Справа № 188/114/13- ц
Провадження № 2/188/247/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Філіповій
В.С.

з участю представників:

позивача ОСОБА_1

відповідачів Лисяк О.Г.,
Тюлькіної О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Петропавлівка
Дніпропетровської області справу за
позовом ОСОБА_4 до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Петропавлівському районі (далі -
Відповідач-1) та Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Павлоградвугілля" (далі - відповідач-2)
про розмір середньої заробітної плати
(доходу) для призначення страхової
виплати у зв'язку зі стійкою втратою
працездатності,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся позивач з даним
позовом до відповідачів. У позові
зазначає наступні обставини. Працюючи
на шахті "Степова" ДХК
"Павлоградвугілля" (нині - ДТЕК
Павлоградвугілля), втратив
працездатність в наслідок нещасного
випадку , який стався 25 липня 2002 року
(акт Н-1 № 55 від 27.07.2002 р.).

02.12.2002 року МСЕК встановила йому
первинно 5% стійкої втрати професійної
працездатності з 29.10.2002 року до 01.11.2003
року.

Відповідачем-1 було призначено йому
страхову виплату як страхової суми, так
і щомісячної грошової суми, на підставі
довідки про середньомісячну заробітну
плату за січня 2002 - червень 2002 р. Однак,
дана довідка була виготовлена
відповідачем-2 з порушенням чинного
законодавства.

Просить суд:

- визнати довідку про середню заробітну
плату (дохід) від 17.12.2002 р. не дійсною;

- рішенням суду прийняти
середньомісячну заробітну плату для
призначення страхових виплат, у зв'язку
зі стійкою втратою працездатності у
розмірі - 842 грн. 27 коп. зобов'язавши
відповідача прийняти для призначення
страхових сум дану середню заробітну
плату (842, 27) та провести перерахунок
щомісячних страхових сум з дати
призначення виплат (з дня втрати
працездатності в наслідок нещасного
випадку), та виплатити недоплати у
відповідності з чинним законодавством
(ст. 40 Закону);

- усі витрати по веденню справи в суді
покласти на відповідача - 2.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просить
суд його задовольнити. Пояснив, що
відповідно до п. 25 Порядку обчислення
середньої заробітної плати (доходу) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого Постановою КМУ від 26.09.2001
р. № 1266 - довідка про середню заробітну
плату, з якої сплачено страхові внески,
для розрахунку страхових виплат
складається за формою, згідно з
додатком 2. Відповідно до форми довідки,
яка діяла на спірний період, у третьому
стовпчику зазначалось: "Нарахована
заробітна плата (дохід) грошове
забезпечення у 200_році, гривень", у
довідці, яку було складено
відповідачем-2, зазначалось: "
Нарахована заробітна плата за
відпрацьований час, грн." Тобто була
порушена норма закону, п. 11 статті 34
Закону України "Про
загальнообов'язкове соціальне
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності" - при обчисленні
середньомісячного заробітку
враховуються основна і додаткова
заробітна плата, а також інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати (у тому числі в натуральній
формі), які включаються до фонду оплати
праці і підлягають обкладанню
прибутковим податком з громадян (у
редакції чинній на час виникнення
спірних правовідносин).

У зв'язку з вищевикладеним ми
звертаємося до суду.

Представник відповідача -1 у
судовому засіданні позов не визнала.
Пояснила, що з прийняттям Закону
України "Про податок з доходів фізичних
осіб" змінилися види виплат з фонду
оплати праці, які не підлягають
оподаткуванню. Якщо до 1 січня 2004 року
доплати за нормативний час пересування
від ствола до місця роботи і назад
працівникам, які постійно зайняті на
підземних роботах, не
оподатковувалися, на них не
нараховувалися страхові внески і вони
не включалися до розрахунку середньої
заробітної плати, то з 1 січня зазначені
оплати оподатковуються. Тому
представник відповідача-1 вважає
вимоги позивача не обґрунтованими та
надуманими і просить суд у позові
відмовити.

Представник відповіда-2 у
судовому засіданні позов також не
визнала та дала пояснення. Розрахунок
середнього заробітку позивачу було
зроблено у відповідності з діючим
законодавством на час виникнення
правовідносин (МСЕК 02.12.2002 р.), а саме
Постановою КМУ від 26.09.2001 р. № 1266 "Про
обчислення середньої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням". У
відповідності до п. 14 цієї Постанови
середньоденна заробітна плата (дохід)
обчислюється шляхом ділення
нарахованої за розрахунковий період
заробітної плати (оподаткованого
доходу), з якої сплачувалися страхові
внески: на кількість відпрацьованих
робочих днів у розрахунковому періоді
- за загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності.

Таким чином, підприємством у
періоді для обчислення середнього
заробітку та середньоденної зарплати з
січня 2002 року по червень 2002 року
враховувались тільки кількість
відпрацьованих днів. Виходячи з цього,
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню.

Судом встановлено , що позивач
дійсно знаходився у трудових
відносинах з ДТЕК Павлоградвугілля, що
підтверджується копією трудової
книжки позивача НОМЕР_1. За час
роботи позивач втратив працездатність
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, про що було складено Акт №
55 від 27.07.2002 року. Довідкою МСЕК від
02.12.2002 року йому було встановлено
первинно 5 % стійкої втрати
працездатності до 01.11.2003 року.

Довідкою про розмір середньої
заробітної плати відповідача за період
з січня 2002 року по червень 2002 року було
встановлено такий розмір доходу
позивача:

- січень 2002 р. - 706, 96 грн.

- лютий 2002 р. - 619, 91 грн.

- березень 2002 р. - 657, 69 грн.

- квітень 2002 р. - 125, 83 грн.

- травень 2002 р. - 352, 83 грн.

- червень 2002 р. - 593, 73 грн.

Виходячи з цього відповідачем - 2
було нараховано страхові виплати -
Постанова № 3003/1 від 29.12.2002 року "Про
призначення страхової виплати ОСОБА_4."
у сумі 31, 95 грн. щомісячно.

Доводи позивача про
невідповідність довідки про середню
заробітну плату встановленій формі та
невірно вказані в ній суми доходу, суд
вважає не достатніми та не
обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право, в порядку,
встановленим цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ст. 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності" середньомісячний
заробіток для обчислення суми
страхових виплат потерпілому у зв'язку
із втраченим ним заробітком (або
відповідної його частини) визначається
згідно з Порядком обчислення середньої
заробітної плати для виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 11 цієї ж статті
встановлено, що при обчисленні
середньомісячного заробітку
враховуються основна і додаткова
заробітна плати, а також інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати (у тому числі в натуральній
формі), які включаються до фонду оплати
праці і підлягають обкладанню
прибутковим податком з громадян.

Відповідно до п. 7 Порядку
обчислення середньої заробітної плати
для виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням
середня заробітна плата застрахованої
особи обчислюється виходячи з
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, що включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати (у тому числі в натуральній
формі), які визначаються згідно з
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Закону
України "Про оплату праці" та
підлягають обкладанню прибутковим
податком з громадян, не враховуючи
передбачені законодавством пільги, з
яких сплачувались страхові внески до
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Згідно п. 14 Порядку обчислення
середньої заробітної плати для виплати
за загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням середньоденна
заробітна плата (дохід) обчислюється
шляхом ділення нарахованої за
розрахунковий період заробітної плати
(оподаткованого доходу), з якої
сплачувалися страхові внески: на
кількість відпрацьованих робочих днів
у розрахунковому періоді - за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності.

Отже, зважаючи на вищевикладене
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На підставі викладеного ,
керуючись ст. ст. 4 , 57-60, 88 ,212-215 ЦПК
України , ст. ст. 16, ЦК України, Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, які
спричинили втрату працездатності", суд
-

В И Р І Ш И В
:

Відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_4 до Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у
Петропавлівському районі (далі -
Відповідач-1) та Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Павлоградвугілля" (далі - відповідач-2)
про розмір середньої заробітної плати
(доходу) для призначення страхової
виплати у зв'язку зі стійкою втратою
працездатності.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя М. П. Полубан