АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/791/2993/14
Головуючий в суді 1
інстанції: Захарчук В.В.
Доповідач: Склярська І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року грудня місяця 08 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Цуканової І.В.

Вейтас І.В.

При секретарі Грицак А.М.

З участю прокурора Волкової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою прокурора
Дніпровської екологічної прокуратури
на рішення Бериславського районного
суду Херсонської області від 02 квітня
2014 року у справі за позовом
Херсонського міжрайонного
екологічного прокурора до
Бериславської районної державної
адміністрації, ОСОБА_3 про визнання
недійсними розпорядження, договору
оренди та повернення земельної ділянки
до земель запасу, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року прокурор Херсонської
міжрайонної екологічної прокуратури
звернувся до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що розпорядженням
голови Бериславської районної
державної адміністрації за № 410 від
06.05.2008 року затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду відповідачу для
ведення підприємницької діяльності,
площею 1,5000 га із земель
природоохоронного призначення
Тягинської сільської ради
Бериславського району Херсонської
області.

Розпорядженням голови Бериславської
районної державної адміністрації за №
524 від 23.06.2010 року передано в оренду
ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1,5000 га
із земель природоохоронного
призначення Тягинської сільської
ради, у тому числі землі, що
використовуються для відпочинку та
інші відкриті землі для ведення
підприємницької діяльності щодо
організації культурно - оздоровчих
заходів та виїзної лоточної торгівлі.

Розпорядженням від 04.05.2011 року за №380 у
зв'язку з невірно визначеним складом
угідь внесено зміни до п. 1
розпорядження за № 524 слова «в тому
числі, землі, що використовуються для
відпочинку та інші відкриті землі»
замінено словами «пасовища».

На підставі вказаних розпоряджень
органу виконавчої влади, 04.05.2012 року між
Бериславською райдержадміністрацією
та ОСОБА_3 укладено договір оренди
земельної ділянки загальною площею 1,50
га в тому числі пасовища - 1,5 га із
земель природоохоронного призначення
Тягинської сільської ради строком на 50
років.

Враховуючи те, що передача земельної
ділянки для здійснення
підприємницької діяльності суперечить
вимогам ст. 85 Водного Кодексу України,
оскільки на час видачі Бериславською
районною адміністрацією розпорядження
про затвердження проекту землеустрою
на передачу земельної ділянки в оренду
та укладення договору оренди спірна
земельна ділянка знаходилася в
законодавчо визначеній прибережній
захисній смузі р. Дніпро, розташована у
безпосередній близькості до водного
об'єкту біля урізу води, отже належить
до земель водного фонду, та зважаючи на
те, що, при передачі земельної ділянки в
оренду Бериславська районна
адміністрація вийшла за межі своїх
повноважень, оскільки орендована
земельна ділянка знаходиться за межами
м. Берислава в зоні природоохоронного
призначення Тягінської сільської ради,
розпорядження якою віднесено до
повноважень територіальної громади,
просив

1) визнати недійсним розпорядження
голови Бериславської районної
державної адміністрації за №410 від
06.05.2008 року «Про затвердження проекту
землеустрою та надання дозволу на
розробку нормативної грошової оцінки
земельної ділянки»

2) визнати недійсним розпорядження
голови Бериславської районної
державної адміністрації за № 524 від
23.06.2010 року «Про передачу земельної
ділянки в оренду для ведення
підприємницької діяльності щодо
організації культурно - оздоровчих
заходів та виїзної лоточної торгівлі
ОСОБА_3»

3) визнати недійсним на майбутнє
договір оренди землі, укладений між
Бериславською районною державною
адміністрацією та ОСОБА_3, що
зареєстрований у відділі Держкомзему у
Бериславському районі 04.05.2012 року за №
01666;

4) зобов'язати ОСОБА_3 повернути
земельну ділянку площею 1,5000 га,
нормативно грошова оцінка якої складає
66750 грн., кадастровий номер №
520687100:02:085:0003 до земель запасу
Тягинської сільської ради
Бериславського району Херсонської
області .

Рішенням Бериславського районного
суду Херсонської області від 02 квітня
2014 в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор
Дніпровської екологічної прокуратури,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_3, її доводи не визнала,
рішення суду вважає законним та
обґрунтованим.

Представник Бериславської районної
державної адміністрації доводи
апеляційної скарги не визнав, рішення
суду вважає законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково , з таких підстав.

Відмовляючи в задоволені позову, суд
першої інстанції виходив з того, що в
силу закону та рішення господарського
суду Херсонської області від 09.08.2011
року оспорюванні розпорядження голови
Бериславської районної державної
адміністрації були прийняті в межах
повноважень останнього, а тому є
законними. Також ОСОБА_3, підпадає як
суб'єкт, яка має право на отримання у
тимчасове користування земельної
ділянки, що знаходиться у прибережних
смугах відповідно до ч.3 ст.85 ВК
України, а саме щодо організації
культурно-оздоровчих заходів, а тому
позовні вимоги прокурора є
необґрунтованими.

Проте, до такого висновку суд першої
інстанції дійшов з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
виходячи з наступного.

Відповідно ст.3 Земельного кодексу
України земельні відносини
регулюються Конституцією України, цим
Кодексом, а також прийнятими
відповідно до них нормативно-правовими
актами.

Згідно ст. 19 ЗК України, за основним
цільовим призначенням землі
поділяються на такі категорії: землі
сільськогосподарського призначення,
житлової та громадської забудови,
природно-заповідного та іншого
природоохоронного призначення,
оздоровчого призначення,
рекреаційного призначення,
історико-культурного призначення,
лісогосподарського призначення,
водного фонду, промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення.

З матеріалів справи вбачається і судом
встановлено, що розпорядженням голови
Бериславської районної державної
адміністрації № 410 від 06.05.2008 року
затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду
ОСОБА_3 для ведення підприємницької
діяльності щодо організації
культурно-оздоровчих заходів та
виїзної лоточної торгівлі загальною
площею 1,5000 га із земель
природоохоронного призначення
Тягинської сільської ради
Бериславського району Херсонської
області та надано дозвіл на розробку
грошової оцінки земельної ділянки
(а.с.9).

Розпорядженням голови Бериславської
районної державної адміністрації № 524
від 23.06.2010 року «Про передачу
земельної ділянки в оренду для ведення
підприємницької діяльності щодо
організації культурно-оздоровчих
заходів та виїзної лоточної торгівлі»
передано гр. ОСОБА_3 в оренду земельну
ділянку загальною площею 1,5000 га
пасовищ для ведення підприємницької
діяльності щодо організації
культурно-оздоровчих заходів та
виїзної лоточної торгівлі із земель
природоохоронного призначення
Тягинської сільської ради
Бериславського району Херсонської
області (а.с.10-12).

На підставі вищезазначених
розпоряджень між Бериславською
районною державною адміністрацією, як
власником землі, в особі голови РДА,
орендодавцем, та ОСОБА_3, орендарем, 4
травня 2012 року укладено договір оренди
земельної ділянки загальною площею 1,50
га. в т.ч. пасовища - 1,50 га із земель
природоохоронного призначення
Тягинської сільської ради. Земельна
ділянка передається в оренду: для
ведення підприємницької діяльності
щодо організації культурно-оздоровчих
заходів та виїзної лоточної торгівлі
(п.15); цільове призначення земельної
ділянки: землі рекреаційного
призначення (п.16). Також на орендовану
земельну ділянку встановлено
обмеження - земельна ділянка повністю
знаходиться у прибрежно - захисній та
водоохоронній зоні, землекористувач
зобов'язаний використовувати земельну
ділянку з обмеженнями передбаченими
ст.87 ВК України та ст.61 ЗК України (п.26)
(а.с.13-17).

Даний договір зареєстрований в
установленому законом порядку ( а.с.17).

Відповідно до акту перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства Державної екологічної
інспекції у Херсонській області від 8
листопада 2013 року (п.23), орендована
земельна ділянка входить до
прибережної захисної смуги р. Дніпро (
а.с.20,23). Зазначене також узгоджується з
план-схемою земельною ділянки ( а.с.19),
акту узгодження та відновлення
зовнішніх меж (а.с.249-250).

Відповідними компетентними органами
категорія та цільове призначення
вищезазначеної земельної ділянки
визначено по різному, у тому числі як
землі природоохоронного призначення,
землі водного фонду, земельна ділянка
прибережної захисної смуги (а.с.24 п.11),
рекреаційне призначення (а.с.222, 181 (о.с.)).

Згідно зі ст. 58 ЗК України, поняття
земель водного фонду визначається
через їх склад, та до земель водного
фонду належать землі, зайняті
прибережними захисними смугами вздовж
річок та навколо водойм, крім земель
зайнятих лісами.

За ч.2 ст. 60 ЗК України прибережні
захисні смуги встановлюються по
берегах річок та навколо водойм уздовж
урізу води (у меженний період) шириною:
а) для малих річок, струмків і потічків,
а також ставків площею менш як 3 гектари
- 25 метрів; б) для середніх річок,
водосховищ на них, водойм, а також
ставків площею понад 3 гектари - 50
метрів; в) для великих річок, водосховищ
на них та озер - 100 метрів. При крутизні
схилів більше трьох градусів
мінімальна ширина прибережної
захисної смуги подвоюється.

Таким чином, земельна ділянка надана в
оренду ОСОБА_3, за вказаних обставин
повинна відноситься до категорії:
землі водного фонду та в силу закону
відноситься до земель водного фонду.

Згідно ч.1,3 ст. 85 Водного кодексу
України, порядок надання земель
водного фонду в користування та
припинення права користування ними
встановлюється земельним
законодавством, у тимчасове
користування за погодженням з
постійним користувачем земельні
ділянки прибережних захисних смуг,
смуг відведення та берегових смуг
водних шляхів можуть надаватися
підприємствам, установам,
організаціям, об'єднанням громадян,
релігійним організаціям, громадянам
України, іноземним юридичним та
фізичним особам для сінокосіння,
рибогосподарських потреб,
культурно-оздоровчих, рекреаційних,
спортивних і туристичних цілей, а також
для проведення науково-дослідних
робіт.

В силу закону, землі прибережних смуг є
землями, на яких знаходиться водний
фонд України та на які
розповсюджується окремий порядок
надання та використання.

Враховуючи те, що земельна ділянка
надана в оренду для ведення
підприємницької діяльності щодо
організації культурно-оздоровчих
заходів та виїзної лоточної торгівлі
(п.15 Договору), колегія суддів вважає, що
її використання в цілях зазначених в
договорі не відповідає умовам ч.4 ст. 59
ЗК України, а саме для
культурно-оздоровчих цілей.

Таким чином, суд першої інстанції
зробив неправильний висновок що у
відповідності до ч.3 ст. 85 Водного
Кодексу України, ОСОБА_3 підпадає, як
суб'єкт, яка має право на отримання у
тимчасове користування земельної
ділянки, що знаходиться у прибережних
смуг.

Відповідно ст. 12 Земельного Кодексу
України розпорядження землями
територіальних громад, надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності
відповідно до цього Кодексу,
відноситься до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст.

За п. 12 Перехідних положень Земельного
кодексу України (редакція чинна на
момент виникнення спірних
правовідносин) до розмежування земель
державної і комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями в межах населених пунктів, крім
земель, переданих у приватну власність,
та земель, на яких розташовані
державні, в тому числі казенні,
підприємства, господарські товариства,
у статутних фондах яких державі
належать частки (акції, паї), об'єкти
незавершеного будівництва та
законсервовані об'єкти, здійснюють
відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації"
виконавчу владу в областях і районах,
містах Києві та Севастополі здійснюють
місцеві державні адміністрації, до
повноважень яких віднесено
розпорядження землями державної
власності (ст. 21 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації" та ст.
17 Земельного кодексу України).

