№ 308/9315/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого: Івашкович І.І.

при секретарі: Гайданка Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд
із даним позовом, посилаючись на те, що
відповідно до укладеного договору
№MKMOGA00000228 від 01.08.2007 року ОСОБА_2 01.08.2007
року отримав кредит у розмiрi 88 000,00
дол.США зi сплатою відсотків за
користування кредитом у розмiрi 11,04% на
рік на суму залишку заборгованостi за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 31.07.2017 року.

Договором передбачено порядок та умови
погашення кредиту, погашення
заборгованостi по кредиту, сплата
нарахованих за перiод користування
кредитом вiдсоткiв, комісії за
користування кредитом та iнших витрат.

20.09.2012 року було укладено додаткову
угоду №2 до кредитного договору
№MKMOGA00000228 від 01.08.2007 року. Сума
заборгованості, що виникла у період з
дати надання позичальнику кредиту до
дати підписання додаткової угоди
зменшена на 25 713,02 дол. США а саме:
відсотки у розмірі 0.00 дол. США, комісія
у розмірі 0,00 дол. США, пеня у розмірі 25
713,02 дол. США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 13,08% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 20.11.2026 року.

У відповідності до ст.ст.526,527,530 ЦК
України зобов'язання повиннi
виконуватись належним чином i в
установлений строк вiдповiдно до умов
договору та вимог закону.

У порушення зазначених норм закону та
умов договору відповідач зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконав, що призвело до збитків
позивача, які мають вираз у залученні
позивачем вільних коштів до страхового
резерву, створеного в забезпечення
простроченої заборгованості
позичальника та нести вирати по сплаті
податків та інших обов'язкових
платежів з цих коштів.

Вiдповiдно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст 1050 ЦК
України, наслідками порушення
боржником зобов'язання щодо повернення
чергової частини суми кредиту є право
заявника достроково вимагати
повернення всієї суми кредиту.

Станом на 27.06.2014 року у відповідача
виникла заборгованiсть перед банком в
розмірі167264,28 дол.США, з яких: 103890,55
дол.США - за кредитом; 18 406,29 дол.США -
відсотках за користування кредитом;
3157,50 дол. США - комісії; 33 825,03 дол. США -
пені; 21,15 дол.США - штраф (фiксована
частина); 7 963,96 дол.США - штраф (процентна
складова).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПриватБанк»і відповідач 01.08.2007 року
уклали договір іпотеки № MKMOGA00000228.
Згідно з договором іпотеки відповідач
надав в іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 165,80 кв. м. ,
житловою площею 103,50 кв.м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить відповідачу на праві
власності на підставі свідоцтва про
право власності. Обумовлена сторонами
договору ціна предмету іпотеки
дорівнює 505 000,00 грн.

Законом не передбачено обов'язок
позивача прописувати початкову ціну
реалізації предмета іпотеки (наприклад
ринкова ціна може кілька разів
змінюватися поки йде судовий процес).
При цьому, ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» передбачено вимогу до
вирішення суду встановити початкову
ціну реалізації, яка в порядку ст. 38
може бути узгоджена з іпотекодавцем,
або на підставі акту оцінки суб'єкта
оціночної діяльності.

Вказані обставини підтверджуються
кредитним договором, договором
іпотеки, іншими документами вказаними
в додатках до цієї заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рішенні суду
зазначаються і спосіб реалізації
предмета іпотеки шляхом проведення
публічних торгів або із застосуванням
процедури продажку, встановленою ст. 38
цього Закону, яка передбачає право
іпотеко держателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві.
Названі та інші повноваження надані
іпотекодержателю іпотекодавцем на
здійснення дій з продажу предмета
іпотеки від імені іпотекодавця
будь-якій особі-покупцеві у разі
порушення основного зобов'язання
містяться у договорі іпотеки ,
укладеному між відповідачем та
позивачем, у розділі, що містить
застереження про задоволення вимог
іпотеко держателя. На момент укладення
договору іпотеки сторони прийшли до
взаєморозуміння, що перелік зазначених
у договорі іпотеки повноважень з
продажу предмету іпотеки іпотеко-
держателем не є вичерпним.

Договором іпотеки, укладеним між
відповідачем та позивачем, передбачене
право іпотекодавця на реєстрацію у
предметі іпотеки інших осіб лише при
умові отримання від іпотекодержателя
письмової згоди на такі дії. Враховуючи
той факт, що іпотекодержатель не надав
своєї згоди на відповідну реєстрацію
осіб за адресою предмету іпотеки,
позивач вважає, що реєстрація осіб у
предметі іпотеки є порушенням умов
цивільно-правового договору та ст. 629 ЦК
України і зняття таких осіб з
реєстраційного обліку, є захистом прав
іпотеко держателя та повинно
відбуватись на підставі рішення суду.

Згідно ч.2 ст 39 Закону України «Про
іпотеку» одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок чи житлове
приміщення, а також згідно ч. 1 ст 40
Закону України «Про іпотеку» та ст. 109
ЖК України - звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців. Відповідач
підлягає виселенню з житла, яке є
предметом іпотеки розташованого за
адресою: АДРЕСА_1.

Крім того відповідно до ст. 3 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» встановлено, що реєстрація -
це внесення відомостей до паспортного
документа про місце проживання або
місце перебування із зазначенням
адреси житла особи та внесенням цих
даних до реєстраційного обліку
відповідного органу. Таким чином,
реєстрація фіксує офіційне місце
проживання особи. За цією адресою особа
має право проживати, на неї
надсилаються усі офіційні документи,
відповідно до даних про реєстрацію
нараховуються усі комунальні послуги.
Наявність осіб, зареєстрованих у
квартирі, на яку звертається стягнення,
негативно відобразиться на її ціні, а
також буде перешкоджати реалізації
цього предмета іпотеки.

