У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2014 року Франківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

при секретарі Янковській С.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Львові
клопотання відповідача про зняття
арешту у цивільній справі за
позовом Адміністрації Дитячого
будинку змішаного типу «Вишенька»
поданої в інтересах малолітнього
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
правочинів недійсними, -

В
С Т А Н О В И В:

Позивач - Адміністрація Дитячого
будинку змішаного типу «Вишенька» в
інтересах малолітнього ОСОБА_1
звернувся до суду з позовними
вимогами до ОСОБА_2 про визнання
недійсними заповіту ОСОБА_3 від 15
травня 2008 року; свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 24 лютого
2010 року та договору дарування ?
частини квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Франківського районного
суду м. Львова від 08 лютого 2014 року
у даній справі вжито заходи по
забезпеченню позову шляхом
накладення арешту на квартиру
АДРЕСА_1 та заборони ОСОБА_2 (
ідентифікаційний код № НОМЕР_1)
вчиняти будь - які дії з відчуження
квартири АДРЕСА_1 до завершення
розгляду справи і винесення судом
остаточного рішення.

Дана ухвала оскаржувалася
відповідачем в апеляційному порядку
та за результатами розгляду
залишена без змін, що й підтвердили
в судовому засіданні відповідач
та її представник.

Не погоджуючись із застосованим
заходом забезпечення позовних вимог,
відповідач 09 липня 2014 року подала
клопотання про скасування ухвали,
яке мотивувала тим, що позивач не
мав права на звернення до суду у
зв'язку із пропуском
процесуального строку, не набув
права на спадкування та не вчинив
жодних дій для прийняття спадщини у
встановленому законом порядку.
Також вважала, що позивач не вправі
звертатися до суду з позовом про
визнання недійсним договору дарування
? частини квартири, оскільки не є
належним позивачем в розумінні ст.. 225
ЦК України. На її думку та думку
представника, докази якими позивач
обґрунтовує позовні вимоги, є
неналежними, а сам зміст позовних
вимог не відповідає виду
забезпечення позову та мотивам
прийняття ухвали.

За результатами розгляду
клопотання, ухвалою суду від 11 липня
2014 року в його задоволенні
відмовлено. Підстави такого рішення
більш повно викладені в ухвалі.

В черговому судовому засіданні від
12 вересня 2014 року, позивач та її
представник повторно подали
клопотання про скасування заходів
забезпечення позову та крім раніше
наведених підстав, вказують те, що
арешт перешкоджає відповідачу
розпоряджатися власністю на власний
розсуд. Зокрема за обставин , що
склалися в державі, до неї,
відповідача, звертається багато
людей які просять передати в
оренду квартиру, однак взнавши, що
така під арештом, відмовляються від
пропозицій.

В судовому засіданні відповідач
та її представник клопотання про
скасування ухвали щодо
забезпечення позову підтримали,
пояснення дали аналогічні
викладеним у клопотанні та додатково
пояснили, що арешт перешкоджає
розпорядитися квартирою на власний
розсуд, зокрема продати квартиру чи
здати її в оренду.

Представники позивача в судовому
засіданні проти заявленого
клопотання заперечили.

Розглянувши клопотання, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши
матеріали цивільної справи, суд
приходить до висновку, що клопотання
задоволенню не підлягає.

Так,б відповідач уже звертався до
суду із відповідним клопотанням за
результатами розгляду якого,
прийнято рішення. Не навівши інших,
конкретних доводів, які б стали
підставою для скасування заходів
забезпечення позову, сторона
звернулася повторно.

Разом з тим, заходи забезпечення
позову й надалі є актуальними з
підстав наведених в ухвалах
апеляційного суду та суду першої
інстанції від 08 лютого 2014 року, та
11 липня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 153 - 154 ЦПК України, Рішенням
Конституційного Суду України від 10
листопада 2011 року № 15 - рп / 2011 у справі
№ 1-26/11 з урахуванням п. 4, 7 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня

2006 року № 9 "Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову",-

у х в
а л и в :

Відмовити у задоволенні
колпотання відповідача - ОСОБА_2
про скасування ухвали
Франківського районного суду м.
Львова від 08 лютого 2014 року щодо
заходів забезпечення позову у
цивільній справі за позовом
Адміністрації Дитячого будинку
змішаного типу «Вишенька» в
інтересах малолітнього ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання недійсними
заповіту ОСОБА_3 від 15 травня 2008 року;
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 24 лютого 2010 року та
договору дарування ? частини
квартири АДРЕСА_1, за відсутності на
те підстав.

Дана ухвала не підлягає
апеляційному оскарженню і набирає
законної сили з часу її
проголошення.

Суддя
В. Кузь