провадження №2/756/4929/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Маринченко М.М.,

при секретарі
Князік І.Д.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду у м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ «Незалежний інститут
судових експертиз» про визнання
договору №01/04-04-12 від 04 квітня 2012 року
розірваним, стягнення грошової суми,
сплаченої за договором, трьох
відсотків річних від простроченої суми
та інфляційного збільшення суми боргу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним
позовом посилаючись на те, що між ним та
ТОВ «Незалежний інститут судових
експертиз» було укладено договір
№01/04-04-12 від 04 квітня 2012 року про
проведення експертного дослідження.

06 квітня 2012 року ним оплачений наданий
товариством рахунок на суму 12000 грн. за
проведення товарознавчої та
будівельно-технічної експертизи
об'єктів, що розташовані на території
ТОВ «Агроком» за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що доступу до території
за вказаною адресою надано не було,
товариство не змогло провести огляд
об'єктів та експертне дослідження.

11 червня 2013 року позивач надіслав на
адресу товариства, яка зазначена у
договорі та Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців лист вимогу № 11/6 з
проханням розірвати договір та
повернути 12000 грн. у зв'язку з
неможливістю виконання умов договору з
підстав, що не залежать від сторін.
Лист-вимога повернувся за закінченням
встановленого строку зберігання.

Позивач вважає, що виходячи з положень
ст.ст. 530, 1212 ЦК України відповідач
незаконно утримує у себе грошові кошти
у розмірі 12000 грн., які він зобов'язаний
був повернути у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, тобто до 18
червня 2013 року включно.

На підставі викладеного, а також
відповідно до ст. 625 ЦК України позивач
просить стягнути з відповідача
сплачені за договором кошти у розмірі
12000 грн., три відсотки річних від
простроченої суми за період з 19 червня
2013 року по 10 вересня 2014 року у розмірі 442
грн. 85 коп. та інфляційне збільшення
суми боргу за цей період у розмірі 1476
грн., всього 13918 грн. 85 коп.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав. Додатково
пояснив, що позивач є учасником ТОВ
«Агроком» та збирався використати
висновок експертизи в суді при
вирішенні спорів з цим товариством.
Об'єктом дослідження був кран, що
відноситься до майна товариства та
знаходиться на його території.

Представник відповідача позов визнав
частково, посилаючись на те, що 03 квітня
2012 року до ТОВ «Незалежний інститут
судових експертиз» за адресою: м. Київ,
вул. Маршала Тимошенка, 21, корп. 3, оф.7
(фактичне місцезнаходження) була
подана заява від представника ОСОБА_1
про проведення експертного
дослідження. Експертом товариства була
проведення консультація представника
щодо формування питань для експертного
дослідження. 04 квітня 2012 року був
укладений договір про проведення
експертного дослідження. Позивачем
сплачено вартість послуг за договором
у розмірі 12000 грн.

13 квітня 2012 року ТОВ «Агроком» було
направлено лист з проханням
забезпечити вільний доступ експертів
до об'єкту дослідження. 18 квітня 2012 року
експерт ОСОБА_2 здійснила виїзд на
об'єкт для огляду за адресою: АДРЕСА_1.
Проте, згідно доповідної записки
експерта, її на територію ТОВ «Агроком»
не було допущено.

У зв'язку з неможливістю виконати
експертне дослідження представник
ОСОБА_1 у 2013 році при розмові з
представником товариства по телефону
запропонував зарахувати сплачені 12000
грн. за виконання іншої експертизи,
заява на проведення якої буде надана
пізніше, і більше на зв'язок з
товариством не виходив. Листа-вимогу
позивача від 11 червня 2013 року
товариство не отримало, оскільки
позивач направив його на юридичну
адресу, а не на фактичну. При цьому
самим позивачем до позову додано лист
ТОВ «Незалежний інститут судових
експертиз» від 13 квітня 2012 року вих. №
2200, виконаний на бланку товариства, на
якому зазначено фактичне місце
знаходження товариства, що свідчить
про те, що позивачеві було відомо
фактичне місце знаходження товариства.

Відповідач посилається на те, що
відповідно до ч. 2 ст. 903 ЦК України у
зв'язку з неможливістю виконати
договір про надання послуг, що виникла
не з вини виконавця, позивач (замовник)
зобов'язаний виплатити товариству
(виконавцю) розумну плату, яка за
розрахунками відповідача становить 6300
грн. і включає в себе плату за
проведення консультацій щодо
формулювання питань, поставлених на
експертне дослідження, у розмірі 600
грн.; плату за вивчення наданих
документів у розмірі 1200 грн.; плату за
виїзд експерта на об'єкт дослідження у
розмірі 3600 грн.; плату за роботу
секретаріату у розмірі 300 грн.; податок
по ставці 5% у розмірі 600 грн.

Оскільки позивачем сплачено
товариству 12000 грн., йому підлягає
поверненню 5700 грн. (12000-6300 грн.).

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 04
лютого 2012 року ТОВ «Незалежний
інститут судових експертиз» надало
ОСОБА_1 рахунок-фактуру № СФ-0404122 від 04
лютого 2012 року на проведення
товарознавчої та будівельно-технічної
експертизи на суму 12000 грн.

01 квітня 2012 року між ТОВ «Незалежний
інститут судових експертиз» (замовник)
та ОСОБА_2 було укладеного договір
№01/04-14 про надання послуг з проведення
експертного дослідження, за яким
виконавець прийняв на себе
зобов'язання по проведенню
консультацій з питань проведення
експертного дослідження, проведення
експертного дослідження відповідно до
питань, зазначених в заяві ОСОБА_1
Вартість вивчення документів, наданих
заявником, та виїзд на об'єкт
дослідження становить 4800 грн.

03 квітня 2012 року ТОВ «Незалежний
інститут судових експертиз»
зареєстровано заяву представника
ОСОБА_1 від 29 березня 2012 року про
проведення експертного дослідження
для встановлення ринкової вартості
крану на момент придбання у 2008 році та
відповідності актів виконаних робіт
проведеному у 2008 році ремонту. До заяви
додано документацію на кран з
фотографіями та документацію на
замовлення та використання бетону.

04 квітня 2012 року між ОСОБА_1 (замовник)
та ТОВ «Незалежний інститут судових
експертиз» (виконавець) укладено
договір №01/04-04-12, предметом якого є
проведення виконавцем замовнику
експертного дослідження. Вартість
послуг за даним договором складає 12000
грн.

06 квітня 2012 року позивачем за
проведення експертного дослідження на
рахунок відповідача сплачено 12000 грн.

13 квітня 2012 року ТОВ «Незалежний
інститут судових експертиз» направило
директору ТОВ «Агроком» листа вих. №220,
в якому просило забезпечити вільний
доступ експертів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 18
квітня 2012 року з 10 год. на територію
товариства для огляду об'єктів,
відносно яких проводиться експертне
дослідження, що знаходяться на
території товариства.

З доповідної записки експертів від 18
квітня 2012 року, адресованої директору
ТОВ «Незалежний інститут судових
експертиз», вбачається, що експерти
прибули на об'єкт для огляду за адресою:
АДРЕСА_1, проте їх на територію ТОВ
«Агроком» не було допущено.

11 червня 2013 року ОСОБА_1 ТОВ «Незалежний
інститут судових експертиз» за
адресою: м. Київ, вул.
Новокостянтиніська, 4-А направив
лист-вимогу про розірвання договору
№01/04-04-12 від 04 квітня 2012 року з
посиланням на неможливість проведення
експертного дослідження у зв'язку з
тим, що доступ до об'єктів, щодо яких
необхідно провести дослідження,
неможливий. В листі позивач також
просив повернути сплачені ним 12000 грн.

Вказаний лист відповідач не отримав і
він повернувся позивачу за закінченням
встановленого строку зберігання.

Таким чином судом встановлено, що
експертне дослідження не виконано не з
вини виконавця.

Відповідно до ст. 907 ЦК України договір
про надання послуг може бути
розірваний, у тому числі й шляхом
односторонньої відмови від договору, в
порядку та на підставах, встановлених
цим Кодексом, іншим законом або за
домовленістю сторін. Порядок і
наслідки розірвання договору про
надання послуг визначаються
домовленістю сторін або законом.

Згідно ст. 651 ЦК України розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 653 ЦК України
сторони не мають права вимагати
повернення того, що було виконано ними
за зобов'язаннями до моменту
розірвання договору, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Зі змісту позову та пояснень
представників сторін вбачається, що
вони погоджуються на розірвання
договору у зв'язку з неможливістю його
виконання.

За таких обставин суд приходить до
висновку про наявність підстав для
розірвання договору №01/04-04-12 від 04
квітня 2012 року, укладеного між ОСОБА_1
та ТОВ «Незалежний інститут судових
експертиз» про проведення експертного
дослідження.

Відповідно до ч. 2 ст. 903 ЦК України у
разі неможливості виконати договір про
надання послуг, що виникла не з вини
виконавця, замовник зобов'язаний
виплатити виконавцеві розумну плату.

Оскільки судом встановлено, що
експертне дослідження не виконано не з
вини виконавця, суд вважає, що позивач
повинен виплати відповідачу плату за
вивчення експертом наданих документів
у розмірі 1200 грн. та виїзд експерта на
об'єкт дослідження у розмірі 3600 грн.,
всього у розмірі 4800 грн.

Таким чином з відповідача на користь
позивача слід стягнути 7200 грн. (1200
грн.-4800 грн.).

Суд не вбачає підстав для залишення за
відповідачем сплачених позивачем
грошових коштів для відшкодування
витрат на проведення консультацій щодо
формулювання питань, поставлених на
експертне дослідження, у розмірі 600
грн., на роботу секретаріату у розмірі
300 грн. та відшкодування податку по
ставці 5% у розмірі 600 грн., оскільки
понесення позивачем вказаних витрат не
підтверджене доказами.

Підстави для стягнення з відповідача
на користь позивача 3% річних та
інфляційного збільшення суми боргу на
підставі ст. 625 ЦК України відсутні,
оскільки відповідач, виходячи з
предмету договору (проведення
експертного дослідження), не є
боржником позивача по виконанню
грошових зобов'язань, в тому числі й
тих, виконання яких прострочено.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судові витрати у розмірі 243
грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 651, 653, 901, 903, 907 ЦК
України ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір №01/04-04-12 від 04 квітня
2012 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ
«Незалежний інститут судових
експертиз» про проведення експертного
дослідження.

Стягнути з ТОВ «Незалежний інститут
судових експертиз» (ідентифікаційний
код 35199548) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 7200 (сім
тисяч двісті) грн.

В задоволенні позову в іншій частині
відмовити.

Стягнути з ТОВ «Незалежний інститут
судових експертиз» (ідентифікаційний
код 35199548) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові
витрати у розмірі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
М.М. Маринченко