Дата документу 06.10.2014
Справа № 1511/3568/2012
06 жовтня 2014 року Іллічівський
міський суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Пушкарського Д.В.,
при секретарі - Покровській С.Л.,
відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста
Іллічівська Одеської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання майна спільною сумісною
власністю та поділ майна, -
До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом в
якому просить визнати спільною
сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2
грошові кошти в розмірі 175237,81 грн.,
поділити між ними належні їм на праві
спільної сумісної власності грошові
кошти в розмірі 175237,81 грн., стягнувши з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти
просить стягнути з відповідача судові
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
з 25.10.1997 року по 30.11.2009 рік вона
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем. Під час перебування в
шлюбі відповідачем в інтересах сім'ї
було укладено з ТОВ «Фінансова
компанія «СТС-Інвест» угоду №114/09 про
участь у фонді фінансування
будівництва, з метою отримання у
власність об'єкта інвестування, а саме
2-кімнатної квартири АДРЕСА_1
(будівельна адреса) м.Іллічівська
Одеської області, загальною площею 62,78
кв.м., житловою 32,13 кв.м. Оскільки на той
час у них не вистачало грошових коштів
для того, щоб в повному обсязі сплатити
за об'єкт інвестування, між
відповідачем та ТОВ «Фінансова
компанія «СТС-Інвест» було укладено
договір позики №47/01 ФК(с), згідно якого
позикодавець надав позичальнику
позику в сумі 114237,82 грн. строком на сто
двадцять місяців, для фінансування
об'єкту будівництва згідно угоди №114/09.
Позивач стверджує, що за час
перебування в шлюбі з відповідачем,
ними сплачувалися їх спільні грошові
кошти на виконання зобов'язання за
угодою №114/09 та договором позики №47/01
ФК (с). А остання грошова сума в розмірі
6022,07 грн. була сплачена за особисті
кошти позивача, і таким чином було
погашено борг за договором позики, що
стало підставою набуття права
власності на об'єкт інвестування. Але з
незрозумілих підстав відповідач
відмовився від участі у Фонді
фінансування будівництва, договір
№114/09 було розірвано, а від відповідача
відкріплено об'єкт інвестування, а саме
2-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 (будівельна
адреса) м.Іллічівська Одеської області.
ТОВ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» в
свою чергу зобов'язалося повернути
відповідачу кошти в розмірі 175237,82 грн.
На вимогу позивача повернути 1/2 частину
грошових коштів які є спільною
відповідач відмовився. У зв'язку з цим
позивач була вимушена звернутися до
суду з вказаним позовом.
В судовому засіданні позивач
підтримала повністю позовні вимоги та
просила їх задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, стверджуючи, що грошові
кошти були подаровані йому його
батьками, а тому є його особистою
приватною власністю, у задоволенні
позову просив відмовити.
Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, з'ясувавши
обставини справи та дослідивши надані
докази, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 з 25.10.1997 року перебували в
зареєстрованому шлюбі, який рішенням
Іллічівського міського суду Одеської
області від 30.11.2009 року було розірвано
28 вересня 2005 року між з ТОВ «Фінансова
компанія «СТС-Інвест» та ОСОБА_2
укладено угоду №114/09 про участь у фонді
фінансування будівництва, з метою
отримання у власність об'єкта
інвестування, а саме 2-кімнатної
квартири АДРЕСА_1 (будівельна адреса)
м.Іллічівська Одеської області,
загальною площею 62,78 кв.м., житловою 32,13
31 січня 2006 року між відповідачем та ТОВ
«Фінансова компанія «СТС-Інвест» було
укладено договір позики №47/01 ФК(с),
згідно якого позикодавець надав
позичальнику позику в сумі 114237,82 грн.
строком на сто двадцять місяців, для
фінансування об'єкту будівництва
згідно угоди №114/09 (а.с.17-20).
Згідно довідки №281 від 10.12.2009 року сума
позики за договором №47/01 ФК(с) від 31.01.2006
року повністю погашена (а.с.21).
Позивач стверджує, що за час
перебування в шлюбі з ОСОБА_2 їх спільні
грошові кошти сплачувалися на
виконання зобов'язання за угодою №114/09
та договором позики №47/01 ФК (с). А
остання грошова сума в розмірі 6022,07 грн.
була сплачена за її особисті кошти, і
таким чином було погашено борг за
договором позики, що стало підставою
набуття права власності на об'єкт
09 вересня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
ПАТ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» з
заявою в якій він відмовляється від
участі у Фонді фінансування
будівництва, просить відкріпити його
від об'єкта інвестування, а саме
2-кімнатної квартири АДРЕСА_1
(будівельна адреса) м.Іллічівська
Одеської області та повернути грошові
кошти, надані за угодою про участь у ФФБ
№114/09 (а.с.15), що було оформлено 16 вересня
2009 року додатковою угодою №2 (а.с.16).
Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу
України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
Позивач стверджує, що внаслідок
відмови відповідача від майнового
права на об'єкт інвестування, він
отримав грошові кошти в сумі 175237,82 грн.,
які є їх спільною сумісною власністю,
але він відмовляється повернути їй 1/2
Відповідно до ст.372 Цивільного кодексу
України, майно, що є у спільній сумісній
власності, може бути поділене між
співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.
На підставі ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають ті обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі.

Так позивачем не надано суду доказів,
які б підтверджували, що саме їх
спільні грошові кошти сплачувалися на
виконання зобов'язання за угодою №114/09
та договором позики №47/01 ФК (с), так само
і відповідачем не доведено суду, що ці
кошти були йому подаровані та є його
особистою приватною власністю. В
матеріалах справи відсутні докази, що
відповідач у повному обсязі отримав
грошові кошти в сумі 175237,82 грн., які були
сплачені за об'єкт інвестування -
2-кімнатну квартиру АДРЕСА_1 (будівельна
адреса) м.Іллічівська Одеської області.

Більш того, як зазначено в п.6
Додаткової угоди №2 від 16 вересня 2010
року (а.с.16) Управитель зобов'язується
повернути Довірителю кошти в сумі 175237,82
грн. протягом 120 місяців з дня продажу
відкріпленого від Довірителя об'єкту
інвестування - 2-кімнатної квартири
АДРЕСА_1 (будівельна адреса)
м.Іллічівська Одеської області.
Доказів продажу вказаного об'єкту суду
не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими, не доведеними, а тому
у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання майна спільною сумісною
власністю та поділ майна залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Іллічівський міський суд
Одеської області протягом 10 днів з дня
його проголошення рішення, а особами,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя