Ухвала

іменем україни

12 листопада 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М., Висоцької В.С.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4 про
стягнення кредитної заборгованості; за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи», товариства з обмеженою
відповідальністю «ПростоФінанс» про
захист прав споживача, визнання
договорів недійсними, зобов'язання
вчинити певні дії та визнання дій
протиправними, за касаційною скаргою,
поданою представником ОСОБА_4 - ОСОБА_5,
на рішення Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від
20 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Чернівецької
області від 08 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні
ініціативи») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_4, у якому просило
стягнути з відповідача кредитну
заборгованість в розмірі 100 993 грн 14 коп.

Позивач посилався на те, що 12 вересня 2008
року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та
ОСОБА_4 укладено кредитний договір,
відповідно до умов якого позивачем
надано відповідачеві кредит в розмірі
80 711 грн 10 коп.

18 травня 2012 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
«ПростоФінанс» (далі - ТОВ
«ПростоФінанс») та ТОВ «Кредитні
ініціативи» укладено договір
купівлі-продажу кредитного портфелю,
відповідно до умов якого ТОВ
«ПростоФінанс» в тому числі відступило
ТОВ «Кредитні ініціативи» право
грошової вимоги за кредитним
договором, укладеним 12 вересня
2008 року з ОСОБА_4

ОСОБА_4 не виконував належним чином
кредитних зобов'язань в результаті
чого станом на 10 вересня 2013 року
виникла прострочена заборгованість на
загальну суму 100 993 грн 14 коп., яку
позивач просив стягнути з боржника в
судовому порядку.

ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним
позовом до ТОВ «Кредитні
ініціативи» та ТОВ «ПростоФінанс», у
якому просив: визнати зазначений вище
кредитний договір від 12 вересня 2008 року
недійсним з моменту укладення,
зобов'язати ТОВ «ПростоФінанс»
зарахувати усі сплачені ОСОБА_4 платежі
в рахунок оплати тіла кредиту; визнати
недійсними договір факторингу,
укладений між ТОВ
«ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні
ініціативи»; визнати дії ТОВ
«ПростоФінанс» протиправними щодо
передачі ТОВ «Кредитні ініціативи» не
узгоджену суму боргу ОСОБА_4; визнати
дії ТОВ «Кредитні
ініціативи» протиправними щодо
несплати податку на прибуток від
фінансової операції, проведеної по
договору факторингу.

Посилався на те, що дії відповідачів не
відповідають законодавству України,
порушують права та інтереси позивача.

Рішенням Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 20
травня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Чернівецької області від 08 вересня 2014
року, позов ТОВ «Кредитні ініціативи»
задоволено, в задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_4
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ
«Кредитні ініціативи» кредитну
заборгованість в розмірі 100 993 грн 14 коп.
та 1 010 грн понесених витрат по сплаті
судового збору.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій і направити
справу на новий розгляд до районного
суду, посилаючись на порушення судами
обох інстанцій норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Задовольняючи первісний позов і
відмовляючи в задоволенні зустрічних
позовних вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився і
апеляційний суд, виходив з того, що
відбулася заміна кредитора у
зобов'язанні з ТОВ «ПростоФінанс» на
ТОВ «Кредитні ініціативи» і позивач
набув прав кредитора у зобов'язанні за
кредитним договором, відповідач не
виконав своїх зобов'язань за кредитним
договором, тому позивач наділений
правом задовольнити свої вимоги шляхом
дострокового стягнення відповідної
заборгованості з боржника. Доводи
позивача за зустрічним позовом не
доведено у встановленому Законом
порядку, тому підстав для задоволення
зустрічного позову не вбачається.

Такі висновки судів ґрунтуються на
нормах ст. ст. 512, 514, 526, 610-612, 1046,
1049, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України, умовах
укладених між сторонами договорів та
не спростовуються наявними в
матеріалах справи документами.

Доводи касаційної скарги не свідчать
про порушення судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
тому колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від
20 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Чернівецької
області від 08 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.М. Колодійчук

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська