АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/5177/14
Головуючий І інстанції -
Справа: № 643/311/14-ц
Доповідач - Костенко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого-судді: Костенко Т.М.

суддів: Кругової
С.С., Гальянової І.Г.

при секретарі
Герасимовій К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та
представника ПАТ «ПроКредит Банк»
Ігнатьєва Ростислава Сергійовича на
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 30 травня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Московського ВДВС
Харківського міського управління
юстиції, ПП «Нива-В.Ш.», філії №21 ПП
«Нива-В.Ш.», ПАТ «ПроКредит Банк»,
ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус
ОСОБА_7, про визнання недійсними
прилюдних торгів, визнання недійсними
та скасування протоколу проведення
прилюдних торгів, визнання недійсними
та скасування акту державного
виконавця, скасування свідоцтва про
право власності на нерухоме майно та
визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири,-

в с т а н о в и л а

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із
позовом, який надалі було уточнено, до
Московського ВДВС Харківського
міського управління юстиції, ПП
«Нива-В.Ш.», філії №21 ПП «Нива- В.Ш.», ПАТ
«ПроКредит Банк», ОСОБА_2, третьої особи
приватного нотаріусу ОСОБА_7, про
визнання недійсними прилюдних торгів,
визнання недійсними та скасування
протоколу проведення прилюдних торгів,
визнання недійсними та скасування акту
державного виконавця, скасування
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно та визнання недійсним
договору купівлі-продажу квартири, в
якому зазначили, що між ЗАТ «ПроКредит
Банк», правонаступником якого на даний
час є ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_5
було укладено рамкову угоду №6440 від
22.11.2007 року на підставі та в межах якої
було укладено договір про надання
траншу №2.24637/6440 від 22.11.2007 року, згідно з
яким було надано кредит в сумі 44000,00
доларів США зі сплатою 14% річних
строком на 36 місяців. Відповідно до
умов зазначеного договору позичальник
зобов'язувався своєчасно погашати
кредит та сплачувати інші платежі
передбачені договором. В забезпечення
вимог вищезазначених договорів, між
ЗАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_4 було
укладено договір іпотеки №6440-ДІ-1 від
22.11.2007 року посвідчений приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 згідно з яким,
ОСОБА_4 передала в іпотеку належну їй на
праві власності двокімнатну квартиру
загальною площею 44,50 кв.м., розташовану
за адресою: АДРЕСА_1 оціночною вартістю
222200,00 гривень. У зв'язку з тим, що
позичальник ОСОБА_5 своєчасно не
виконала покладені на неї рамковою
угодою та договором про надання траншу
зобов'язань по своєчасному погашенню
кредиту та відсотків за його
користування, ПАТ «ПроКредит Банк»
02.08.2010 року звернувся в позасудовому
порядку (ст.ЗЗ Закону України «Про
іпотеку») до приватного нотаріусу ХМНО
ОСОБА_7, якою 11.08.2010 року було вчинено
виконавчий напис на договорі іпотеки
№6440-ДП-1 від 22.11.2007 року. На виконання
виконавчого напису нотаріусу, що є
виконавчим документом, Московським
відділом державної виконавчої служби
Харківського міського Управління
юстиції 16.08.2010 року відкрито виконавче
провадження №20910796 та розпочато
процедуру реалізації арештованого
нерухомого майна через прилюдні торги.
Московським ВДВС Харківського
міського управління юстиції для
реалізації арештованого майна було
залучено ПП «НИВА-В.Ш.». 11.02.2011 року
Приватне підприємство «НИВА-В.Ш.» на
виконання договору про надання послуг
по організації і проведенню прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, укладеного з
Московським відділом державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції провело
прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна, яке
належить позивачеві ОСОБА_4 - предмету
іпотеки. Переможцем торгів було
об'явлено ОСОБА_9, який діяв на підставі
довіреності від 29.12.2009 року виданої ПАТ
«ПроКредит Банк».

Позивач ОСОБА_5 та представник позивача
ОСОБА_4 - ОСОБА_10 в суді позов підтримали
повністю.

Відповідач - приватне підприємство
«Нива-В.Ш.» позов не визнав та
представник відповідача надав заяву
про застосування строку позовної
давності та відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Відповідач ПАТ «ПроКредит Банк» надав
суду клопотання про розгляд цивільної
справи без його участі.

Відповідачі Московський ВДВС
Харківського міського управління
юстиції, ОСОБА_2 у судове засідання не
з'явилися, про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином.

Третя особа приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_7 у судове засідання не з'явилася,
про час та місце розгляду справи була
повідомлена належним чином.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 30 травня 2014 року позов
задоволено.

З апеляційними скаргами на зазначене
рішення звернулись відповідач у справі
ОСОБА_2та представник ПАТ «ПроКредит
Банк» Ігнатьєв Р.С., які просили
скасувати оскаржуване рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове,
відмовивши в задоволенні позовних
вимог у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених дослідженими в судовому
засіданні доказами.

Ухвалене судом першої інстанції у
справі рішення не відповідає
зазначеним вимогам процесуального
закону.

Приймаючи рішення у справі та
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив із
того, що прилюдні торги проведені із
грубим порушенням правил, передбачених
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5 та зареєстрованим в указаному
Міністерстві 2 листопада 1999 року за №
745/4038 (далі - Положення), а відтак, всі
похідні з такого висновку документи є
недійсними та підлягають скасуванню.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна, виходячи з
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 22
листопада 2007 року між ЗАТ «ПроКредит
Банк», правонаступником якого на даний
час є ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_5
було укладено рамкову угоду, на
підставі та в межах якої остання
отримала кредит в сумі 44000,00 доларів США
зі сплатою 14% річних строком на 36
місяців. В забезпечення вимог
кредитного договору ОСОБА_4 передала в
іпотеку належну їй на праві власності
двокімнатну квартиру загальною площею
44,50 кв.м., розташовану за адресою:
АДРЕСА_1. У зв'язку з несвоєчасним
виконанням ОСОБА_5 зобов'язань по
погашенню кредиту та відсотків за його
користування приватним нотаріусом
ХМНО ОСОБА_7 11 серпня 2010 року було
вчинено виконавчий напис на договорі
іпотеки від 22.11.2007 року, на виконання
якого Московським відділом державної
виконавчої служби Харківського
міського Управління юстиції 16 серпня
2010 року відкрито виконавче
провадження №20910796 та розпочато
процедуру реалізації арештованого
нерухомого майна через прилюдні торги.
Московським ВДВС Харківського
міського управління юстиції для
реалізації арештованого майна було
залучено ПП «НИВА-В.Ш.».

Перші прилюдні торги було призначено
філією №21 ПП «Нива-В.Ш.» від імені та в
інтересах ПП «Нива-В.Ш.» на 24 грудня 2010
року. Для участі на прилюдних торгах не
було зареєстровано жодного
учасника,тому 24 грудня 2010 року прилюдні
торги з реалізації нерухомості,
належної ОСОБА_4 було оголошено такими,
що не відбулись, про що ПП
«Нива-В.Ш.» було повідомлено орган ДВС,
боржника та стягувача 24.12.2010 року
листом за вих. 1019.

В подальшому Філією 21 ПП «Нива-В.Ш.» на
спеціальному веб-сайті «Система
реалізації конфіскованого та
арештованого майна», було розміщене
інформаційне повідомлення № 350490 від
26.01.2011р., в якому було зазначено про
день, час та місце проведення прилюдних
торгів, стартову ціну реалізації, умови
участі у прилюдних торгах, тощо.
Аналогічні повідомлення були
розміщені також в засобах масової
інформації: в газеті «Харківський
кур'єр» № 13 від 25.01.2011року та
«Харківський кур'єр» № 14 від 26.01.2011р.,
про що повідомлено орган ДВС, боржника
та стягувача 26.01.2011 року листом за вих.
№79.

Вищезазначені факти встановлені
рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 14 лютого 2013 року,
залишеним без змін ухвалою судової
колегії судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області від 16 травня 2013 року, що
містяться в матеріалах справи, та у
відповідності до ст.61 ЦПК України
доказуванню не підлягають.

11 лютого 2011 року Приватне підприємство
«НИВА-В.Ш.» на виконання договору про
надання послуг по організації і
проведенню прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, провело повторні прилюдні торги
з реалізації арештованого нерухомого
майна, яке належить позивачеві ОСОБА_4 -
предмету іпотеки. Переможцем торгів
було об'явлено ОСОБА_9, який діяв на
підставі довіреності від 29.12.2009 року
виданої ПАТ «ПроКредит Банк».

Таким чином, судова колегія вважає
посилання районного суду на порушення
підприємством «Нива-В.Ш.» при
проведенні вищезазначених прилюдних
торгів п.п.3.11, 3.5, 3.6 Положення, ст.43
Закону України «Про іпотеку» як на
підставу визнання їх недійсними,
необґрунтованими, та такими, що не
відповідають фактичним обставинам
справи.

Доводи ж апелянтів в цій частині є
законними та беззаперечними.

Правова позиція Верховного Суду
України, визначена за результатами
розгляду справи № 6-82цс14, яка у
відповідності зі ст.360-7 ЦПК України є
обов'язковою для застосування всіма
судами України передбачає наступне.

Спеціальним нормативно-правовим
актом щодо проведення прилюдних торгів
на предмет іпотеки є Закон України «Про
іпотеку», положення якого передбачає
можливість реалізації іпотечного
майна принаймні за умови присутності
одного учасника (ч. 3 ст. 45 Закону
України «Про іпотеку»), а отже торги
визнаються такими, що відбулися.

Виходячи з вказаного, судова колегія
вважає висновки суду першої інстанції
щодо недійсності торгів 11 лютого 2011
року з причин участі в них одного
учасника необґрунтованими та такими,
що не узгоджуються із правовими
позиціями Верховного Суду України.

Однією з підстав визнання оспорюваних
прилюдних торгів з продажу нерухомого
майна недійсними, районний суд
зазначає порушення правил уцінки
такого майна, що передбачені ст.62
Закону України «Про виконавче
провадження».

Судова колегія вважає трактування
районним судом вищезазначеної норми
права вкрай вільним та таким, що не
відповідає обставинам справи.

Частиною другою статті 49 Закону
України "Про іпотеку" (у редакції,
чинній на час здійснення зазначених
виконавчих дій) було передбачено, що
якщо іпотекодержатель не скористався
правом, передбаченим частиною першою
цієї статті, за результатами перших
прилюдних торгів призначається
проведення на тих же умовах других
прилюдних торгів, які мають відбутися
протягом одного місяця з дня
проведення перших прилюдних торгів.
Початкова ціна продажу предмета
іпотеки на других прилюдних торгах
може бути зменшеною не більше ніж на 25
відсотків.

З матеріалів справи вбачається, що
перші прилюдні торги проводились 24
грудня 2010 року. В зв'язку з відсутністю
купівельного попиту на майно, цього ж
дня зазначені торги було оголошено
такими, що не відбулись, про що ПП
«Нива-В.Ш.» було повідомлено орган ДВС,
боржника та стягувача листом за
вихідним номером 1019. Початкова ціна
продажу квартири була визначена у
розмірі 255300 гривень, після зниження на
25% - 191475 гривень, за яку і була відчужена.

Таким чином, висновок районного суду
про визнання прилюдних торгів
нерухомого майна з вищезазначених
підстав є необґрунтованим.

Не є таким, що ґрунтується на нормах
матеріального права також і висновок
Московського районного суду м. Харкова
про те, що АТ «ПроКредит Банк» як
учасник прилюдних торгів мав сплатити
гарантійний внесок при реєстрації
участі у прилюдних торгах. Частиною 1
статті 44 Закону України «Про іпотеку» у
редакції, що діяла на час підготовки та
проведення прилюдних торгів,
визначено, що іпотекодавець та всі
іпотекодержателі беруть участь у
прилюдних торгах без сплати
гарантійного внеску. «ПроКредит Банк»
приймав участь у торгах як
іпотекодержатель, тому й не повинен був
сплачувати гарантійний внесок, про що й
зазначено в протоколі прилюдних
торгів.

Крім того, визнаючи недійсним договір
купівлі продажу, укладений між ПАТ
«ПроКредит Банк» та ОСОБА_2, районний
суд не врахував Правову позицію
Верховного Суду України, визначену за
результатами розгляду справи № 6-174 цс
12від 13 лютого 2013 року, яка передбачає,
що відчуження майна з прилюдних торгів
відноситься до угод купівлі-продажу,
така угода може визнаватись недійсною
в судовому порядку з підстав
недодержання в момент її вчинення
вимог, які встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203
ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання
прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5 та зареєстрованого в указаному
Міністерстві 2 листопада 1999 року за №
745/4038.

Враховуючи, що колегія суддів не вбачає
підстав для визнання прилюдних торгів
з продажу нерухомого майна 11 лютого 2011
року недійсними з підстав порушення
вищезазначеного Тимчасового
положення, то і підстави для визнання
договору купівлі продажу такого майна
відсутні.

Районним судом також не врахований той
факт, що договір купівлі продажу,
укладений між ПАТ «ПроКредит Банк» та
ОСОБА_2, це правочин, укладений між
переможцем у прилюдних торгах та
сторонньою особою, тобто це другий
правочин, сторонами у якому ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 не були.

Листом ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28.01.2013 №24- 150/0/4-13
«Про практику застосування судами
законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав»
зазначено, що відповідно до пункту 10
частини третьої постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
2009 року N 9 "Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" та частини
п'ятої статті 12 ЦК добросовісність
набувача презюмується. Захист прав
особи, яка вважає себе законним
володільцем можливий лише шляхом
задоволення віндикаційного позову,
якщо є підстави, передбачені статтею 388
ЦК, які дають право витребувати майно у
добросовісного набувача.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в пункті 22 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову
практику у справах про захист права
власності та інших речових прав», якщо
майно за відплатним договором придбане
в особи, яка не мала права його
відчужувати, власник має право
витребувати це майно з незаконного
володіння набувача (статті 387, 388 ЦК).
Якщо в такій ситуації (саме так
обґрунтовано підставу позову)
пред'явлений позов про визнання
недійсними договорів про відчуження
майна, суду під час розгляду справи
слід мати на увазі правила, встановлені
статтями 387, 388 ЦК.

У зв'язку із цим суди повинні
розмежовувати, що коли майно придбано
за договором в особи, яка не мала права
його відчужувати, то власник має право
на підставі статті 388 ЦК звернутися до
суду з позовом про витребування майна у
добросовісного набувача, а не з позовом
про визнання договору про відчуження
майна недійсним. Це стосується не лише
випадків, коли укладено один договір із
порушенням закону, а й випадків, коли
спірне майно відчужено на підставі
наступних договорів.

Позивачі не зверталися до суду з
віндикаційними позовними вимогами і
районний суд їх не розглядав.
Натомість, визнання районним судом
правочину недійсним з підстав
порушення публічного порядку не
ґрунтується на законі та не
узгоджується із матеріалами справи.

Судова колегія вважає таким, що не
ґрунтується на Законі і висновок
районного суду щодо посилання на
рішення апеляційного суду Харківської
області від 17 грудня 2013 року про
визнання виконавчого напису нотаріуса
ОСОБА_7, який був підставою відкриття
виконавчого провадження та
призначення оспорюваних публічних
торгів, таким що не підлягає виконанню,
оскільки на час ухвалення рішення
судом першої інстанції ухвалою колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 травня 2014 року
вищезазначене рішення апеляційного
суду Харківської області скасоване.

У відповідності до ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню на
підставі пунктів 3 та 4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України як таке, що ухвалено судом з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, невідповідністю
висновків суду обставинам справи та
наявним у справі доказам, з ухваленням
в цій частині нового рішення про
відмову позивачу в задоволенні
позовних вимог, з зазначених вище
підстав.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
218, 303, 304, 309, 316, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

В и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та
представника ПАТ «ПроКредит Банк»
Ігнатьєва Ростислава Сергійовича
задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 30 травня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
Московського ВДВС Харківського
міського управління юстиції, ПП
«Нива-В.Ш.», філії №21 ПП «Нива-В.Ш.», ПАТ
«ПроКредит Банк», ОСОБА_2, третя особа:
приватний нотаріус ОСОБА_7, про
визнання недійсними прилюдних торгів,
визнання недійсними та скасування
протоколу проведення прилюдних торгів,
визнання недійсними та скасування акту
державного виконавця, скасування
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно та визнання недійсним
договору купівлі-продажу квартири -
відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий-суддя -

Судді -