ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 липня 2014 року
Справа №174/283/14-ц

п/с № 2/174/225/2014

Вільногірський
міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого
судді Шаповала Г.І.

при секретарі
Пелипас Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Вільногірську, Дніпропетровської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
у здійсненні права власності на
квартиру, третя особа у справі: Головне
управління державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду
28.03.2014 р., позивач зазначив, що,
відповідно до договору
купівлі-продажу, укладеного між ним та
відповідачем 11.10.2013р., який посвідчено
державним нотаріусом Вільногірської
державної нотаріальної контори ОСОБА_3,
та зареєстровано в держреєстрі за №1201,
він придбав у власність кімнату № 9 в
квартирі АДРЕСА_1, загальною площею 19,00
кв.м.

Після продажу кімнати відповідач,
всупереч їхнім домовленостям, зостався
зареєстрованим по паспортному обліку у
належній позивачу кімнаті, при цьому в
даній кімнаті не проживає з осені 2013 р.,
і житлово-комунальні нарахування за
себе не сплачує. При продажі кімнати у
них з Відповідачем була домовленість
про його зняття з реєстрації упродовж
тижня з дня продажу.

Наявність реєстрації Відповідача у
належній йому кімнаті порушує його
права як власника житла та створює для
нього перешкоди у повному здійсненні
його права володіння і розпорядження
кімнатою, оскільки він не бажає, щоб
Відповідач був зареєстрований в
належній йому кімнаті, а також він не
повинен сплачувати житлово-комунальні
нарахування за Відповідача, який не є
членом його сім'ї.

Ніяких договорів найму кімнати між ним
та Відповідачем не укладалось.
Вищевказаний договір купівлі-продажу
даної кімнати не містить умов, згідно
яких Відповідач повинен залишатись
зареєстрованим в проданому ним
житловому приміщенні.

Позивач вважає, що у Відповідача не має
жодних правових підстав, щоб
продовжувати бути зареєстрованим у
належному йому житлі без його згоди на
це. Оскільки він в квартирі не проживає,
ручі вивіз, ніяких договорів, на
підставі яких Відповідач мав би право
користуватися квартирою, з ним він не
укладав, членом його сім'ї він не є.
Добровільно на його прохання з
реєстрації не знявся.

Відповідно до положень ст.ст. 316, 317, 319 ЦК
України, правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших людей;
власнику належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном; власник володіє, користується
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд, власник має право
вчиняти щодо свого майна будь- які дії,
які не суперечать закону.

Згідно ч.І ст. 321 ЦК України, право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений його
права чи обмежений в його здійсненні.

За ст. 391 ЦК України, власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.І ст. 346 ЦК України,
право власності припиняється у разі
відчуження власником свого майна.

Тобто відповідач втратив право
власності на продану йому кімнату, та,
відповідно, втратив право
користуватися цим жилим приміщенням.

Законом України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» передбачено
зокрема, але не виключно, зняття з
реєстрації за місцем проживання особи
на підставі заяви такої особи, її
представника, або за судовим рішенням
про позбавлення права користування
житловим приміщенням (ст.7).

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що реєстрація Відповідача у належній
йому кімнаті порушує його права як
власника та створює перешкоди у
розпорядженні його майном, що
суперечить його волі, а також те, що
Відповідач добровільно не здійснив
зняття з реєстрації, керуючись ст.ст. 316,
317, 319, 321, 391 ЦК України, Законом України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
ст.ст. 3, 118-120 ЦПК України, позивач
прохає:

1. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, таким, що втратив право
користування житловим приміщенням -
кімнатою № 9 в квартирі АДРЕСА_1, що
являється підставою для зняття його з
реєстраційного обліку місця
проживання з зазначеної адреси, чим
усунути перешкоди у здійсненні ним,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, і.к
НОМЕР_1, свого права власності на
зазначене житлове приміщення - кімнату
№ 9 в квартирі АДРЕСА_1.

2. Судовий збір у справі стягнути з
Відповідача на його користь.

В судове засідання позивач, не з'явився,
але надав заяву про розгляд справи за
його відсутності, в тому числі з
заочним розглядом справи у випадку
неявки відповідача. (а.с. 20)

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причину неявки не повідомив,
заяви про розгляд справи за його
відсутності та заперечень проти позову
не надав, але сам був повідомлений про
місце і час судового засідання
належним чином, відповідно до вимог ч.5
ст. 74 ЦПК України (а.с. 29-32). З врахуванням
того, що позивач в заяві зазначив, що
заперечень проти заочного розгляду
справи не має, суд, на підставі ст.ст.169,
224 ЦПК України, на місці ухвалив -
розгляд справи проводити заочно, за
відсутності відповідача, який не
з'явився в судове засідання без
поважних причин.

Третя особа в судове засідання свого
представника не направила та надала
заяву про розгляд справи за його
відсутності. (а.с. 24)

Дослідивши надані письмові докази у
справі: копію квитанції про сплату
судового збору - 243.60 грн. (а.с. 1); копію
договору купівлі-продажу квартири від
11.10.2013 року, копію витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 11.10.2013 року, копію технічного
паспорту на спірну кімнату, згідно яких
право приватної власності на кімнату №
9, квартири АДРЕСА_1 має ОСОБА_1 (а.с.6-10);
довідку № 686 від 13.03.2014 року КП
«Жилсервіс», згідно якої в спірній
квартирі зареєстровані за місцем
проживання: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н.
(а.с.11); акт № 734 від 20.03.2014 р., складений
комісійно депутатом Вільногірської
міської ради ОСОБА_4, згідно якого
ОСОБА_2 після продажі спірної кімнати
ОСОБА_1, не виконав свою обіцянку
стосовно зняття з реєстраційного
обліку місця проживання (а.с.12); довідку
адресно-довідкого підрозділу ГУДМС,
УДМС України в Дніпропетровській
області від 09.04.2014 року, згідно якої
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н.,
зареєстрований за місцем проживання в
кімнаті № 9, квартири АДРЕСА_1 (а.с.15); -
оцінивши зазначені докази в їх
сукупності на взаємозв'язку, керуючись
законом, суд дійшов висновку про
задоволення позову в повному обсязі, з
наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами мають
місце правовідносини, які виникають із
факту порушення права приватної
власності на квартиру та з факту
користування житлом, яке являється
приватною власністю, без достатніх
правових підстав, та з факту порушення
фізичною особою установленого законом
порядку реєстрації місця проживання.

Позивачу, згідно копії договору
купівлі-продажу від 11.10.2013 р.,
посвідченого нотаріально, копії
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 11.10.2013 р., на
праві приватної власності належить
кімната № 9 в квартирі АДРЕСА_1.

Згідно довідки № 686 від 13.03.2014 року КП
«Жилсервіс» Вільногірської міської
ради, в кімнаті № 9 в квартирі АДРЕСА_1
значиться зареєстрованим за місцем
проживання відповідач: ОСОБА_2, який
здійснив продажу зазначеної кімнати
позивачу ОСОБА_1, згідно копії договору
купівлі-продажу від 11.10.2013 р.

Відповідач ОСОБА_2, будучи
зареєстрованим в спірному житлі за
місцем проживання, не проживає в
спірному житлі з моменту його продажі,
втративши своє право власності на дане
житло, а отже і право користування ним,
з моменту його відчуження, згідно
договору купівлі-продажу від 11.10.2013 р.,
посвідченого нотаріально, при цьому,
будь-яких домовленостей чи угод між
сторонами, стосовно можливості для
ОСОБА_2 користуватися спірним житлом
після його продажі, немає.

Суд доходить висновків, що позивач
являється добросовісним набувачем
права приватної власності на спірне
житло, а відповідач, ОСОБА_2, будучи
зареєстрованим за місцем проживання в
спірному житлі, своє право
користування квартирою втратив
внаслідок її продажі (відповідно до п.1
ч. І ст. 346 ЦК України), будь-яких
правових підстав, які надавали б право
відповідачу користуватися спірним
житлом після його продажі, немає. Факт
же його реєстрації в спірному житлі
перешкоджає позивачу в реалізації його
права приватної власності на це житло і
тягне за собою безпідставні
матеріальні витрати в виді надлишкової
оплати комунальних послуг.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод в
здійсненні права користування та
розпорядження майном.

Згідно ст.158 ЖК України, користування
житловими приміщеннями в квартирах,
які належать громадянам на праві
приватної власності, можливе згідно з
договором найму житлового приміщення,
який укладається в письмовій формі.

Згідно ч.1 ст.346 ЦК України, право
власності припиняється у разі
відчуження власником свого майна.

Згідно ст.6 Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання «Громадянин України, а
також іноземець чи особа без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.

Згідно ст. 224 ЦПК України, 1. У разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки, або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Таким чином, суд доходить висновку, що
позовні вимоги про усунення перешкод у
здійсненні позивачем права власності
на спірне житло, шляхом визнання
відповідача таким, що втратив право
користування ним, є законні і
обґрунтовані, тому позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ
«Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р.,
судові витрати у справі, в виді
судового збору, слід покласти на
відповідача, з якого слід стягнути на
користь позивача - 243.60 грн., для
відшкодування сплаченого судового
збору.

На підставі ст.ст.3-16, 319, 321, 328, 382, 386, 391,
405, 810-813 ЦК України, ст.ст. 150, 156,158 ЖК
України, ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», керуючись
ст.ст. 88, 212-215, 222-233,292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н.,
уродженця м. Вільногірська,
Дніпропетровської області, і/к №
НОМЕР_2, зареєстрованого за місцем
проживання в кімнаті № 9, квартири
АДРЕСА_1, таким, що втратив право
користування житловим приміщенням за
даною адресою, що являється підставою
для зняття його з реєстраційного
обліку місця проживання з зазначеної
адреси, чим усунути перешкоди в
здійсненні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н.,
уродженцем м. Вільногірська,
Дніпропетровської області, і/к НОМЕР_1,
зареєстрованим за місцем проживання в
АДРЕСА_2, свого права приватної
власності на кімнату № 9, квартири
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 -
243.60 грн., для відшкодування судових
витрат в виді судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається, протягом десяти днів з дня
його проголошення, через
Вільногірський міський суд,
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з
часу його проголошення, надіслати
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення сторонам та
третій особі.

Головуючий суддя
Шаповал Г.І.