Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2014 року м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Юровська Г.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах
якої діють ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на рішення
Садгірського районного суду

м. Чернівці від 28 липня 2014 року та
рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 03 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_5, третя особа −? Друга державна
нотаріальна контора, про визнання
заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 04 лютого 1984 року дід
позивачки, ОСОБА_6, склав заповіт на
свій будинок за адресою: АДРЕСА_1, на
користь свого сина

ОСОБА_7, тобто на зруйнований будинок,
якого вже не було, а будинок, який
побудував батько позивачки, ОСОБА_8, на
момент складання заповіту не був
введений в експлуатацію, а тому власник
цього будинку ще не був встановлений.

На підставі наведеного ОСОБА_2 просила
суд визнати заповіт

від 04 лютого 1984 року № 95 недійсним,
оскільки ОСОБА_6 заповідав своє майно,
яке він отримав у власність у 1951 році та
яке на момент складання заповіту вже не
існувало (воно було зруйновне
внаслідок стихії, а іншого нерухомого
майна в нього не було).

Рішенням Садгірського районного суду
м. Чернівці від 28 липня

2014 року у задоволені позову ОСОБА_2
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 03 вересня

2014 року рішення суду першої інстанції
змінено.

Виключено з мотивувальної частини
рішення суду першої інстанції
посилання на ст. ст. 203, 215 ЦК України.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах
якої діють ОСОБА_3 та ОСОБА_4, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити,
обґрунтовуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з того, що ОСОБА_2 не доведено належними
та допустимими доказами які саме права
чи інтереси були порушені в результаті
складання її дідом ОСОБА_6 заповіту

від 04 лютого 1984 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
про порушення судами норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якої
діють ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа
−? Друга державна нотаріальна контора,
про визнання заповіту недійсним, за
касаційною скаргою рішення
Садгірського районного суду м.
Чернівці від 28 липня 2014 року та рішення
апеляційного суду Чернівецької
області від 03 вересня 2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.В. Юровська