Номер провадження: 22-ц/785/5274/14
Головуючий у першій інстанції Бондар
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Троїцької Л.Л., Таварткіладзе
О.М.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: представника Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса -
Чуханенко Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса про
перерахунок щомісячного відшкодування
шкоди у зв'язку з травмою на
виробництві, за апеляційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Одесі на
заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 11 лютого 2014 року, -

встановила:

05.07.2013р. ОСОБА_3, збільшивши позовні
вимоги, звернулася до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Одеса про
перерахунок щомісячного відшкодування
шкоди у зв'язку з травмою на
виробництві. Просила зобов'язати
відповідача встановити їй щомісячне
відшкодування шкоди з 01.04.2001р. у розмірі
367, 27 грн.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3
посилалась на те, що з 1978 року вона
працювала артисткою балету в Одеському
національному академічному театрі
опери та балету.

У 1988 році у Харківському
науково-дослідному інституті гігієни
праці та профзахворювання у зв'язку з
постійним навантаженням на суглоби
позивачу було встановлено професійне
захворювання.

01.07.1992р. медико-соціальна експертна
комісія встановила їй ІІІ групу
інвалідності та 50% втрати професійної
працездатності безстроково. До червня
2006 року Одеський театр опери та балету
виплачував позивачу призначене їй
щомісячне відшкодування шкоди, а з
липня 2006 року щомісячне відшкодування
шкоди продовжили виплачувати у
відділенні виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Приморському районі м.
Одеси.

З 01.07.2013р. - відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м. Одесі(надалі Фонд).

Однак, з липня 1992 року - з моменту, коли у
позивача виникло право на отримання
щомісячного відшкодування шкоди, у
Театрі опери та балету невірно було
розраховано розмір відшкодування
шкоди, у зв'язку з чим вона до
теперішнього часу отримує виплати у
меншому розмірі, ніж їй належить, що не
відповідає чинному законодавству.
Невірний розрахунок вплинув на розмір
відшкодування.

Також посилалася на те, що вона
неодноразово зверталася до
відділення Фонду з проханням
перевірити нараховане їй щомісячне
відшкодування та зобов'язати Театр
опери та балету збільшити виплати, але
відповідач ніяких перевірок не
проводив, тому з вини Фонду вона
стільки років не отримувала щомісячне
відшкодування належних розмірів.

Крім того, вона зверталася до
Територіальної державної інспекції
праці у Одеській області, де їй
порадили звернутися до суду.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи за його відсутності,
проти заочного розгляду справи не
заперечував.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був сповіщений
належними чином, причини неявки суду не
повідомив.

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 11.02.2014р.
позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Суд встановив ОСОБА_3 у Відділенні
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Одесі,
щомісячне відшкодування шкоди з
01.04.2001р. у розмірі 297,50 грн.

11.03.2014р. Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Одесі подали заяву про перегляд
заочного рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 11.02.2014р.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 28.03.2014р. у задоволенні заяви
про перегляд заочного рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 11.02.2014р. відмовлено.

В апеляційній скарзі Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Одесі просить
заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 11.02.2014р. скасувати,
ухвалити нове рішення, яким відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції
представник Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Одесі -
Чуханенко Р.А. підтримав апеляційну
скаргу та просив її задовольнити. Під
час розгляду справи представником
Фонду було зроблено розрахунок
розміру втраченого заробітку(
щомісячної страхової виплати) ОСОБА_3
на 01 квітня 2001р., яка складає 274 грн.04
коп. Вказаний розмір представник
Фонду підтримав та просив цей розмір
задовольнити.

Позивач ОСОБА_3, її представник
ОСОБА_4 до суду не прибули, про час та
місце розгляду справи були сповіщені
належним чином, про що у справі є
докази. Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК
України, така неявка сторін не
перешкоджає апеляційному розгляду
справи.

Раніше представник ОСОБА_4, яка діє
в інтересах ОСОБА_3 просила
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, мотиви і
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість заочного
рішення в межах доводів апеляційної
скарги, вислухавши пояснення сторін,
колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3, суд першої інстанції посилався
на те, що у 1999 році був прийнятий Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
який набрав чинності з 01.04.2001року.

