З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 січня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі: головуючого - судді
Врони А.О., при секретарі -
Константіновій К.Г., розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м.
Павлограді цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
договору довічного утримання, -
21 жовтня 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3, в якому
просила розірвати договір довічного
утримання №1-5091, укладений 04 листопада
2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Позов мотивовано тим, що майже увесь
час відповідач не виконувала умови
договору довічного утримання, а саме не
забезпечувала позивача харчуванням, не
доглядала, не оплачувала рахунки, а
неналежне виконання своїх обов'язків
може потягнути за собою розірвання
договору довічного утримання за
рішенням суду відповідно до ст. 755 ЦК
України.

Позивач у судове засідання не
з'явилась, надала суду заяву, згідно
якої просить суд розглянути справу у її
відсутність, позовні вимоги
підтримала.

В судовому засіданні допитано свідка,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Він пояснив, що є
сином позивача, часто її відвідує,
вказав, що його сестра, ОСОБА_2 останні
два роки не приїжджала до позивача, не
доглядала її, матеріально не
забезпечувала. Також ОСОБА_4 зазначив,
що присадибна ділянка знаходиться у
жахливому стані, у будинку позивач
прибирає самостійно, продукти
харчування купує він та сусіди.

В судовому засіданні допитано свідка,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона пояснила, що
проживає по АДРЕСА_1 та є сусідкою
позивача, вказала, що буває у неї вдома
кожен день та допомогає їй по
господарству по мірі необхідності.
Також зазначила, що допомогу позивачу
надає її син, ОСОБА_4, востаннє ОСОБА_2,
яка практично не здійснює догляд за
позивачем, бачила восени цього року у
матері (приблизно в квітні-травні).

В судовому засіданні допитано свідка,
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Він пояснив, що
проживає по АДРЕСА_1 та є сусідом
позивача, яка проживає одна, допомогу
по її догляду надає тільки її син та
сусіди. Також зазначив, що відповідача
востаннє бачив у матері навесні цього
року.

Відповідач у судове засідання не
з'явилась, про час і місце судового
засідання повідомлялась належним
чином, причину неявки суду не
повідомила, заяви про розгляд справи за
його відсутності не надав.

Суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи 04
листопада 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено договір довічного утримання,
згідно умов якого ОСОБА_1 передала
ОСОБА_2 у власність квартиру АДРЕСА_2,
ОСОБА_2 зобов'язувалась надавати
ОСОБА_1 довічне матеріальне
забезпечення, а саме: забезпечення
житлом, шляхом збереження права
безоплатного по життєвого проживання в
відчужуваному будинку, забезпечення
щоденним триразовим калорійним
харчуванням, забезпечення придатним
для носіння одягом та взуттям,
здійснення догляду та необхідної
допомоги, надання побутових послуг,
забезпечення потреб у відпочинку,
забезпечення згідно з рецептами
лікарів належним лікувальними
засобами незалежно від їх вартості.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 744 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором довічного
утримання (догляду) одна сторона
(відчужувач) передає другій стороні
(набувачеві) у власність житловий
будинок, квартиру або їх частину, інше
нерухоме майно або рухоме майно, яке
має значну цінність, взамін чого
набувач зобов'язується забезпечувати
відчужувача утриманням та (або)
доглядом довічно.

Відповідно до ст. 749 Цивільного кодексу
України у договорі довічного утримання
(догляду) можуть бути визначені всі
види матеріального забезпечення, а
також усі види догляду (опікування),
якими набувач має забезпечувати
відчужувача.

Відповідно до ст. 755 Цивільного кодексу
України договір довічного утримання
(догляду) може бути розірваний за
рішенням суду на вимогу відчужувача
або третьої особи, на користь якої він
був укладений, у разі невиконання або
неналежного виконання набувачем своїх
обов'язків, незалежно від його вини.

Відповідно до ст. 755 Цивільного кодексу
України у разі розірвання договору
довічного утримання (догляду) у зв'язку
з невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов'язків за
договором, відчужувач набуває право
власності на майно, яке було ним
передане, і має право вимагати його
повернення. У цьому разі витрати,
зроблені набувачем на утримання та
(або) догляд відчужувача, не підлягають
поверненню.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач неналежним чином
виконувала свої зобов'язання за
договором довічного утримання щодо
матеріального забезпечення позивача.

Дослідивши письмові докази по справі
та заслухавши свідків, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,218,224-232 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного
утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання
від 04 листопада 2005 року, укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений 04
листопада 2005 року нотаріусом Першої
Павлоградської державної нотаріальної
контори ОСОБА_7, і зареєстрований в
реєстрі за №1-5091.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк, з дня
його проголошення, апеляційної скарги.

Суддя
А. О. Врона