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється на підстві остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності або права користування
житловим приміщенням про виселення,
визнання особи безвісно відсутньою або
оголошення її померлою.

Посилаючись на вказане просить в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №MKMOGA00000228 від
01.08.2007 року, в розмірі 167 264,28 дол. США, що
за курсом 11,82 відповідно до службового
розпорядження НБУвід 27.06.2014 року
складає 1 977 063,78 грн; звернути стягнення
на квартиру загальною площею 165,8 кв.м.
житловою площею

103,5 кв.м. розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного
предмету іпотеки (на підставі договору
іпотеки №MKMOGA00000228 від 01.08.2007 року) ПАТ КБ
«ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
Набережна Перемоги,50, ) з
укладенням від свого імені договору
купівлі-продажу будь -яким способом з
іншою особою-покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно , з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від фори
власності або підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх перебачених
нормативно-прововими актами дій ,
необхідних для продажу предмету
іпотеки.

Виселити відповідача та інших осіб, які
проживають у квартирі по АДРЕСА_1.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав заяву про
слухання справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримує та не
заперечує щодо ухвалення заочного
рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Згідно поданої заяви просить
відмовити у задоволенні позовних вимог
з підстав, передбачених Законом
України від 03.06.2014 року «Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті»

Дослідивши матеріали справи суд
констатує наступне.

Відповідно до укладеного між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2 договору
№MKMOGA00000228 від 01.08.2007 року, ОСОБА_2 01.08.2007
року отримав кредит у розмiрi 88 000,00
дол.США зi сплатою відсотків за
користування кредитом у розмiрi 11,04% на
рік на суму залишку заборгованостi за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 31.07.2017 року.

У відповідності до ст.ст.526,527,530 ЦК
України зобов'язання повиннi
виконуватись належним чином i в
установлений строк вiдповiдно до умов
договору та вимог закону.

Вiдповiдно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст 1050 ЦК
України, наслідками порушення
боржником зобов'язання щодо повернення
чергової частини суми кредиту є право
кредитора достроково вимагати
повернення всієї суми кредиту.

Станом на 27.06.2014 року у відповідача
виникла заборгованiсть перед банком в
розмірі167264,28 дол.США, з яких: 103890,55
дол.США - за кредитом; 18 406,29 дол.США -
відсотках за користування кредитом;
3157,50 - комісії; 33 825,03 дол. США - пені; 21,15
дол.США - штраф (фiксована частина); 7 963,96
дол.США - штраф (процентна складова).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПриватБанк»і відповідач 01.08.2007 року
уклали договір іпотеки № MKMOGA00000228.
Згідно з договором іпотеки відповідач
надав в іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру загальною площею 165,80 кв. м. ,
житловою площею 103,50 кв.м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить відповідачу на праві
власності на підставі свідоцтва про
право власності. Обумовлена сторонами
договору ціна предмету іпотеки
дорівнює 505 000,00 грн.

Позивачем завлені вимоги про звернення
стягнення на квартиру, яка є предметом
іпотеки та виселення відповідача із
вказаного житлового приміщення.

Згідно Закону України «Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 03.06.2014 року,
протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку;

2) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) інше
майно (майнові права), яке відповідно до
законодавства або кредитного договору
підлягає стягненню з позичальника,
зазначеного у підпункті 1 цього пункту,
при недостатності коштів, одержаних
стягувачем від реалізації (переоцінки)
предмета застави (іпотеки);

3) кредитна установа не може уступити
(продати, передати) заборгованість або
борг, визначений у підпункті 1 цього
пункту, на користь (у власність) іншої
особи.

Із матеріалів справи слідує, що
нерухоме житлове майно - квартира
АДРЕСА_1 вважається предметом іпотеки
згідно із ст. 5 Закону України «Про
іпотеку», таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України позичальника ОСОБА_2 за
споживчим кредитом, наданим йому
кредитною установою в іноземній
валюті.

Вказане нерухоме житлове майно
використовується відповідачем та його
сім'єю, як місце постійного проживання.

Згідно доданих до справи документів,
довідки ТОВ «Уж-інветеризатор» №1515 від
29.08.2014 року, витягу з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно у
відповідача ОСОБА_2 у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно.

Із укладеного між сторонами договору
іпотеки від 01.08.2007 року вбачається, що
ціна предмету іпотеки становить 505 000
грн.

Заборгованість за кредитним договором
станом на 27.06.2014 року становить 167 264,28
дол. США, що відповідно до службового
розпорядження НБУ складає 1 977 063,78 грн.

Тобто, коштів від реалізації предмета
іпотеки. які може одержати стягувач -
недостатньо.

У своїй сукупності наявні обставини,
передбачені ч.ч. 1,2 ст.1 Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» за яких не може бути примусово
стягнуто нерухоме житлове майно яке є
предметом іпотеки.

У зв'язку з наведеним у задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,75,214,215 ЦПК України,
ст.ст.525,526,527,530,1050,1054 ЦК України, ст. ст.
5,33,39,40 Закону України «Про іпотеку»,
ч.ч. 1,2 ст.1 Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», суд,-

РІШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1 та виселення - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Позивачем апеляційна скарга на рішення
суду першої інстанції може бути подана
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Івашкович
І.І.