Відповідно до зазначеного Закону,
відшкодування шкоди працівникам, які
отримали травму на виробництві, з
01.04.2001р. покладається на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України. Підприємства, що
здійснювали відшкодування шкоди
працівникам, які отримали травму на
виробництві, зобов'язані з 01.04.2001р.
передати до Фонду справи на всіх
потерпілих із визначеною сумою
втраченого заробітку.

Саме 01.07.2006р. Одеський театр опери та
балету передали особову справу ОСОБА_3
до відділення виконавчої дирекції
Фонду від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Приморському
районі м. Одеси . При цьому сума
втраченого заробітку на момент
передачі справи складала 187 грн.27
коп.(а.с.20-21т.1).

Постановою начальника відділення
виконавчої дирекції Фонду від 01.07.2006р.
продовжено виплату раніше призначеної
ОСОБА_3 щомісячної грошової суми.

Довідки про розмір втраченого
заробітку ОСОБА_3, надані Одеським
театром опери та балету до відділення
Фонду є єдиним документом, на підставі
якого відділення Фонду мало право та
обов'язок, згідно законодавства про
страхування від нещасних випадків,
продовжувати страхову виплату
працівнику, право на відшкодування
шкоди якого виникло до 01.04. 2001 року.

Суд першої інстанції посилався на те,
що підприємством неправильно
визначено базовий заробіток для
нарахування сум відшкодування шкоди
втраченого заробітку ОСОБА_3 без
застосування коефіцієнтів підвищення
заробітної плати, які застосовуються
на підприємстві з 01 липня 1992 року.

Таким чином, суд першої інстанції
вважав за необхідним встановити
ОСОБА_3 у Відділенні виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Одесі
щомісячне відшкодування шкоди з
01.04.2001р. у розмірі 297,50 грн.

В іншій частині вимог відмовлено.

Колегія суддів повністю не
погоджується з розміром втраченого
заробітку з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_3 згідно довідки сер. МСЕ № 107185,
виданої медико-соціальною експертною
комісією, є інвалідом 3-ї групи, а у
відповідності до висновку ЛТЕК
Іллічівського району м. Одеси від
01.07.1992р. позивачу ОСОБА_3 визначено 50%
втрати працездатності
безстроково(а.с.8, 9 т.1).

Позивачу ОСОБА_3 було призначено
страхову виплату сум відшкодування
шкоди у розмірі 50 % заробітної плати, як
артистки балету 1-ї категорії, розмір
якої на момент передачі справи до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Приморському районі м.
Одеси (акт прийняття-передачі особових
справ потерпілих на виробництві від
29.12.2004р.) становив 187, 27 грн.

На підставі Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" на відділення Фонду
лише покладався обов'язок продовжувати
страхову виплату ОСОБА_3 у
відшкодування шкоди, заподіяну
ушкодженням здоров'я на виробництві, у
розмірі 187,27 грн., визначеному ОСОБА_3
Одеським національним академічним
театром опери та балету.

Таким чином, колегією суддів
встановлено, що Фонд продовжив виплату
ОСОБА_3 раніше призначені виплати у
розмірі 187,27 грн., яка була визначена
раніше і яка виплачувалася
роботодавцем.

Як вбачається із заявлених вимог,
ОСОБА_3 просила суд встановити розмір
втраченого заробітку станом на 01.04.2001р.,
тобто на час, коли дані виплати
проводилися роботодавцем.

Особова справа ОСОБА_3 Одеським
національним академічним театром
опери та балету передана 01.07.2006р. до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 456 ЦК УРСР
1963 року, чинного на час виникнення
спірних правовідносин, у зв'язку з
заподіянням громадянину каліцтва або
іншого ушкодження здоров'я, пов'язаних
з виконанням ним трудових обов'язків,
організація або громадянин,
відповідальні за шкоду, зобов'язані
відшкодувати потерпілому у повному
розмірі втрачений заробіток.

Згідно зі ст.455 ЦК України в редакції 1963
р.(чинної на час виникнення спірних
правовідносин) особа, відповідальна за
шкоду, повинна відшкодувати
потерпілому заробіток, втрачений ним
внаслідок втрати працездатності.

З 01 квітня 2001 року набрав чинності
Закон України « Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності»(далі Закон).

Визначаючи розмір втраченого
заробітку, суд правильно керувався п. 5
роз'яснень Міністерства праці України
від 17.06.1992р. № 15-2206 „Про деякі питання
застосування пункту 4 абз. 2 постанови
Кабінету Міністрів України від 26
травня 1992р. № 276.

У зазначеній постанові вказано, що у
зв'язку із підвищенням мінімальної
заробітної плати із 01.05.1992р. та
переглядом у бік підвищення тарифних
ставок та посадових окладів,
підприємства, установи та організації
незалежно від форм власності, згідно з
пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 26.05.1992р. № 276 «Про заходи
щодо виконання постанови Верховної
Ради України від 29 квітня 1992р. «Про
підвищення соціальних гарантій для
населення», повинні були обов'язково
провести перерахунок розмірів
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок каліцтва або
іншого ушкодження здоров'я, пов'язаного
з виконанням трудових обов'язків.

Постанова від 26 травня 1992p. № 276 «Про
заходи щодо виконання постанови
Верховної Ради України від 29 квітня
1992р. «Про підвищення соціальних
гарантій для населення» із змінами і
доповненнями, внесеними постановами
Кабінету Міністрів України від 04
грудня 1992р. № 681, від 17 лютого 1993р. № 119,
від 2 лютого 2000р. № 207.

Згідно п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 26 травня 1992р.,
підприємствам, установам і
організаціям необхідно: визначити
розмір виплат, які відповідно до
чинного законодавства обчислюються із
середнього заробітку (допомога у разі
тимчасової непрацездатності, вихідна
допомога, відпустка тощо), з
урахуванням нових тарифних ставок і
посадових окладів у порядку,
встановленому постановою Кабінету
Міністрів України від 21 березня 1992p. №
140 "Про додаткові заходи у зв'язку з
підвищенням заробітної плати";

провести з 01 травня 1992p. перерахування
розмірів відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
трудового каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я, пов'язаного з
виконанням трудових обов'язків,
виходячи із середньої заробітної плати
відповідних працівників підприємств,
установ, організацій за січень-квітень
1992p., відкоригованого на величину
фактичного підвищення тарифних ставок
і посадових окладів. Встановити, що при
визначенні розмірів відшкодування
шкоди у випадках трудового каліцтва
або іншого ушкодження здоров'я, які
призначатимуться після 01 травня 1992 p.,
середньомісячний заробіток
обчислюється за три місяці, що
передували каліцтву або встановленню
втрати працездатності. Сума заробітної
плати до 01 травня 1992p. збільшується на
величину підвищення на підприємстві
тарифних ставок і посадових окладів.

Таким чином, згідно п. 4 Постанови
Кабінету Міністрів України «Про заходи
щодо виконання постанови Верховної
Ради України від 29 квітня 1992р. «Про
підвищення соціальних гарантій для
населення» від 26 травня 1992р. № 276, усі
підприємства були зобов'язані провести
з 01 травня 1992р. перерахування розмірів
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок трудового
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я, пов'язаного з виконанням
трудових обов'язків, виходячи із
середньої заробітної плати
відповідних працівників підприємств,
установ, організацій за січень-квітень
1992р., відкоригованого на величину
фактичного підвищення тарифних ставок
і посадових окладів. Встановити, що при
визначенні розмірів відшкодування
шкоди у випадках трудового каліцтва
або іншого ушкодження здоров'я, які
призначатимуться після 01 травня 1992р.,
середньомісячний заробіток
обчислюється за три місяці, що
передували каліцтву або встановленню
втрати працездатності. Сума заробітної
плати до 01 травня 1992р. в такому разі
збільшується на величину підвищення на
підприємстві тарифних ставок і
посадових окладів.

