Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №286/6640/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року апеляційний суд
Житомирської області в складі:
головуючої судді Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

при секретарі Ковальській
Я.В.

з участю представника
відповідача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Овруцького районного суду
Житомирської області від 10 листопада
2014 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
"Ігнатпільський кар'єр" про поновлення
на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом. Просила поновити її на
роботі на посаді машиніста конвеєра
ЗРЦ ПАТ "Ігнатпільський кар'єр" з 18.09.2014
року, стягнути середній заробіток за
час вимушеного прогулу та 15000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.
Вважала, що її незаконно звільнили з
роботи на підставі наказу №99-к від
18.09.2014 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України,
оскільки відповідачем порушено вимоги
ст. 42 КЗпП України. В обґрунтування
заявлених вимог зазначала, що має
тривалий стаж роботи на цьому
підприємстві, є одинокою матір"ю, на її
утриманні знаходиться
донька-студентка. Тому вона мала
переважне право залишення на роботі.
Крім того, після її звільнення на
роботу приймалися інші працівники, що
свідчить про фактичну відсутність
скорочення штату. У встановленому
законом порядку їй не було
запропоновано іншої роботи, чим
порушено вимоги ст.40 КЗпП України.
Вважала звільнення результатом
упередженого ставлення до неї
роботодавця, оскільки вона зверталася
зі скаргою на дії адміністрації щодо
оплати Чорнобильських відпусток.

Рішенням Овруцького районного суду від
10 листопада 2014 року ОСОБА_2 у
задоволенні позову до Публічного
акціонерного товариства
"Ігнатпільський кар'єр" про поновлення
на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди
відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить зазначене рішення скасувати,
ухвалити нове про задоволення позову.
Вважає, що в судовому засіданні не було
доведено факту змін в організації
виробництва і праці ПАТ
"Ігнатпільський кар'єр", що
підтверджується змістом штатного
розпису. Крім того конвеєри, на яких
вона працювала, не демонтовані. На
думку апелянта, акт про оголошення
вакантних посад не є належним доказом
того, що вона не погодилася працювати
на запропонованих посадах. Також судом
не взята до уваги та обставина, що у
зв'язку із звільненням її сім'я
залишилася без засобів існування.

Розглянувши справу в межах доводів,
викладених в апеляційній скарзі, суд
вважає, що скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у разі змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Згідно зі ст. 49-2 КЗпП України про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджують не пізніше
ніж за два місяці.

Частиною 3 ст. 49-2 КЗпП України
передбачено, що одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації. При відсутності
роботи за відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно.

Відповідно до роз"яснень, що
викладені у п.19 постанови Пленуму
Верховного суду України № 9 від 06.11.1992
року "Про практику розгляду судами
трудових спорів" при розгляді спорів
про звільнення з роботи за п.1 ст.40
КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи
дійсно у відповідача мали місце зміни
в організації виробництва і праці,
зокрема, скорочення чисельності або
штату працівників, чи додержано норм
законодавства, що регулюють
вивільнення працівника, які є докази
щодо змін в організації виробництва і
праці, про те, що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи попереджався
він за 2 місяці про наступне
вивільнення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2
прийнята на роботу в якості машиніста
конвеєра ЗРЦ ПАТ "Ігнатпільський
кар'єр" з 25.09.2006 року (а.с.5).

Наказом № 99-к від 18.09.2014 року позивачку
звільнено з роботи з посади машиніста
конвеєра ЗРЦ з 18.09.2014 року на підставі п.
1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку зі
скороченням штату працівників і
відмовою від переведення на іншу
роботу. ОСОБА_2 ознайомлена з цим
наказом під розпис, його копію отримала
в той же день, проте відмовилась від
отримання трудової книжки, що
підтверджується відповідним актом
(а.с.3,39).

Суд першої інстанції також правильно
вважав, що у відповідача мали місце
зміни в організації виробництва і
праці, зокрема, скорочення чисельності
або штату працівників. Про це свідчать
наступні докази.

Відповідно до протоколу засідання
Наглядової Ради ПАТ "Ігнатпільський
кар'єр" №3 від 10.07.2014 року керівництву
підприємства рекомендовано з метою
зменшення собівартості реалізованої
продукції та приведенням реалізації
продукції до конкурентних умов збуту,
переглянути штатний розпис
вантажно-розвантажувального цеху з
метою скорочення посад працівників,
які безпосередньо задіяні
завантаженням продукції конвеєрами та
внести до нього відповідні зміни. При
цьому, Наглядова Рада виходила з того,
що завершилася реконструкція
підприємства, введено в дію нову
дробарно-сортувальну лінію, у зв'язку з
чим змінився технологічний процес
складування готової продукції та
завантаження її зі складів
підприємства в залізничні вагони. У
зв'язку з цим, завантаження залізничних
вагонів буде проводитися
автонавантажувачами (а.с.31).

Наказом № 75-к від 18.07.2014 року у зв'язку
із суттєвими змінами в організації
виробництва, з метою оптимізації його
структури та ефективного використання
трудових ресурсів на підприємстві,
вирішено провести скорочення
чисельності персоналу, шляхом
виведення із штатного розпису
підприємства з 18.07.2014 року по
вантажно-розвантажувальному цеху 22
одиниці, а саме:

- начальник цеху - 1 одиниця;

- механік - 1 одиниця;

- майстер зміни - 2 одиниці;

- машиніст конвеєру - 3 одиниці;

- машиніст бульдозера - 5 одиниць;

- машиніст тепловоза - 4 одиниці;

- пом.машиніста тепловоза - 1 одиниця;

- водій а/погрузчика "ХІТАЧІ" - 2 одиниці;

- складач поїздів - 2 одиниці;
електрогазозварник - 1 одиниця (а.с.33).

Позивачка ознайомлена з цим наказом
19.07.2014 року, що підтверджується її
власним підписом.

Зі змісту штатного розпису
підприємства, затвердженого 18.07.2014
року, вбачається, що
вантажно-розвантажувальний цех (22
одиниці) виведено зі штату (а.с.40-42).

В цей же день всім особам, що підпадали
під скорочення, оголошено під розпис
про вакантні посади на підприємстві, що
підтверджується відповідним актом.
Зокрема, вільними були посади в:

- Гірничому цеху: машиніста елеватора,
пом.машиніста екскаватора 5 розряду з
правом на погрузку, машиніста
бульдозера, водія автопогрузчика
"ВОЛЬВО", електрогазозварника - слюсаря;

- Автотранспортному цеху: водія
автомашини ЗИЛ-130; електрогазозварника
- слюсаря, електро - слюсаря по
ел.обладнанню - аккумуляторника, водія
Краз-250 (бортовий), водія Газель
(пасажирський), машиніста грейдера,
маш.Беларусь;

- Дробильному цеху:
електрогазозварника;

- Електро - дільниці: електро - слюсаря;

- Механічній дільниці:
електрогазозварника, токаря -
фрезерника;

- Господарчий дільниці:
слюсаря-сантехніка (а.с.34).

Зміст зазначеного акта свідчить про те,
що всі вільні посади характеризуються
наявністю певної кваліфікації. Проте,
як вбачається із трудової книжки
позивачки, остання будь-якої професії
чи спеціальності не має (а.с.4). У зв"язку
з цим суд не вправі змушувати
роботодавця переводити працівника на
більш кваліфіковану роботу за
відсутності у нього такої
кваліфікації.

Відповідно до довідки ПАТ
"Ігнатпільський кар'єр" в період з 18.07.2014
року по 18.09.2014 року підприємством не
приймалися працівники на будь-які
посади (а.с.37). Цей доказ позивачкою не
спростований.

На підставі наведеного, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що звільнення
позивачки з роботи проведено із
дотриманням норм КЗпП України, а тому
підстав для її поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди немає.

Доводи апеляційної скарги про
неврахування судом її переважного
права на залишення на роботі не
заслуговують на увагу, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що зі
штату підприємства були виключені всі
посади вантажно-розвантажувального
цеху, в тому числі і всі штатні одиниці
машиністів конвеєра. Тобто, осіб, перед
якими могла б мати позивачка таке
право, не залишилося.

Крім того позивачкою не доведено
упередженого ставлення до неї з боку
адміністрації ПАТ "Ігнатпільський
кар'єр".

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та на їх
правильність не впливають.

Характер спірних правовідносин
судом першої інстанції визначений
правильно. Обставини справи судом
з'ясовані повно та всебічно. Зібраним у
справі доказам дана належна оцінка.
Будь-яких процесуальних порушень, які б
давали підстави для переоцінки
доказів, апеляційним судом не
встановлено.

Оскаржуване рішення постановлено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Овруцького районного суду
Житомирської області від 10 листопада
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді :