Справа № 740/2075/14
Провадження № 2/740/721/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області в складі :
головуючого - судді Марченка М.М.
секретарі Заколодній Ю.О.
Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
м. Ніжина цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
т а н о в и в :
14.05.2014 року за вх. № 6226 ОСОБА_3
звернулась в суд з основним позовом, а
04.06.2014 року за вх. № 7385 з уточнюючим
позовом до ОСОБА_4, про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, в якому зазначає,
що вона ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
від 11.03.2001р. серії САА № 123456, є власником
житлового будинку АДРЕСА_1 у м. Ніжині, в
якому по сьогоднішній день проживає та
продовжує бути зареєстрованою. Разом з
нею, в даному будинку зареєстрований
відповідач - ОСОБА_4. Відповідач вже
близько 20-ти років не проживає у
вищезазначеному будинку, не отримував
кореспонденцію за даною адресою,
особистих речей його в будинку не має.
Їй невідомо за якою адресою він
проживає. По телефону та за допомогою
інтернету вони не спілкуються, листи
один одному не пишуть. Перешкод в
користуванні жилим приміщенням
позивач відповідачу не чинила. Будь-які
заяви до ЖЕО про те, що він буде
відсутній за місцем реєстрації та
збереження за ним права на
користування будинком за цією адресою
відсутні. Ст. 41 Конституції України
гарантує право володіти і
користуватися своєю власністю, а також
вказує на те, що право приватної
власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 319
ЦК, власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Стаття 383 Цивільного
кодексу України передбачує, що власник
будинку має право використовувати
помешкання для власного проживання та
проживання членів своєї сім'ї.
Відповідно до ст. 391 ЦК, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном. Наявність
реєстрації відповідача в будинку, який
належить позивачу на праві власності і
в якому він фактично не проживав,
порушує право позивачки вільно
володіти, користуватися і
розпоряджатися належною власністю,
отримувати державні допомоги і
субсидії тощо. Вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про право користування такої
особи жилим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства. Згідно до ч.1 статті 72
Житлового кодексу України визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені сгроки, провадиться в
судовому порядку. Вважає, що відповідач
повинен бути визнаним судом таким, що
втратив право користування жилим
будинком за вказаною адресою, оскільки
не проживає фактично в ній більше
одного року та повинен бути знятий з
реєстрації місця проживання. Отримання
такого рішення необхідне для зняття
відповідача з реєстрації у
відповідності до ст. 7 ч.1 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні» від
11.12.2003 р. № 1382-ІУ. Факт не проживання
відповідача понад тривалого строку
можуть підтвердити чисельні свідки:
знайомі, сусіди по дому. Просить
визнати ОСОБА_4, таким, що втратив
право користування житловим будинком
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримала, просила його
задовольнити та визнати ОСОБА_4,
таким, що втратив право користування
житловим будинком АДРЕСА_1
Представник третьої особи Ніжинського
МВ УДМС України в Чернігівській
області Кресан Н.В., яка діє на підставі
довіреності від 08.02.2014 року, будучи
повідомленою належним чином в судове
засідання не з'явилась, при цьому 18.07.2014
року за вх. № 9410 надала до суду заяву
про розгляд справи у її відсутності,
заперечень по справі не мають.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, хоча про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином, про що свідчить
оголошення в газеті «Деснянська
про виклик його в судове засідання на
22 липня 2014 року на 09 год. 00 хв. в якості
відповідача. Заяви до суду про
відкладання розгляду справи не подавав
і не повідомляв суд про причини своєї
неявки. Суд вважає можливим розгляд
справи на підставі наявних у справі
Зі згоди та клопотання позивача
ОСОБА_1 суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Вислухавши пояснення позивача,
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню із слідуючих
Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 показали, що
відповідач ОСОБА_4 не проживає АДРЕСА_1,
Чернігівської області близько 20 років.
Позивач не перешкоджала користуватись
йому приміщенням будинку.
В копії довідки вуличного комітету №
28 міста Ніжина від 11 квітня 2014 року за
№ 983 зазначено, що в будинку за
адресою АДРЕСА_1 зареєстрований
З копії витягу про державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 25.01.2005 року № 6315969 вбачається,
що власником будинку АДРЕСА_1, міста
Ніжина, Чернігівської області
В актах про відсутність (не проживання)
особи за місцем реєстрації від 05.03.2014р.
та 08.05.2014 р. зазначено, що гр. ОСОБА_4 в
будинку АДРЕСА_1, міста Ніжина, не
проживає близько 20 років, тобто з
В повідомленні Ніжинського МВ УДМС
України від 21.05.2014 року за вх. № 6525
зазначено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
зареєстрований 21.10.1992 року за адресою
В ч.2 ст. 405 ЦК України зазначено, що член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік.
В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_4 не користується
зазначеним жилим приміщенням без
поважних причин більше одного року, а
фактично більше 20 років, тому суд
вважає можливим позов задовольнити і
визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що
втратив право користування житловим
Керуючись ст. ст. 391, 405 ЦК
України, ст. ст. 71, 72, 163 ЖК України, ст.
ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, 224 - 226 ЦПК
України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1
Визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування
житловим будинком АДРЕСА_1
Рішення може бути
оскаржене позивачем в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Чернігівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив,
за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з
дня отримання його копії. У разі
залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в загальному порядку.

Суддя