Частиною 3 статті 43 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації"
встановлено, що розпорядження голови
державної адміністрації, що суперечать
Конституції або законам України,
рішенням Конституційного Суду України,
іншим актам законодавства або є
недоцільними, неекономними,
неефективними за очікуваними чи
фактичними результатами, скасовуються
Президентом України, головою місцевої
державної адміністрації вищого рівня
або в судовому порядку.

Акт державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
особи.

Статтею 122 ЗК України (в редакції станом
на день прийняття оскаржуваного
розпорядження) передбачено
повноваження органів виконавчої влади,
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, органів місцевого самоврядування
щодо передачі земельних ділянок у
власність або у користування.

Так за ч. 3 ст. 122 ЗК України районні
державні адміністрації на їх території
передають земельні ділянки із земель
державної власності у постійне
користування юридичним особам у межах
сіл, селищ, міст районного значення для
всіх потреб та за межами населених
пунктів для: а) сільськогосподарського
використання; б) ведення водного
господарства, крім випадків,
передбачених частиною сьомою цієї
статті; в) будівництва об'єктів,
пов'язаних з обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), крім
випадків, визначених частиною сьомою
цієї статті.

Відповідно до ч. 4 цієї статті обласні
державні адміністрації надають
земельні ділянки на їх території із
земель державної власності у постійне
користування юридичним особам у межах
міст обласного значення та за межами
населених пунктів для всіх потреб, крім
випадків, визначених частинами
третьою, сьомою цієї статті.

Отже за межами населених пунктів
районна державна адміністрація має
право розпоряджатися землями
державної власності лише для потреб,
зазначених у пунктах а), б), в) частини 3
статті 122 Земельного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що
земельна ділянка загальною площею 1,5000
га із земель природоохоронного
призначення Тягинської сільської ради
Бериславського району Херсонської
області, яку передано в оренду ОСОБА_3,
знаходиться за межами населеного
пункту, отже право розпорядження цією
земельною ділянкою щодо надання в
оренду особі віднесено до компетенції
Херсонської обласної державної
адміністрації, а не Бериславської
районної державної адміністрації.

Таким чином, прийняття головою
районної державної адміністрації
розпорядження про передачу в оренду
відповідача земельної ділянки для
ведення підприємницької діяльності
щодо організації культурно-оздоровчих
заходів та виїзної лоточної торгівлі є
перевищенням наданих законом
повноважень.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на
зазначені положення закону та
обставини справи уваги не звернув, не
врахував того, що приймаючи спірне
розпорядження за № 524 від 23.06.2010 року
«Про передачу земельної ділянки в
оренду для ведення підприємницької
діяльності щодо організації культурно
- оздоровчих заходів та виїзної
лоточної

торгівлі ОСОБА_3»
голова Бериславської районної
державної адміністрації перевищив
свої повноваження й відповідно дійшов
помилкового висновку щодо відсутності
підстав для задоволення цієї частини
позовних вимог.

Окрім цього місцевий суд помилково
вважав рішення господарського суду
Херсонської області від 09.08.2011 року у
справі за позовом прокурора
Бериславського району в інтересах
держави в особі позивача -
Бериславської районної державної
адміністрації до ПП ОСОБА_3 про
стягнення 30012,65 грн. (а.с.67-68), яким
встановлено законність оспорюваних
розпоряджень голови Бериславської
районної державної адміністрації
таким, що в силу ст. 61 ЦПК України має
преюдиціальне значення для вирішення
даного спору, оскільки зроблені в цьому
судовому рішенні висновки, зокрема, про
відповідність вказаних розпоряджень
вимогам чинного законодавства, до
таких обставин не належить.

Таким чином, прийняття розпорядження
голови Бериславської районної
державної адміністрації за № 524 від
23.06.2010 року «Про передачу земельної
ділянки в оренду для ведення
підприємницької діяльності щодо
організації культурно - оздоровчих
заходів та виїзної лоточної
торгівлі ОСОБА_3» з перевищенням
наданих законом повноважень та надання
в оренду земельної ділянки в порушення
вимог ч.3 ст. 85 Водного Кодексу України є
підставою для визнання недійсним
договору оренди землі, укладеного між
Бериславською районною державною
адміністрацією та ОСОБА_3, що
зареєстрований у відділі Держкомзему у
Бериславському районі 04.05.2012 року за №
01666 та зобов'язання ОСОБА_3
повернути земельну ділянку площею 1,5000
га, нормативно грошова оцінка якої
складає 66750 грн., кадастровий номер №
520687100:02:085:0003 до земель запасу
Тягинської сільської ради
Бериславського району Херсонської
області .

Разом з тим, враховуючи, що визнання
договору недійсним не ґрунтується на
нормах матеріального права, колегія
суддів не вбачає підстав для визнання
його недійсним саме на майбутнє.

Так, відповідно до ст. 236 ЦК України,
нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення. Якщо за
недійсним правочином права та
обов'язки передбачалися лише на
майбутнє, можливість настання їх у
майбутньому припиняється. Посилання
прокурора на практику господарських
судів колегія суддів не приймає до
уваги, оскільки договір оренди, який є
предметом спору, не є господарським
зобов'язанням, недійсність яких
врегульована ст. 207 ГК України.
Зазначене також вбачається з
висновків суду касаційної інстанції по
даній справі, які містяться в ухвалі
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 17 вересня 2014 року (а.с.149-150)

Враховуючи встановлення порушення ст.
85 ВК України, оскільки на час видачі
розпорядження голови Бериславської
районної державної адміністрації за
№410 від 06.05.2008 року «Про затвердження
проекту землеустрою та надання дозволу
на розробку нормативної грошової
оцінки земельної ділянки» спірна
земельна ділянка знаходилася в
законодавчо визначеній прибережній
захисній смузі р. Дніпро, розташована у
безпосередній близькості до водного
об'єкту біля урізу води, отже в силу
закону належить до земель водного
фонду, зазначене розпорядження голови
РДА підлягає визнанню недійсним.

Таким чином, судом першої інстанції при
розгляді даної справи була надана
невірна правова оцінка спірним
правовідносинам, неправильно
застосовані норми матеріального та
порушені норми процесуального права, у
зв'язку з чим рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового про часткове
задоволення позову.

На підставі ст. 85 Водного Кодексу
України, ст.ст.58-60, 122 ЗК України, ст. 236 ЦК
України, керуючись ст. ст. 303, ч.1 п.2 ст. 307,
ч.1 п.3,4 ст. 309, ст.316 ЦПК України, колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора
Дніпровської екологічної прокуратури
задовольнити частково.

Рішення Бериславського районного суду
Херсонської області від 02 квітня 2014
року скасувати, ухвалити нове.

Позов Херсонського міжрайонного
екологічного прокурора задовольнити
частково.

Визнати недійсним розпорядження
голови Бериславської районної
державної адміністрації за №410 від
06.05.2008 року «Про затвердження проекту
землеустрою та надання дозволу на
розробку нормативної грошової оцінки
земельної ділянки».

Визнати недійсним розпорядження
голови Бериславської районної
державної адміністрації за № 524 від
23.06.2010 року «Про передачу земельної
ділянки в оренду для ведення
підприємницької діяльності щодо
організації культурно - оздоровчих
заходів та виїзної лоточної
торгівлі ОСОБА_3».

Визнати недійсним договір оренди
землі, укладений між Бериславською
районною державною адміністрацією та
ОСОБА_3, що зареєстрований у відділі
Держкомзему у Бериславському районі
04.05.2012 року за № 01666.

Зобов'язати ОСОБА_3 повернути
земельну ділянку площею 1,5000 га,
нормативно грошова оцінка якої складає
66750 грн., кадастровий номер №
520687100:02:085:0003 до земель запасу
Тягинської сільської ради
Бериславського району Херсонської
області .

В іншій частині в задоволені позову
відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня
його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом 20-ти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: