Справа № 638/6450/14-ц
Головуючий І інстанції - Штих Т.В.
Провадження: 22-ц/790/5594/14
Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого судді - Бездітка В.М.,

суддів колегії - Сащенка І.С.,
Овсяннікової А.І.,

при секретарі - Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Дзержинського районного
суду м. Харкова від 05 червня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку « ПриватБанк» про
поновлення на роботі та стягнення суми,
-

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що з 01.10.2009 року він
працював в ПАТ КБ «ПриватБанк» на
посаді кредитного інспектора.

31.03.2014 року він отримав по пошті копію
наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» №
Э.08.0.0.0/1-6583192 від 11.03.2014 p., згідно якого
його було звільнено по ініціативі
Банку на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.
Із зазначеним наказом Банку він не
погодився та вважає своє звільнення
незаконним. Також зазначав, що з
моменту звільнення банк не видав йому
трудову книжку, наказ про звільнення та
не провів повного розрахунку.

Просив поновити його на роботі на
посаді кредитного інспектора та
стягнути з відповідача оплату за час
вимушеного прогулу в розмірі 4500 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 05 червня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
неповне з»ясування судом обставин, що
мають значення для справи. В
обґрунтування скарги зазначає, що ПАТ
КБ «ПриватБанк» не виділив йому
робочого місця, не ознайомив із умовами
трудового договору.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України,
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 179 ЦПК України, предметом
доказування під час судового розгляду
є факти, які обґрунтовують заявлені
вимоги чи заперечення або мають інше
значення для вирішення справи і
підлягають встановленню при ухваленні
судового рішення.

Відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_3 тривалий час був відсутній на
робочому місці без поважних причин та
прийшов до висновку про законність
звільнення ОСОБА_3 на підставі п. 4 ст. 40
КЗпП України.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

Згідно наказу ТОВ «УФА «ВЕРУС» від
30.09.2009 р. № У-00581 та наказу ПАТ КБ
«ПриватБанк» від 19.09.2009 р. № PR-2009-346
ОСОБА_3 було переведено на роботу до ПАТ
КБ «ПриватБанк» на посаду кредитного
інспектора.

Згідно наказів банку від 30.07.2009 р. №
СП-2009-613 "Об актуализации
технологической карты работы с
проблемной задолженностью и системы
стимулирования сотрудников
Департамента «Коллекторское агенство»
ГО" та від 05.03.2010 р. № СП-2010-249 «Об
актуализации системы управления и
системы стимулирования сотудников 22-й
группы премирования, работающих по
возврату проблемной задолженности на
этапах Hard и Legal Collection» було встановлено,
що заробіток кредитних інспекторів
складається з постійної (фіксованої)
частини та перемінної частини, яка
залежить від виконання встановлених
нормативів. Також наказами встановлено
нормативи загрузки Кредитних
інспекторів, нормативи обробки
проблемної заборгованості та оплата
праці за результатами індивідуальних
показників (робіт) кредитних
інспекторів.

З наданих до суду розрахункових листів
ОСОБА_3 за період з жовтня 2009 р. до
березня 2014 р. та вище зазначених
наказів вбачається, що заробітна плата
позивача складається з постійної
(фіксованої) частини заробітної плати в
розмірі 708,25 грн. та перемінної частини,
яка змінювалась залежно від виконання
встановлених нормативів.

Відповідно до Актів про відсутність
кредитного інспектора на робочому
місці зафіксовано численні факти
відсутності позивача на робочому
місці.

11.01.2012 року в банку був виданий наказ №
СП-2012-130335 від 11.01.2012 р. «О переводе
сотрудников банка, у которых нет либо
постоянного места работы, либо
персонального компьютера на систему
электронного табелирования». Згідно
даного наказу фіксування часу приходу
та уходу з роботи (табелювання)
кредитних інспекторів починаючи з 04.2012
року проводиться через банкомати та
термінали самообслуговування. Згідно
роздруківки електронного табелю з
початку дії наказу про табелювання
ОСОБА_3 на роботі не з'являвся.

11.03.2014 року відповідно до наказу №
Э.08.0.0.0/1-6583192 ОСОБА_3 було звільнено на
підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за
прогул без поважних причин.

Згідно розрахункового листа за 03/2014,
копії Меморіального ордеру від 13.03.2014
року, Виписки по рахунку ОСОБА_3 НОМЕР_1
відповідач при звільненні провів із
позивачем повний розрахунок.

Доводи апелянта про те, що ПАТ КБ
«ПриватБанк» не виділив йому робочого
місця, не ознайомив із умовами
трудового договору не є предметом
позову.

Виходячи з положень з ст.ст. 3, 4, 10, 11, 16, 27,
31, 179 ЦПК України, право визначати
предмет і підстави позову та спосіб
захисту порушеного права - належить
позивачеві.

Позивачем не надано жодних доказів на
підтвердження заявлених вимог та не
обґрунтовано позовні вимоги належним
чином.

Таким чином, висновки суду
відповідають вимогам закону,
підтверджуються матеріалами справи,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Підстав для скасування рішення при
апеляційному розгляді справи не
встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 05 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення. Ухвала може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий суддя -

Судді колегії -