РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2014 р.
м.
Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участю: секретаря Буга Р.М.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Жмеринці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з цим
позовом, в якому просила стягнути
аліменти з відповідача ОСОБА_2 на її
користь на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30% від усіх його
доходів щомісяця, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
дитиною повноліття.

Свій позов аргументувала тим, що вона з
відповідачем ОСОБА_2 перебувають у
шлюбі, зареєстрованого 24.11.2007 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану по місту Жмеринка Жмеринського
міськрайонного управління юстиції
Вінницької області, актовий запис № 432.
Від шлюбу з відповідачем у них
народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
свідоцтві про народження якого
батьком записаний та являється
відповідач по справі ОСОБА_2 Близько
чотирьох місяців вона з відповідачем
не проживають разом та не підтримують
сімейних стосунків. Відповідач
матеріально не допомагає їй утримувати
дитину. Дитина проживає разом з нею та
знаходиться на її утриманні. Згідно
витягу з постанови
лікувально-консультативної комісії
Бердичівської ЦМЛ від 06.02.2014 р. № 78, син
ОСОБА_3 хворіє, діагноз мінімальна
церебральна дисфукція,
астеноневротичний синдром. Синові
рекомендовано домашній режим з
доглядом матері з 11.02.2014 р. по 10.02.2014 р.. У
зв'язку з цим вона ніде не працює, так як
здійснює догляд за дитиною. У неї немає
взагалі ніяких доходів для існування.
Їй одній матеріально важко утримувати
дитину. Для дитини необхідно купувати
продукти харчування, гігієни, одяг,
ліки, а також інші необхідні речі. Вона
перебуває у скрутному матеріальному
становищі. Відповідач сам матеріально
забезпечений, працює в Жмеринській
дистанції захисних лісонасаджень на
посаді заступника начальника
дистанції, де щомісяця отримує гарну
заробітну плату. Відповідач ще сплачує
аліменти на утримання дитини від
першого шлюбу на період його навчання у
вищому учбовому закладі в розмірі 20 %
від усіх його доходів щомісяця. За
станом здоров'я відповідач здоровий.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
уточнила свої позовні вимоги, в яких
просила стягнути з позивача на її
користь аліменти в розмірі 1/3 від усіх
його доходів та пояснила, що на даний
час вона не працює, перебуває в
декретній відпустці по догляду за
дитиною (дитина хвора і потребує
домашнього режиму з доглядом матері),
доходу ніякого не отримує, проживає
разом з батьками, які її з дитиною
утримують. Відповідач близько шести
місяців з сім'єю не проживає. За цей час
допоміг матеріально лише давши одну
тисячу гривень. Для дитини потрібно
купувати продукти харчування, одяг,
засоби гігієни.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду письмову
заяву, де вказав, що позов визнає
частково, а саме: просив стягувати з
нього аліменти на утримання сина
ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в
розмірі 500 грн. щомісяця. Також просив
суд врахувати, що він сплачує аліменти
старшому сину ОСОБА_5 в розмірі 20 %
заробітної плати щомісячно. Просив
справу розглянути у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення позивача та
розглянувши заяву відповідача, а також
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, приходить
висновку, що позов слід задовольнити
повністю з огляду на таке.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони з 24.11.2007 перебувають в шлюбі,
про що свідчить свідоцтво про шлюб
(а.с.4); від шлюбу сторони мають сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5), який
проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 та
перебуває на її утриманні (а.с.7),
відповідно до витягу постанови
лікувально-консультативної комісії
Бердичівської ЦМЛ від 06.02.2014 р. № 78, син
ОСОБА_3 хворіє, з діагнозом мінімальна
церебральна дисфукція,
астеноневротичний синдром (а.с.6).
Відповідач на даний час офіційно
працює в Жмеринській дистанції
захисних лісонасаджень на посаді
заступника начальника дистанції з
01.01.2012 року, що підтверджується
довідкою виданою відокремленим
підрозділом Жмеринської дистанції
захисних лісонасаджень (ПЧЛ-3) від 27.08.2013
(а.с.8).

Вказані докази суд приймає до уваги,
так як вони узгоджуються між собою,
зібрані та представлені суду із
дотриманням вимог закону, а також ніким
не оскаржуються.

Вказані правовідносини регулюються
Сімейним кодексом України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття та згідно з
ч. 3 ст. 181 за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Згідно з ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення; мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Враховуючи ст.184 цього Кодексу, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі. Розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, підлягає індексації
відповідно до закону. Якщо розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, менше мінімального
розміру, передбаченого частиною другою
статті 182 цього Кодексу, то дитині
призначається відповідно до закону
державна допомога в розмірі різниці
між визначеним розміром аліментів і 30
відсотками прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
розмір прожиткового мінімуму на дитину
віком до 6 років становить 1032 грн. на
місяць.

Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу (обставини визнанні
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню).

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Суд при вирішенні даної справи, крім
вищевказаних спеціальних норм, також
враховує загальні засади цивільного
законодавства (ст. 3 ЦК України) щодо
справедливості, добросовісності та
розумності з врахуванням прав та
інтересів сторін та заінтересованих
осіб.

В судовому засіданні з пояснень
позивача та заяви відповідача
достовірно установлено, що відповідач
не надає позивачці достатніх коштів на
утримання їх неповнолітнього сина,
хоча має таку можливість, так як він є
працездатною особою, разом з тим,
офіційно працює, має стабільний дохід,
але має на утриманні повнолітнього
сина, який навчається та якому сплачує
20% від заробітної плати, на навчання.

Таким чином, з урахуванням
встановлених судом обставин справи
вимога позивач про стягнення на її
користь з відповідача аліментів на
утримання неповнолітнього сина в
розмірі саме 1/3 частини від його доху,
але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, щомісяця,
що відповідає принципам розумності та
справедливості, забезпечить належне
утримання неповнолітньої дитини та не
порушить інтересів відповідача та його
другої дитини.

При цьому суд не приймає до уваги
твердження відповідача щодо його
зобов'язання стосовно надання
утримання повнолітнього сина, який
продовжує навчання, оскільки законом
таке утримання передбачено лише за
можливістю його надання відповідною
особою, що у даному конкретному випадку
за обставин безумовного обов'язку
надання відповідачем утримання
неповнолітній дитині є безпідставним.

Судові витрати у виді судового збору в
сумі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з
відповідача на користь держави.

Керуючись статтями ст.ст. 3, 6, 8, 10, 11, 15, 57,
60, 61, 88, 208, 209, 213-215, 218, 222 ЦПК України,
ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 1961 р. народження,
проживаючого в АДРЕСА_1, працюючого в
Жмеринській дистанції захисних
лісонасаджень (Код ), згідно
повідомлення Міністерства доходів і
зборів ідентифікаційний номер
невідомий, на користь ОСОБА_1 аліменти
на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
в розмірі 1/3 частини від його доху, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісяця,
починаючи з 01.10.2014 до досягнення сином
повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць (з
01.10.2014 до 01.11.2014) допустити до негайного
виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судові витрати (судовий збір) в розмірі
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., банк
одержувач коштів УДКСУ у Жмеринському
районі та м. Жмеринці (м. Жмеринка) 22030001,
рахунок отримувача
0006).

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Жмеринський
міськрайонний суд Вінницької області.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий
А.М. Заярний