АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/4440/14
Головуючий 1 інстанції - Лосєва Д. А.
Категорія: приватна власність
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 р. Судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого судді - Кіпенка І.С.,

суддів - Шаповал Н.М., Кіся П.В.,

при секретарі - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, -
представника позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 02 квітня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Харківської міської
ради, третя особа - Інспекція
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області про визнання права
власності,

в с т а н о в и л а:

05 вересня 2013 року позивачі ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з
позовом, в якому просять визнати за
ними право власності на переобладнану
3-кімнатну житлову квартиру АДРЕСА_1,
житловою площею 39,80 м2, у тому числі: 1-а
кімната - 11,9 м2, 2-а кімната - 11,0 м2, 3-а
кімната - 16,9 м2, кухня - 7,2 м2, ванна - 2,90 м2,
вбиральня - 1,3 м2 , коридор - 8,50 м2, лоджії
8,0 м2.

Свої вимоги позивачі
обґрунтовують тим, що їм належать на
праві спільної сумісної власності
нежитлові приміщення першого поверху
літ. «А-16», які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 74,0м2, згідно
рішення Дзержинського районного суду
від 20 квітня 2007 року, та зареєстровані в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно.

В 2012 році в зв'язку з життєвою
необхідністю, позивачами за власний
кошт була виконана реконструкція
належних їм нежитлових приміщень під
жилі приміщення. При цьому всі
приміщення квартири були відновлені
згідно з первісним плануванням і
складом приміщень.

Позивачі посилаються на те, що отримали
в Харківському міському бюро технічної
інвентаризації новий технічний
паспорт за реєстровим номером В - 39321,
згідно якого, загальна площа квартири
АДРЕСА_1 складає 63,7 м2, житлова площа -
39,80 м2. Відповідно до технічного
висновку TOB «Харківреконструкція»
проведені ремонтно-будівельні роботи
при реконструкції квартири під житлові
приміщення негативної дії на основні
будівельні конструкції і будівлі в
цілому не мають і загрози при
експлуатації не представляють.
Квартира АДРЕСА_1 обладнана системами
водопроводу, каналізації,
газопостачання і центрального
опалення.

У судове засідання першої
інстанції, позивачі не з'явилися,
представник позивачів ОСОБА_1 надав
суду заяву, в якій просить розглядати
справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надав суду
заперечення на позовну заяву, в якому
зазначає, що Харківська міська рада
позов не визнає та проти його
задоволення заперечує.

Представник третьої особи -
Інспекції архітектурно-будівельного
контролю у Харківській області у
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, причину
неявки суду не повідомив.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 02 квітня 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням ОСОБА_1, -
представник позивачів подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на неповне з'ясування обставин справи,
неналежну оцінку наданим доказам, на
порушення судом норм процесуального та
матеріального права та просить рішення
суду скасувати та направити справу до
суду першої інстанції на новий розгляд
у іншому складі суду.

Судова колегія, перевіряючи законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції відхиляє скаргу,
якщо встановить, що суд першої
інстанції постановив рішення з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права.

Вирішуючи спір, районний суд повно і
всебічно дослідив обставини справи,
представлені докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин та закон їх регулюючий.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд та має право вчиняти
щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві спільної
сумісної власності належать нежитлові
приміщення першого поверху літ. «А-16»,
які розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 74,0м2, згідно рішення
Дзержинського районного суду від 20
квітня 2007 року, та зареєстровані в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно.

В 2012 році позивачами була виконана
реконструкція належних їм нежитлових
приміщень під жилі приміщення квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 9 Закону
України "Про архітектурну діяльність"
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Згідно до ст.34, ч.9 ст. 37 ЗУ «Про
регулювання містобудівної
діяльності», виконання будівельних
робіт дозволяється після реєстрації
повідомлення або декларації про
початок виконання будівельних робіт та
видачі інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних
робіт. Виконання будівельних робіт без
відповідного документа, який дає право
виконувати такі роботи, вважається
самочинним будівництвом.

Відповідно до ст. 30-1 Закону
України "Про планування і забудову
територій" прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
здійснюється на підставі сертифіката
відповідності, який видається
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.

Порядком прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 13
квітня 2011 р. №461 визначено основні
вимоги та умови прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів незалежно від джерел
фінансування їх будівництва.

Згідно до ст. 4 ЖК УРСР жилі
будинки, а також жилі приміщення в
інших будівлях, що знаходяться на
території Української РСР, утворюють
житловий фонд.

Статтею 5 цього кодексу
передбачено, що державний житловий
фонд перебуває у віданні місцевих Рад
народних депутатів (житловий фонд
місцевих Рад). Тобто, питання щодо
переведення нежитлових приміщень до
житлового фонду здійснюється виключно
місцевими Радами, у віданні яких
знаходяться дані приміщення, і не
відносяться до компетенції суду.

Таким чином, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
здійснили реконструкцію вищевказаного
приміщення самочинно, з порушенням
вищевказаних норм права.

Оскільки судове рішення ухвалене з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права, а наведені в
апеляційній скарзі доводи не
відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення відносно
скасування чи зміни оскаржуваного
судового рішення і висновків суду
першої інстанції не спростовують, в її
задоволенні належить відмовити на
підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст.
307, ст. ст. 308, 313, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК
України, судова колегія,

у х
в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 -
ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного
суду м. Харкова від 02 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: