Справа № 363/5159/13-ц Головуючий у І
інстанції Підкурганний В.В.Провадження
№ 22-ц/780/5746/14 Доповідач у 2
інстанції БілоконьКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

20 листопада 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів - Даценко Л.М., Савченка С.І.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 26 березня 2014 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення,-

встановила:

У грудні 2013 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, посилаючись
на те, що 5 березня 2008 року між позивачем
та відповідачем було укладено
кредитний договір, внаслідок чого
останній було передано 99500 доларів США.

Однак, з моменту видачі кредиту ОСОБА_1
порушувала умови договору щодо
своєчасного і погашення кредиту та
відсотків за його користуванням, тому
утворилася заборгованість у розмірі
204584,17 доларів США, яка складається із
заборгованості по кредиту,
простроченого тіла кредиту,
заборгованості по відсоткам,
прострочених відсотків,
заборгованості із комісії,
простроченої комісії та пені.

Зазначене зобов'язання було
забезпечене договором іпотеки між
сторонами по справі від 5 березня 2008
року, предметом якого є житловий
будинок по АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, позивач просив
суд в рахунок погашення заборгованості
за кредитним договором від 5 березня 2008
року № КІY0GA00000041, в
розмірі 204 584, 17 дол. США, що за курсом 7,99
станом на 3 грудня 2013 року становить 1 634
627, 52 грн., звернути стягнення на
житловий будинок загальною площею 67,8
кв.м., який розташований за адресою
АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1499
га, кадастровий номер 190270715 шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки,
ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від
імені відповідача договору купівлі -
продажу будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, з
отриманням дублікатів
правоустановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки, виселити
ОСОБА_1 та інших осіб, які зареєстровані
та проживають у АДРЕСА_1 та стягнути з
відповідачки на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» судовий збір у розмірі 114
грн. 70 коп.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 26
березня 2014 року позов задоволено
частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 5 березня 2008
року № КІY0GA00000041, в розмірі 204 584, 17 дол.
США, що за курсом 7,99 станом на 3 грудня
2013 року становить 1 634 627, 52 грн., яка
складається з: заборгованості за
кредитом-81 016, 47 дол. США (647 321,60 грн.),
прострочене тіло кредиту-8 059,11 дол. США
(64 392,28 грн.), заборгованість по
відсоткам - 46 626,09 дол. США (372 542,46 грн.),
прострочені відсотки - 45
847,40 дол. США (366 320,72 грн.), заборгованість
з комісії - 1 775,95 дол. США (14 189,84 грн.),
прострочена комісія - 1775,95 дол. США (14
189,84 грн.), пеня - 75 165,66 дол. США (600573,62
грн.), звернуто стягнення на житловий
будинок загальною площею 67,8 кв.м., який
розташований за адресою АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,1499 га,
кадастровий номер 190270715 шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки,
ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від
імені відповідача договору купівлі -
продажу будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, з
отриманням дублікатів
правоустановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

Визначено початкову ціну предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
у розмірі 580750 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» судовий збір у розмірі 114
грн. 70 коп.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати рішення суду з
підстав порушення норм процесуального
та матеріального права та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що позивачем подано
сумнівний розрахунок суми
заборгованості за кредитом, який суд
безпідставно поклав в основу рішення.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повного і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона передає
у власність другій стороні грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені ознаками, у
такій самій кількості, такого ж роду та
такої ж самої якості, що були передані
йому позикодавцем) у строк та порядку,
що встановленні договором.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор прийняти виконання
зобов'язання. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у зазначений
строк.

В силу ст.33 Закону України "Про
іпотеку", ст.ст. 589, 590 ЦК України у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання,
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст.35 Закону України "Про
іпотеку" у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю письмову вимогу про
усунення порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцяти денний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору.

Судом першої інстанції встановлено, що
5 березня 2008 року між позивачем та
відповідачем було укладено кредитний
договір, внаслідок чого останній було
передано 99500 доларів США та визначено
графік по зазначеному договору. Кредит
надавався в обмін на зобов'язання
позичальника по поверненню кредиту,
сплати відсотків, винагороди в строки
визначені договором (а.с. 12-19).

Крім того, 5 березня 2008 року між ОСОБА_1
та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено
договір іпотеки, предметом якого є
житловий будинок по АДРЕСА_1, яке
належить відповідачці на праві
приватної власності, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 14 грудня 2006 року (а.с. 20-22, 23) та
земельна ділянка площею 0,1499 га,
кадастровий номер :19:027:0715.

5 березня 2010 року та 30 березня 2011 року
на адресу відповідача ОСОБА_1 позивачем
направлялися вимоги щодо виконання
зобов'язань за кредитним договором (а.с.
24-25, 26).

Пунктами 16.7, 16.7.1, 16.7.2, 22 іпотечного
договору передбачено, що у разі
порушення іпотекодавцем зобов'язання
за договором іпотекодержатель має
право звернути стягнення на предмет
іпотеки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 взяті на
себе зобов'язання за кредитним
договором належним чином не виконала.

З урахуванням положень частини
третьої статті 33, статті 36, частини
першої статті 37 Закону України «Про
іпотеку» іпотекодержатель може
задовольнити забезпечену іпотекою
вимогу шляхом набуття права власності
на предмет іпотеки. Правовою підставою
для реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з
положень договору, укладеного між
сторонами, ст. ст. 526, 1054 ЦК України,
Закону України "Про іпотеку" та дійшов
правильного висновку про
обґрунтованість вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги про
неправильність розрахунків
заборгованості за договором, колегія
суддів вважає необґрунтованими,
оскільки на їх спростування відповідач
не надала інших розрахунків.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Висновки суду відповідають вимогам
закону та обставинам справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України колегія суддів , -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Вишгородського районного
суду Київської області від 26 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: