У х в а л а

27 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А.,

суддів: Дем'яносова
М.В., Завгородньої І.М.,

Журавель В.І.,
Мартинюка В.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 липня 2014 року
в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про стягнення матеріального збитку
нанесеного злочином, коштів на
придбання путівки на лікування,
втраченого заробітку,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення матеріального збитку
нанесеного злочином, коштів для
придбання путівки на лікування,
втраченого заробітку, посилаючись на
те, що вироком Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 17 червня 2013 року, який
набрав законної сили, відповідач
ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 122 КК
України. Органом досудового слідства
та судом ОСОБА_3 було визнано
потерпілим у даній справі. Відповідно
до вимог ст. 1172 ЦК України ним було
подано позов до ПАТ «Уманьферммаш» про
відшкодування матеріального та
морального збитку, оскільки шкоду,
нанесену працівником іншому
працівникові відшкодовує юридична
особа, з якою він перебуває у трудових
відносинах, але в позові було
відмовлено.

Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 04
березня 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 3120,26 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди. У задоволенні
позову в іншій частині відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 22 квітня 2014 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4
про стягнення матеріального збитку
нанесеного злочином, коштів на
придбання путівки на лікування,
втраченого заробітку відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 липня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено,
рішення апеляційного суду Черкаської
області від 22 квітня 2014 року
залишено без змін.

У жовтні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від ОСОБА_3 надійшла заява про
перегляд ухвали суду касаційної
інстанції від 17 липня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема, ст.
1166 ЦК України, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах, з
клопотанням про поновлення
процесуального строку.

Згідно із ч.1 ст.73 ЦПК України суд
поновлює або продовжує строк,
встановлений відповідно законом або
судом, за клопотанням сторони або іншої
особи у разі його пропущення з поважних
причин.

З огляду на поважність причин пропуску
строку на звернення із заявою про
перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 липня 2014 року, клопотання
про його поновлення підлягає
задоволенню.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3
посилається на ухвали:

- Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 09 липня 2014 року
в справі за позовом про відшкодування
збитків, завданих злочином;

- Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 липня 2011 року в справі за
позовом про стягнення збитків,
завданих злочином;

- Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09 липня 2014 року в справі за
позовом про відшкодування шкоди,
завданої злочином.

Розглянувши заяву, колегія суддів
вважає, що підстави для її задоволення
та допуску справи до провадження
відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Крім того, у відповідності до п. 6
згаданої вище постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року, заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах із підстави, передбаченої
пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК
України, може бути подана за сукупністю
таких умов: судом касаційної інстанції
при розгляді двох або більше справ
неоднаково застосовано одні і ті самі
норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Аналіз наведених судових рішень від 09
липня 2014 року та 27 липня 2011 року не дає
підстав для висновку про наявність,
передбачених ст. 355 ЦПК України,
обставин для перегляду судових рішень
у порядку, встановленому главою 3
розділу V ЦПК України, оскільки справи
розглянуті за різних фактичних
обставин.

У п. 7 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України» роз'яснено, що
прийняття касаційною інстанцією
ухвали про скасування судових рішень
судів нижчих інстанцій з передачею
справи на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі.

За таких обставин посилання на ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09 липня 2014 року, як на приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, не може
здійснюватися, оскільки у ній не
висловлено правові позиції щодо
застосування норм матеріального права,
а стосується процесу доказування,
встановлення фактичних обставин, що є
застосуванням норм процесуального
права.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк на звернення із
заявою про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 липня 2014 року.

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про стягнення матеріального
збитку нанесеного злочином, коштів на
придбання путівки на лікування,
втраченого заробітку, за заявою ОСОБА_3
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 липня 2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Н.А. Горелкіна

Судді:
М.В. Дем'яносов

В.І. Журавель

І.М. Завгородня

В.І. Мартинюк