Справа № 546/1263/14-ц
Номер провадження 2/546/486/14
РІШЕННЯ

Іменем України

03 грудня 2014 року
селище
Решетилівка

Решетилівський районний суд
Полтавської області у складі:

головуючого:
судді Олійник О.М.

при секретарі:
Шебітченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Решетилівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Решетилівської селищної ради
Решетилівського району Полтавської
області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просить визнати
належність житлового будинку з
надвірними будівлями, що знаходиться
по АДРЕСА_1, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_2, як попередньому власнику;
визначити позивача, як спадкоємця,
наступним власником вказаного будинку;
визнати за ним право власності на
житловий будинок літ. «А-1» з
прибудовами літ. «а», «а1», «а2», навіси
літ. «а3», «В», сарай літ. «Б», погріб літ.
«б», літній душ літ. «Г», альтанку літ.
«Д», ворота № 1, огорожу № 2 та вигрібну
яму № 3, що розташовані по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову посилається на
те, що в 1981 році його батько - ОСОБА_2 за
договором купівлі-продажу придбав
вищезазначений житловий будинок з
надвірними будівлями, проте своє право
власності в органах БТІ не
зареєстрував. Після смерті батька
позивач прийняв спадщину, однак
отримати свідоцтво про право на
спадщину не може, у зв'язку з
відсутністю реєстрації права
власності на нерухоме майно.

В судове засідання сторони не
з'явилися. Позивач надав суду заяву, в
якій просить розглянути справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі та просить суд їх
задовольнити. Відповідач надав суду
заяву, в якій просить розглянути справу
без участі представника ради, проти
задоволення позову ОСОБА_1 не
заперечує.

Дослідивши наявні у справі докази, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню,
з огляду на наступне.

З матеріалів справи видно, що 05
листопада 2014 року позивач звернувся до
Решетилівської державної нотаріальної
контори з проханням видати на його ім'я
свідоцтво про право на спадщину за
законом на житловий будинок, що
знаходиться в АДРЕСА_1 після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька - ОСОБА_2

У зв'язку з відсутністю реєстрації
права власності на нерухоме майно,
державним нотаріусом обґрунтовано
була винесена постанова про відмову у
вчиненні нотаріальної дії /а.с. 5/.

У п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справі від 16.05.2013 року №
24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
зазначено: якщо нотаріусом
обґрунтовано відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину,
виникає цивільно-правовий спір, що
підлягає розглядові у позовному
провадженні.

Судом встановлено, що 23.04.1981 року ОСОБА_2
придбав за договором купівлі-продажу
житловий будинок з надвірними
будівлями, розташований в АДРЕСА_1.
Договір був посвідчений Сігутою М.І.,
державним нотаріусом Решетилівської
державної нотаріальної контори, 23.04.1981
року за реєстровим № 625 /а.с. 6-7/.

У договорі вказано, що він підлягає
реєстрації за місцем знаходження
будинку у Полтавському міжміському
бюро технічної інвентаризації, проте
даних про його реєстрацію в органах БТІ
матеріали справи не містять.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер /а.с. 3/.

З постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 05.11.2014 року
вбачається, що спадкоємцем за законом
після померлого ОСОБА_2 є його син -
ОСОБА_1, який у встановленому законом
порядку прийняв спадщину. Свідоцтва
про право на спадщину не видавалися.

Причиною відмови у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом на
житловий будинок з надвірними
будівлями державний нотаріус зазначає
відсутність реєстрації права
власності на нерухоме майно в органах
БТІ /а.с. 5/.

Станом на момент укладення договору
купівлі-продажу в 1981 році державна
реєстрація права власності на житлові
будинки, споруди регулювалася
Інструкцією про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу, затвердженою
заступником Міністра комунального
господарства Української РСР 31 січня
1966 року, яка втратила чинність на
підставі наказу Держжитлокомунгоспу
від 13 грудня 1995 року № 56.

Ця Інструкція передбачала державну
реєстрацію будівель, споруд та
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно.

Разом з цим, аналіз положень Інструкції
свідчить про те, що виникнення права
власності на будинки, споруди від
державної реєстрації не залежало.

Так само і Цивільний кодекс
Української РСР в редакції 1963 року не
пов'язував виникнення права власності
у набувача майна за договором з
державною реєстрацією такого права.

Так, відповідно до ст. 128 Цивільного
кодексу Української РСР право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передачі
речі, якщо інше не передбачено законом
або договором.

Норми Цивільного кодексу Української
РСР, які регулювали правовідносини, що
виникали із договорів купівлі-продажу,
іншого моменту виникнення права
власності не передбачали.

За таких обставин ОСОБА_2 за життя набув
право власності на житловий будинок з
надвірними будівлями, розташований в
АДРЕСА_1, а після його смерті цей
будинок увійшов до складу спадкової
маси.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України
визначено, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщина) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

В порядку, визначеному Цивільним
кодексом України, позивач прийняв
спадщину після померлого батька. Це
підтверджується постановою державного
нотаріуса про відмову у вчиненні
нотаріальної дії.

За таких обставин вимоги позивача, як
спадкоємця першої черги за законом
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька -
ОСОБА_2, про визнання за ним права
власності на спадкове майно у вигляді
житлового будинку з надвірними
будівлями, розташованого в АДРЕСА_1, є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК
України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Решетилівської
селищної ради Решетилівського району
Полтавської області про визнання права
власності - задовольнити.

Визнати належність житлового будинку з
надвірними будівлями, розташованого в
АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 та визначити позивача,
як спадкоємця, наступним власником
цього житлового будинку з надвірними
будівлями.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем
першої черги за законом померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, право
власності на житловий будинок літ. «А-1»
заг. пл. 54,6 м.кв., з прибудовами літ. «а»,
«а1», «а2», навіси літ. «а3», «В», сарай
літ. «Б», погріб літ. «б», літній душ літ.
«Г», альтанку літ. «Д», ворота № 1,
огорожу № 2 та вигрібну яму № 3, що
розташовані по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Решетилівський районний Полтавської
області суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: /підпис/

Суддя Решетилівського районного

суду Полтавської області
О.М.
Олійник