Справа № 152/312/14-ц
Суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області Строгий І.Л.,
розглянувши матеріали цивільної
справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання спільною сумісною власністю
та поділ спільного майна подружжя,
ухвалою судді Шаргородського
районного суду Вінницької області
Гаврищука А.В. від 03.03.2014 року було
відкрито провадження у цій справі.
Ухвалою суду від 22.08.2014 року було
призначено будівельно-технічну
експертизу, а провадження у справі було
Указом Президента України від 06.11.2014
року № 853/2014 «Про переведення суддів»,
ОСОБА_3 переведено до іншого суду, у
зв'язку із чим, відповідно до вимог ст.
11-1 ЦПК України було здійснено
повторний автоматичний розподіл
справи, за результатами якого суддею,
що розглядатиме справу, визначено
З огляду на викладене вище, вважаю, що є
підстави прийняти справу до свого
провадження та призначити у ній судове
Окрім того, згідно ч. 1 ст. ст. 204 ЦПК
України, провадження у справі
відновлюється ухвалою суду після
усунення обставин, що викликали його
Отже, у зв'язку із тим, що обставини, що
викликали зупинення провадження
усунені, слід відновити провадження у
справі.
Водночас, згідно квитанції від 19.02.2014
року, при зверненні до суду позивач
сплатив судовий збір у розмірі 1000 грн
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у
позовах про право власності на
нерухоме майно, що належить фізичним
особам на праві приватної власності,
ціна позову визначається - дійсною
вартістю нерухомого майна.
Згідно пункту 6 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991
року «Про практику застосування судами
законодавств, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок», а також підпункту «а» пункту
12 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 20 від 22.12.1998 року «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності», під
дійсною вартістю будинку розуміється
грошова сума, за яку він може бути
проданий в даному населеному пункті чи
місцевості на час розгляду справи. Для
її визначення при необхідності
призначається експертиза.
Частиною 5 ст. 119 ЦПК України
встановлено, що до позовної заяви
додається документ, що підтверджує
сплату судового збору.
Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України,
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.
Згідно ст. 2 та ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про судовий збір», платники судового
збору - громадяни України, іноземці,
особи без громадянства, підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні) та фізичні
особи - підприємці, які звертаються до
суду чи стосовно яких ухвалене судове
рішення, передбачене цим Законом.
Судовий збір справляється за подання
до суду позовної заяви та іншої заяви,
передбаченої процесуальним
законодавством.

Відповідно до ч. 1 та підпунктів 1, 2 п. 1 ч.
2 ст. 4 Закону України «Про судовий
збір», судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, у якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі. За
подання до суду позовної заяви
майнового характеру 1 відсоток ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про державний
бюджет України на 2014 рік» передбачено,
що з 01.01.2014 року мінімальна заробітна
плата становить 1218 грн.

Отже, мінімальний розмір судового
збору за подання позовної заяви
майнового характеру становить 243,60 грн,
а максимальний 3654 грн.

Перевіривши правильність визначення
позивачем ціни позову та сплати
судового збору, встановлено, що ціна
позову вочевидь не відповідає дійсній
вартості спірного майна, що, у свою
чергу призвело до сплати судового
збору не у повному розмірі.

Так, із позовної заяви вбачається, що
позивач визначив, що ціна позову
становить 100 000 грн, а отже, розмір
судового збору становить 1000 грн, які
позивач сплатив.

У той же час, згідно висновку № 134/19-014 за
результатами проведення комісійної
судової будівельно-технічної та
земельно-технічної експертизи від
20.11.2014 року, вартість домоволодіння
АДРЕСА_1 становить 628 421 грн, а земельної
ділянки - 74 075 грн.

Таким чином, з урахуванням того, що
позивач просить виділити йому 1/2
будинку та земельної ділянки, ціна
позову у цьому випадку становить 351 248
грн (628 421 + 74 075 : 2 = 351 248).

Отже, розмір судового збору, який
позивач мав би сплатити при зверненні
до суду становить 3512 грн, тобто, 1
відсоток половини дійсної вартості
спірного майна.

При цьому, позивач не довів належними
та допустимими доказами іншої дійсної
вартості спірного майна, із якої він
визначав ціну позову та сплачував
судовий збір, хоча згідно зі ст. 80,
пунктом 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, тягар
доказування вартості майна несе
позивач.

Усе вище викладене, свідчить про те, що
провадження у справі відкрито за
заявою, судовий збір за якою був
сплачений у меншому, ніж передбачено
законом розмірі.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17.10.2014 року № 10 «Про
застосування судами законодавства про
судові витрати у цивільних справах»,
зазначено, що порядок звернення до суду
за судовим захистом урегульовано ЦПК.
Подання заяви до суду має відбуватись
із дотриманням певних умов. Зокрема,
частиною п'ятою статті 119 ЦПК
передбачено, що до позовної заяви
додається документ, що підтверджує
сплату судового збору. Отже, якщо
сплата судового збору згідно з
вимогами закону є обов'язковою, то
наслідком недотримання цієї умови є
залишення позовної заяви без руху, а у
разі, якщо документ, що підтверджує
сплату судового збору не буде поданий у
строк, установлений судом, - залишення
заяви без розгляду (пункт 8 частини
першої статті 207 ЦПК).

Згідно пункту 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції», якщо порушення правил
статей 119, 120 ЦПК виявлені при розгляді
справи, вони усуваються в ході судового
розгляду або настають наслідки,
передбачені пунктом 8 частини першої
статті 207 ЦПК.

З огляду на зазначене вище вважаю, за
необхідне запропонувати позивачу
подати у судове засідання, призначене
цією ухвалою, квитанцію про доплату
судового збору у розмірі 2512 грн, що є
різницею між сумою, сплаченою
позивачем та зазначеним вище розміром
судового збору.

Керуючись ст.ст. 79, 80, 119, 207, 208-210 ЦПК
України,

у х в а л и в:

1. Прийняти справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною
власністю та поділ спільного майна
подружжя до свого провадження.

2. Відновити провадження у справі та
призначити судове засідання на 11 годин
30 хвилин « 17» грудня 2014 року у залі
судового засідання Шаргородського
районного суду Вінницької області.

3. У судове засідання викликати сторони.

4. Запропонувати відповідачу у строк до
««17» грудня 2014 року через канцелярію
суду подати письмові заперечення проти
позову із зазначенням доказів, що
підтверджують її заперечення.

5. Роз'яснити:

- сторонам, що згідно ч. 2 ст. 27 та ст. 131
ЦПК України, особи, які беруть участь у
справі, для підтвердження своїх вимог
або заперечень зобов'язані подати суду
усі наявні у них докази до початку
розгляду справи по суті. Докази, подані
з порушенням цих вимог, не приймаються,
якщо сторона не доведе, що докази
подано несвоєчасно з поважних причин.
Сторони до початку розгляду справи по
суті зобов'язані повідомити суд про всі
відомі їм рішення судів, що стосуються
предмету спору, а також про всі відомі
їм незавершені судові провадження, що
стосуються предмету спору;

- позивачу, що відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК
України, до початку розгляду судом
справи по суті він має право шляхом
подання письмової заяви змінити
предмет або підставу позову;

- відповідачу її право, передбачене ч. 1
ст. 31 та ч. 1 ст. 123 ЦПК України пред'явити
зустрічний позов до початку розгляду
справи по суті.

6. Запропонувати позивачу подати у
судове засідання « 17» грудня 2014 року
квитанцію про доплату судового збору у
розмірі 2512 грн, роз'яснивши йому, що у
разі не подання квитанції, позовна
заява буде залишена без розгляду на
підставі п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

7. Копію ухвали невідкладно направити
особам, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 293, 294, 296 ЦПК України,
ухвала може бути оскаржена лише щодо
недотримання правил підсудності, в
іншій її частині ухвала оскарженню не
підлягає.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Вінницької області
через Шаргородський районний суд
Вінницької області протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
І.Л.
Строгий