РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 390/2405/14-ц

Провадження № 2/390/723/14

"11" грудня 2014 р. Кіровоградський
районний суд Кіровоградської області в
складі:

головуючого - судді Квітки О.О.,

при секретарі - Шматковій А.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної,
моральної шкоди та упущеної вигоди,

встановив:

Позивач звернулась до
Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області з позовом до
ОСОБА_4, в якому просила стягнути з
ОСОБА_4 на її користь завдану
матеріальну шкоду та моральну шкоду.
Після збільшення позовних вимог
просила стягнути з ОСОБА_4 на її
користь: матеріальну шкоду в сумі 10000
грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн.,
упущену вигоду в сумі 1360 грн., судовий
збір в сумі 487,20 грн., витрати по оплаті
послуг адвоката в сумі 1750 грн.. В
обґрунтування позову зазначила, що о 07
годині 07 вересня 2014 року вона вигнала в
череду в селі Крупське
Кіровоградського району та області
свою корову Зірку породи українська
червоно-ряба молочна, 06.01.2009 року
народження. О 10 годині їй повідомили, що
її корова по кличці Зірка впала в яму,
яка розташована на території колишньої
ферми колгоспу села Крупське
Кіровоградського району та області і
загинула. Пастухом стада в цей день був
житель села Крупське - ОСОБА_4. Актом від
07.09.2014, який було складено комісією у
складі секретаря Крупської сільської
ради Хомутовської Т.І., депутата
сільської ради ОСОБА_6 в присутності
пастуха ОСОБА_4, позивача та жителів
села Крупське: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 було встановлено вказаний факт,
а саме те, що корова загинула від
падіння в яму у зв'язку з отриманими
травмами. Позивач звернулася до
відповідача з приводу відшкодування їй
нанесених збитків в добровільному
порядку, але відповідач не бажає їй
добровільно відшкодувати ці збитки. У
зв'язку з цим вимушена звернутися до
суду.

Позивач в судовому засіданні позов, з
урахуванням збільшених позовних вимог,
підтримала, надала пояснення по суті
справи, просила заяву задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов підтримав в повному
обсязі та просив задовольнити, надав
квитанцію про оплату його послуг на
суму 1000 грн., які просив стягнути з
відповідача на користь позивача.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, заперечував щодо його
задоволення, надав пояснення по суті.
Крім того, 14.10.2014 надав заперечення на
позовну заяву, в якому зазначив, що
позов не визнає тому, що він ніяких
умисних неправомірних дій відносно
позивачки та її майна не вчиняв. В
складі комісії при підписанні акту
загибелі корови Зірки був відсутній
ветеринар, а тому є сумніви щодо
наявності причинного зв'язку між
попаданням корови в яму та її смертю;
він вважає, що у висновку
Кіровоградського РВ УМВС України
вирішено, що його вини в загибелі
корови Зірки, не встановлено; він не
працює штатним пастухом с. Крупське,
жодних договорів про матеріальну
відповідальність, в яких би
зазначались права та обов'язки пастуха,
а також межі випасу стада з
обумовленням небезпечних зон випасу -
не укладав; оцінка позову у розмірі 10000
грн. не підтверджується жодним
документом (а.с. 26-27).

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні заперечувала щодо
позову, надала пояснення по суті
справи, зазначила, що в цьому випадку
ОСОБА_4 є неналежним відповідачем, а
позов є необґрунтованим.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що знає сторін
як односельчан, має корову, її корова
пасеться в череді с. Крупське. Череду
випасають односельчани - власники
корів по черзі, коли корова на пасовищі,
то за усною домовленістю за неї
відповідає пастух. Акт складали та
підписували, коли корову ОСОБА_1 вже
дістали з ями. Цю яму вона побачила тоді
вперше, більше пояснити нічого.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що є
сусідом позивачки, відповідача знає як
односельчанина. З цього приводу може
повідомити, що коли приїхав до місця
пригоди корову вже дістали з ями, вона
вже протухла та із перерізаним горлом.
Разом із іншими підписав складений акт
та поїхав додому. Своїх корів не має.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що сторін знає
як односельчан, допомагала витягати
корову ОСОБА_1 із ями, спочатку навіть
не знали чия корова. Вона також має
корову, пасуть корів по черзі.
Зазначила, що вони в тій місцевості
завжди пасуть корів, цю яму бачила
вперше, яма була свіжою, видно, що
копали нещодавно. За корів має
відповідати пастух. На теперішній час
ями немає.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що сторін знає
як односельчан, 07.09.2014 корова ОСОБА_1
впала в яму. Бачила корову, коли її вже
витягли з ями, вона була в жахливому
стані. Навесні вони збираються селом і
вирішують, як будуть випасати корів.
Домовлялись пасти по два чоловіки, але
ОСОБА_4 в цей раз і бувало раніше
порушував цю домовленість і випасав
сам. Яму вона бачила ще в квітні місяці.
В селі існує усна домовленість про те,
що хто пасе корів, той і відповідає за
худобу.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що раніше
яму не бачив. Кожну весну вони
збираються селом і вирішують всі
питання щодо випасу корів. Той хто пасе
корів, той за них і відповідає. Коли він
приїхав на місце пригоди, то побачив
корову в ямі, він особисто допомагав
витягувати корову з ями, своїм
трактором.

Заслухавши сторін та їх представників,
свідків, вивчивши матеріали справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, яка
проживає за адресою: АДРЕСА_1, є
власником великої рогатої худоби:
порода - українська червоно-ряба
молочна; код породи - 14; кличка - Зірка;
дата народження - 06.01.2009; стать - жіноча;
ідентифікаційний номер - UA;
робочий номер - 9729, вказане
підтверджується копією паспорта
великої рогатої худоби серії FF №187557,
яка містить в матеріалах справи (а.с.7).

Відповідно до копії акту складеного
комісією в складі: секретаря Крупської
сільської ради Хомутовської Т.І.,
депутата сільської ради ОСОБА_6,
жительки села Крупське ОСОБА_11, в
присутності жителів села: ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
про наступне: о 10 год. 07 вересня 2014 року
в яму, яка знаходиться на території
колишньої ферми, впала корова. Від
отриманих травм корова вмерла. На цій
земельній ділянці знаходяться ще дві
такі ями. Зі слів свідків ці ями від
витягнутих бетонних кілець. Комісія
вважає, що потрібно притягнути до
відповідальності людей, які причетні
до загибелі корови (а.с. 11).

З рапорту чергового Кіровоградського
РВ УМВС України в Кіровоградській
області Забари В.В. вбачається, що о 11.45
год. 07.09.2014 до чергової частини
Кіровоградського РВ надійшло
повідомлення зі служби « 102» про
звернення ОСОБА_1 про те, що в с.
Крупське Кіровоградського району та
області її корова впала в яму та вмерла
(а.с.10).

Заяву ОСОБА_1 було розглянуто ДІМ
Кіровоградського РВ УМВС України в
Кіровоградській області Клименюком
А.О. та прийнято обґрунтований висновок
(а.с. 9). Крім того, ОСОБА_1 рекомендовано
звернутись до суду з цивільним позов
для вирішення спірних питань (а.с.12).

З відповіді Крупської сільської ради
Кіровоградського району
Кіровоградської області №240 від 07.11.2014,
вбачається, що територією колишньої
ферми (комплекс) на теперішній час
користується ФГ «Зелінського С.Б.».
Договір оренди на цю земельну ділянку
знаходиться в стадії виготовлення.
Прилегла територія, на якій
знаходиться яма, в яку потрапила кора
ОСОБА_1, - це землі загального
користування. Коли з'явилась зазначена
яма сільській раді не відомо.
Громадяни, які пасуть там постійно
худобу, до сільської ради про наявність
цієї ями не повідомляли (а.с.51).

На підтвердження суми упущеної вигоди
представником позивача надано довідку
№307, видану фінансовим директором
підприємства «Кооперативний ринок»
ОСС Кондратюком С.М. 24.11.2014, що
середньоринкові ціни на молочну
продукцію станом на 21.11.2014 становлять:
молоко 1 літр - 8 грн. та інше (а.с.60).

Відповідно до довідки №328, виданої
фінансовим директором підприємства
«Кооперативний ринок» ОСС Кондратюком
С.М. 08.12.2014, середньоринкові ціни на
яловичину станом на 04.12.2014 (вартість 1
кг) становлять: м'якоть - 60 грн. - 70 грн.;
вирізка - 70 грн. - 75 грн.; порібрина - 40
грн. - 42 грн.; голяки - 25 грн. - 30 грн. (а.с.67).

На підтвердження витрат за надання
правової допомоги позивачем та його
представником долучено до матеріалів
справи квитанції: №47 від 23.09.2014 на суму
750 грн. - за підготовку та подання заяви
до суду (а.с.13), № 53 від 25.11.2014 на суму 1000
грн. - за ведення цивільної справи
(а.с.68).

Отже, судом встановлено, що мешканці
с.Крупське Кіровоградського району -
власники корів, в тому числі і ОСОБА_4,
навесні 2014 року домовились між собою
про випас тварин по черзі. Вранці 07
вересня 2014 року вони вигнали корів на
пасовище, де їх прийняв ОСОБА_4, щоб
здійснювати випас корів відповідно до
усної домовленості із жителями села.
Приблизно о 10 годині 07 вересня 2014 року
корова, яка належала ОСОБА_1 виявлена в
ямі поблизу колишньої ферми колгоспу
села Крупське.

Таким чином, між сторонами виникли
правовідносини, які регулюються ст.ст.
22, 23, 611, 901, 902, 614 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Згідно із ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Згідно із ст. 901 ЦК України за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

В ст.902 ЦК України зазначено, що
виконавець повинен надати послугу
особисто.

Відповідно до ст.614 ЦК України особа,
яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відсутність своєї вини доводить особа,
яка порушила зобов'язання.

Для визначення підстав застосування
такої міри відповідальності як
стягнення збитків суду необхідно
з'ясувати наявність всіх елементів
складу цивільного правопорушення:
протиправної поведінки, розміру
збитків, причинного зв'язку між
протиправною поведінкою боржника і
збитками, вину боржника. Звільнення
боржника від відповідальності у
вигляді збитків за невиконання або
неналежне виконання прийнятих на себе
зобов'язань безпосередньо пов'язано з
наявністю чи відсутністю вище вказаних
елементів, що утворюють склад
цивільного правопорушення.

При цьому кредитор не повинен доводити
вину боржника у порушенні зобов'язання;
натомість на нього покладено обов'язок
доведення факту невиконання або
неналежного виконання зобов'язання
боржником, розміру завданих збитків та
прямого причинного зв'язку між
порушенням зобов'язання та завданими
збитками.

Наявність порушення зобов'язань сама
по собі не є підставою для застосування
цивільно-правової відповідальності за
відсутності чи недоведеності
причинно-наслідкового зв'язку між
таким порушенням та завданням збитків.

Відповідно до ст. ст.10,60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 212 ЦПК України встановлено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів .Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Позивачем ОСОБА_1 доведено факт
неналежного виконання відповідачем
ОСОБА_4 своїх обов'язків по випасу стада
корів села Крупського, оскільки
останній не здійснював відповідний
догляд під час перегону корів та
своєчасно не виявляв загрози на шляху
прогону, відповідачем не надано
доказів, які б свідчили про те, що він
вжив всіх заходів, з метою уникнення
таких випадків. А тому суд вважає, що
відповідач ОСОБА_4 повинен нести
відповідальність за порушення
зобов'язання по випасу корів. В той же
час позивачем не доведено належними та
допустимими доказами: розмір завданого
збитку та упущеної вигоди , оскільки у
справі відсутні докази вартості
корови, її ваги, а також докази, які б
свідчили про надої молока від корови,
його якість.

Позивач та її представник зазначених
доказів не надали, обмежившись
поясненнями про вагу корови та її
надої.

За таких обставин, суд не може
визначити обсяг матеріальної шкоди, а
також упущеної вигоди, яка завдана
позивачу відповідачем.

Суд враховує, що у позивача ОСОБА_1
склався певний психологічний зв'язок
із домашньою твариною, а тому недбале
ставлення ОСОБА_4 до своїх обов'язків із
випасу худоби, що призвело до загибелі
корови, призвело до негативних емоцій
та стало психотравмуючим фактором по
відношенню до ОСОБА_1, який призвів до
зміни життєвого укладу. У зв'язку з цим,
суд вважає за можливе задовольнити
позовні вимоги позивача в частині
стягнення моральної шкоди.

Згідно зі ст.88 ЦПК України суд стягує з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові
витрати в сумі 335,58 грн. пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.ст. 22, 23, 611, 901, 902, 614 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213- 215,
218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної, моральної
шкоди та упущеної вигоди - задовольнити
частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі)
грн..

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
моральну шкоду судові витрати в сумі 335
(триста тридцять п'ять) грн. 58 к..

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Кіровоградської області через
Кіровоградський районний суд
Кіровоградської області.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області

О.О. Квітка