Ухвала

іменем україни

08 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дем'яносова М.В.,

Коротуна В.М.,
Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про зменшення ціни товару
неналежної якості, відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Вінницької області від 07 липня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до суду з указаним позовом,
у якому просили зменшити ціну товару
неналежної якості, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що вони, перебуваючи у
зареєстрованому шлюбі з 2003 року, 02
грудня 2011 року купили у відповідача
житловий будинок з господарськими
будівлями по АДРЕСА_1, вартістю
204 тис. грн. Так, 01 грудня 2011 року під
час огляду будинку ними не було
виявлено істотних недоліків. На горищі
було накидано сіно та різний брухт
(запчастини до автомашин, ящики тощо),
що перешкодило їм ретельно оглянути
стелю зверху. Під час огляду вітальні №
1-4 (згідно з технічним паспортом) ними
було виявлено, що рівень стелі
порівняно з іншими кімнатами нижчий
приблизно на 15-20 см. Відповідач ОСОБА_5
пояснила, що таке пониження стелі було
зроблено з метою економії на опаленні
кімнати. Таким чином, вони дійшли згоди
з усіх істотних умов договору та 02
грудня 2011 року уклали договір
купівлі-продажу будинку. До
користування будинком вони приступили
08 травня 2012 року. Під час користування
будинком позивачі, плануючи деяке
переобладнання, почали знімати зі
стелі у вітальні пінопластову плитку,
де виявили, що стеля має значне
провисання, а плитка наклеєна на
дерев'яні рейки, які всередині кімнати
врізані у стелю. Таким чином, цей
недолік будинку було замасковано, що
також неможливо було виявити на
захаращеному горищі. Про виявлений
недолік будинку вони повідомили
відповідача, на що той відповів, що
будинок можна використовувати,
незважаючи на цей недолік. За
результатами розмови відповідач
погодився безкоштовно усунути
виявлений недолік будинку, проте з
часом ніяких заходів для цього не вжив.
На думку позивачів, відповідач продав
їм товар неналежної якості та під час
продажу будинку застосував обман щодо
обставин, які мають істотне значення,
оскільки будинок не відповідає
будівельним нормам та має суттєвий
скритий недолік, який неможливо було
виявити при візуальному обстеженні і
який значно знижує цінність будинку та
унеможливлює його використання за
призначенням без усунення недоліку.
Вважають, що відповідач зобов'язаний
відшкодувати їм збитки у подвійному
розмірі та моральну шкоду на підставі
ст. 230 ЦК України як сторона, яка
застосувала обман.

Внаслідок придбання будинку зі скритим
конструктивним недоліком вони зазнали
моральної шкоди, оскільки з моменту
його виявлення (16
червня 2012 року) не можуть приступити до
експлуатації будинку, вимушені
проживати у літній кухні, яка не
придатна для проживання. Вони були
вимушені просити відповідача ОСОБА_5 та
її сина усунути недолік проданого нею
будинку, сподівались на виконання нею
своїх обіцянок.

За таких обставин позивачі просили
зменшити ціну за договором
купівлі-продажу будинку на суму,
визначену судовою експертизою, як
вартість усунення недоліку проданого
товару - капітального ремонту стелі у
кімнаті № 1-4 та різницю стягнути з
відповідача на їхню користь, а також
стягнути з відповідача на їхню користь
20 тис. грн на відшкодування моральної
шкоди.

У травні 2014 року позивачі подали до
суду заяву про збільшення позовних
вимог, в якій просили зменшити ціну за
договором купівлі-продажу будинку на
суму 13 380 грн, стягнути з відповідача на
їхню користь збитки в подвійному
розмірі у сумі 26 760 грн та на
відшкодування моральної шкоди - 20 тис.
грн, а також судові витрати.

Рішенням Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 20 травня 2014
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в рівних частинах 13 380 грн
зменшення ціни товару неналежної
якості, 4 тис. грн за
надання правової допомоги, 3 500 грн за
проведення судової
будівельно-технічної експертизи та 229
грн 40 коп. судового збору, а всього - 21 109
грн 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 2 тис. грн на
відшкодування моральної шкоди.

У решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 07 липня 2014 року
рішення суду першої інстанції
скасовано.

У задоволенні указаного позову
відмовлено.

У касаційній скарзі позивачі просять
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, залишити в силі рішення суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до вимог ст. 337 ЦПК України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК України встановлено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Судом встановлено, що 02 грудня 2011 року
між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір
купівлі-продажу, згідно з яким останній
придбав житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1,
вартістю 204 тис. грн, які покупець
сплатив повністю продавцю при
підписанні цього договору, який
посвідчено нотаріусом Жмеринського
районного нотаріального округу ОСОБА_6
та зареєстровано в реєстрі за № 1501.

Відповідно до п. 4 вказаного вище
договору житловий будинок оглянутий
покупцем; недоліків, які перешкоджають
використанню його за цільовим
призначенням, на момент огляду не
виявлено; претензій до продавця щодо
якісних характеристик відчужуваного
майна покупець не має; ризик випадкової
загибелі чи пошкодження відчужуваного
майна з моменту підписання цього
договору переходить до покупця (а. с.
48-зворот).

Згідно з висновком судової
будівельно-технічної експертизи від
02 грудня 2013 року № 197
провисання стелі у кімнаті № 1-4
житлового будинку по АДРЕСА_1 є його
значним конструктивним недоліком, що
знижує його цінність та експлуатаційні
характеристики даного об'єкта.
Причиною надмірних прогинів всіх балок
перекриття є перевантаження балок
існуючих перерізів із заповненням між
ними шлакобетоном, також мають
недостатню несучу спроможність балки
Б2, Б3, Б5. Ці балки не можуть сприймати
розрахункові навантаження, оскільки
мають недостатній поперечний переріз
(п. 1). Безпечна експлуатація житлового
будинку та проживання у ньому можливі
лише після підсилення існуючих балок.
Стан балок на дату огляду можна
віднести до ІІІ категорії технічного
стану - незадовільний (п. 2). Балки
перекриття житлового будинку існуючих
перерізів із заповненням між ними
шлакобетоном перевантажені, що є
причиною надмірних прогинів всіх
балок, а також мають недостатню несучу
спроможність балки Б2, Б3, Б5. Ці балки не
можуть сприймати розрахункові
навантаження, оскільки мають
недостатній поперечний переріз (п. 4) (а.
с. 142-148).

Відповідно до висновку додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи від 09 квітня 2014 року № 67
вартість робіт, будівельних
матеріалів, машин та механізмів, які
необхідно здійснити, використати та
застосувати при капітальному ремонті
стелі у кімнаті № 1-4 будинку по
АДРЕСА_1 за умови зміни конструкції
горищного перекриття шляхом
розвантаження їх - влаштування по
існуючим балкам підшивки із дошок, шару
мінералізованого утеплювача між ними
товщиною 150 мм та ходових дошок по верху
балок, станом на квітень 2014 року
становить 13 380 грн (а. с. 187-195).

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що вказаний
недолік житлового будинку, який був
виявлений позивачами після його
купівлі, є істотним та прихованим.

Проте з такими висновками обґрунтовано
не погодився апеляційний суд, виходячи
з наступного.

За правилами ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 673 ЦК України
продавець повинен передати покупцеві
товар, якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 674 ЦК України
відповідність товару вимогам
законодавства підтверджується
способом та в порядку, встановленими
законом та іншими нормативно-правовими
актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 675 ЦК України
товар, який продавець передає або
зобов'язаний передати покупцеві, має
відповідати вимогам щодо його якості в
момент його передання покупцеві, якщо
інший момент визначення відповідності
товару цим вимогам не встановлено
договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 2 ст. 680 ЦК України, якщо на
товар не встановлений гарантійний
строк або строк придатності, вимога у
зв'язку з його недоліками може бути
пред'явлена покупцем за умови, що
недоліки були виявлені протягом
розумного строку, але в межах двох
років, а щодо нерухомого майна - в межах
трьох років від дня передання товару
покупцеві, якщо договором або законом
не встановлений більший строк. Якщо
встановити день передання нерухомого
майна неможливо або якщо покупець
володів нерухомим майном до укладення
договору, зазначені строки
обчислюються від дня укладення
договору.

Частиною 1 ст. 678 ЦК України встановлено,
що покупець, якому переданий товар
неналежної якості, має право, незалежно
від можливості використання за
призначенням, вимагати від продавця за
своїм вибором: 1)
пропорційного зменшення ціни; 2)
безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк; 3)
відшкодування витрат на усунення
недоліків товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України
продавець відповідає за недоліки
товару, якщо покупець доведе, що вони
виникли до передання товару покупцеві
або з причин, які існували до цього
моменту.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції й ухвалюючи нове рішення про
відмову в задоволенні позову,
апеляційний суд правильно виходив з
того, що суд першої інстанції на
обґрунтування свого висновку
помилково послався на вищевказані
експертні висновки, оскільки на
вирішення вищевказаних судової
будівельно-технічної експертизи та
додаткової судової
будівельно-технічної експертизи не
порушувались питання про те, чи є
виявлені недоліки прихованими, чи
можливо було їх виявити під час огляду
будинку покупцями перед його
придбанням, оскільки саме на факт
існування прихованого недоліку
посилались позивачі при зверненні до
суду. Щодо існування прихованого
недоліку, то таке питання експертами не
досліджувалось, хоча позовні вимоги
обґрунтовані саме наявністю
прихованого недоліку будинку -
провисанням стелі у кімнаті № 1-4, яке
згідно з доводами позивачів не могло
бути виявлено ними під час купівлі
будинку.

Так, розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, апеляційний суд
обґрунтовано виходив з того, що
позивачі не довели таких обставин, на
які вони посилаються як на підставу
своїх вимог, та відповідно до вимог ст.
ст. 10, 11, 60 ЦПК України не підтвердили
своїх доводів відповідними доказами,
передбаченими ст. ст. 57-64 ЦПК України,
тому заявлений ними позов є
безпідставним.

Ухвалюючи рішення в цій справі,
апеляційний суд повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази, надав
їм належну оцінку в силу вимог
ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України,
правильно визначився з характером
спірних правовідносин та нормою
матеріального права, яка підлягає
застосуванню, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам ст. ст.
213-214, 316 ЦПК України, підстави для його
скасування відсутні, а наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
суду не спростовують, зводяться до
переоцінки доказів.

Вищевикладене дає підстави для
висновку, що касаційна скарга підлягає
відхиленню, а ухвалене у справі рішення
апеляційного суду - залишенню без змін
з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4
відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 07 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: В.І. Амелін

М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

О.В. Ступак