Справа № 551/825/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

22 серпня 2014 року Шишацький
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.,

при секретарі - Кулинченко О.А.,

розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в залі суду селища
Шишаки Полтавської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Чапаєвської сільської ради
Диканського району Полтавської
області, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
приватний нотаріус Диканського
районного нотаріального округу ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про визнання права власності
спільної часткової власності на
спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2014 року позивачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, як спадкоємці першої черги за
законом, звернулись до Шишацького
районного суду з позовом до
Чапаєвської сільської ради
Диканського району Полтавської
області, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
приватний нотаріус Диканського
районного нотаріального округу ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про визнання права спільної
часткової власності в порядку
спадкування, по 1/4 частині за кожною, на
земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 5,65 га, яка розташована на
території Пришибської сільської ради
Шишацького району Полтавської області.

В обґрунтування позивних вимог
повідомили, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року
померла їх мати - ОСОБА_5. Після її
смерті залишилось спадкове майно у
вигляді земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 5,65га, розташованої
на території Пришибської сільської
ради Шишацького району Полтавської
області, яка на підставі рішення
Шишацького районного суду Полтавської
області від 25 червня 2013 року належала
на праві спільної сумісної власності
померлій ОСОБА_5 та її сестрі (тітці
позивачів) ОСОБА_4. Після отримання
вказаного рішення суду ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 виготовили технічну
документацію на земельну ділянку та
отримали витяг з Держземкадастру в
якому зазначено кадастровий номер
земельної ділянки та її місце
розташування.

Зареєструвати своє право спільної
сумісної власності на дану земельну
ділянку ОСОБА_5 за життя не встигла, що
позбавляє її спадкоємців (позивачів)
оформити спадщину на вказане майно на
своє ім'я.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також
третя особа ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явились, до суду надіслали
письмові заяви про розгляд справи без
їх участі. Прохали направити на їхню
адресу копії судового рішення після
набрання ним чинності.

Представник відповідача - Чапаєвської
сільської ради Диканського району
Полтавської області Пащенко Л.Г. в
судове засідання не з'явився надіслав
до суду письмову заяву про визнання
позову та розгляд справи без його
участі.

Третя особа - приватний нотаріус
Диканського районного нотаріального
округу ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явився на адресу суду надіслав заяву
розгляд справи за його відсутності. У
вирішенні справи поклався на розсуд
суду.

Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при
визнанні позову відповідачем у
попередньому судовому засіданні
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст.174 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо ухвалити в
попередньому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову, суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року № 2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що визнання
позову відповідачем не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, є безумовним, а
тому позов підлягає задоволення
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України,
способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Ст. 328 ЦК України передбачено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України
однією із підстав припинення права
власності є смерть власника.

Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного
кодексу України, власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюєтся або не визнається іншою
особою.

Згідно статті 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями
за заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року у с. Чапаєвка
Диканського району Полтавської
області померла ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_3, виданим виконавчим комітетом
Чапаєвської сільської ради
Диканського району Полтавської
області, актовий запис № 18 (а.с. 15).
Згідно довідки Чапаєвської сільської
ради Диканського району Полтавської
області від 17.07.2014 року № 296 на день
смерті померла ОСОБА_5 проживала сама у
с. Чапаєвка Диканського району (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_5 залишилась
земельна ділянка для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 5,65га, яка знаходиться на
території Пришибської сільської ради
Полтавської області та за рішенням
Шишацького районного суду Полтавської
області від 25 червня 2013 року, яке
набрало законної сили належала на
праві спільної сумісної власності
ОСОБА_5 та третій особі ОСОБА_4 (а.с.17).

Як встановлено з витягу з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку (а.с.20-22) 11 вересня 2013 року
виготовлено технічну документацію із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості). Земельну ділянку
зареєстровано відділом
Держземагенства у Шишацькому районі 01
листопада 2013 року та їй присвоєно
кадастровий номер :00:018:0011.

В той же час ОСОБА_5 не зареєструвала за
життя своє право спільної сумісної
власності на вказану земельну ділянку
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно», що встановлено судом
із змісту позовної заяви та довідки
приватного нотаріуса Диканського
районного нотаріального округу
Полтавської області ОСОБА_3 № 02-14/332 від
21 липня 2014 (а.с. 23).

Згідно ч. 1 ст. 79-1 ЗК України формування
земельної ділянки полягає у визначенні
земельної ділянки як об'єкта цивільних
прав. Формування земельної ділянки
передбачає визначення її площі, меж та
внесення інформації про неї до
Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч.ч. 4 та 10 вказаної статті
земельна ділянка вважається
сформованою з моменту присвоєння їй
кадастрового номера. Державна
реєстрація речових прав на земельні
ділянки здійснюється після державної
реєстрації земельних ділянок у
Державному земельному кадастрі.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 80 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна
ділянка може знаходитись у спільній
власності з визначенням частки кожного
з учасників спільної власності
(спільна часткова власність) або без
визначення часток учасників спільної
власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники
мають право на виділ у натурі частки із
майна, що є у спільній сумісній
власності. У разі виділу частки із
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином, врахувавши відсутність
відповідних домовленостей між ОСОБА_5
та ОСОБА_4 щодо розміру частки кожного у
спірній земельній ділянці, суд
приходить до висновку, що в разі
визначення частки співвласників
земельної ділянки за життя ОСОБА_7
кожен з них мав би право власності на 1/2
її частину.

Спадкоємцями першої черги за законом
після померлої ОСОБА_5 є позивачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які є доньками
померлої, що підтверджується
матеріалами справи (а.с.6-14).

Вищевказані спадкоємці прийняли
спадщину, звернувшись у встановлений
законом строк до приватного нотаріуса
за місцем відкриття спадщини, а інші
спадкоємці, які прийняли спадщину чи
претендують на неї відсутні, що слідує
із довідки приватного нотаріуса
Диканського районного нотаріального
округу Полтавської області ОСОБА_3 №
02-14/332с від 21 липня 2014 (а.с. 23). Згідно
вказаної довідки свідоцтва про право
на вищевказане спадкове майно на ім'я
позивачів не видавалось в зв'язку з тим,
що ОСОБА_5 своє право власності на
вищевказану спадкову земельну ділянку
відповідно до вимог Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно» не зареєструвала.

Таким чином, фактично успадкувавши 1/2
земельної ділянки у рівних частинах,
шляхом прийняття спадщини, спадкоємці
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позбавлені можливості
оформити вказані частки земельної
ділянки на своє ім'я та здійснити
подальшу державну реєстрацію права
власності щодо них, що є перешкодою для
реалізації ними права власності на
вищевказане спадкове майно.

Відповідно до приписів ст. 41
Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321
ЦК України правом власності є право
особи на майно, яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
Право власності є непорушним. Ніхто не
може протиправно бути позбавлений його
права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 3, 15, 16 , 316, 319, 321, 328, 346, 364, 370, 386, 392,
1216-1218, 1223, 1258, 1261, 1268, 1278, 1296-1299, ст. 79-1, 80, 86
ЗК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Чапаєвської
сільської ради Диканського району
Полтавської області, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору: приватний нотаріус
Диканського районного нотаріального
округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання
права власності спільної часткової
власності на спадкове майно -
задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН,
НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_2, право спільної часткової
власності, в порядку спадкування за
законом, у розмірі 1/4 частини за кожною,
на земельну ділянку для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 5,65га, що
знаходиться на території Пришибської
сільської ради Полтавської області,
кадастровий номер :00:018:0011, яка за
рішенням Шишацького районного суду
Полтавської області від 25 червня 2013
року належала на праві спільної
сумісної власності померлій ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, але не була належним чином
зареєстрована за життя ОСОБА_7,
залишивши у власності ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 1/2 частину вказаної
земельної ділянки.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Шишацький районний суд в 10 денний
строк з дня його проголошення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення судового рішення - у той
же строк з дня отримання його копії.

Головуючий суддя
Д.С. Сиволап