АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5702/14
Головуючий 1 інстанції
Категорія: право власності
Доповідач: Овсяннікова
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко
І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу прокурора Київського району
міста Харкова на рішення Київського
районного суду міста Харкова від 17
грудня 2013 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Харківської міської
ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Харківської міської
ради про визнання права власності.

В обґрунтування позову вказав, що він
самочинно за власні кошти здійснив
будівництво нежитлових будівель літ.
«А-1» та літ. «Б-1» по АДРЕСА_1.

Роботи було виконано без належним
чином погодженого проекту та дозволу
на початок будівельних робіт.

Однак, ним було виконано у ТОВ «НТК
Енерго -Тайм» технічний висновок про
стан будівельних конструкцій та
можливості експлуатації нежитлових
будівель.

Просить визнати за ним право власності
на нежитлові будівлі:

в літ. «А-1» загальною площею 58,6 кв. м,
основною площею 56,2 кв. м;

в літ. «Б-1» загальною площею 19,0 кв. м, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився.

Представник відповідача Харківської
міської ради в судове засідання не
з'явився.

Рішенням Київського районного суду
міста Харкова від 17 грудня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на
наступні нежитлові будівлі: в літ. «А-1»
загальною площею 58,6 кв. м, основною
площею. 56,2 кв. м;

в літ. «Б-1» загальною площею 19,0 кв. м, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі прокурор
Київського району міста Харкова
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог, оскільки
судом порушені норми матеріального та
процесуального права, судом не взяті до
уваги усі обставини по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як вказує ОСОБА_1, ним самовільно за
власні кошти здійснено будівництво
нежитлових приміщень літ. А-1 та літ.
Б-1 по АДРЕСА_1, - а тому він просить
визнати за ним право власності на ці
будівлі.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1
суд першої інстанції виходив з тих
обставин, що ним дійсно побудовані ці
приміщення, що є підставою для визнання
за ним права власності.

Погодитись з таким висновком суду не
можна.

Відповідно до вимог ст.376 ч.1,2,3; ст.331 ч.2
ЦК України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна).

Позивачем не заперечується, що будівлі
ним побудовано самовільно, тобто,
збудовані на земельній ділянці, яка не
біла відведена для цієї будівлі; без
належного дозволу та належно
затвердженого проекту.

Посилання ОСОБА_1 на технічний
висновок, зроблений ТОВ «НТК
Енерго-Тайм», який, як він зазначає,
свідчить про відповідність будівлі
БНіП - безпідставний і судовою колегією
не приймається.

З висновку вбачається, що він виконаний
виключно з метою оцінки стану
будівельних конструкцій і не може
слугувати підґрунтям для вводу об'єкту
в експлуатацію, оскільки потрібно
отримати дозвільну документацію у
встановленому законом порядку.

При цьому зазначено, що стан деяких
конструкцій не придатний для
експлуатації, а деяких -
аварійний;зазначено, які заходи
необхідно провести додатково для
безпечного користування.

Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України
Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Позивачем не надано доказів на
підтвердження своїх позовних вимог.

Матеріали справи не містять жодної
квитанції чеку, на придбання
будівельних матеріалів; будь-яких
узгоджень з компетентними службами та
даних, що земельна ділянка на цей час
виділена під ці забудови.

За таких обставин підстав для визнання
за ОСОБА_1 права власності на ці будівлі
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316,317,319
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора
Київського району міста Харкова -
задовольнити.

Рішення Київського районного суду
міста Харкова від 17 грудня 2013 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Харківської міської ради про визнання
права власності - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: