Дата документу 11.09.2014
Справа № 334/6938/14-ц
Провадження № 2/334/2607/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року Ленінський
районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Колесник С.Г.,

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Запоріжжя цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Склопласт»,
Ліквідатору ПрАТ «Склопласт»
Арбітражного керуючого Козловської
Діани Валеріївни про стягнення
заробітної плати

в с т а н о в и в:

позивачка звернулась до суду з
позовом в якому зазначила , що 03.12.2007
року по 04.12.2013 року вона перебувала в
трудових відносинах з відповідачем
ПрАТ «Склопласт», де працювала на
посаді головного бухгалтера.

На день звільнення, відповідач ПрАТ
«Склопласт» мав заборгованість перед
позивачем по виплаті заробітної плати
за період з листопада 2013р. по грудень
2013р. включно в сумі 4946,6 грн., яка
фактично виплачена не була, у зв'язку з
чим позивачка звернувся із позовом до
суду.

Просила стягнути на її користь
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 4946,63 грн., а також середній
заробіток за час затримки розрахунку в
розмірі 14364,49 коп.

В судовому засіданні позивачка
уточнила позовні вимоги, відмовившись
від вимог до Арбітражного керуючого
Козловської Діани Валеріївни та
збільшила вимоги в частині стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку до 19156,16 грн. на час розгляду
справи та просила задовольнити їх у
повному обсязі.

В судове засідання представник
відповідача не з'явився, про день та час
слухання справи повідомлений належним
чином. Заперечень щодо позову не надав.

Суд, за згодою позивачки, вважає
можливим провести заочний розгляд
справи, на підставі матеріалів справи,
у відповідності зі ст. 169 ч.4 ЦПК України,
за відсутністю відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивачки,
перевіривши матеріали справи,
знаходить позов таким, що підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 115 Кодексу Законів про
працю України (надалі - КЗпП України),
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 116 КЗпП встановлено, що при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум. В разі спору про розмір сум,
належних працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган в
усякому випадку повинен в зазначений у
цій статті строк виплатити не
оспорювану ним суму.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в ст. 116 КЗпП.

Відповідно до ст..117 КЗпП в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 КЗпП, при відсутності
спору про їх розмір підприємство,
установа, організація повинні
виплатити працівникові його середній
заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку. При наявності
спору про розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган, який
виносить рішення по суті спору.

Згідно ст.3 КЗпП України законодавство
про працю регулює трудові відносини
працівників усіх підприємств, установ
організацій незалежно від форм
власності, виду діяльності і галузевої
належності, а також осіб, які працюють
за трудовим договором з фізичними
особами.

Статтею 94 КЗпП України передбачено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану роботу.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає справи не інакше як за
зверненням фізичних та юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених вимог і на підставі
наданих доказів.

Судом встановлено, що з 03.12.2007 року по
04.12.2013 року позивачка перебувала в
трудових відносинах з відповідачем
ПрАТ «Склопласт», де працювала на
посаді головного бухгалтера. З
займаної посади звільнена 04.12.2013р. на
підставі ст..38 КЗпП України за власним
бажанням.

За період часу з листопада 2013 року по
грудень 2013 року у ПрАТ «Склопласт»
стосовно ОСОБА_1 утворилася
заборгованість по виплаті заробітної
плати на загальну суму 4 946,63 грн., що
підтверджується довідкою № 45 від 04.12.2013
року.

15 січня 2014 року ОСОБА_1. письмово
звернувся до керуючого санацією
арбітражного керуючого Козловської
Д.В. з вимогою виплатити існуючу
заборгованість із заробітної плати та
середнього заробітку та час затримки
розрахунку в розмірі 7628,00 грн., які
визнані боржником.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у
разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження.

Відповідно до ст. 43 Конституції
України, кожен має право на належні,
безпечні і здорові умови праці, на
заробітну плату, не нижчу від
визначеної законом. Право на своєчасне
одержання винагороди за працю
захищається законом.

Станом на теперішній час
заборгованість ПрАТ «Склопласт» перед
ОСОБА_1 по сплаті невиплаченої
заробітної плати у розмірі 4 946,63 грн. не
сплачена, чим порушено право позивача
на заробітну плату та на своєчасну
винагороду за працю, тому вимоги в цій
частині є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Крім того, в зв'язку із порушенням
строків виплати заробітної плати на
час звільнення на користь позивачки
підлягає стягненню середній
заробіток за весь час затримки, тобто з
05.12.2013 року по 10.09.2014 року.

Відповідно до Постанови КМУ №100 «Про
затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати» від 08.02.1995
р., середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи, що
передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата.

Середня заробітна плата ОСОБА_1 за 1
день складає - 116,87 грн., на розрахунок,
який наданий позивачем, відповідач
заперечень не надав. Враховуючи, що
відповідач не здійснив виплату
заробітної плати в день звільнення, на
її користь необхідно стягнути
середній заробіток за весь час
затримки, який складає 19156,16 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню в
дохід держави судовий збір в розмірі
243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-64, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 3, 47, 94, 116, 117 КЗпП
України, ст..43 Конституції України,
Постановою КМУ №100 «Про затвердження
Порядку обчислення середньої
заробітної плати» від 08.02.1995 р., суд,

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Склопласт», на користь
ОСОБА_1 заборгованість по заробітній
платі в сумі 4946 грн., 63 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Склопласт», на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку
( з 05.12.2013р. по 10.09.2014р.) в сумі 19156,16 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Склопласт» в дохід
держави судові витрати в розмірі 243,60
грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особа, без участі якої було
постановлено рішення, має право подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя:
Колесник С. Г.