Справа №2/337/1701/2014
Провадження № 337/4812/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2014 року
місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста
Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

при секретарі
Чередниченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Запорізької міської ради, треті особи:
міське комунальне підприємство
«Основаніє», ОСОБА_3 про спонукання до
укладення договору найму жилого
приміщення, виключення жилого
приміщення з числа службових,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду із вказаним позовом.
В обґрунтування своїх вимог зазначила,
що 31.03.1982 року на підставі службового
ордеру №117 серії «С» її батьку ОСОБА_4
була надана у користування квартира
АДРЕСА_1 на сім'ю із чотирьох осіб:
ОСОБА_4, дружину ОСОБА_5, сина ОСОБА_3,
доньки ОСОБА_1 (змінила прізвище на
«ОСОБА_1»). Батько ОСОБА_4 працював
слюсарем в ЖКВ-2 житлово-комунального
об'єднання Ленінського району м.
Запоріжжя, тому мав право користування
службовим житлом. Договір найму
квартири 02.03.1984 року був укладений із її
матір'ю ОСОБА_5 Батько ОСОБА_1 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, матір ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_4. Вона разом із братом
ОСОБА_3 продовжує користуватись
вказаною квартирою, хоча у трудових
відносин з МКП «Основаніє» не
перебувають. Вона зверталась у 2014 році
із заявою до МКП «Основаніє», в якій
просила виключити квартиру із складу
службових, але їй було відмовлено.
Вважає, що квартира не
використовується на даний час як
службове житло, а тому має бути
виключена зі складу службових жилих
приміщень. Просила суд зобов'язати
Запорізьку міську раду прийняти
рішення про виключення квартири
АДРЕСА_1 зі складу службових жилих
приміщень, зобов'язати Запорізьку
міську раду укласти з нею договір найму
квартири.

Позивач та її представник адвокат
ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали
позовну заяву та просили її
задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3підтримав позовні
вимоги позивача, просив позов
задовольнити.

Представник відповідача Запорізької
міської ради заперечила проти позову,
мотивуючи це тим, що квартира була
видана ОСОБА_4 як службова на час
перебування у трудових відносинах із
підприємством, в кому він був
працевлаштований. Припинення трудових
відносин з підприємством не є
підставою для виключення квартири із
числа службових. Також вказала на те, що
із клопотанням про виключення квартири
зі складу службового житла може
звертатись лише МКП «Основаніє».

Представник третьої особи МКП
«Основаніє» заперечив проти позову з
підстав, викладених у письмовому
запереченні. Пояснив, що квартира
АДРЕСА_1 знаходиться у господарському
віданні МКП «Основаніє», включена до
складу службових 31.03.1982 року. У трудових
відносинах з КП «ЖЕД №28» з 19.08.1981 по
24.02.1984 року перебував ОСОБА_4, якому
квартира була надана для користування
на підставі службового ордеру від
31.03.1982 року. Його дружина ОСОБА_5
працювала в ЖЕД №28 з 19.09.1983 року по день
звільнення 28.04.2004 року. На день розгляду
справи в квартирі зареєстровані та
проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які у
трудових відносинах із МКП «Основаніє»
не перебувають. Підстав для виключення
квартири зі складу службових у МКП
«Основаніє» немає.

Вислухавши пояснення сторін та їх
представників, дослідивши матеріали
справи, суд встановив такі факти та
відповідні правовідносини, прийшовши
до наступних висновків.

На підставі ордеру №117 «С» від 31.03.1982
року квартира АДРЕСА_1 була видана
ОСОБА_4, який 14.04.1982 року вселив в
квартиру свою дружину ОСОБА_5, доньку
ОСОБА_1. 06.01.1998 року в квартирі був
зареєстрований син ОСОБА_3.

Квартира АДРЕСА_1 була включена до
складу службових жилих приміщень на
підставі розпорядження районної
адміністрації №56/2 від 31.03.1982 року.

ОСОБА_4 працював слюсарем-сантехніком в
ЖЕД №28, правонаступником якого є МКП
«Основаніє», з 19.08.1981 по день звільнення
за власним бажанням 29.02.1984 року.

Договір найму квартири АДРЕСА_1 був
укладений 02.03.1984 року із ОСОБА_5, яка
19.09.1983 року була прийнята в ЖЕД №28 на
посаду двірника. ОСОБА_5 26.09.1988 року була
переведена на посаду двірника ЖЕУ №29, а
23.06.1993 року звільнилась за власним
бажанням.

З 02.12.2002 по 08.04.2004 року ОСОБА_5 була
працевлаштована в ЖЕУ №28 КП «ПРЕЖО №6».

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, а
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5

На день звернення до суду із позовом, в
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та
проживають ОСОБА_1, її син ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, які у трудових
відносинах із МКП «Основаніє» не
перебувають.

Особовий рахунок залишається
відкритим на ім'я померлого ОСОБА_4

Судом були допитані свідки ОСОБА_10 та
ОСОБА_11, які суду пояснили, що
проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2. У 1982 році
квартира АДРЕСА_2 надана ОСОБА_4, який
працював слюсарем у ЖЕУ №28. Його
дружина ОСОБА_12 працювала двірником.
Квартира була їм надана як службова.

Відповідно до ст. 118 ЖК України службові
жилі приміщення призначаються для
заселення громадянами, які у зв'язку з
характером їх трудових відносин
повинні проживати за місцем роботи або
поблизу від нього. Жиле приміщення
включається до числа службових
рішенням виконавчого комітету
районної, міської, районної в місті
Ради народних депутатів. Під службові
жилі приміщення виділяються, як
правило, окремі квартири.

На підставі ст. 121-123 ЖК України службові
жилі приміщення надаються за рішенням
адміністрації підприємства, установи,
організації, правління колгоспу,
органу управління іншої кооперативної
та іншої громадської організації. На
підставі рішення про надання
службового жилого приміщення
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті Ради народних
депутатів видає громадянинові
спеціальний ордер, який є єдиною
підставою для вселення у надане
службове жиле приміщення. До
користування службовими жилими
приміщеннями застосовуються правила
про договір найму жилого приміщення,
крім правил, передбачених статтями 73 -
76, 79 - 83, 85, 90, частиною шостою статті 101,
статтями 103 - 106 цього Кодексу.

Таким чином, квартира АДРЕСА_1 була
надана ОСОБА_4 у зв'язку із виконанням
ним службових обов'язків, а після
припинення трудових відносин,
квартирою продовжила користуватись
ОСОБА_5, яка також перебувала у трудових
відносинах з підприємством, у віданні
якого знаходилась квартира і
правонаступником якого є третя особа
МКП «Основаніє».

За правилом статті 124 ЖК України
робітники і службовці, що припинили
трудові відносини з підприємством,
установою, організацією, а також
громадяни, які виключені з членів
колгоспу або вийшли з колгоспу за
власним бажанням, підлягають виселенню
з службового жилого приміщення з усіма
особами, які з ними проживають, без
надання іншого жилого приміщення.

Окрім норм глави 3 ЖК України, порядок
надання службових приміщень в будинках
державного і громадського житлового
фонду та користування ними
врегульований Положенням про порядок
надання службових жилих приміщень і
користування ними в Українській РСР,
затверджений постановою Ради
Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 р. N 37
(далі - Положення).

Згідно з пунктом 6 вказаного Положення,
жиле приміщення виключається з числа
службових, якщо відпала потреба в
такому його використанні, а також у
випадках,

коли в установленому порядку воно
виключено з числа жилих. Сам по собі
факт проживання в службових жилих
приміщеннях робітників і службовців,
які припинили трудові відносини з
підприємством, установою,
організацією, а також громадян, яких
виключено з членів колгоспу, або тих,
які вийшли з колгоспу за власним
бажанням, не є

підставою для виключення цих приміщень
з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа
службових провадиться на підставі
клопотання підприємства, установи,
організації рішенням виконавчого
комітету відповідної районної,
міської, районної в місті Ради народних
депутатів. У будинках, належних
колгоспам, жиле приміщення
виключається з числа службових за
рішенням загальних зборів членів
колгоспу або зборів уповноважених,
затверджуваним виконавчим комітетом
районної, міської, районної в місті
Ради народних депутатів.

З пояснень представника МКП
«Основаніє» вбачається, що потреба у
використанні спірного жилого
приміщення не відпала, а тому квартира
АДРЕСА_1 може бути виключена зі складу
службових рішенням Запорізької
міської ради на підставі клопотання
МКП «Основаніє».

Представник МКП «Основаніє» пояснив
суду, що подання клопотання про
виключення жилого приміщення зі складу
службових відбувається або за власною
ініціативою підприємства, або на
підставі заяви працівника, який
користується службовою квартирою.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 03.04.2014 року звертались
із відповідною заявою про виключення
квартири зі складу службових до МКП
«Основаніє». Листом від 07.05.2014 року їм
було відмовлено в задоволенні
клопотання.

Відповідно до пункту 34 Положення,
робітники і службовці, що припинили
трудові відносини з підприємством,
установою, організацією, а також
громадяни, які

виключені з членів колгоспу або
вийшли з колгоспу за власним бажанням,
підлягають виселенню з службового
жилого приміщення з усіма особами,
які з ними проживають, без надання
іншого жилого приміщення.

Суд не погоджується із доводами
позивача та її представника, які
вважають, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набули
право користування спірною квартирою і
не можуть бути з неї виселені, оскільки
за нормами ЖК України службове
приміщення видається особі на час
виконання трудових обов'язків, а їх
припинення є підставою для виселення
такої особи з усіма особами, які з нею
проживають.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 припинили свої
трудові відносини із підприємством,
правонаступником якого є МКП
«Основаніє», за життя до адміністрації
підприємства із заявами про виключення
службової квартири зі складу
службових, не звертались. Позивач
ОСОБА_1 у трудових відносинах із МКП
«Основаніє» не перебуває, вселилась в
квартиру як член сім'ї батька ОСОБА_4,
який помер. Висновок позивача про те, що
вона набула право користування
службовою квартирою є помилковим,
оскільки на нормах житлового
законодавства не ґрунтується.

Таким чином, дослідивши та
проаналізувавши докази по справі, суд
прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1
про виключення квартири АДРЕСА_1 та
укладення із нею договору найму є
необґрунтованими, а тому задоволенню
не підлягають.

Керуючись ст. 3, 10, 57, 88, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст. 118, 121-124 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Хортицький районний суд міста
Запоріжжя шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня
проголошення рішення.

Суддя:
А.М. Котляр