Справа № 154/2956/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Лященко О.В. Провадження №
22-ц/773/1949/14 Категорія: 50 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Подолюка В.А.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю:

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання дружини, за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_1 на рішення
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 19 листопада 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 19
листопада 2014 року позов ОСОБА_2
задоволено частково.

Постановлено стягувати з ОСОБА_1, 1990
року народження в користь ОСОБА_2
аліменти на її утримання в твердій
грошовій сумі по 250 грн. щомісячно,
починаючи з 14 жовтня 2014 року і до
досягнення їх дитиною трирічного віку.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погоджуючись із ухваленим судовим
рішенням, відповідач ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій, покликаючись
на незаконність рішення із-за
невідповідності висновків суду
встановленим обставинам справи,
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, просить рішення суду
скасувати з ухваленням нового про
відмову в позові та зазначає, що він не
має можливості надавати матеріальну
допомогу позивачу по даній справі.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач має можливість і повинен
надавати матеріальну допомогу на
утримання позивача.

В судовому засіданні відповідач свою
апеляційну скаргу підтримав і просив
скаргу задоволити, позивач в судове
засідання не з'явилася, хоча у
встановленому порядку була
повідомлена про час та місце судового
розгляду, а тому апеляційний суд
розглядав справу у її відсутності.

Апеляційну скаргу відповідача слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджується наявними в
матеріалах справи доказами, яким суд
дав правильну правову оцінку, що
сторони по справі перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2012 року
(а.с.4). ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя
народилася дочка ОСОБА_3 (а.с.5).

В судовому засіданні також
встановлено, що позивач не працює,
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною.

Відповідно до частин 1, 2 статті 75 СК
України дружина, чоловік повинні
матеріально підтримувати один одного.
Право на утримання (аліменти) має той з
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Стаття 84 СК України передбачає, що
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років.

Аліменти присуджуються одному з
подружжя у частці від заробітку
(доходу) другого з подружжя і (або) у
твердій грошовій сумі (стаття 80 СК
України).

Судом, при цьому, встановлено, що
позивач не працює, перебуває у
відпустці по догляду за дитиною і
потребує матеріальної допомоги, а
відповідач може надавати таку
матеріальну допомогу.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, оскільки вони
відповідають встановленим обставинам
справи і зроблені відповідно до вимог
закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідач не може надавати
матеріальну допомогу позивачу, так як
не працює, за станом свого здоров'я може
виконувати лише легку роботу на увагу
колегії суддів не заслуговують,
оскільки зазначені відповідачем
обставини не звільняють останнього від
його обов'язку по утриманню дружини, з
якою проживає їх дитина.

Також відповідно до норм Сімейного
кодексу України зобов'язання
відповідача по утриманню дружину
носять строковий характер, оскільки
закон покладає на чоловіка таке
утримання до досягнення їх дитиною
трьох років.

Інші доводи апеляційної скарги не
впливають на правильність судового
рішення, яке постановлено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 19
листопада 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: