Провадження № 2/554/3138/2014
У Х В А Л А

24 липня 2014 року Октябрський районний
суд м. Полтави в складі:

головуючого судді – Материнко М.О.,

при секретарі – Парасоцькій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Октябрського районного
суду м. Полтави перебуває цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 до директора
ТА «Зіркові подорожі» ФОП ОСОБА_2 про
захист прав споживачів, стягнення
збитків та відшкодування моральної
шкоди за невиконання договору про
надання туристичних послуг.

Позивач по справі подала заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на банківський рахунок, який
знаходиться в АТ «Банк «Фінанси та
кредит» р/р 01, МФО 331832, що належить
ОСОБА_2 та заборонити їй вчиняти
будь-які певні дії з вказаним
банківським рахунком.

На підтримання своїх вимог вказувала,
що відповідач недобросовісно
виконувала взяті на себе обов’язки
згідно з укладеним Договором № 75 та
грубо порушила положення Закону
України «Про туризм», оскільки саме з
вини відповідача вона разом зі своєю
донькою не змогла вилетіти на
запланований відпочинок. Невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим в
подальшому виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться в нього
або в інших осіб.

В силу ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Ч. 1 ст. 153 ЦПК України визначає, що заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадження якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Суд також вважає за необхідне звернути
увагу на роз’яснення Пленуму
Верховного Суду України, що викладені у
п. 4 його постанови від 22.12.2006 року № 9
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», відповідно до
положень якого розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги
інтереси не тільки позивача, а й інших
осіб, права яких можуть бути порушені
у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів.

Суд, розглянувши заяву, приходить до
висновку, що заява не підлягає
задоволенню, оскільки суд вважає, що
позивач не довела, що невжиття заходів
забезпечення позову, може утруднити чи
зробити неможливим в подальшому
виконання рішення суду.

Куруючись ст. ст. 151, 152 ЦПК України, суд,
-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Полтавської області
через Октябрський районний суд м.
Полтави шляхом подання апеляційної
скарги на ухвалу судді протягом п’яти
діб з дня отримання.

СуддяОСОБА_3