Справа №463/1372/14-ц
Провадження №2/463/1037/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
Личаківського районного суду м. Львова

в складі: головуючого - Нора Н.В.

при секретарі - Заверуха О.Б.

з участю представників
позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача -
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові справу
за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3,
третьої особи приватного нотаріуса
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 про розірвання договору
довічного утримання, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись до суду з позовом
до відповідача про розірвання договору
довічного утримання. У судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_5
- ОСОБА_2, по належній довіреності від
07.03.2014р., та представник позивача ОСОБА_6
- ОСОБА_1, по дорученню від 17.03.2014р.,
позовні вимоги підтримали, пояснили, що
30.04.2010р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було
укладено договір довічного утримання
за яким відповідач зобов'язувалась
надавати ОСОБА_5 довічне безоплатне
користування належною йому квартирою
та проживання в ній, харчування, ліки,
догляд та необхідну допомогу до смерті,
крім того, щомісячне матеріальне
забезпечення в розмірі 600 грн. Однак,
з кінця 2011р. відповідач фактично не
виконувала умови договору, оскільки
після приїзду ОСОБА_6 побачила, що її
чоловік недоглянутий, користується
тими грошима, які вона висилає з-за
кордону, харчується не повноцінно без
врахування рекомендацій лікаря. Тому
просять суд позов задоволити і
розірвати договір довічного утримання
(догляду).

Відповідач та її представник ОСОБА_4, по
належній довіреності від 10.06.2014р., в
судовому засіданні позов не визнали,
мотивуючи тим, що ОСОБА_3, як дочка
ОСОБА_5, фактично доглядала свого
батька з 2000р., з моменту від'їзду ОСОБА_6
на постійне проживання до США. Після
зробленої ОСОБА_5 операції у 2009р.
доглядала його саме ОСОБА_3 та брала
відпустку для належного догляду за
батьком. Лікуванням ОСОБА_5, який часто
перебував на лікуванні, займалась
виключно відповідач, відвідувала в
лікарні, забезпечувала ліками і
харчами. Усі витрати на лікування та
обстеження лягали виключно на ОСОБА_3
Жодних претензій щодо недотримання
умов договору батько до дочки не
висловлював. Однак, після приїзду у
грудні 2013р. ОСОБА_6, ОСОБА_5 почав
пропонувати ОСОБА_3 повернути квартиру,
що являється об'єктом договору,
оскільки його дружина передумала
давати згоду на передачу квартири. В
спірній квартирі був проведений
капітальний ремонт за кошти
відповідача, також ОСОБА_3 сплачує за
неї комунальні послуги та утримує в
належному стані. Тому просять
відмовити в задоволенні позову.

Третя особа приватний нотаріус
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 у судове засідання не
з'явилась, листом до суду просить
розглядати справу у її відсутності,
оскільки нотаріальні дії вчинено з
дотриманням закону і порушень не
допущено, враховуючи матеріали даної
справи, суд вважає можливим розглянути
справу у відсутності третьої особи.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши думку учасників процесу,
оцінивши представлені суду документи
та ухвалюючи рішення у відповідності
до ст. 215 ЦПК України, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають до
задоволення з таких підстав.

Встановлено, що 30 квітня 2010р.
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_7
посвідчено договір довічного
утримання (догляду), укладений між
ОСОБА_5 та ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_5
передав ОСОБА_3 у власність квартиру
АДРЕСА_1, а відповідач в свою чергу
відповідно до пп. 6 і 7 цього договору
зобов'язалась надавати ОСОБА_5 довічне
безоплатне користування належною йому
квартирою та проживання в ній,
харчування, ліки, догляд та необхідну
допомогу до смерті, крім того,
встановлено щомісячне матеріальне
забезпечення в розмірі 600 грн. (а.с. 15)
Дані умови договору є істотними і
підлягають безумовному виконанню.

З пояснень сторін, які останні
ствердили при розгляді справи по суті,
відповідач не виконала умови договору
в частині надання позивачу 600 грн.
щомісячного матеріального
забезпечення, доказів надання ОСОБА_5
вказаних грошових коштів відповідач
суду не представила.

Допитані в судовому засіданні свідки
підтвердили факт неналежного догляду
відповідачем за ОСОБА_5, а саме,
відсутності спеціального харчування з
врахуванням його фізичного стану та
належної хатньої допомоги. Будь-яких
інших належних та допустимих доказів
на підтвердження своїх заперечень та
спростування доводів позивачів
відповідач не надала.

Оцінюючи в сукупності пояснення
свідків, суд таким надає віри і вважає,
що ОСОБА_5, як особа похилого віку,
неодмінно потребує постійного догляду
і необхідної матеріальної допомоги для
придбання харчування, одягу та ліків.

При таких обставинах суд приходить до
висновку про припинення даного виду
правовідносин між сторонами і вважає,
що договір довічного утримання
(догляду), укладений між сторонами, слід
розірвати.

При цьому у відповідності до вимог ч. 1
ст. 88 ЦПК України з відповідача на
користь позивачів слід стягнути
понесені позивачами судові витрати по
справі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 15, 16, 755, 756 ЦК України, суд,
-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Розірвати договір довічного утримання
(догляду) від 30 квітня 2010 року,
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3,
посвідченого приватним нотаріусом
ЛМНО ОСОБА_7 за №1065.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
121,80 грн. судових витрат та стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 121,80 грн.
судових витрат.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга в строки і порядок
передбачені ч.1 ст. 294 ЦПК України до
апеляційного суду Львівської області
через місцевий суд.

Суддя:
Нор Н. В.