справа № 179/1677/14-ц
провадження № 2/179/577/14
МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
______________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 р.
Магдалинівський
районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Новік Д.І.

при секретарі - Кривошлик І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.
Магдалинівка Дніпропетровської
області цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Магдалинівського
районного суду Дніпропетровської
області з позовом до відповідача про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним та про визнання права
власності на домоволодіння,
посилаючись на те, що навесні 2012 року їй
стало відомо, що ОСОБА_2 має намір
продати домоволодіння, розташоване по
АДРЕСА_1 Магдалинівського району
Дніпропетровської області, яке
належить йому на праві приватної
власності, в зв'язку з чим, 19 червня 2012
року вона уклала із ОСОБА_2 угоду
купівлі-продажу належного йому на
праві приватної власності
домоволодіння, розташованого по
АДРЕСА_1 Магдалинівського району
Дніпропетровської області, при цьому
вони досягли домовленості щодо всіх
належних умов купівлі-продажу даного
домоволодіння, зокрема, щодо ціни,
передачі житла у власність,
виготовлення документів на
домоволодіння, оформлення договору в
нотаріальній конторі за спільні кошти.
На підтвердження укладеної угоди 19
червня 2012 року нею було сплачено
відповідачу грошові кошти в розмірі 55000
гривень, про що свідчить розписка,
написана особисто ОСОБА_2 Після сплати
нею грошей, вона від ОСОБА_2 отримала
ключі і документи на належне йому
домоволодіння, зробила у ньому ремонт,
стала в ньому проживати, однак до цього
часу ОСОБА_3 договір купівлі-продажу
належним чином не оформив, так як не
бажає з'являтись до нотаріальної
контори для оформлення належним чином
договору купівлі-продажу
домоволодіння, оскільки має
пристарілий вік, постійно хворіє,
проживає в іншому місті та вважає, що
право власності на належне йому
домоволодіння після сплати нею йому
грошей перейшло до неї. Позивач вважає,
що зі своєї сторони вона виконала всі
покладені на неї обов'язки згідно
домовленості (договору
купівлі-продажу) - сплатила всю
обумовлену суму вартості
домоволодіння, безперешкодно
користується будинком, а у зв'язку з
небажанням відповідача з'явитись до
нотаріуса неможливо виконати вимоги
ст. 209 ЦК України щодо обов'язкового
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу домоволодіння, при
цьому відповідач не заперечує, що
договір купівлі-продажу нерухомого
майна між ними укладено, однак
нотаріально його посвідчити не бажає,
тому вона звернулась з даним позовом до
суду.

Представник позивача - ОСОБА_4, що діє на
підставі договору про надання послуг
представництва від 31 липня 2014 року (а.с.
23), будучи належним чином повідомленим
про час та місце слухання справи, в
судове засідання не з'явився, до суду
надав заяву (а.с. 22), згідно якої
підтримав позовні вимоги та просить їх
задовольнити.

Відповідач, будучи належними чином
повідомленим про час та місце слухання
справи, в судове засідання не з'явився,
до суду надав заяву (а.с. 20, 21) згідно
якої просить справу розглянути в його
відсутність, позов визнає повністю.

З цих підстав суд вважає можливим
ухвалити судове рішення згідно ст. 174
ЦПК України, а також відповідно до ст. 197
ЦПК України без фіксування судового
процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи та
надані докази, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлені
наступні факти та відповідні їм
правовідносини, що навесні 2012 року
позивачці ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 3-6)
стало відомо, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
(а.с. 7-8) має намір продати
домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, яке
належить йому на праві приватної
власності (а.с. 9-12, 14, 16), в зв'язку з чим, 19
червня 2012 року сторони уклали угоду
купівлі-продажу належного ОСОБА_2 на
праві приватної власності
домоволодіння, розташованого по
АДРЕСА_1 Магдалинівського району
Дніпропетровської області, при цьому
вони досягли домовленості щодо всіх
належних умов купівлі-продажу даного
домоволодіння, зокрема, щодо ціни,
передачі житла у власність,
виготовлення документів на
домоволодіння, оформлення договору в
нотаріальній конторі за спільні кошти.

На підтвердження укладеної угоди 19
червня 2012 року позивачкою було
сплачено відповідачу грошові кошти в
розмірі 55 000 гривень, про що свідчить
розписка, написана особисто ОСОБА_2 (а.с.
15).

Після сплати грошей, позивачка від
ОСОБА_2 отримала ключі і документи на
належне йому домоволодіння, зробила у
ньому ремонт, стала в ньому проживати,
однак до цього часу ОСОБА_2 договір
купівлі-продажу належним чином не
оформив, так як не бажає з'являтись до
нотаріальної контори для оформлення
належним чином договору
купівлі-продажу домоволодіння,
оскільки має пристарілий вік (65 років),
постійно хворіє, проживає в іншому
місті та вважає, що право власності на
належне йому домоволодіння після
сплати позивачкою йому грошей перейшло
до останньої.

Позивач вважає, що зі своєї сторони
вона виконала всі покладені на неї
обов'язки згідно домовленості
(договору купівлі-продажу) - сплатила
всю обумовлену суму вартості
домоволодіння, безперешкодно
користується будинком, а у зв'язку з
небажанням та неможливістю
відповідача з'явитись до нотаріуса
неможливо виконати вимоги ст. 209 ЦК
України щодо обов'язкового
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу домоволодіння, при
цьому відповідач не заперечує, що
договір купівлі-продажу нерухомого
майна між ними укладено, однак
нотаріально його посвідчити не бажає
та фізично не може, тому позивачка
звернулась з даним позовом до суду (а.с.
1, 2).

У відповідності зі ст. 41 Конституції
України кожний має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності
здобувається в порядку, визначеному
законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо
сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами. І відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009
року «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» у зв'язку з
недодержанням вимог закону про
нотаріальне посвідчення правочину
договір може бути визнано дійсним лише
з підстав, встановлених ст.ст. 218, 220 ЦК
України.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом, при цьому право
власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню,
виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішення суду про
визнання договору, не посвідченого
нотаріально, дійсним.

В судовому засіданні беззаперечно
встановлено факт ухилення відповідача
від нотаріального посвідчення угоди
купівлі-продажу.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень Доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях.
Також враховується диспозиція ст.ст. 58,
59 ЦПК України про належність та
допустимість доказів.

Таким чином, з урахуванням визнання
позову відповідачем, враховуючи, що
сторони домовились щодо істотних умов
договору купівлі-продажу та відбулось
повне його виконання, але неможливо
нотаріально посвідчити договір,
позовні вимоги про визнання договору
купівлі-продажу дійсним обґрунтовані
та знайшли своє підтвердження у
судовому засіданні, тому суд вважає, що
є всі законні підстави задовольнити
позов, оскільки згідно ч.4 ст.174 ЦПК
України, у разі визнання позову
відповідачем, суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Дане рішення суд ухвалює в рамках
заявлених позивачем вимог і на
підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК
України).

На підставі викладеного та керуючись
ст. 41 Конституції України, ст.ст. 3, 5-8, 10,
11, 174, 197, 208-210, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 209,
218-220, 334 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Договір купівлі-продажу домоволодіння,
розташованого по АДРЕСА_1
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, укладений 19
червня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
власності на домоволодіння,
розташоване по АДРЕСА_1
Магдалинівського району
Дніпропетровської області, що
складається з будинку (літ. А -2ж в
технічному паспорті), погрібу з шийкою
(літ. Б, ПГ), огорожі (№ 1-3), замощення (№ 4)
.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а у разі
проголошення рішення у відсутності
особи, яка брала участь у справі, але не
була присутня у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Головуючий
Д.І. Новік