Справа № 310/4833/14-ц
25 листопада 2014 року
міськрайонний суд Запорізької області
головуючого - судді Пустовіт З.П.
секретарі: Гоноболіній О.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердянську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
„БЕРДЯНСЬКСІЛЬМАШ" про стягнення
суми середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні,
Позивач у червні 2014 року звернувся
до суду з позовом до відповідача, в
якому просив поновити йому строк
звернення до суду та стягнути з
Публічного акціонерного товариства
„БЕРДЯНСЬКСІЛЬМАШ" на свою користь
середній заробіток за весь час
затримки розрахунку при звільненні з
08.06.2012 року по день фактичного
розрахунку 15.08.2013 року, який складає
посилався на те, що він 05.09.2006 року
відповідно до наказу №161/10-02 був
інженером-конструктором у відкрите
акціонерне товариство «КБ
«Бердянськсільмаш», яке 12.04.2011 року
змінило найменування на Публічне
акціонерне товариство
„БЕРДЯНСЬКСІЛЬМАШ". Згідно наказу від
08.06.2012 року №67/10-02 його було звільнено з
роботи за п.1 ст.38 КЗпП України (за
власним бажанням). В порушення ст.47,116
КЗпП України у день звільнення
відповідач не провів з ним повного
розрахунку. На дату звільнення
склалася заборгованість по заробітній
платі в розмірі 3755,22 грн. Він
неодноразово звертався до
генерального директора підприємства з
вимогою надати конкретну відповідь
щодо строку погашення заборгованості
по заробітній платі та здійснення
остаточного розрахунку. 15.08.2013 року він
отримав заборгованість по заробітній
платі, тому відповідач повинен
виплатити йому середній заробіток за
час затримки розрахунку при звільненні
за період з 08.06.2012 року по 15.08.2013 року за
грн., виходячи із середньоденної
заробітної плати 91,78 грн. У зв'язку з
об'єктивними обставинами він не міг
подати даний позов раніше, оскільки з
кінця серпня 2013 року до кінця травня 2014
року був на заробітках за кордоном.
Даний факт можуть підтвердити свідки.
Наприкінці травня 2014 року він
телефоном звертався до генерального
директора з проханням остаточно з ним
розрахуватися та виплатити середній
заробіток за весь час затримки
розрахунку, але він його прохання
У судовому засіданні позивач
підтримав позов із зазначених у ньому
підстав та просив задовольнити. На
запитання суду уточнив, що на початку
жовтня 2013 року він виїхав за кордон,
через що не міг звернутися до суду
вчасно з цим позовом, проте вважає дану
обставину поважною причиною пропуску
строку звернення до суду.
Представник відповідача до суду не
з'явився, причину неявки не повідомив,
тому суд за згодою позивача, відповідно
до положень ст.169, ст.224-226 ЦПК України
вважає за можливе розглянути справу в
Як встановлено судом і таке
вбачається з матеріалів справи,
позивач працював у відповідача
інженером-конструктором
конструкторського відділу з 05.09.2006
року. Згідно наказу від 08.06.2012 року
№67/10-02 його було звільнено з роботи за
п.1 ст.38 КЗпП України (за власним
бажанням). Зазначене підтверджується
записами в трудовій книжці.
З наданої ПАТ «БЕРДЯНСЬКСІЛЬМАШ»
довідки №357/05 від 21.11.2014 року
вбачається, що на день звільнення
позивача 08.06.2012 року заборгованість по
заробітній платі складала 5889,06 грн., яка
була остаточно виплачена 15.08.2013 року.
Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України власник
або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, визначені в статті
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата усіх
належних йому від підприємства,
проводиться у день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок.
Непроведення з вини власника або
уповноваженого ним органу розрахунку з
працівником у зазначені строки є
підставою для відповідальності,
передбаченої ст. 117 цього Кодексу, тобто
виплати працівникові його середнього
заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.
Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст.116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
У п.25 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24 грудня 1999 року №13 «Про
практику застосування судами
законодавства про оплату праці» судам
роз'яснено, що не проведення розрахунку
з працівником у день звільнення або,
якщо в цей день він не був на роботі,
наступного дня після його звернення з
вимогою про розрахунок є підставою для
застосування відповідальності,
передбаченої ст.117 КЗпП України.
Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.
Згідно з ч. 1 ст. 233 КЗпП України
працівник може звернутися із заявою
про вирішення трудового спору
безпосередньо до суду в тримісячний
строк з дня, коли він дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
Отже, при вирішенні спорів про виплату
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні суду
необхідно установити: наявність боргу;
відсутність спору щодо його розміру;
вину підприємства; дотримання
позивачем трьохмісячного строку
звернення до суду.
Конституційний Суд України в рішенні
від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо
офіційного тлумачення положень статті
233 Кодексу законів про працю України у
взаємозв'язку з положеннями статей 117,
237-1 цього Кодексу роз'яснив, що за
статтею 47 Кодексу роботодавець
зобов'язаний виплатити працівникові
при звільненні всі суми, що належать
йому від підприємства, установи,
організації, у строки, зазначені в
статті 116 Кодексу, а саме в день
звільнення або не пізніше наступного
дня після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок.
Непроведення з вини власника або
уповноваженого ним органу розрахунку з
працівником у зазначені строки є
підставою для відповідальності,
передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто
виплати працівникові його середнього
заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.
Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звільнений з займаної посади 08
червня 2012 року, остаточний розрахунок
отримав 15 серпня 2013 року, однак
звернувся до суду із позовом лише 26
червня 2014 року, тобто з пропуском
тримісячного строку, встановленого ч. 1
ст. 233 КЗпП України для звернення до
суду з позовом про стягнення
середнього заробітку за час затримки
Прохаючи поновити йому строк для
звернення до суду, зазначив, що
пропустив цей строк у зв'язку з
об'єктивними обставинами, бо з кінця
серпня 2013 року до кінця травня 2014 року
був на заробітках за кордоном, проте, в
порушення вимог ст.ст.57-60 ЦПК України,
щодо доведеності обставин, на які
посилається в обґрунтування вимог, не
надав суду жодних доказів у
підтвердження цьому. Навіть за
наявності вказаної обставини щодо
свого від'їзду за кордон, на
переконання суду, позивач мав
достатньо часу для звернення до суду.
Крім цього, перебування за кордоном не
є тією об'єктивною причиною, яка стала
перешкодою для звернення до суду з
пропуском встановленого
законодавством строку, тому суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для поновлення позивачу строку
для звернення до суду.
У зв'язку з наведеним, у задоволенні
позову слід відмовити за пропуском
строку звернення до суду.
Враховуючи, що позивач звільнений від
сплати судового збору при зверненні до
суду, судові витрати слід віднести за
Керуючись ст.3,10,11.57-60, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.116,117, ч.1 ст.233 КЗпП України,
суд
У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
„БЕРДЯНСЬКСІЛЬМАШ" про стягнення
суми середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано до суду протягом 10 днів
після отримання копії цього рішення .

Суддя: З. П. Пустовіт