РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2014 р. Київський
районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого
судді Якуші Н.В.

при секретарі
Пічуігної А.Г.

за участю:

народних засідателів - Сотнікової Л.П.,
Герасименко Г.М..

представника заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
ОСОБА_2, за участі зацікавленої особи
ОСОБА_3 про визнання особи безвісно
відсутньою, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року заявник ОСОБА_2
звернулася до суду з заявою про
оголошення ОСОБА_3 безвісно відсутнім,
обґрунтувавши свої вимоги тим, що
знаходилася вона з ОСОБА_3 знаходилась
у зареєстрованому шлюбі, від якого вони
мають спільну дитину - ОСОБА_4 Рішенням
Харківського районного суду
Харківської області від 03.07.2013 року
шлюб між ними було розірвано. Проте ще в
квітні 2012 року ОСОБА_4 зібрав свої речі
та пішов з родини. З цього часу місце
перебування ОСОБА_3 позивачу невідоме.
Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 21.08.2013 року
ОСОБА_3 було визнано таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що місце
знаходження ОСОБА_3 заявнику невідоме,
що не дає їй можливість отримати його
дозвіл на вивіз їх спільної дитини за
кордон на відпочинок, тому просила суд
задовольнити її заяву та визнати
ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

У судовому засіданні заявниця
ОСОБА_2 не з'явилась, про місце і час
розгляду справи була повідомлена
належним чином. Представник заявника
ОСОБА_1, визнати ОСОБА_3 безвісно
відсутнім підтримав заявлені вимоги,
навів доводи аналогічні доводам
викладеним в заяві та просив визнати
ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 до
судового засідання не з'явився, про час,
дату та місце повідомлявся належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 суду
пояснила, що вона мешкає в будинку
АДРЕСА_1 разом із заявницею ОСОБА_2
Зазначила, що ОСОБА_3 є колишнім
чоловіком її доньки. Вказувала, що він
мешкав разом із їх родиною до весни 2012
року, а потім зібрав всі свої речі та
пішов. Оскільки вони про нього
турбувалися, то вони намагались його
знайти, неодноразово дзвонили до його
батьків, які мешкають в іншому місті,
проте позитивних результатів пошуки не
дали. Згодом у батьків змінилися номера
телефонів і на теперішній час будь-яких
відомостей щодо ОСОБА_3 у них не має.

Суд, вислухавши пояснення
представника заявника, свідка ОСОБА_5
допитаної в судовому засіданні,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
заява обґрунтована та підлягає
задоволенню у зв'язку з наступним.

У суді встановлено, що заявник 07.08.2010
року уклала шлюб з ОСОБА_3 (а.с.9). Від
шлюбу мають дитину - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи
заочним рішенням Харківського
районного суду Харківської області від
03 липня 2013 року шлюб між заявником та
ОСОБА_3 було розірвано та з відповідача
було стягнуто аліменти на утримання
малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини
з усіх видів заробітку, але не менш 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 24.04.2013
року (а.с.10).

Крім того, як було встановлено судом,
заочним рішенням Харківського
районного суду Харківської області від
21 серпня 2013 року ОСОБА_3 було визнано
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1 (а.с.11).

Цим же рішенням суду було встановлено,
що ОСОБА_4 в кв. АДРЕСА_1 не проживає з
квітня 2012 року, його особистих речей в
квартирі не має.

Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

На запит суду до
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС
України в Харківській області було
повідомлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
був знятий з реєстрації за рішенням
суду Харківського районного суду 03.04.2014
року.

Як вбачається з отриманої
відповіді управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Харкова
від 08.08.2014 року №12326-27/08, зробленої на
запит суду, відомості
персоніфікованого обліку, що міститься
в реєстрі застрахованих осіб
Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування по
застрахованій особі ОСОБА_3 за 2012-2013
року свідчать про те, що ОСОБА_3
останній раз офіційно отримував
заробітну плату у березні 2013 року за
чотири робочих дня, дані за 2014 рік по
зазначеній особі відсутні (а.с.29-30).

Відповідно до Довідки Київського
районного відділу Харківського
міського управління УМВС України в
Харківській області від 11.08.2014 року №61/1
судом встановлено, що ОСОБА_2
зверталась із заявою до Київського РО
ХГУ ГУМВС України в Харківській
області про розшук її колишнього
чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Прийняти
заходами щодо розшуку вищезазначеної
особи на теперішній час не вдалось
встановити місцезнаходження
ОСОБА_3.(а.с.34).

Вище перелічені факти підтверджують
те, що місцезнаходження ОСОБА_3
невідоме більше одного року.

У відповідності до ст. 43 ЦК України
фізична особа може бути визнана судом
безвісно відсутньою, якщо протягом
одного року в місці її постійного
проживання немає відомостей про місце
її перебування.

Порядок визнання фізичної особи
безвісно відсутньою встановлюється
Цивільним процесуальним кодексом
України.

Згідно приписів ст. 246 ЦПК України заява
про визнання фізичної особи безвісно
відсутньою або оголошення її померлою
подається до суду за місцем проживання
заявника або за останнім відомим
місцем проживання (перебування)
фізичної особи, місцеперебування якої
невідоме, або за місцезнаходженням її
майна.

У відповідності до ст. 248 ЦПК України
суд до початку розгляду справи
встановлює осіб (родичів,
співробітників тощо), які можуть дати
свідчення про фізичну особу,
місцеперебування

якої невідоме, а також запитує
відповідні організації за останнім
місцем проживання відсутнього
(житлово-експлуатаційні організації,
органи внутрішніх справ або органи
місцевого самоврядування) і за
останнім місцем роботи про наявність
відомостей щодо фізичної особи,
місцеперебування якої невідоме.

Частиною 1 ст. 249 ЦПК України визначено,
що суд розглядає справу за участю
заявника, свідків, зазначених у заяві,
та осіб, яких сам суд визнає за потрібне
допитати, і ухвалює рішення про
визнання фізичної особи безвісно
відсутньою.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів, висновків експертів.

Статтями 58, 59 ЦПК України визначено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З урахуванням системного аналізу
зазначених вище норм та матеріалів
справи суд дійшов висновку про
наявність підстав для визнання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутньою,
оскільки протягом одного року в місці
її постійного проживання немає
відомостей про місце його перебування.

Визнання безвісно відсутньою
ОСОБА_3 має для заявниці юридичне
значення.

Оскільки матеріали справи
свідчать про те, що останні відомості
про ОСОБА_3 були 04.03.2013 року, тобто саме
тоді, коли мається відомості, що з його
заробітної плати були зроблені
відрахування страхових внесків, то
початком його безвісної відсутності
слід вважати 01.04.2013 року, а тому заява
ОСОБА_2 підлягає частковому
задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 43 ЦК України, ст.10, 11, 58, 60,
209, 212-215, 246-249 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Оголосити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 -
безвісно відсутнім з 01 квітня 2013 року.

В іншій частині заяви ОСОБА_2 -
відмовити за відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особам, які брали участь у справі і не
були присутні при проголошенні рішення
в той же строк з дня отримання копії
цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04
вересня 2014 року.

Суддя
Якуша Н.В.

Народні засідателі:
Сотнікова Л.П.

Герасименко Г.М