УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про
забезпечення доказів

12 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Мовчан Д.В.

при секретарі
Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську заяву
ОСОБА_1 про забезпечення доказів до
пред'явлення нею позову,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
заявою про забезпечення доказів до
пред'явлення позову.

Фактично судді із канцелярії
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська вищезазначена заява
була передана 11 вересня 2014 року.

Розглянувши подані матеріали заяви про
забезпечення доказів, суд доходить
висновку, що така заява не підлягає
задоволенню з огляду на нижченаведене.

Так, заявник у поданій заяві про
забезпечення доказів просить суд
постановити ухвалу про забезпечення
доказів, шляхом витребування з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно - інформаційної довідки
про те на та підставі чого та з якого
часу належить квартира АДРЕСА_1, та з
Паспортної, реєстраційної та
міграційної роботи Ленінського району
м. Дніпропетровська - інформації про
фізичних осіб, які зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ст.133 ЦПК
України особи, які беруть участь у
справі і вважають, що подання потрібних
доказів є неможливим або у них є
складнощі в поданні цих доказів, мають
право заявити клопотання про
забезпечення цих доказів. При цьому, за
заявою заінтересованої особи суд може
забезпечити докази до пред'явлення нею
позову.

Частиною 2 вказаної статті встановлено,
що способами забезпечення судом
доказів є допит свідків, призначення
експертизи, витребування та (або) огляд
доказів, у тому числі за їх
місцезнаходженням. У необхідних
випадках судом можуть бути застосовані
інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до вимог ст. 135 ЦПК України
про вирішення питання щодо
забезпечення доказів суд постановляє
відповідну ухвалу, в якій зазначаються:
докази, які необхідно забезпечити,
місце їх знаходження; обставини, що
можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, та
обрані судом конкретні способи
забезпечення доказів.

Виходячи із системного аналізу
вищезазначених норм
цивільно-процесуального
законодавства, заінтересована особа
може подати заяву про забезпечення
доказів до пред'явлення позову у
виняткових випадках (наприклад, у
випадку високої ймовірності знищення
усього тиражу контрафактних
примірників твору, що охороняється
авторським правом тощо) або у
визначених законодавцем випадках,
зокрема у випадку очевидного ризику
того, що доказ буде знищено (ч. 3 ст. 53
Закону України «Про авторське право і
суміжні права» тощо).

Тобто забезпечення доказів до подання
позову допускається, коли у заявника є
обґрунтовані посилання на
неможливість подальшого подання
певних доказів або виникнення
труднощів у зв'язку з не забезпеченням
доказів до початку судового розгляду
справи. При цьому, неможливість надання
(одержання) доказу може бути пов'язана з
майбутнім знищенням, зіпсуттям доказу,
а ускладнення у наданні доказу може
бути зумовлене обставинами, які
вимагатимуть додаткових зусиль,
витрати часу та коштів.

Разом з цим, обставини, зазначені
заявником у заяві про забезпечення
доказів, не можуть бути визнані такими,
що ускладнюють або унеможливлюють
отримання таких доказів саме під час
розгляду справи по суті, оскільки вони
ґрунтуються лише на тезі заявника щодо
неможливості звернутись до суду через
відсутність в неї певних доказів.

Суд вважає за необхідність звернути
уваги заявника та те, що відсутність в
особи певних доказів не може бути
перешкодою для реалізації її права на
звернення до суду із відповідним
позовом, адже процесуальним
законодавством передбачено обов'язок
позивача в позовній заяві лише
зазначити докази, що підтверджують
кожну обставину (п.6. ч.2. ст. 119 ЦПК
України).

При цьому не допускається відмова у
відкритті провадження у справі з
мотивів недоведеності заявленої
вимоги, відсутності доказів, пропуску
позовної давності та інших не
передбачених законом підстав (п. 2
Постанови Пленуму Верховного суду
України «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» від 12.06.2009 N 2).

З огляду га вищенаведені вимоги
процесуального законодавства суд
вважає за необхідне відмовити в
задоволені означеної заяви про
забезпечення доказів через її
безпідставність та необґрунтованість.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 133, 135 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволені заяви ОСОБА_1 про
забезпечення доказів до пред'явлення
позову - відмовити..

Ухвала суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали апеляційної скарги. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя:

Д. В. Мовчан