин, які
вказані в рахунку-фактурі, зокрема,
радіатора, двох передніх брезговиків,
які не вказані в довідці, що вони були
пошкоджені (а.с.27, 33).

Таким чином, суд вважає, що позивачем
ОСОБА_1 не доведено протиправність
діяння відповідачів, причинного
зв'язку між шкодою та такою
протиправністю (наявність якої вважає
заявник), оскільки суду не надано
доказів, які б підтверджували ті
обставини, що саме порушення
відповідачами вимог Єдиних правил і
наявність незадовільного стану дороги
спричинило ДТП. Позивачем не доведено
те, що причиною ДТП стало неналежне
утримання доріг відповідачами.

З врахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1
до Служби автомобільних доріг у
Житомирській області, Дочірнього
підприємства "Житомирський облавтодор"
ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"
про стягнення матеріальної шкоди -
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини юридичної особи, яка
її завдала якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю фізичної особи внаслідок
дії джерела підвищеної небезпеки.

Оскільки судом не встановлено вини
відповідачів, то вимога позивача про
стягнення моральної шкоди задоволенню
не підлягає.

Згідно ст.88 ЦПК України, враховуючи, що
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
відповідачів про стягнення
матеріальної та моральної шкоди
відмовлено, суд також відмовляє у
стягненні понесених позивачем судових
витрат по сплаті судового збору, як по
даній справі так в по цивільній справі
№ 290/222/13-ц.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 1166, 1167
Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11,
60, 61, 196, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 222 , 223 ЦПК
України, суд

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Служби
автомобільних доріг у Житомирській
області, Дочірнього підприємства
"Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК
"Автомобільні дороги України" про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Житомирської області через
Романівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий суддя
В.П.Кравчук