АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 608/2055/13-цГоловуючий у 1-й
інстанції Парфенюк В.І. Провадження №
22-ц/789/1023/14 Доповідач - Сташків
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Кузьма Р. М., Костів О. З.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Чортківського районного суду
від 06 серпня 2013 року по справі за
поданням відділу Державної виконавчої
служби Чортківського районного
управління юстиції Тернопільської
області про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Чортківського районного суду
від 06 серпня 2013 року подання відділу
Державної виконавчої служби
Чортківського районного управління
юстиції Тернопільської області про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1 задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за
межі України громадянку України ОСОБА_1
до виконання нею зобов'язань.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, вважаючи що
вона постановлена з порушенням норм
процесуального права та просить
скасувати оскаржувану ухвалу і
постановити нову ухвалу, якою
відмовити у задоволенні подання
відділу ДВС Чортківського районного
управління юстиції про тимчасове
обмеження її у праві виїзду за межі
України.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що
на підставі ЗУ «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» юридичні санкції у вигляді
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України застосовуються у разі
ухилення боржника від виконання ним
зобов'язань, а не при наявності самого
факту невиконання таких. Проте, в
поданні державного виконавця відсутні
докази на підтвердження факту ухилення
нею, як боржником, від виконання
боргових зобов'язань. Апелянт також
вважає, що обмеживши її право у виїзді
за межі України суд, ускладнює її
наміри на відшкодування
заборгованості так, як вона їздить на
заробітки за кордон, що свідчить, що у
неї не має наміру виїхати за кордон для
ухилення від сплати заборгованості.

У судовому засіданні апелянт вимоги
апеляційної скарги підтримала,
зіславшись на доводи викладені в ній.

Представник ДВС в судове засідання не
з'явився, з невідомих суду причин, хоча
ДВС повідомлявся належним чином про
час та місце слухання справи.

Заслухавши сторону, перевіривши доводи
апеляційної скарги та матеріали
справи, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Задовольняючи подання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що наявність у ОСОБА_1
невиконаних зобов'язань є підставою
для тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України.

Проте з такими висновками суду, суд
апеляційної інстанції не може
погодитись, оскільки вони суперечать
нормам процесуального права.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України "Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України" від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
забезпечення заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Судом встановлено, що 03 червня 2013 року
головним державним виконавцем відділу
ДВС Чортківського районного
управління юстиції відкрито виконавче
провадження за виконавчим написом
нотаріуса № 258, виданим 26 лютого 2013
року про звернення стягнення на
квартиру АДРЕСА_1, що належить боржнику
ОСОБА_1

05 серпня 2013 року головний державний
виконавець відділу ДВС Чортківського
районного управління юстиції
звернувся в суд з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1, посилаючись на те,
що боржник неодноразово попереджалась
про виконання вищезазначеного
виконавчого провадження, остання на
виклики не являється, ігнорує
попередження державного виконавця,
відмовляється від добровільного
виконання рішення, встановлено, що
боржник перетинає кордон України.

Разом з тим, звертаючись до суду з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України, головний
державний виконавець не надав доказів
того, що ним вчинено всі дії,
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» спрямовані на
погашення боргу. Також не надано
доказів того, що боржник вчиняє дії, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення суду, що боржник
безпідставно не з'являвся на виклики
державного виконавця.

Діючим законодавством передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявності факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК суд
зобов'язаний негайно розглянути
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи у праві
виїзду за межі України.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1
зазначеного вище Кодексу, згадане
подання розглядається судом негайно,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця.

А тому саме на останнього покладається
тягар доказування. Тим паче, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Але судом першої інстанції, без участі
державного виконавця, на якого і
покладено тягар доказування ухилення
боржника від виконання судового
рішення, ухвалено судове рішення, яким
обмежено ОСОБА_1 у здійсненні її
конституційних прав.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що державним
виконавцем не подано доказів на
підтвердження того, що боржник ОСОБА_1
ухилялась від виконання зобов'язань за
виконавчим провадженням. Державний
виконавець покликається лише на факт
наявності у боржника невиконаного
зобов'язання, покладеного на нього
виконавчим написом нотаріуса, що само
по собі не доводить факту ухилення від
виконання покладених на нього
зобов'язань.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
встановлених законом підстав для
тимчасового обмеження права ОСОБА_1 на
виїзд за межі України.

З наведених мотивів оскаржувана ухвала
суду підлягає скасуванню з
постановленням апеляційним судом
нової ухвали про відмову у задоволенні
подання головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Чортківського
районного управління юстиції
Тернопільської області про тимчасове
обмеження виїзду за межі України
ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.303, ст.307 ч.2 п.2, ст.312 ч.1
п.2, ст.313, ст. 314 ч.1 п.6, 315, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Чортківського районного суду
від 06 серпня 2013 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Чортківського районного управління
юстиції Тернопільської області про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Б.І. Сташків