Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"10" вересня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Харитонової Г. Л., при секретарі
Ковальовій О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод
у здійсненні права власності та
визнання таким, що втратив право
користування житловим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року до Іллічіського
районного суду звернулися ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
здійсненні права власності, де
зазначили, після смерті їх матері -
ОСОБА_4, вони, згідно свідоцтв про право
на спадщину від 6.10.2006 року, є власниками
домоволодіння, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1. Право власності
зареєстроване у Маріупольському БТІ та
отримані Витяги про реєстрацію права
власності на нерухоме майно. За життя
матері у спірному домоволодінні був
зареєстрований відповідач, який не є
їхнім родичем та мешкає у іншому місті,
у будинку немає його речей, поштову
кореспонденцію він не отримує,
комунальні послуги не сплачує,
ремонтом будинку не займається.
Реєстрація відповідача у спірному
помешканні порушує їх , як власників,
права, оскільки вони вимушена нести
додаткові витрати та перешкоджає їм в
подальшому відчужити це
домоволодіння. Просили захистити їх
право власника шляхом зняття
відповідача з реєстрації за адресою :
АДРЕСА_1

В подальшому позивачі уточнили позовні
вимоги та просили усунути перешкоди у
користуванні правом власності шляхом
визнання ОСОБА_3 таким,що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою : АДРЕСА_1.( а.с.51,52).

До судового засідання позивачі не
з'явилися. Про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
надали суду заяву про слухання справи у
їх відсутності. Позов підтримали та
просили його задовольнити, не
заперечували проти винесення заочного
рішення.

Відповідач ОСОБА_3 будучи неодноразово
повідомленими належним чином про час
та місце розгляду справи , 23.05.2014 р.,
18.06..2014 р., 13.08..2014 р., 10.09.2014 р., до судового
засідання не з'явився, заяву про
слухання справи у його відсутності до
суду не надавав, в зв'язку з чим, у
відповідності до вимог ст.. 224 ЦПК
України та за згодою позивачів, суд
ухвалює заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи ,
вважає, що позов підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 6.10.2006 року позивачка
ОСОБА_1 є власницею 12 частки майна гр..
ОСОБА_4, яке складається з житлового
будинку з відповідною частиною
господарських та побутових будівель та
споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1.
Власником іншої 12 частки вказаного
домоволодіння є позивач ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 6.10.2006 року .
Відповідач ОСОБА_3 з 20.07 .1968 р. був
зареєстрований за спірною адресою ,
куди переїхав з адреси : АДРЕСА_2 в
якості члена сім'ї власника будинку -
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла та
позивачі , як спадкоємці - набули право
на спадщину та отримали право
власності на спірне домоволодіння . З
січня 2013 року відповідач за спірною
адресою не мешкає, та переїхав
проживати за попередньою : АДРЕСА_2, що
підтверджується актом, разом з тим,
залишається бути зареєстрованим за
адресою : АДРЕСА_1 , що чинить перешкоди
позивачам у здійсненні ними права
власності на спірне домоволодіння..
Звертаючись до суду, позивачі просили
захистити їх права власника та визнати
ОСОБА_3 таким ,що втратив право
користування житловим приміщенням за
адресою : АДРЕСА_1.

Вирішуючи питання щодо
обґрунтованості заявлених позовних
вимог суд приходить до наступного.

Ст. 41 Конституції України та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна при єдналася
17.07.97 року відповід но до закону
№475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифіка цію
Конвенції про захист прав людини і
основополож них свобод 1950 року, Пер
шого протоколу та прото колів №2, 4, 7 та
11 до Конвенції», закріплено прин цип
непорушності права при ватної
власності, який озна чає право особи на
безпереш кодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користу ватися і
розпоряджатися на лежним йому майном,
на власний розсуд учиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст.. ст...316, 317, 319, 321 ЦК
України ).

Гарантуючи захист пра ва власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких пору шень його
права, хоч би ці порушення і не були
поєднані з позбавленням володіння.
Способи захисту права влас ності
передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК.

Об'єктом власності осо би може бути,
зокрема, житло - житловий буди нок,
садиба, квартира (ст.. ст.379, 382 ЦК
України).

Права власника житло вого будинку,
квартири ви значені ст.383 ЦК України та
ст. 150 ЖК України , які передбачають пра
во власника використовува ти житло для
власного про живання, для проживання
членів сім'ї, інших осіб і розпоря
джатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручан ня в право
власника можли ве лише з підстав,
передба чених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з
урахуванням положень ч..1 ст.405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
прожи вають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому нале жить,
користуються жилим приміщенням в
обсязі, ви значеному відповідно до уго
ди з власником.

Аналіз змісту вказаних правових норм
свідчить про те, що право члена сім'ї
власника будинку (кварти ри)
користуватися цим жит лом існує лише за
наявності у власника права приватної
власності на це майно.

Із зазначеного слід дійти висновку,
що виникнення права членів сім "ї
власника будинку (квартири) на
користування цим будинком та обсяг цих
прав залежить від виникнення у
власника бу динку права власності на
цей будинок, а відтак - припи нення
права власності особи на будинок
припиняє право членів її сім'ї на
користування цим будинком.

Таким чином, права членів сім'ї
власника будинку на об'єкт власності є
похідними від прав самого власника.

Передбачаючи право власника житлового
будинку (квартири) на відчуження цих
об'єктів, закон не передбачив при цьому
перехід прав і обов'язків по переднього
власника до но вого власника в частині
збе реження права користуван ня житлом
(житлового сер вітуту) членів сім'ї
колиш нього власника у випадку зміни
власника будинку (квартири) .

Частина ж 4 ст.156 ЖК України передбачає
збереження та кого права користування
житлом лише для членів сім'ї , які
припинили сімейні відно сини з
власником будинку, при умові
збереження права власності на будинок
цього ж власника, тобто при не
змінності власника майна.

Зазначені висновки не суперечать
нормам ст.47 Конституції України , ст.9
ЖК України , ст.311 ЦК України ,
враховуючи, що право на житло (користу
вання ним, усунення пере шкод у
користуванні ним) підлягає захисту
лише у випадку порушення прав особи.

Враховуючи, що відповідач не набув
самостійного права на житло з підстав,
передбачених законом (найм, оренда,
вселення наймачем чи на підставі
ордера тощо - ст.810 ЦК України,ст..ст.61,64
ЖК України ), норми ст.64 ЖК України у
даному випадку на нього не поширюються
та порушень його житлових прав немає.

Саме з таких позицій виходив Верховний
Суд України в ухвалах від 6.11.2002 р. , від
4.10.2006 р. та від 18.09.2008 р. , визнавши, що з
припиненням права власності особи на
жиле приміщення члени його сім'ї також
втра чають право користування цим
приміщенням і підляга ють виселенню за
позовом нового власника.

За таких обставин ОСОБА_3 втратив право
користування спірним житловим
приміщенням , з часу припинення права
власності на це приміщення у
колишнього власника житла - ОСОБА_4,
тому позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212, 213, 214,
215 ЦПК України, ст. 317, 391 ЦК України,
ст.ст. 109 , 156 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у здійсненні права
власності та визнання особи такою,що
втратила право користування житловим
приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, що розташоване за адресою:
АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
рішення може бути подана протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

На заочне рішення може бути подана
апеляція в Апеляційний суд Донецької
області через Іллічівський районний
суд м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Г. Л. Харитонова