Справа № 539/3098/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Гудкова
С. В.

при секретарі - Яценко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Лубни
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Лубенського міськрайонного управління
юстиції, треті особи Перша Лубенська
державна нотаріальна контора, КП
«Лубенське міжрайонне бюро технічної
інвентаризації», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом до ВДВС Лубенського МРУЮ,
треті особи Перша Лубенська державна
нотаріальна контора, КП «Лубенське
міжрайонне бюро технічної
інвентаризації», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
звільнення майна з-під арешту,
мотивуючи свій позов тим, що, згідно
Свідоцтва про право власності на житло
від 02.08.1996 року - ОСОБА_1, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на праві власності належала
квартира АДРЕСА_1.

За скоєння злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Полтавським обласним судом були
притягнуті до кримінальної
відповідальності та з них було
стягнуто матеріальні збитки на користь
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 25000 гривень кожному

На виконання рішення суду 20.04.2001 року
було видано виконавчий лист №1-37, на
підставі якого 23.05.2001 року відкрито
виконавче провадження державним
виконавцем Сизоненком Д.А. у Відділі
ДВС Лубенського міського управління
юстиції.

В ході виконавчого провадження
державним виконавцем було описано та
арештовано 2/3 частини вищевказаної
квартири, яка належала на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_1,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Рішенням Лубенського міського суду від
12.06.2002 року №2-131 її позовні вимоги було
задоволено та виключено з акту опису
майна по АДРЕСА_1, власником якої
визнано її - ОСОБА_1 та стягнуто з неї на
користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 9102 гривні в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, завданої їм ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Визначені судовим рішенням кошти в
сумі 9102 гривні були нею виплачені
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в повному обсязі,
однак, 2/3 частини квартири не було
виключено з акту опису державного
виконавця.

При зверненні нею до ВДВС Лубенського
МРУЮ щодо зняття арешту на квартиру, їй
було повідомлено, що відомості про
накладення арешту, згідно даних ЄДРВП
відсутні та рекомендовано звернутись
до суду.

Позивачка прохає суд звільнити з-під
арешту належне їй ОСОБА_1 майно, а саме
квартиру АДРЕСА_1, який було накладено
державним виконавцем ВДВС Лубенського
міськрайонного управління юстиції
Сизоненком Д.А.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник позивачки ОСОБА_7
позовні вимоги уточнили: прохали суд
звільнити з-під арешту належне ОСОБА_1
майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, який
було накладено державним виконавцем
ВДВС Лубенського міськрайонного
управління юстиції Сизоненком Д.А., а
також згідно ухвали Полтавського
обласного суду від 28.09.2000 року.

Представник відповідача в особі
Поліщук В.О. щодо задоволення позовних
вимог не заперечує.

Представник третьої особи КП
«Лубенського МБТІ» в судове засідання
не з»явився, надіслав до суду заяву з
проханням розглянути справу без його
участі, щодо позовних вимог
покладається на рішення суду.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо
задоволення позовних вимог
заперечували, прохали відмовити у
задоволенні позову, мотивуючи тим, що
завдана матеріальна шкода ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 повністю ще не виплачена.

Представник третьої особи Першої
Лубенської державної нотаріальної
контори, будучи повідомленим про час та
місце розгляду справи належним чином,
про що свідчить розписка в матеріалах
справи, в судове засідання не з»явився,
про причини неявки суд не повідомив.

Суд вирішив можливим розглянути
справу у відсутність представника
третьої особи Першої Лубенської
державної нотаріальної контори на
підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши учасників судового
процесу, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов слід задовольнити з
наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше, як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили , не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Статтею 179 ЦПК України визначено, що
входить до предмета доказування - це
факти, які обґрунтовують заявлені
позовні вимоги.

Відповідно до ч.5 ст.154 ЦПК України,
питання про скасування заходів
забезпечення позову вирішується у
судовому засіданні з повідомленням
осіб, які беруть участь у справі. Неявка
цих осіб не перешкоджає розгляду
питання прос касування заходів
забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.154 ЦПК України, заходи
забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЗУ «Про
виконавче провадження», особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Судом встановлено, що згідно
Свідоцтва про право власності на житло
від 02.08.1996 року - ОСОБА_1, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 на праві власності належала
квартира АДРЕСА_1 (а.с.5).

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було притягнуто до
кримінальної відповідальності і в ході
розгляду кримінальної справи за
Ухвалою Полтавського обласного суду
від 28.09.2000 року було накладено арешт на
квартиру АДРЕСА_1 для забезпечення в
майбутньому виконання рішення суду про
відшкодування шкоди.

Крім цього, згідно виконавчих листів,
виданих Полтавським обласним судом про
стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 завданої шкоди, 23.05.2001
року були відкриті виконавчі
провадження (а.с.11-16), в ході виконання
яких державним виконавцем Сизоненком
Д.А. 02.07.2001 року проведено опис та арешт
майна, належного боржникам, в тому
числі і 2/3 частини квартири АДРЕСА_1
(а.с.17-18).

Згідно рішення Лубенського міського
суду від 12.06.2002 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 про виключення майна
з опису, яке набрало законної сили
12.07.2002 року (а.с.6), позовні вимоги було
задоволено, а саме: виключено з акту
опису державного виконавця від 02.07.2001
року 2/3 частини квартири АДРЕСА_1,
визнавши при цьому власником даної
квартири в цілому ОСОБА_1, з якої
стягнуто на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 9102
гривні в рахунок відшкодування шкоди,
завданої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за вироком
Полтавського обласного суду від 24.10.2000
року.

Позивачкою ОСОБА_1 на виконання
вказаного рішення суду було сплачено
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кошти в сумі 9102 гривні,
що підтверджується відповідною
розпискою від 14.06.2002 року (а.с.23) і про що
не заперечували та підтвердили в
судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а
також довідкою ВДВС Лубенського МРУЮ
(а.с.10).

З Витягів з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.8-9)
вбачається, що на квартиру АДРЕСА_1
існує обтяження, а саме арешт
нерухомого майна, який було накладено
на підставі Ухвали Полтавського
обласного суду від 28.09.2000 року, а також
відповідно до акту опису і арешту майна
державного виконавця від 02.07.2001 року.

Заперечення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд не
може брати до уваги, оскільки
позивачкою ОСОБА_1 рішення суду від
12.06.2002 року виконано в повному обсязі,
тобто кошти передані, інших
зобов»язань у ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не було, виконавчих документів
на ім»я позивачки на виконанні немає, а
наявність обтяження на об»єкт
нерухомості позбавляє права позивачку
укласти договір відчуження належної їй
квартири, а тому, враховуючи
вищенаведені обставини, пояснення
сторін, суд вважає, позов слід
задовольнити, скасувавши арешт
нерухомості.

Керуючись ст.154 ЦПК України, ч.1
ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування
арешту на об»єкт нерухомості -
задовольнити.

Звільнити з-під арешту належне ОСОБА_1
майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, який
було накладено державним виконавцем
ВДВС Лубенського міськрайонного
управління юстиції Сизоненком Д.А., а
також звільнити з-під арешту квартиру
АДРЕСА_1, який було накладено згідно
ухвали Полтавського обласного суду від
28.09.2000 року.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Гудков С. В.