Відповідно до п. 28 Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Правил відшкодування
власником підприємства, установи і
організації або уповноваженим ним
органом шкоди, заподіяної працівникові
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків»
від 23 червня 1993 року № 472 перерахування
розміру відшкодування шкоди
(втраченого заробітку, витрат на
соціальну і медичну допомогу)
проводиться у разі:

Підвищення тарифних ставок (окладів)
працівників госпрозрахункових і
бюджетних підприємств.

Як вбачається з розрахунку
наданого Фондом до апеляційного суду
Одеської області та згідно довідки
про розмір посадового окладу артиста
балету 1 категорії Одеського
національного академічного театру
опери та балету та довідки про посадові
оклади артистів балету І категорії
Одеського національного академічного
театру опери та балету з 01.05.1992р. по
01.03.2001р., на підприємстві були
підвищені посадові оклади на наступні
коефіцієнти :

коефіцієнт - 2,25 згідно наказу №
112 від 20.05.1992р.,

коефіцієнт -1,2 згідно наказу № 220
від 22.09.1992р.,

коефіцієнт - 1, 73 згідно наказу №
266 від 20.11.1992р.,

коефіцієнт - 2, 04 згідно наказу №
29 від 12.02.1993р.,

коефіцієнт - 11, 9 згідно наказу №
113 від 15.06.1993р.,

коефіцієнт - 2, 89 згідно наказу №
166 від 07.09.1993р.,

коефіцієнт - 3, 0 згідно наказу №
214 від 12.12.1993р.,

коефіцієнт - 3, 38 згідно наказу №
132 від 28.10.1994р.,

коефіцієнт - 1, 87 згідно наказу №
14 від 10.02.1995р.,

коефіцієнт - 1, 56 згідно наказу №
51 від 20.05.1995р.,

коефіцієнт - 1, 46 згідно наказу №
112 від 03.09.1995р.,

коефіцієнт - 1,15 згідно наказу №
154 від 18.11.1995р.,

коефіцієнт-1, 55 з 01.09.1996р.,

коефіцієнт -1, 0036 згідно наказу №
180 від 02.12.1997р.,

коефіцієнт -1,32 з 01.01.2001р.,

Таким чином, розрахунок
коефіцієнтів складає : 2, 25 х 1, 2 х 1, 73 х
2,04 х 11,9 х 2,89 х 3 х 3,38 х 1, 87 х 1, 56 х 1, 46 х 1,15 х
1, 55 х 1, 0036 х 1,32 = 33 419, 963

Коефіцієнт підвищення посадових
окладів з 01.05.1992р. по 01.04.2001р. - склав
33419,963.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 станом на
01 січня 1992 рік, працювала на посаді
артиста мімансу з меншим окладом, ніж у
артиста балету І категорії ( посада за
якою було встановлено професійне
захворювання) та у зв'язку з
відсутністю даних про середньомісячну
заробітну плату працівника за
аналогічною посадою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Одесі при
розрахунку розміру втраченого
заробітку використовувало при
розрахунку розмір посадового окладу
артиста балету І категорії.

посадовий оклад за січень 1992р. - 1
640 руб.,

посадовий оклад за лютий 1992р. - 1
640 руб.,

посадовий оклад за березень 1992р.
- 1 640 руб.,

посадовий оклад за квітень 1992р. -
1 640 руб.,

Відповідно до п. 3 Указу Президента
України «Про грошову реформу в
Україні» від 25 серпня 1996р. № 762/ 96,
українські карбованці підлягають
обміну на гривні (банкноти та розмінну
монету) за курсом 100 000 карбованців на 1
гривню.

1640 х 33419, 963 = 54808739,32 : 100000 = 548, 08 грн. -
середньомісячна заробітна плата для
розрахунку щомісячної страхової
виплати, станом на 01.04.2001р., склала 548, 08
грн. х 50 % = 274, 04 грн. - щомісячна страхова
виплата.

Таким чином, з урахування
вищезазначених розрахунків щомісячна
страхова виплата ОСОБА_3 станом на
01.04.2001р. склала - 274, 04 грн.

