Справа № 544/2274/14-ц
№ пров. 2/544/679/2014
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 листопада 2014 року Пирятинський
районний суд Полтавської області у
складі:

головуючої - судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря - Тютюнник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Пирятин
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування
за законом,

у с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася у
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за законом. В
позові вказала, що батьки ОСОБА_1 та
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
АДРЕСА_1 зруйнували житловий будинок,
власником якого у відповідності до
договору купівлі - продажу від 30.04.1969,
посвідченого секретарем виконавчого
комітету Малютинської сільської ради
Пирятинського району Полтавської
області був ОСОБА_3 та у 1990 році
побудували новий житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Внаслідок
його смерті відкрилася спадщина, яка
складається з земельної ділянки для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 3,3166 га., що розташована на
території Малютинської сільської ради
Пирятинського району Полтавської
області, земельна ділянка для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,2736 га., земельна ділянка для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд площею 0,1085 га.,
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами, що знаходиться у
АДРЕСА_1 та грошові вклади. Згідно з
випискою із погосподарської книги с.
Малютинці Пирятинського району за 1991 -
2013 роки власником домоволодіння
АДРЕСА_1 є ОСОБА_3. Проте за життя
останній не оформив своє право
власності в установленому законом
порядку. 14 жовтня 2014 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 уклали договір розподілу
спадкового майна та провели розподіл
частини спадкового майна, але у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на домоволодіння АДРЕСА_1 їм
було відмовлено у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
вказаний житловий будинок та
господарські будівлі і споруди. У
зв'язку з чим позивачка вимушена
звернутися до суду з позовом.

Представник позивача на адресу суду
подав заяву про розгляд справи у його
відсутність та відсутність його
довірительниці, вимоги викладені його
довірительницею у позовній заяві,
підтримав з підстав викладених у ній і
просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явилася,
надіслала лист в якому просив справу
слухати у його відсутність, позовні
вимоги визнає у повному обсязі.

Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України), кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
передбачених цим Кодексом.

Суд, вивчивши матеріали справи,
оцінивши всі зібрані по справі докази у
їх сукупності, приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають до
задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серія НОМЕР_2 виданим 10.06.2013
відділом реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Пирятинського районного управління
юстиції у Полтавській області (а.с. 11).

Внаслідок його смерті відкрилася
спадщина, яка складається з земельної
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 3,3166 га, що розташована на
території Малютинської сільської ради
Пирятинського району Полтавської
області, земельна ділянка для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,2736 га., земельна ділянка для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд площею 0,1085 га.,
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами, що знаходиться у
АДРЕСА_1 та грошові вклади.

Батьки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 у
АДРЕСА_1 зруйнували житловий будинок,
власником якого у відповідності до
договору купівлі - продажу від 30.04.1969,
посвідченого секретарем виконавчого
комітету Малютинської сільської ради
Пирятинського району Полтавської
області (а.с. 13) був ОСОБА_3 та у 1990 році
побудували новий житловий будинок з
господарськими будівлями був ОСОБА_3 та
у 1990 році побудували новий житловий
будинок з господарськими будівлями.

ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвами про
народження НОМЕР_3 та НОМЕР_4 виданих
Малютинським сільзагсом Пирятинського
району, Полтавської області (а.с. 7, 9).

Після укладення шлюбу з ОСОБА_5, ОСОБА_1
присвоєно прізвище ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження серія ІІК Полтавської
області (а.с. 8).

Відповідно до довідки № 12 виданої
10.01.2014 Малютинською сільською радою
Пирятинського району Полтавської
області згідно погосподарської книги
с. Малютинці Пирятинського району за 1991
- 2013 роки власником домоволодіння
АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14)

Згідно до ст. 1261 Цивільного кодексу
України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
спадкоємцями майна, що належало
померлому. Інших спадкоємців, у тому
числі, що мають право на обов'язкову
частку у спадщині немає, оскільки їх
мати, дружина померлого ОСОБА_4 в
установленому законом порядку
відмовилася від належної їй частки у
спадщині.

ІНФОРМАЦІЯ_1 державним нотаріусом
Пирятинської державної нотаріальної
контори на майно померлого ОСОБА_3 було
заведено спадкову справу № 467/2013, що
підтверджується копією витягу про
реєстрацію у Спадковому реєстрі № 35927418
від 29.11.2013 (а.с. 12).

У відповідності до договору розподілу
спадкового майна від 14.10.2014
посвідченого державної нотаріусом
Пирятинської державної нотаріальної
контори Полтавської області (а.с. 21)
позивач та відповідач провели розподіл
частини спадкового майна, за яким
ОСОБА_2 перейшло право на земельну
ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 3,3133 га., що розташована не
території Малютинської сільської ради
Пирятинського району Полтавської
області, а ОСОБА_1 набула права на
земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 0,2736 га., земельну ділянку для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд площею 0,1085 га. та
грошові вклади, про що видані свідоцтва
про право на спадщину за законом від
14.10.2014 (а.с. 22-23).

У розподілі іншого спадкового майна , а
саме домоволодіння АДРЕСА_1 та видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на ім'я ОСОБА_1 у цілому на
вказане домоволодіння нотаріусом було
відмовлено через відсутність
правовстановлюючих документів на
вказаний житловий будинок та
господарські будівлі і споруди (а.с. 24).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
за № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування», у разі відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути, зокрема,
визнання права.

Згідно ст. 41 Конституції України, право
приватної власності набувається в
порядку, визначеному законом.

За змістом ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1267 Цивільного
кодексу України спадкоємці за
письмовою угодою між собою,
посвідченою нотаріусом, якщо це
стосується нерухомого майна або
транспортних засобів, можуть змінити
розмір частки у спадщині когось із них.

Оскільки фактичний власник
домоволодіння АДРЕСА_1 помер за життя
не оформивши правовстановлюючі
документи та не зареєструвавши своє
право власності на нерухоме майно, що є
для будь-якої людини подією
непередбачуваною, суд уважає, що це
майно належало йому на праві власності,
а тому позивач як спадкоємець за
законом має право на його спадкування.

Визнання права власності на
домоволодіння за позивачем в порядку
спадкування за законом відповідає
положенням чинного законодавства
України, заявлені вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК
України, ст. 41 Конституції України,
ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1261,1267 ЦК України,
суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за законом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, народження
ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, право власності у порядку
спадкування за законом після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, на житловий
будинок «А-1» (загальною площею 82,8 кв.м.,
житловою площею 52,4 кв.м.), сарай «Б»,
сарай «В», вбиральню «Г», саж «Д», навіс
«Ж», навіс «З», погрібник «К», водогін №
1, що розташовані у АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Пирятинський районний суд
Полтавської області протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя -