Справа № 369/7384/14-ц
Провадження № 4-с/369/58/14
УХВАЛА

27.08.2014 року
м. Київ

Києво-Святошинський районний суд
Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Сохань Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
скаргою ОСОБА_1 на дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції в Київській
області, заінтересовані особи відділ
Державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
ОСОБА_2 про визнання постанови
неправомірною, зобов'язання вчинення
дій, -

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року заявник звернувся зі
скаргою до суду. Свої вимоги мотивував
тим, що на виконання рішення суду
виданий виконавчий лист про
зобов'язання боржників усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою шляхом заборони її
використання. Потім він звернувся до
виконавчої служби із заявою про
відкриття виконавчого провадження. У
липні 2014 року отримав постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження та виконавчий лист,
оскільки були відсутності
ідентифікуючі ознаки та резолютивна
частина рішення містить різні по
змісту та порядку виконання
примусового виконання рішення. Вважає,
що відсутність у виконавчому листі
ідентифікаційного номер боржника не
може бути тією підставою, яка виключає
здійснення виконавчого провадження, та
виконавець у разі незрозумілості
резолютивної частини рішення має право
звернутись до суду за відповідними
роз'ясненнями.

Просив визнати постанову державного
виконавця ВДВС Києво-Святошинського
районного управління юстиції в
Київській області ОСОБА_2 про відмову у
відкритті виконавчого провадження
неправомірною; зобов'язати ВДВС
Києво-Святошинського РУЮ Київської
області прийняти виконавчий лист до
виконання з поновленням строку для
його виконання.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 доводи скарги підтримав. Просив
задоволити.

У судове засідання державний
виконавець ВДВС Києво-Святошинського
районного управління юстиції
Київської області ОСОБА_2 не з'явився.
Подав суду заяву про розгляд скарги у
його відсутність.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України рішення
суду набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

За ст. 368 ЦПК України за кожним судовим
рішенням, яке набрало законної сили,
видається виконавчий лист.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 386 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України) скарга розглядається у
десятиденний строк у судовому
засіданні за участю заявника і
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, рішення, дія чи бездіяльність
якої оскаржуються.

Відповідно до ст.383,384 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду з скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до ЦПК України, порушено їх
права чи свободи. Скаргу може бути
подано до суду безпосередньо або після
оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця до
начальника відповідного ВДВС.

При розгляді справи судом встановлено,
що 25 вересня 2013 року на виконання
рішення Апеляційного суду Київської
області було видано виконавчий лист
№2-3001/12 про зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_4
усунути перешкоди в користуванні
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 належною їм на праві
власності земельною ділянкою площею
0,0700га, кадастровий номер :01:003:0066,
яка розташована по АДРЕСА_1
Києво-Святошинського району Київської
області в межах, визначених державним
актом на право власності на земельну
ділянку серія ЯЖ №871951 шляхом заборони
її використання.

ОСОБА_1 звернувсь до ВДВС
Києво-Святошинського управління
юстиції у Київській області із заявою
про відкриття виконавчого провадження.

14 травня 2014 року головним державним
виконавцем ВДВС Києво-Святошинського
РУЮ в Київській області Чижиком А.П.
прийнято постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадженні.

Дану постанову ОСОБА_1 отримав 16 липня
2014 року, скарга до суду подана 24 липня
2014 року, тому строки оскарження ним не
пропущені.

Зі змісту оскаржуваної постанови
вбачається, що підставою для відмови у
відкритті виконавчого провадження є:
резолютивна частина рішення містить
різні по змісту та порядку виконання
примусового виконання рішення, такі як
зобов'язання та заборону, а також
відсутність ідентифікуючого номеру
стягувача, з посиланням на п.п. 6, 8 ч. 1 ст.
26 Закону України від 21 квітня 1999 №
606-ХІУ «Про виконавче провадження»
(надалі - Закону).

Ст. 18 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачені вимоги до
виконавчого документу, зокрема: у
виконавчому документі зазначаються
назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали; дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано
документ; повне найменування (для
юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) (для
фізичних осіб) стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер
і серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це
відповідні органи державної влади та
мають відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які
ідентифікують стягувача та боржника чи
можуть сприяти примусовому
виконанню, зокрема, дата народження
боржника та його місце роботи
(для фізичних осіб), місцезнаходження
майна боржника, рахунки стягувача та
боржника тощо; резолютивна частина
рішення; дата набрання законної
(юридичної) сили рішенням; строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

Тобто у виконавчому листі зазначаються
дані, які відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують стягувача та
боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню.

Разом з тим, ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» надано право
державному виконавцю з метою захисту
інтересів стягувача одержувати
безоплатно від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін
та учасників виконавчого провадження
необхідні для проведення виконавчих
дій пояснення, довідки та іншу
інформацію, у тому числі конфіденційну;
звертатися до органу (посадової
особи), який видав виконавчий
документ, про роз'яснення змісту
документа;

Аналогічна норма закріплена у ст.221 ЦПК
України, за якою якщо рішення суду є
незрозумілим для осіб, які брали участь
в справі, або для державного виконавця,
суд за їхньою заявою постановляє
ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення,
не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 26 Закону від
21.04.1999 № 606-ХІУ, про відмову у відкритті
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову
протягом трьох робочих днів, а за
рішенням, що підлягає негайному
виконанню не пізніше наступного
робочого дня з дня надходження
виконавчого документа і не пізніше
наступного дня надсилає її заявникові
разом з виконавчим документом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону.

У разі встановлення обґрунтованості
скарги, суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу ДВС задовільними
вимогу заявника та усунути порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче
провадження» виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Ст. 6 Закону України «Про виконавче
провадження» встановлюються гарантії
прав фізичних і юридичних осіб у
виконавчому провадженні: державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб; державний виконавець
роз'яснює особам, які беруть участь у
виконавчому провадженні або
залучаються до проведення виконавчих
дій, їхні права згідно з вимогами цього
Закону.

Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом.

У разі встановлення обґрунтованості
скарги, суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу ДВС задовільними
вимогу заявника та усунути порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушенні
права та свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову у
задоволенні скарги.

Відсутність конкретизації
«ідентифікуючих ознак боржника» у
постанові про відмову у відкритті
виконавчого провадження та посилання
виконавця в постанові на п.п.6, 8. ч. 1 ст. 26
Закону є безпідставним, оскільки даною
нормою Закону передбачено відмову у
відкритті виконавчого провадження за
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження, а у постанові
не наведено Закон, яким передбачено
такі обставини.

Оскільки чинним законодавством
державний виконавець наділений
повноваженнями щодо витребування
інформації щодо ідентифікуючих даних
як боржників, так стягувачів, звернення
з поданням про роз'яснення рішення
суду, тому постанову державного
виконавця суд визнає неправомірною та
скасовує.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Разом з тим вимоги заявника щодо
зобов'язання виконавця відкрити
виконавче провадження з поновленням
строку для виконання не підлягають
задоволенню, оскільки встановлений
інший порядок вирішення питання про
поновлення строку. Дані вимоги є також
передчасними, оскільки постанову
виконавця суд визнає неправомірною та
зобов'язує державного виконавця
вирішити питання про прийняття
виконавчого листа до провадження на
підставі заяви ОСОБА_1 від 08 травня 2014
року.

На підставі зазначеного та керуючись ч.
З ст. 5 ЦК України, ч. 2 ст. 4, ч. 1, ч. 2 ст. 26,
ч. 1, 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», інформаційним
лист Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28 січня 2013 року
за №24-152/0/4-13, ст. ст. 223, 368, 383-387 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати постанову державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції в Київській області
про відмову у відкритті виконавчого
провадження від 14 травня 2014 року (ВП
№43441961) неправомірною та скасувати.

Зобов'язати державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції в Київській області
вирішити питання про прийняття
виконавчого листа №2-3001/12, виданого 25
вересня 2013 року, до виконання.

У решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до Апеляційного суду
Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області протягом п'яти днів з
дня її проголошення.

Суддя