Враховуючи викладене колегія
суддів погоджується з розрахунок
розміру втраченого заробітку
(щомісячної страхової виплати) артиста
балету І категорії ОСОБА_3 станом на
01.04.2001 рік, який був розрахований
Фондом, оскільки він відповідає
постанові Кабінету Міністрів України
від 26 травня 1992р. № 276. Розрахунок
втраченого заробітку позивачу ОСОБА_3,
який був зроблений Одеським
національним академічним театром
опери та балету на час передачі справи
до Фонду 14 липня 2006р. не відповідав
вимогам постанови Кабінету Міністрів
України від 26 травня 1992р. № 276 та є
помилковий.

Суд першої інстанції вірно
визначив щомісячне відшкодування
втраченого заробітку на 01 квітня 2001р.,
що відповідає вимогам Закону № 1105-14,
який вступив в силу з 01.04.2001р., яким ст.29
було передбачено перерахування
щомісячного відшкодування шкоди
проводити з часу створення Фонду.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду від 11
лютого 2014р. необхідно змінити в
частині перерахунку щомісячного
відшкодування шкоди у зв'язку з
травмою на виробництві з 01.04.2001р. у
розмірі 297,50 грн. та встановити ОСОБА_3 у
Відділенні виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Одесі
щомісячне відшкодування шкоди з
01.04.2001р. у розмірі 274 грн.04 коп.

Доводи ОСОБА_3 та її представника про
те, що є вина Фонду, який з 01.04.2001р. за
її заявою не перевірив довідку
Одеського національного
академічного театру опери та балету
про нарахування їй втраченого
заробітку у розмірі 187 грн. 27 коп. до
уваги не приймається.

Згідно п.22 Постанови Кабінету
Міністрів України від 26 вересня 2001 р.
№ 1266 « Про обчислення середньої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхування», довідка про
середню заробітну плату (дохід)
видається роботодавцем за вимогою
застрахованої особи або робочих
органів виконавчих дирекцій фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на підставі
платіжних відомостей та інших
документів про нараховану заробітну
плату (дохід). (Абзац перший пункту 22 із
змінами, внесеними згідно з
Постановою КМ № 1332 ( 1332-2009-п) від 08.12.2009р.

Відповідно до п.26 вказаної
постанови, робочі органи
виконавчих дирекцій фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування мають право
перевіряти обґрунтування видачі
довідок про середню заробітну плату,
достовірність зазначених у них
відомостей шляхом звіряння даних,
зазначених у довідках, з відомостями
про нараховану заробітну плату на
підприємствах, в установах чи
організаціях або з базою даних
персоніфікованого обліку
застрахованих осіб Пенсійного фонду та
базою даних ДПА. ( Пункт 26 в редакції
Постанови Кабінету Міністрів
№949(949-2007-п) від 18.07.2007р.

Матеріалами справи підтверджено, що
особова справа позивача ОСОБА_3 до
Фонду від Одеського національного
академічного театру опери та балету за
актом надійшла 14.07.2006р.(а.с.20т.1). З
заявою про перевірку суми втраченого
заробітку, яку нарахував роботодавець ,
позивачка ОСОБА_3 звернулася до Фонду
тільки 30 січня 2012р.(а.с. 206, т.1), при цьому
не оскаржувала дії Фонду щодо
нездійснення перевірки втраченого
заробітку, а до суду з позовними
вимогами до Фонду звернулася лише 05
липня 2013р.(а.с.1 т.1).

В іншій частині рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 11 лютого 2014 року необхідно
залишити без змін, оскільки суд першої
інстанції порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи в цій частині рішення не
допустив, рішення суду відповідає
фактичним обставинам справи, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст.209,303,317 п.3 ч.1,
309,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів
, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Одесі -
задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 11 лютого 2014 року -
змінити в частині перерахунку
щомісячного відшкодування шкоди у
зв'язку з травмою на виробництві з
01.04.2001р. у розмірі 297,50 грн.

Встановити ОСОБА_3 у Відділенні
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Одесі
щомісячне відшкодування шкоди з
01.04.2001р. у розмірі 274(двісті сімдесят
чотири ) грн.04 коп.

В іншій частині рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 11 лютого 2014
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили
негайно з моменту проголошення, але
може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.М.Кварталова

Л.Л. Троїцька

О.М. Таварткіладзе