Справа №2-3/2011
Пр. №2/333/621/14
РІШЕННЯ

Іменем України

20 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.
Запорожжя в складі:

головуючого судді:
Піх Ю.Р.,

при секретарі:
Бабенко Г.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
власністю, зустрічному позові ОСОБА_2
до ОСОБА_1, треті особи: приватний
нотаріус ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
реєстраційна служба Запорізького
міського управління юстиції
Запорізької області про визнання
правочину недійсним, про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, зустрічним позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа:
приватний нотаріус ОСОБА_4 про
встановлення факту сумісного
проживання, визнання правочину
недійсним, про зміну черговості
одержання права спадкування та
визнання права власності в порядку
спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2005 р. позивачка за первісним
позовом ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про витребування
майна із чужого незаконного володіння,
під час судового розгляду позовні
вимоги уточнила, звернувшись до суду із
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні
власністю, вказавши, що квартира за
адресою: АДРЕСА_1 належить їй на праві
власності на підставі нотаріально
посвідченого договору дарування,
укладеного між ОСОБА_6 (дарувальник) та
нею ОСОБА_1 (обдарована) від 18.12.2004 року
та зареєстрованого в ОП ЗМБТІ.

В зазначеній квартирі проживають
відповідачі по справі - ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, що перешкоджає їй як власнику
користуватися належним їй майном.
Відповідачі не є членами її родини,
ніколи не були зареєстровані за
спірною адресою, позивачем згода на
користування відповідачами спірною
квартирою не надавалась. Далі
зазначила, що вона неодноразово
пропонувала відповідачам виїхати із
спірної квартири, оскільки обидва
відповідача мають власні жилі
приміщення, в яких вони зареєстровані,
але останні добровільно не бажають
звільнити належне їй на праві
власності житло, тому позивач ОСОБА_1
просить суд усунути перешкоди у
користуванні власністю шляхом
виселення відповідачів із належної їй
квартири.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, надала суду пояснення,
аналогічні викладеним у позовній
заяві, просить суд задовольнити позов.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до неї про
визнання Договору дарування квартири
недійсним та визнання права власності
в порядку спадкування за законом не
визнала, суду пояснила, що укладення
Договору дарування квартири між
сторонами договору відповідало у
повній мірі внутрішній волі ОСОБА_6, яка
подарувала спірну квартиру їй - своїй
племінниці, зробила це добровільно,
стан її як психічного так і фізичного
здоров'я дозволяв їй усвідомлювати
свої дії і керувати ними, при цьому
пояснила суду, що дійсно померла ОСОБА_6
погано бачила, не обходилася без
сторонньої допомоги через
відсутність зору, при цьому отримані
навики письма за життя надавали змогу
померлій ставити свої підписи на
документах при сторонній допомозі, про
що свідчить та обставина, проти якої не
заперечує відповідачка ОСОБА_2 та інші
учасники процесу, що ОСОБА_6
неодноразово під час хвороби на зір
надавала нотаріально посвідчені
довіреності на ім'я позивачки на право
управління автомобілем, тобто мала
змогу підписувати документи. Просить
суд у задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 про визнання Договору
дарування квартири відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до неї та
ОСОБА_2 також не визнала, суду пояснила,
що померлий ОСОБА_7 (батько позивачки за
зустрічним позовом) у шлюбі з померлою
ОСОБА_6 не перебував, після смерті
ОСОБА_6 у серпні 2005 р. до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини не звернувся, разом із
спадкодавцем ОСОБА_6 за однією адресою
не мешкав, був зареєстрований за іншою
адресою, доказів про факт прийняття
спадщини, тобто того факту, що він є
спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 суду
не надано, просить у задоволенні позову
ОСОБА_5 до неї відмовити.

24.03.2014р. до суду із зустрічним позовом
звернулася ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті
особи: приватний нотаріус ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, реєстраційна служба
Запорізького міського управління
юстиції Запорізької області про
визнання правочину недійсним, про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом в якому
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла її
сестра - ОСОБА_6, після смерті якої вона
у встановлений законом строк
звернулася до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, частину
якої отримала. Лише в січні 2006 р. їй
стало відомо, що має місце нотаріально
посвідчений 18.12.2004р. Договір дарування
померлою ОСОБА_6 відповідачці ОСОБА_1
квартири за адресою: АДРЕСА_1. Вважає, що
вказаний правочин необхідно визнати
недійсним в зв'язку з наступним.

На час посвідчення договору дарування
квартири померла була визнана
інвалідом першої групи безстроково і
потребувала постійної сторонньої
допомоги, що підтверджується актом
МСЕК МОЗ України № 1677 від 16.10.2003 р.
Згідно з висновком судово-медичної
експертизи ОСОБА_6 на 18.12.2004 р. була
сліпою, що підтверджується медичними
довідками про стан здоров"я останньої,
яка була хвора на цукровий діабет
тяжкої форми, крім того, мала
діабетичну нефропатію, поліферативну
ангіоретинопатію, хворіла
ендефалопатією. Згідно Акту посмертної
судово-психіатричної експертизи від
26.06.2008 р., ОСОБА_6 виявляла ознаки
дисциркуляторної енцефалопатії
другого ступеня внаслідок органічного
ураження головного мозгу (церебральний
атеросклероз, цукровий діабет), а також
страждала діабетичною
ангіоретинопатією обох очей, тотальною
тракціонною відслойкою сітчатки обох
очей.

Згідно з п.п. 2, 3 пункту 13
«Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України від 18.07.2004 р. № 18/5, з
наступними змінами, « якщо громадянин
внаслідок фізичної вади, хвороби чи з
інших поважних причин невзмозі
власноручно підписати угоду…, за його
дорученням угоду… може підписати
інший громадянин… Якщо громадянин,
який звернувся за вчиненням
нотаріальної дії, є… сліпим, нотаріус,
крім цього, зачитує йому текст
документу, про що на документі робиться
відповідна відмітка». Вважає, що
вищезазначене підтверджує вкрай
тяжкий стан здоров*я, інвалідність
першої групи, необхідність постійної
сторонньої допомоги ОСОБА_6 на період
укладення Договору дарування 18.12.2004 р.,
її сліпоту, неможливість власноручно
підписати оскаржуєму угоду. Проте
нотаріусом їй текст договору дарування
не зачитувався, запис про це на угоді
про відчуження житла відсутній.

Згідно з висновком судової
криміналістичної експертизи ОСОБА_6 не
підписувала договір № 84092 від 03.12.2004 р.
на послуги БТІ для вчинення правочину,
що свідчить про її необізнаність
стосовно природи та умов оскаржуємого
дарування.

З грудня 2003 р. у спірній квартирі
(згідно з домовленістю з померлою),
здійснивши з ОСОБА_6 фактичний обмін
житловими приміщеннями, постійно
проживали вона та ОСОБА_3 Вони зробили
в цій квартирі ремонт та
перепланування за особисті кошти.
Відповідно до довідки ЖСК з цього часу
і дотепер всі види платежів здійснюю
вона одноособово. До січня 2006 р. ОСОБА_1
вимог про виселення її з ОСОБА_3 зі
спірного житла не заявляла, про
вчинення дарування не повідомляла,
спроб вселитися у квартиру не
здійснювала. ОСОБА_6 ніяких фактичних
дій щодо спірної квартири взагалі не
вчиняла.

З 07.02.2004 р. до 24.08.2008 р. на підставі
заяви ОСОБА_6 в квартирі був постійно
зареєстрований ОСОБА_9, з яким вона
знаходилась в фактичних шлюбних
відносинах. В тексті договору
дарування відсутні дані про фактично
мешкаючих чи зареєстрованих осіб,
умови їх виселення чи зняття з
реєстрації (виписки).

Вважає, що при посвідченні
оскаржуємого договору дарування
приватний нотаріус ОСОБА_4 безумовно
порушила вимоги п.п. 2 та 3 пункту 13
«Інструкції про порядок здійснення
нотаріальних дій нотаріусами України».

Також до суду із зустрічним
позовом звернулася ОСОБА_9 у якому
просила суд у зв'язку зі смертю її
батька ОСОБА_7 визнати її
правонаступником за його зустрічним
позовом - ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
третя особа приватний нотаріус ОСОБА_4
про встановлення факту який має
юридичне значення, визнання угоди не
дійсною, про зміну черги утримання
права на спадщину, про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, у якому просила суд визнати її
правонаступником та допустити до
участі у справі в якості позивача за
зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
третя особа приватний нотаріус ОСОБА_4
про встановлення факту, який має
юридичне значення, визнання угоди
недійсною, про зміну черги отримання
права на спадщину, про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом. При цьому уточнила позовні
вимоги, вказавши, що оскільки її батько
ОСОБА_7 постійно мешкав разом із ОСОБА_6,
у тому числі і на момент її смерті, то
він вважається таким, що прийняв
спадщину після смерті ОСОБА_6, на
підставі чого ОСОБА_7 набув права
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_6 Вона є єдиною спадкоємицею
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_7, що
підтверджується Свідоцтвом про право
на спадщину за законом від 21.04.2009 р.,
виданим Шостою Запорізькою державною
нотаріальною конторою. Відповідно до
ст.1218 ЦК України до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті. Оскільки право
її батька на спадкування за законом не
припинилося внаслідок його смерті та
не входить до вичерпного переліку прав,
що не входять до складу спадщини, який
встановлено ст.1219 ЦК України, то
зазначене право перейшло до неї в
порядку спадкування за законом.

Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_5
просить суд встановити факт проживання
однією родиною ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з 1990
року по ІНФОРМАЦІЯ_1 р.; визнати
недійсним договір дарування квартири
за адресою: АДРЕСА_1 від 18.12.2004р. між
ОСОБА_6 та ОСОБА_1; встановити факт
прийняття спадщини ОСОБА_7 після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6; змінити
черговість одержання права на
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_6, визнавши за
ОСОБА_7 право на спадкування за законом
разом із спадкоємцем другої черги
ОСОБА_2; визнати за нею право власності
на ? частку квартири за вищезазначеною
адресою.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2
позовні вимоги ОСОБА_1 до неї про
усунення перешкод та виселення не
визнала у повному обсязі, та надала
пояснення аналогічні викладеним у
зустрічній позовній заяві від 24.03.2014р.
Крім цього додала, що просить суд
визнати договір дарування від 18.12.2004 р.
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 за реєстровим № 3255,
зареєстрований ОП ЗМБТІ 13.01.2005 р. в
реєстраційній книзі 210 за реєстровим №
35772 - недійсним з моменту його вчинення.

Зустрічний позов ОСОБА_5 просить
вирішити на розсуд суду.

У судовому засіданні позивачка за
зустрічним позовом ОСОБА_5
вищезазначений зустрічний позов
підтримала у повному обсязі, надала
суду пояснення, аналогічні викладеним
у зустрічному позові, просить суд його
задовольнити. Також, як третя особа за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
просить суд його задовольнити.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_1
та третя особа за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору
дарування недійсним ОСОБА_3 у судовому
засіданні первісний позов ОСОБА_1 до
нього не визнав, надав суду пояснення,
аналогічні поясненням відповідачки за
первісним позовом (позивача за
зустрічним) ОСОБА_2, просить суд у
задоволенні первісного позову ОСОБА_1
відмовити, зустрічний позов ОСОБА_2
задовольнити.

Представник третьої особи за
зустрічним позовом ОСОБА_2 -
реєстраційна служба Запорізького
міського управління юстиції
Запорізької області до судового
засідання не з'явилася, про час та місце
слухання справи повідомлений у
встановленому законом порядку, про
причини неявки суд не повідомив, тому
суд, керуючись ст. 169 ЦПК України,
вважає можливим розглянути справу у
відсутності представника.

Третя особа приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 (ОСОБА_4) у судовому
засіданні вважала, що первісний позов
ОСОБА_1 підлягає задоволенню,
зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
задоволенню не підлягає, при цьому суду
пояснила, що конкретних обставин
укладення Договору дарування між
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 від 18.12.2004 р. вона не
пам'ятає, оскільки пройшов вже тривалий
час після укладення останнього, але
вона завжди роз'яснює людям похилого
віку природу та наслідку вчиненого
правочину та зачитує повний текст
угоди, яку нотаріально посвідчує., але
при цьому пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_11
підписали Договір дарування, при цьому
не пояснили їй, що ОСОБА_11 тяжко хвора
та нічого не бачить.

Вислухавши пояснення сторін, третіх
осіб, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що первісний позов ОСОБА_1 та
зустрічний позов ОСОБА_5 задоволенню
не підлягають, зустрічний позов ОСОБА_2
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Стаття 8 Цивільного процесуального
кодексу України визначає
законодавство, відповідно до якого суд
вирішує справи. Суд вирішує справи
відповідно до Конституції України
законів України та міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що встановлені Конституцією та
законами України.

Частина 1 статті 11 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачає, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Статтею 16 Цивільного процесуального
кодексу України встановлено, що кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
проти них. Докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
розгляді справи. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі щодо яких виникає у сторін спір,
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно Договору дарування від
18.12.2004 р., посвідченого приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_6
(даритель) добровільно передала у
власність, а ОСОБА_1 (обдарована)
прийняла у власність як дарунок
належну Дарителю на праві власності
квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1 (т.1 а.с.6).

Право власності ОСОБА_1 на підставі
вищезазначеного Договору дарування
зареєстровано в ОП ЗМБТІ 13.01.2005р. за
реєстровим № 9040475. (т.1 а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
(повторним), виданого Запорізьким
міськім відділом РАЦС Запорізького
обласного управління юстиції 23.03.2006р.
(т.1 а.с. 121).

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2006р.
встановлено факт, що ОСОБА_2 є рідною
сестрою ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (т.1 а.с. 127).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину
за законом, спадкоємцем майна ОСОБА_6,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є її сестра
ОСОБА_2, яка відповідно зазначеного
Свідоцтва отримала спадщину, що
залишилася після смерті ОСОБА_6 (т.1 а.с.
119).

Із пояснень у судовому засіданні
позивачки за первісним позовом ОСОБА_1
вбачається, що ОСОБА_6 яка була її
тіткою (двоюрідною сестрою її матері)
на час укладення Договору дарування
квартири була дієздатною розуміла
значення своїх дій та керувала ними,
мала волевиявлення на укладення
Договору квартири, діяла добровільно,
при цьому вона погано бачила, але знала,
що підписує Договір дарування належної
їй квартири, підписувала його
власноручно. Під час підписання
Договору нотаріус ОСОБА_4 спілкувалася
із ОСОБА_6, роз'яснювала їй правові
наслідки підписання Договору
дарування належної ОСОБА_6 квартири,
зачитувала сам Договір дарування в
голос. При цьому ОСОБА_6 відповідала, що
вона розуміє те, що укладає саме такий
договір, що їй зрозуміло його наслідки.

Проте, як встановлено у судовому
засіданні, на час посвідчення договору
дарування квартири, померла була
визнана інвалідом першої групи по зору
безстроково і потребувала постійної
сторонньої допомоги, що
підтверджується довідкою МСЕК МОЗ
України № 1677 від 16.10.2003 р. (т.1 а.с.44, 106-107).

Згідно Акту посмертної
судово-психіатричної експертизи
обласної психіатричної лікарні № 488
від 26.06.2008р., (т.2 а.с.138) ОСОБА_6 виявляла
ознаки дисциркуляторної енцефалопатії
другого ступеня внаслідок органічного
ураження головного мозку (церебральний
атеросклероз, цукровий діабет), а також
страждала діабетичною
ангіоретинопатією обох очей,
проліферативною формою,тотальною
тракціонною відслойкою сітчатки обох
очей ( т. 3 а.с.138-146).

Згідно з п.п. 2, 3 пункту 13
«Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»,
затвердженої Наказом Міністерства
юстиції України від 18.07.2004 р. № 18/5, з
наступними змінами, «якщо громадянин
внаслідок фізичної вади, хвороби чи з
інших поважних причин невзмозі
власноручно підписати угоду…, за його
дорученням угоду… може підписати
інший громадянин… Якщо громадянин,
який звернувся за вчиненням
нотаріальної дії, є… сліпим, нотаріус,
крім цього, зачитує йому текст
документу, про що на документі робиться
відповідна відмітка».

Як вбачається із пояснень у судовому
засіданні третьої особи приватного
нотаріуса ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ОСОБА_12 була
обізнана, що підписує Договір
дарування належної їй квартири на ім'я
ОСОБА_1 та погоджувалася добровільно
укласти останній. Ніяких труднощів та
перешкод для ОСОБА_6 при підписанні
тексту Договору вона не помітила.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи Запорізького обласного
бюро судовомедичних експертиз від
17.11.2011р. (а.с. 166-172 т. 4), відповідно Акту №
1677 огляду МСЕК від 16.10.2003 р., ОСОБА_6 вже
на цей час була практично сліпою, що
дорівнюється до повної сліпоти.

При даному стані зору вона не могла
прочитати текст, поставити підпис у
необхідному місці без сторонньої
допомоги.

Причиною розвитку сліпоти стало
захворювання на цукровий діабет,
діабетичну ангіоретинопатію,
проліферативну форму, тотальну
тракціонну відслойку сетчатки. За
даної патології зір не корегується,
відновлення його строти виключається.
(т.4 а.с.166-172).

Зазначений висновок судово-медичної
експертизи співвідноситься з іншими
письмовими доказами по справі, а саме -
медичними довідками: 3-ої Запорізької
Клінічної Лікарні (т . 4 а/с 136) , 6-ої
Запорізької клінічної лікарні (т.1 а.с.
40, 196-200 т.3 а.с. 40-44), 9-ої Запорізької
клінічної лікарні (т.1 а.с.41,42, т. 3 а.с. 33),
4-ої Запорізької Клінічної Лікарні (т.1
а.с. 156-157), тощо.

Згідно з довідкою Запорізького
обласного центру медико-соціальної
експертизи № 1006 від 22.12.2005 р. ( т. 1 а.с. 200),
ОСОБА_6 була хвора на цукровий діабет
тяжкої форми. Згідно з довідкою Шостої
Запорізької міської лікарні від 31.07.2007
р. (т. 1 а.с. 106-107, 109-113), ОСОБА_6 крім
вищезазначених хвороб, хворіла на
діабетичну нефропатію, поліферативну
ангіоретинопатію, хворіла
ендефалопатією (т. 1 а.с. 106-107, 109-113).

Допитаний у судовому засіданні від
експерт ОСОБА_13 суду пояснив, що
висновок експерта від 17.11.2011р., а саме:
„При даному стані зору вона (ОСОБА_6.)
не могла прочитати текст, поставити
підпис у необхідному місці без
сторонньої домоги" означає, що поняття
«стороння допомога» полягає у тому, що
для того, щоб поставити підпис ОСОБА_6,
хтось повинен був піднести руку до
того міста на листі паперу та вказати
місто де вона повинна розписатися.
Також пояснив, що є абсолютна сліпота,
яка дорівнюється 0% зору і є практична
сліпота, коли залишок зору лише 0,03% та
підтвердив, що людина при такій сліпоті
як мала місце у ОСОБА_6 на 18.12.2004р., не
змоглаб навіть при зберіганні
практичних навиків письма, поставити
підпис без вищезазначеної сторонньої
допомоги.

Як вбачається із пояснень у судовому
засіданні позивачки за зустрічним
позовом ОСОБА_2, приблизно у грудні 2004
р. сестра ОСОБА_6 повернулася додому на
належному їй автомобілі разом із
ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_14 ОСОБА_6
на її запитання відповіла, що їздили до
нотаріуса оформляти довіреність на
керування автомобілем. Про укладення
договору дарування ніхто з
вищезазначених осіб її не повідомив.
Про те, що ОСОБА_6 у грудні 2004р.
подарувала квартиру ОСОБА_1, вона
дізналася від ОСОБА_1 лише під час
поховання ОСОБА_6

Згідно нотаріально посвідчених
доручень від 10.06.1997р. (т.4 а.с.28), від
16.09.1999р. (т.4 а.с. 29), 12.09.2000р. (т.3а.с.27), від
03.10.2003 р. (т.1 а.с.242), ОСОБА_6
уповноважувала ОСОБА_1 та ОСОБА_14
керувати та розпоряджатися належним їй
на праві власності автомобілем НОМЕР_1.

Допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_11, ОСОБА_15 підтвердили той факт,
що ОСОБА_6 взагалі не мала наміру
відчужувати квартиру, вважала, що
нотаріус оформив нову довіреність на
право керування чоловіком ОСОБА_1
належним їй автомобілем, що мало місце
раніше, впродовж свого життя нікому про
дарування житла не розповідала, з
грудня 2003 р. у спірній квартирі за
домовленістю з померлою про фактичний
обмін житловими приміщеннями, постійно
проживали ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3,
зробили в ній ремонт та перепланування
за особисті кошти. Також з пояснень
зазначених свідків вбачається, що
ОСОБА_6 була практично сліпою, по
квартирі пересувалася, тримаючись за
стіни.

Відповідно висновку судової
почеркознавської експертизи НДЕКЦ
УМВД України в Запорізькій області № 110
від 26.11.2010р., проведеного в результаті
дослідження Договору дарування
квартири від 18.12.2004р., укладеного між
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 та Договору № 84092,
укладеного між головою ОП ЗМБТІ та
ОСОБА_6 щодо забезпечення виходу
техніка ЗМБТІ у квартиру за адресою:
АДРЕСА_1 - підпис в графі „Даритель" у
Договорі дарування квартири від
18.12.2004р., укладеному між ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 і підпис в графі „Підпис" від
імені ОСОБА_6 у Договорі № 84092,
укладеного між головою ОП ЗМБТІ
ОСОБА_16 і ОСОБА_6 щодо забезпечення
виходу техніка ЗМБТІ у квартиру за
адресою: АДРЕСА_1 виповнено різними
особами (т.4 а.с. 70-75).

Вищезазначене, на думку суду, свідчить
про те, що ОСОБА_6 не підписувала
договір № 84092 від 03.12.2004 р. на послуги
БТІ для вчинення правочину, що свідчить
про її необізнаність стосовно природи
та умов оскаржуємого договору
дарування.

Відповідно висновку
судово-почеркознавської експертизи
НДЕКЦ УМВД України в Запорізькій
області від 26.06.2012р., вирішити питання
„Чи виповнені підриси у графах
„Даритель" та „Обдарована" в оригіналі
договору даріння квартири АДРЕСА_1,
укладеному між ОСОБА_6 та ОСОБА_1
виконані однією особою чи різними
особами не виявилося можливим.

Проте, зазначив єксперт у висновку:
„рукописні записи „ОСОБА_6" і
„ОСОБА_14" у графах „Даритель" і
„Обдарована" в оригіналі
вищезазначеного Договору дарування
квартири між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ....
вірогідно виповнені однією особою" (т.4
а.с.153-158).

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України
«Про нотаріат» нотаріуси або посадові
особи, які вчиняють нотаріальні дії, у
своїй діяльності керуються законами
України, постановами Верховної Ради
України, указами і розпорядженнями
Президента України, постановами і
розпорядженнями Кабінету Міністрів
України, а на території Республіки
Крим, крім того, - законодавством
Республіки Крим, наказами Міністра
юстиції України, нормативними актами
обласних, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій.

Згідно частини 3 ст. 45 даного Закону
якщо фізична особа внаслідок фізичної
вади або хвороби не може власноручно
підписати документ, то за її дорученням
у її присутності та в присутності
нотаріуса цей документ може підписати
інша особа. Про причини, з яких фізична
особа, яка звернулася за вчиненням
нотаріальної дії, не могла підписати
документ, зазначається у
посвідчувальному написі. Правочин за
особу, яка не може підписати його, не
може підписувати особа, на користь або
за участю якої його посвідчено.

Дослідивши вищезазначені докази, суд
приходить до висновку, що на час
укладення Договору дарування квартири
ОСОБА_6 мала вкрай тяжкий стан здоров'я,
інвалідність першої групи по зору,
була практично сліпою, потребувала
постійної сторонньої допомоги, через
сліпоту була позбавлена можливості
власноручно підписати Договір
дарування квартири, проте у порушення
вищезазначеної Інструкції про
вчинення нотаріальних дій, нотаріусом
ОСОБА_4 при нотаріальному посвідченні
Договору дарування 18.12.2004р., текст
останнього ОСОБА_6 не зачитувався,
запис про це у договорі дарування
квартири відсутній.

При цьому суд ставиться критично
пояснення свідків ОСОБА_14, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 щодо
висловлювань ОСОБА_6 за життя
останньої про її бажання подарувати
квартиру ОСОБА_1, а також, що вона погано
бачила, але при цьому підписувала
документи, підписувала Договір
Дарування власноручно 18.12.2004р. у
нотаріуса (свідок ОСОБА_14.), що
укладення Договору дарування було її
добровільним волевиявлення, оскільки
зазначені пояснення свідків не
відповідають фактичним обставинам
справи, встановленим судом та
суперечать вищенаведеним доказам.

Згідно ст. 203 Цивільного Кодексу
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Згідно ст. 215 Цивільного Кодексу
України передбачено, що підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. ч. 3 цієї
ж статті передбачено, що якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Верховного суду України від 06.11.2009р. за
№ 9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» судам
необхідно враховувати, що згідно із
статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не
може суперечити ЦК, іншим законам
України, які приймаються відповідно до
Конституції України та ЦК, міжнародним
договорам, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України, актам
Президента України, постановам
Кабінету Міністрів України, актам
інших органів державної влади України,
органів влади Автономної Республіки
Крим у випадках і в межах, встановлених
Конституцією України та законом, а
також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити
положенням також інших, крім актів
цивільного законодавства,
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до Конституції України
(статті 1, 8 Конституції України).

Відповідність чи невідповідність
правочину вимогам законодавства має
оцінюватися судом відповідно до
законодавства, яке діяло на момент
вчинення правочину.

Згідно зі ст. 1262 ЦК України, у другу
чергу право на спадкування за законом
мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України, у
четверту чергу право на спадкування за
законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини.

За таких обставин справи суд приходить
до висновку, що укладений 18.12.2004р.
договір дарування кв. АДРЕСА_1 між
ОСОБА_6 та ОСОБА_1, затверджений
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
повинен бути визнаний судом недійсним,
а за ОСОБА_2 повинно бути визнано право
власності на спірну квартиру в порядку
спадкування за законом.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_21,
згідно довідки ЖЕУ № 10 КП „ВРЕЖО-1" від
13.08.2005р. ОСОБА_7 проживав без
реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 разом з
ОСОБА_6 - доглядав за нею, оскільки
остання була інвалідом 1 гр. (т.3 а.с. 188).

Згідно довідки адресно-довідкового
бюро від 29.11.2005р. ОСОБА_7 зареєстрований
07.02.2004р. за адресою: АДРЕСА_1 (т.3 а.с.187).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, що
підтверджується Свідоцтвом про
смерть, виданого 25.01.2008р. виданого
Запорізьким міськім відділом РАЦС
Запорізького обласного управління
юстиції 23.03.2006р. (т.3 а.с. 174).

Згідно Спадкової справи № 579 Шостої
Запорізької державної нотаріальної
контори, розпочатої 02.06.2008р. ОСОБА_5
02.06.2008р. звернулася до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини, що
залишилася після смерті її батька
ОСОБА_7 - вклади з відсотками (т. 3 а.с.173).

Згідно Свідоцтва про народження,
виданого 29.09.1967 р. Жовтневим р/в ЗАГСу м.
Запоріжжя, батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_7 (т.3
а.с. 184).

Згідно нотаріально посвідченого
Свідоцтва про право на спадщину за
законом від 21.04.2009р. ОСОБА_5 отримала у
спадщину грошові вклади , що залишилися
після смерті її батька ОСОБА_7 (т.3 а.с.199).

Надані суду вищезазначені докази
свідчать лише про те, що позивачка
ОСОБА_22 мала за законом право
звернутися до суду з відповідним
позовом.

Проте, згідно зі ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Позивачем же за зустрічним позовом
ОСОБА_5 суду не надано жодного доказу
щодо факту сумісного проживання, її
батька з померлою ОСОБА_6, прийняття
останнім спадщини після померлої, а
тому вищезазначені позовні вимоги
ОСОБА_5 задоволенню не підлягають за
недоведеністю.

На підставі викладеного і
керуючись ст. ст. 61, 203, 205 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, треті особи: приватний нотаріус
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, реєстраційна
служба Запорізького міського
управління юстиції Запорізької
області про визнання правочину
недійсним, про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
в порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 на
квартиру АДРЕСА_1.

У задоволенні первісного позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні власністю -
відмовити.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа:
приватний нотаріус ОСОБА_4 про
встановлення факту сумісного
проживання, визнання правочину
недійсним, про зміну черговості
одержання права спадкування та
визнання права власності в порядку
спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Запорізької області
через Комунарський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі апеляційної
скарги, протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Ю.Р. Піх

Справа №2-3/2011

Пр. 2/333/621/14

РІШЕННЯ

Іменем України

(вступна та резулятивна частина)

20 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.
Запорожжя в складі:

головуючого судді:
Піх Ю.Р.,

при секретарі:
Бабенко Г.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
власністю, зустрічному позові ОСОБА_2
до ОСОБА_1, треті особи: приватний
нотаріус ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
реєстраційна служба Запорізького
міського управління юстиції
Запорізької області про визнання
правочину недійсним, про визнання
права власності в порядку спадкування
за законом, зустрічним позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа:
приватний нотаріус ОСОБА_4 про
встановлення факту сумісного
проживання, визнання правочину
недійсним, про зміну черговості
одержання права спадкування та
визнання права власності в порядку
спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положень ч. 3 ст.209 ЦПК
України у виняткових випадках, залежно
від складності справи, складання
повного тексту рішення може бути
відкладено на строк не більше ніж п'ять
днів з дня закінчення розгляду справи,
але вступну і резолютивну частину суд
повинен проголосити в тому судовому
засіданні, в якому закінчив розгляд
справи.

Виходячи із складності справи,
відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК
України, суд вважає за можливе
оголосити вступну і резолютивну
частини рішення.

Керуючись ст. 209 ч.3 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, треті особи: приватний нотаріус
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, реєстраційна
служба Запорізького міського
управління юстиції Запорізької
області про визнання правочину
недійсним, про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
в порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 на
квартиру АДРЕСА_1.

У задоволенні первісного позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні власністю -
відмовити.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа:
приватний нотаріус ОСОБА_4 про
встановлення факту сумісного
проживання, визнання правочину
недійсним, про зміну черговості
одержання права спадкування та
визнання права власності в порядку
спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Запорізької області
через Комунарський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі апеляційної
скарги, протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Ю.Р. Піх