Справа № 487/7212/14-ц
Провадження № 2/487/2526/14
РІШЕННЯ

Іменем України

22.12.2014 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., при секретарі Марченко А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта-Банк", третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

21.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду мм. Миколаєві із даним позовом. Ухвалою судді Притуляк І.О. від 23.07.2014 р. відкрито провадження у справі. 14.11.2014 р. ухвалою судді Сухаревич З.М. зазначений позов прийнято до свого провадження.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 11.02.2013 р. позивач направив на адресу відповідача заяву щодо надання пояснень стосовно розбіжностей по сумі заборгованості, а отже сума заборгованості за кредитним договором не є безспірною, у зв'язку з чим виконавчий напис було здійснено з порушенням ст.ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зазначені підстави стали підставою для звернення до суду з позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа до судового засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17.05.2007 р. між ОСОБА_1 та АКБ "ТАС-Комерцбанк" (правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк") було укладено кредитний договір № 1401/0507/88-015 про надання ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 75750,00 грн. з кінцевим терміном повернення 16.05.2017 р.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_1 та АКБ "ТАС-Комерцбанк" було укладено договір іпотеки № 559 від 17.05.2007, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за яким банку, як іпотекодержателю, було передано в іпотеку належну ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1.

В подальшому, через невиконання зобовязань за кредитним договором у ОСОБА_1 перед банком виникла заборгованість.

01.03.2013 р. ПАТ "Дельта Банк" направив ОСОБА_1 досудову вимогу про погашення простроченої заборгованості станом на 06.02.2013 р. в сумі 2138,36 грн., та попередив, що у разі невиконання претензії Банк буде змушений захищати свої майнові права шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості станом на 06.02.2013 р. в сумі 35567,60 грн.

01.06.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на підставі вищезазначеного договору іпотеки був вчинений виконавчий напис за реєстраційним номером № 1223, згідно з яким нотаріусом було запропоновано звернути стягнення на належну ОСОБА_1 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, а також за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги ПАТ "Дельта Банк" в сумі розміром 35896,02 грн.

Державним виконавцем Заводського ВДВС ММУЮ на підставі вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса відкрито виконавче провадження та 27.06.2014 року складено акт опису та арешту майна боржника.

Пленум Верховного Суду України в постанові від 31. 01. 1992 № 2 "Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні"від 31.01.1992 (з подальши ми змінами) роз'яснив судам, що в справах щодо оспорювання виконавчих написів боржник може оспорити в позовному провадженні лише правильність вимог, зазначених у виконавчому напису.

Позивач в своїх вимогах оспорює дійсний розмір його боргу перед кредитором, що, з огляду на наведене, може бути підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Відповідно до ч.1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

В пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.1992, вказано, що при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актом з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк.

Згідно з п.п. 1.1-1.2, 2.3 глави 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.5 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Так, відповідно до п. 1 Переліку встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Проте, 11.02.2013 р. на адресу ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_1 направлено лист про надання письмової відповіді стосовно розбіжностей по сумі заборгованості, оскільки ним за період з 10.07.2012 р. по 15.01.2013 р. сплачено 5 560 грн. (а.с. 10).

Крім того, з досудової вимоги від 01.03.2013 р. вбачається, що загальна сума заборгованості зазначена у розмірі 35567,60 грн., у той час, як відповідно до оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса запопоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, задовольнити вимоги ПАТ "Дельта Банк" в сумі розміром 35896,02 грн.

З указаного вбачається, що нотаріус вчинив виконавчий напис на завищену суму заборгованості, яка не відповідає заборгованості зазначеній у досудовій вимозі.

Зазначені докази свідчать про існування між сторонами спору щодо розміру заборгованості за кредитом, а отже приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 при вчиненні виконавчого напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню.

Таким чином, судом встановлено, що виконавчий напис від 01.06.2013 р. за реєстраційним номером № 1223 про звернення стягнення на належну ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ "Дельта Банк" нотаріусом вчинено з порушенням вимог законодавства, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

За такого, звважаючи на викладене вище, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, від 01.06.2013 року, зареєстрований в реєстрі за № 1223, таким, що не підлягає виконанню.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в строк та порядок, визначені ст. ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя З.М. Сухаревич