АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-8161/14
Головуючий у 1 інстанції: Луценко О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

2 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Нежури В.А.

суддів: Усика Г.І., Саліхова
В.В.

при секретарі: Меєчко Д.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 15 квітня 2014 року у справі за позовом
Комунального підприємства
"Житлосервіс Куренівка" Оболонського
району у м. Києві до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги та за
зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Комунального підприємства
"Житлосервіс Куренівка" Оболонського
району у м. Києві про скасування
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, -

В С Т А Н О В И Л А

КП "Житлосервіс Куренівка"
Оболонського району у м. Києві (далі -
позивач) звернулося в листопаді 2012 року
суд із позовом до відповідачів, в якому
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за житлово-комунальні
послуги, починаючи з 1997 року,
посилаючись на те, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2
проживають та зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1, в будинку, який
знаходиться на балансі позивача та
обслуговується ЖЕК-514. Борг по
квартирній платі складає станом на
01.10.2012 року 8 318,51 грн. Відповідачі
неодноразово попереджувалися про
необхідність погашення
заборгованості, однак ним
заборгованість не погашено. Просить
стягнути з відповідача ОСОБА_1 на
користь позивача заборгованість за
житлово-комунальні послуги, за період з
01.01.1997р. по 01.10.2007р., яку зарахувати на
особовий рахунок боржника, стягнути
солідарно з відповідачів користь
позивача заборгованість за
житлово-комунальні послуги, за період
01.11.2007 р. по 01.10.2012 р., яку зарахувати на
особовий рахунок боржника, а також
стягнути судові витрати в сумі 214,60 грн.

Під час розгляду справи по суті
представником позивача було уточнено
позовні вимоги відповідно до яких,
просить суд стягнути заборгованість
за житлово-комунальні послуги лише із
ОСОБА_1 у розмірі 8318,51 грн. та судові
витрати в розмірі 214,60 грн.

ОСОБА_3 із пред*явленим до неї позовом
не погодилася і подала зустрічний
позов про скасування заборгованості за
житлово-комунальні послуги станом на
01.10.2012 р., посилаючись на те, що сума
боргу, визначена позивачем є
безпідставною та фіктивною, оскільки
створена як борг за ненадані послуги та
взагалі не існуючих по будинку послуг.
Інші послуги ( гаряче та холодне
водовідведення, електроенергія, ,
опалення, газопостачання та інше)
оплачувались та оплачуються
відповідачем в повному розмірі.
Заборгованість нарахована з 01.01,1997р.,
тобто з перевищенням строку позовної
давності.

Розрахунок заборгованості, наданий
позивачем та рахунки про сплату
житлово-комунальних послуг
відрізняються між собою та свідчать
про фальсифікацію розрахунку. Крім
того, відповідач жодним чином не реагує
на звернення позивача, сам же ж позивач
багаторазово звертався до ЖЕК з різних
питань. Окрім того жодних договірних
відносин між позивачем та відповідачем
не існує. Відсутність такої угоди
підтверджує відсутність наявності
цивільних прав і обов'язків між
сторонами. На підставі вищевикладеного
просила суд постановити рішення, яким
зобов'язати відповідача та припинити
зловживання в частині нарахування
боргу за утримання будинку та
прибудинкової території. Скасувати
заборгованість в розмірі 8 318,51грн. та
стягнути з відповідача на користь
позивача судові витрати та вартість за
надання експертного висновку.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 18.03.2014 р. первісний позов
задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 і ОСОБА_2
на користь КП " Житлосервіс Куренівка"
заборгованість за житлово-комунальні
послуги в розмірі 1870,41 грн. за період з
01.01.1997 р. по 01.10.2007 р.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2
на користь КП " Житлосервіс Куренівка"
заборгованість за житлово - комунальні
послуги в розмірі 6448,10 грн. за період з
01.11.2007 р. по 01.10.2012 р. та вирішено питання
щодо судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Ухвалою Оболонського райсуду м. Києва
від 23.05.2014 р. усунуто описку в вступній
та резолютивні частинах рішення від
15.04.2014 р., і виключено ОСОБА_2 із числа
відповідачів за первісним позовом, а
також щодо обов*язку по відшкодуванню
позивачу понесених ним судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
звернулася до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, який частково
задовольнити пред*явлені вимоги в сумі
1339,40 грн., посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема вона вказує на те, що суд
стягнув суму боргу без урахування
спливу позовної давності за частиною
вимог, і про застосування позовної
давності нею подавалася відповідна
заява.

Суд не встанови точне
місцезнаходження спірного будинку,
оскільки позивач називає адресу по
АДРЕСА_1, а апелянт зареєстрована і
проживає за адресою АДРЕСА_1, а також
безпідставно залишив поза уваги доводи
апелянта про надання позивачем послуг
у будинку неналежної якості, за
завищеними тарифами ніж це передбачено
відповідними нормативними актами, або
намагання отримати оплату за послуги,
які фактично не надавалися.

Крім того, апелянт наголошує на
відсутності між нею і позивачем
будь-яких формалізованих відносин щодо
сплати комунальних послуг.

ОСОБА_2, в інтересах якого діяла ОСОБА_1,
також подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати рішення суду в
частині солідарного стягнення з нього
боргу за надані житлово-комунальні
послуги та сплаченого судового збору, а
також щодо відмови у задоволенні
зустрічного позову, в якому він
виступав в якості позивача.

Апелянт вказує у скарзі, що суд
безпідставно поклав на нього обов*язок
по сплаті боргу за житлово-комунальні
послуги, оскільки такі вимоги
позивачем до нього не пред*являлися

В суді апеляційної інстанції апелянт
ОСОБА_1, підтримала подані скарги, із
викладених в них підставах,
представник позивача проти
задоволення апеляційних скарг
заперечувала, просила залишити рішення
суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
дійшла до висновку, що обидві
апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи первісний позов суд
першої інстанції виходив із того, що
ОСОБА_1 з січня 1997 року нерегулярно та
не в повному обсязі сплачує квартирну
плату та плату за комунальні послуги, в
результаті чого станом на 01.10.2012 р.
утворилася заборгованості загалом в
сумі 8318,51 грн. При цьому суд дійшов
висновку про переривання строку
позовної давності, і почато його
перебігу заново відповідно до ч. З ст.
264 ЦК України, з урахуванням поданої
відповідачем заяви суду про
застосування позовної давності,

Залишаючи без задоволення зустрічний
позов, суд вказав на відсутність
жодного акту-претензії щодо ненадання
та неотримання або отримання
неналежної якості послуг, складеного
відповідно до вимог ст. 18 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги».

Але погодитися з таким висновком суду в
повній мірі не можна.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, відповідач ОСОБА_1
зареєстрована та проживає за адресою:
АДРЕСА_1. Даний будинок знаходиться на
балансі позивача та обслуговується
ЖЕК-514.

Відхиляючи доводи апелянта ОСОБА_1
стосовно того, що суд не встановив де
знаходиться квартира апелянта АДРЕСА_1,
колегія зазначає, що як видно з
матеріалів справи і особистих
пояснень апелянта в ході розгляду
справи, в даному випадку мова йде про
один і той же будинок, оскільки остання
заперечувала по суті пред*явлених
вимог, які випливала із факту
споживання нею житлово-комунальних
послуг (т. 2 а.с. - 109).

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" (далі -
Закон), споживач зобов*язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до Правил користування
приміщення житлових будинків та
прибудинковими територіями,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 08.10.1992 року № 572
(далі - Правила), власники та наймачі
квартир багатоквартирних будинків
зобов'язані вносити на відповідний
рахунок власника будинку плата за
обслуговування і ремонт будинку. Ці
платежі і платежі за комунальні та інші
послуги власниками квартир, наймачами
і орендарями вносяться щомісячно не
пізніше 10 числа наступного місяця.

Вирішуючи справу суд правильно
зазначив, що ОСОБА_1 з січня 1997 року по
жовтень 2012 року має заборгованість по
сплаті квартирної плати та оплаті
комунальних послуг, і що вона фактично
не оспорює цю обставину, але здійснює
оплату на власний розсуд, з урахуванням
того, які види послуг надавались, і за
якими тарифами буди здійснені
нарахування.

Згідно ст.257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до частин 3, 4, статті 267 ЦК
України, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Відповідно до частин 1 і 3 статті 264 ЦК
України, перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново.

ОСОБА_1 заявлено клопотання про
застосування наслідків пропуску
позовної давності.

Обставини, які б свідчили про
переривання позовної давності, в
мотивувальній частині рішенні суду
відсутні, але із наданих представником
позивача заперечень можна зробити
висновок, що такими обставинами є
сплата ОСОБА_1 боргу за надані
комунальні послуги в більшому розмірі
ніж зазначено у виставленому рахунку
за поточний місяць, у зв*язку зі чим
різниця спрямовувалася на погашення
існуючої заборгованості. Згідно даних
позивача, такі платежі були здійснені в
жовтні 2001 року, в лютому 2002 року, в
листопаді 2002 року і березні 2007 року.
Представники позивача наголошували на
тому, що строк позовної давності не був
пропущений, у зв*язку із перериванням
його перебігу.

Аналізуючи наведені факти, колегія
судів вважає, що за змістом ст. 264 ЦК
України, у зв*язку зі переривання
позовної давності, і початком заново її
перебігу, час спливу позовної давності
за такими вимогами настав відповідно
в жовтні 2004 року, в лютому 2005 року, в
листопаді 2005 року і березні 2010 року.

Із даним позовом позивач звернуся в
листопаді 2012 року.

За таких обставин, заявлені вимоги
можуть бути задоволені за період з
01.11.2009 р. по 01.10.2012 р., тобто в межах
передбаченого законом трирічного
строку позовної давності, що становить
загалом 4 814,11 грн. (8318,51 - 3504,40 ( листопад
2009 р.) т. 1 а.с. - 20-22), у зв*язку із чим
рішення суду в частині стягнення боргу
за період з 01.01.1997 р. по 01.10.2007 р. в сумі
1870,41 грн. підлягає скасуванню, а за
період з 01.11.2007 р. по 01.10.2012 р. - зміні.

Щодо доводів апелянта ОСОБА_1 про
надання послуг неналежної якості, за
завищеними тарифами ніж це передбачено
відповідними нормативними актами, або
намагання отримати оплату за послуги,
які фактично не надавалися, то як
правильно зазначив суд у своєму
рішенні, у разі виявлення вказаних
порушень, споживач у відповідності до
вимог ст. 18 Закону, зобов*язаний був
скласти відповідні акти-претензії, які
за змістом даної норми права є єдиним
належним доказом на підтвердження
обставин порушення прав споживача. Але
жодного акту з цього приводу
відповідачем суду надано не було.

Численні документи, на які посилається
ОСОБА_4 у своїй скарзі не є доказами в
розумінні ст.. 18 Закону, а свідчать про
інші порушення, не пов*язані із
наданням житлово-комунальних послуг,
це зокрема пошкодження
електрообладнання будинку, залиття
квартир, пошкодження майна тощо,

Відсутність укладеного із позивачем
договору щодо надання
житлово-комунальних послуг також не
може бути підставою для звільнення
ОСОБА_1 від обов*язку по оплаті
фактично наданих послуг, оскільки
такий обов*язок випливає із вимог п. 5 ч.
3 ст. 20 Закону та Правил.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1
на законність оскаржуваного рішення не
впливають і до уваги колегією суддів не
приймаються.

Колегія суддів погоджується із
доводами апеляційної скарги ОСОБА_2, в
інтересах якого діяла ОСОБА_1, в якій
він просив скасувати рішення суду в
частині солідарного стягнення з нього
боргу за надані житлово-комунальні
послуги та сплаченого судового збору, а
також щодо відмови у задоволенні
зустрічного позову, в якому він
виступав в якості позивача.

Зі змісту первісного і зустрічного
позовів, після їх уточнень заявниками
вбачається, що дійсно ОСОБА_5 не є
відповідачем за вимогами КП "
Житлосервіс Куренівка", і не є
співпозивачем за позовом ОСОБА_1, проти
чого не заперечували інші учасники
процесу.

Суд першої інстанції ухвалою від 23.05.2014
р. виправив описку в оголошених в
судовому засіданні 15.04.2014 р. вступної і
резолютивної частин рішення,
виключивши ОСОБА_2 із числа
відповідачів за первісним позовом.

Але за зустрічними вимогами, ОСОБА_2
залишився значитися як співпозивач
разом із ОСОБА_1

За таких обставин, колегія суддів
вважає необхідним рішення суду в
частині відмови у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 до КП
"Житлосервіс Куренівка" про скасування
заборгованості за житлово- комунальні
послуги скасувати, а провадження у
справі щодо ОСОБА_2 закрити.

Таким чином, рішення суду в частині
відмови у задоволенні зустрічного
позову і розподілу судових витрат є
законним і обґрунтованим і підстав для
його зміни чи скасування, колегія судів
не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 15 квітня 2014 року в частині
відмови у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 до КП "Житлосервіс
Куренівка" Оболонського району у м.
Києві про скасування заборгованості за
житлово - комунальні послуги
скасувати, а провадження у справі щодо
ОСОБА_2 закрити. .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 15 квітня 2014 року в частині
стягнення з ОСОБА_1 на користь КП "
Житлосервіс Куренівка"Оболонського
району у м. Києві заборгованість за
житлово-комунальні послуги в розмірі
1870,41 грн. за період з 01.01.1997р. по 01.10.2007р.
скасувати і ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні цих позовних
вимог.

В частині стягнення заборгованості зі
ОСОБА_1 на користь КП " Житлосервіс
Куренівка" Оболонського району у м.
Києві заборгованість за житлово -
комунальні послуги за період з 01.11.2007 р.
по 01.10.2012 р. рішення змінити і стягнути
заборгованість за період з 01.11.2009 р.
по 01.10.2012 р. загалом в сумі 4814
(чотири тисячі вісімсот чотирнадцять),11
грн.

В решті залишити рішення без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий

Судді