Справа № 182/8160/14-ц
Провадження № 2/0182/4137/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.11.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого
- судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю
секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Нікополі цивільну справу за позовом
про визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду
з позовною заявою до відповідача про
визнання за нею права власності на
житловий будинок та земельну ділянку в
порядку спадкування за законом після
смерті сина ОСОБА_1.

В обгрунтування своїх вимог
позивач посилається на наступні
обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_1,
не залишивши заповіту. Після його
смерті відкрилась спадщина на житловий
будинок з господарчими спорудами по
АДРЕСА_1, що належав спадкодавцю на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 01.03.1988 року,
та земельну ділянку, площею 0,0495 га,
кадастровий номер :03:025:0075, для
будівництва та обслуговування жилого
будинку по АДРЕСА_1, що належала
спадкодавцю на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку від 15.12.2008 року,
зареєстрованого в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 85.
Вона як мати спадкодавця має право на
спадкування за законом у першу чергу,
відповідно до ст.1261 ЦК України.
Відповідач - батько спадкодавця - також
є спадкоємцем першої черги
спадкування. У встановлений ст.1270 ЦК
України строк вона звернулась із
заявою про прийняття спадщини за
законом до ІІ-ї державної нотаріальної
контори. Тобто, відповідно до ст.1268 ЦК
України, прийняла спадщину. Відповідач
у встановлений законом строк
відмовився від прийняття спадщини на
її користь. Але у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом їй було
відмовлено у зв'язку з тим, що, згідно
довідки № 1217 віл 03.07.2014 року, виданої КП
„Нікопольське МБТІ", житловий будинок
„А", який успадкував ОСОБА_1, знесено. У
1970 році побудовано житловий будинок
„В", загальною площею 49,6 кв.м, житловою
площею - 36,9 кв.м, але документи на новий
будинок не були оформлені належним
чином. У зв'язку з викладеним,
нотаріусом держнотконтори для
оформлення спадкових прав на майно
померлого ОСОБА_1 їй було рекомендовано
звернутися до суду. У документах сина
вона знайшла архівну виписку із
рішення № 34/521 виконкому Нікопольської
Ради депутатів трудящих від 17.07.1970 року
про дозвіл ОСОБА_3 (колишня власниця
будинку) збудувати новий будинок
замість старого, що зруйнувався. Тобто
будівництво будинку „В" не є
самочинним. Але свідоцтво про право
власності на новий будинок ні бабусею
ОСОБА_3, ні її сином оформлене не було.
Відповідно до „Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків та будівель і
споруд сільськогосподарського
призначення І та ІІ категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкції та інженерних
мереж", затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України № 95 від 19.03.2013
року, документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації. Відповідно до довідки
КП „Нікопольське МБТІ" та технічного
паспорту будинку, станом на 10.07.2014 року,
об"єкт нерухомості складається з:
житлового будинку (літ.„В"), вбиральні
(літ.„Е"), споруджень № 1-4, І. Оскільки
житловий будинок з господарськими
будівлями, згідно даних технічного
паспорта збудовано в 1970 році, вони не
підлягають прийняттю в експлуатацію.
За таких обставин звернулась до суду.

В судове засідання позивач
не прибула, надала до суду заяву, в якій
просить справу розглянути в свою
відсутність, позов підтримала і на
задоволенні позову наполягала.

Відповідач в судове
засідання не прибув, про день та час
розгляду справи був повідомлений
належним чином, надав до суду заяву, в
якій просять справу розглянути в їх
відсутність, з позовними вимогами
згоден.

Вивчивши матеріали справи,
суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому
засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син
позивачки ОСОБА_1 (а.с.4), не залишивши
заповіту. Після його смерті відкрилась
спадщина на житловий будинок з
господарчими спорудами по АДРЕСА_1, що
належав спадкодавцю на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 01.03.1988 року (а.с.6), та
земельну ділянку, площею 0,0495 га,
кадастровий номер :03:025:0075, для
будівництва та обслуговування жилого
будинку по АДРЕСА_1, що належала
спадкодавцю на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку від 15.12.2008 року,
зареєстрованого в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 85
(а.с.7). Позивачка є спадкоємицею за
законом першої черги. Крім позивачки,
спадкоємцем першої черги є відповідач -
батько спадкодавця. Позивачка в строк,
визначений законом, звернулась із
заявою про прийняття спадщини до ІІ-ї
державної нотаріальної контори. Тобто,
фактично прийняла спадщину. Відповідач
у встановлений законом строк
відмовився від прийняття спадщини на
користь позивачки. Але у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом позивачці було відмовлено у
зв'язку з тим, що, згідно довідки № 1217
віл 03.07.2014 року, виданої КП
„Нікопольське МБТІ", житловий будинок
„А", який успадкував ОСОБА_1, знесено
(а.с.18). У 1970 році побудовано житловий
будинок „В", загальною площею 49,6 кв.м,
житловою площею - 36,9 кв.м, але документи
на новий будинок не були оформлені
належним чином (а.с.18). Згідно архівної
виписки із рішення № 34/521 виконкому
Нікопольської Ради депутатів трудящих
від 17.07.1970 року ОСОБА_3 було дозволено
збудувати новий будинок замість
старого, що зруйнувався (а.с.8). Але
свідоцтво про право власності на новий
будинок ні ОСОБА_3, ні спадкодавцем
ОСОБА_1 оформлене не було.

Відповідно до „Порядку
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення І
та ІІ категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкції та інженерних мереж",
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України № 95 від 19.03.2013 року, документом,
який засвідчує відповідність
закінчених будівництвом до 05 серпня 1992
року індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них, які
не підлягають прийняттю в
експлуатацію, вимогам законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, зокрема для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації.

Згідно довідки КП
„Нікопольське МБТІ" та технічного
паспорту будинку, станом на 10.07.2014 року,
об"єкт нерухомості складається з:
житлового будинку (літ.„В"), вбиральні
(літ.„Е"), споруджень № 1-4, І (а.с.19-23).
Оскільки житловий будинок з
господарськими будівлями, згідно даних
технічного паспорта збудовано в 1970
році, вони не підлягають прийняттю в
експлуатацію.

Таким чином, суд вважає за можливе
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі і визнати за позивачем право
власності на спадщину після смерті її
сина.

Враховуючи викладене та
керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_4 право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями АДРЕСА_1, а
саме: житловий будинок (літ.„В"),
загальною площею 49,6 кв.м, житловою
площею 36,9 кв.м; вбиральню (літ.„Е");
спорудження № 1-4, І, у порядку
спадкування за законом після смерті
сина ОСОБА_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_4 право
власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1, площею 0,0495 га, кадастровий
номер :03:025:0075, для будівництва та
обслуговування жилого будинку, у
порядку спадкування за законом після
смерті сина ОСОБА_1, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду першої
інстанції може бути оскаржено протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал