Справа № 133/2925/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.12.2014 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого - судді
Крейдіна О.О.

при секретарі
Горбатюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Козятин

цивільну справу за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором в сумі 20721,84 грн.

Свої вимоги банк мотивував тим, що
14.03.2008 р. ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1,
уклали договір № б/н, згідно з яким
відповідачу було надано кредит в
розмірі 9000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30.00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Станом на 31.07.2014 р. відповідач порушив
умови кредитного договору і має
прострочену заборгованість в сумі 20721,84
грн., в тому числі: заборгованість за
кредитом - 6272,19 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом -
10647,67 грн., заборгованість пені та
комісії за користування кредитом - 2339,04
грн., штраф (фіксована частина) - 500,00
грн., штраф (процентна складова) - 962,95
грн. Таким чином, ПАТ КБ «Приватбанк»
просить стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
та судові витрати.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, на адресу суду
надіслав заяву, в якій просить справу
розглядати у його відсутність, позовні
вимоги підтримує, не заперечив проти
винесення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилася, на адресу суду надіслала
заяву про слухання справи у її
відсутність, просила відмовити у
задоволенні позову в зв'язку із
пропуском строку позовної давності
(а.с.34-35,43).

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову за спливом строку
позовної давності з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.03.2008 р. між ПАТ
КБ «Приватбанк» та відповідачем був
укладений договір № б/н, згідно з яким
відповідачу було надано кредит в
розмірі 9000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30.00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. За користування кредитними
коштами договором встановлено базову
процентну ставку за кредитом в розмірі
7 % на місяць на залишок заборгованості
(а.с.12 зворот).

Відповідно до п. 2 термінів та понять
Умов та Правил надання банківських
послуг, вказана платіжна картка
використовується з метою оплати
товарів та послуг (а.с.14 зворот). Тобто,
отриманий відповідачем кредит є
споживчим кредитом.

ПАТ КБ «Приватбанк» зі свого боку
виконав свої зобов'язання за кредитним
договором у повному обсязі.

Відповідач умови договору не виконав,
станом на 31.07.2014 р. відповідач порушив
умови кредитного договору і має
прострочену заборгованість в сумі 20721,84
грн., в тому числі: заборгованість за
кредитом - 6272,19 грн., заборгованість по
процентам за користування кредитом -
10647,67 грн., заборгованість пені та
комісії за користування кредитом - 2339,04
грн., штраф (фіксована частина) - 500,00
грн., штраф (процентна складова) - 962,95
грн. (а.с.9-11).

Статями 526, 527, 530 ЦК України передбачено,
що зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону. Якщо у зобов'язанні

встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права та
виконати свої обов'язку відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Як вбачається з позовної заяви, договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання - тобто до 14.03.2009 р. (а.с.6).

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Отже, датою закінчення строку дії
договору являється 14.03.2009 р. і, у випадку
невиконання позичальником умов
договору, то у банку саме з цієї дати
виникло право звернутися до суду з
вимогою про повернення кредиту.

Ст. 257 ЦК України передбачено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно ч.1 ст.264 ЦПК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

Останнє погашення кредиту в частині
процентів за вказаним договором ОСОБА_1
відбулося 31.03.2011 р. (а.с.10), що свідчило
про визнання нею свого боргу перед
позивачем, тому строк позовної
давності перервався і саме з цієї дати
заново почався його перебіг тривалістю
3 роки.

Таким чином, останній день для
звернення до суду з вимогою про
повернення боргу являється 31.03.2014 р. ПАТ
КБ «Приватбанк» звернувся до суду з
даним позовом 11.09.2014 р., тобто після
спливу строку позовної давності.

З роз'яснень п.31 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30.03.2012 №5
вбачається, що при вирішенні таких
спорів, суди повинні враховувати
положення ЦК про позовну давність.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки), положення пункту
7 частини одинадцятої статті 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
та вимоги ЦК щодо позовної давності
застосовуються й до додаткових вимог
банку..

До спірних правовідносин
застосовується спеціальний закон -
Закон України „Про захист прав
споживачів", який забороняє
кредитодавцю вимагати повернення
споживчого кредиту після спливу
позовної давності.

Представник позивача в позовній заяві
не зазначив поважних причин пропуску
строку звернення до суду з позовом.
Права позивача були порушені 01.04.2011 р.
невиконанням зобов'язання
позичальником в цей термін. Позивач
звернувся з позовом у вересні 2014 р.,
тобто, після спливу трирічного строку з
дати, визначеної для виконання
зобов'язання.

Проаналізувавши надані докази, суд
дійшов висновку, що відповідно до
положень ЗУ „Про захист прав
споживачів", позивач втратив право
вимагати від відповідача повернення
споживчого кредиту, строк дії якого
минув та, відповідно до ЦК України,
пропустив строк позовної давності для
звернення досуду. Це є підставою для
відмови у позові.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 256-257, 260-261, 264, 266-267 ЦК України, ст. ст.
10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором - відмовити за пропуском
строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Козятинський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: підпис
З оригіналом вірно

Оригінал рішення знаходиться в
матеріалах цивільної справи № 133/2925/14-ц

Козятинського міськрайоного суду
Вінницької області.

Суддя -
Секретар -

02.12.2014 року