УХВАЛА

26 листопада 2014 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду
Вінницької області Бар’як А.С. при
розгляді матеріалів цивільної справи
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

26.11.2014 року представник
позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з
заявою про забезпечення даного позову,
зазначивши, що відповідач по справі не
повертає суму боргу, яка є значною, а
саме: 6000 дол. США, а тому, на думку
заявника, існує велика ймовірність
намагання уникнути відповідачем від
взятих на себе зобов’язань та
відчужити належне їй майно, про що є
оголошення в газеті «RIA» № 46, згідно
якого на продаж виставлено магазин по
вул. Коцюбинського, 13, в м. Вінниці,
належний відповідачу, на купівлю якого
останній позичав у позивача кошти, в
силу чого, заявник просить суд
забезпечити позов шляхом накладання
арешту на 13/25 частки приміщення
магазину № 2 з прибудовою
будинковолодіння № 13 по просп.
Коцюбинського в м. Вінниці, що
зареєстрований за ОСОБА_2 та накласти
арешт на розташовану під приміщенням
магазину № 2 земельну ділянку, площею
0,0094 га, кадастровий номер :03:002:011713
по просп. Коцюбинського, 13 в м. Вінниці,
що належать ОСОБА_2, а також просить
заборонити ОСОБА_2 та будь-яким третім
особам укладати будь-які правочини
щодо вказаного майна.

Розглянувши заяву, вивчивши письмові
матеріали справи, приходжу до
слідуючого висновку:

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Пунктами 1, 2 ч.1 ст. 152 ЦПК України
передбачено, що позов забезпечується
накладанням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб та забороною вчиняти
певні дії.

Зміст позовної заяви та доданих до неї
документів, вказує, що 25.10.2004 року
ОСОБА_2 на підставі укладеного з ОСОБА_1
договору позики отримала від ОСОБА_1
кошти на придбання 13/25 частки
приміщення магазину № 2 по просп.
Коцюбинського, 13, в м. Вінниці. (а.с. 5).

Зміст договору купівлі-продаж від
26.10.2004 року та зміст реєстраційного
посвідчення вказують на те, що ОСОБА_2
придбала та є власником 13/25 частки
приміщення магазину № 2 з прибудовою
будинковолодіння № 13 по просп.
Коцюбинського в м. Вінниці.

Розділ «Комерційна нерухомість»
газети «RIA» № 46 від 12.11.2014 року вказує,
що на продаж виставлено магазин по вул.
Коцюбинського, 13, 80,5 кв.м., в м. Вінниці,
контактна особа – ОСОБА_2.

Крім цього заявником додано копію
державного акту на право власності на
земельну ділянку, згідно якого ОСОБА_2 є
власником земельної ділянки площею 0,0094
га. у межах згідно з планом, що
розташована в м. Вінниці, просп..
Коцюбинського, 13.

За вказаних обставин, з огляду на
наявність ухвали про відкриття
провадження по даній справі,
враховуючи наявність спору між
сторонами, який стосується значної
суми неповернутої позивачу
заборгованості, яка виникла в
результаті не виконання відповідачем
взятих на себе договірних зобов’язань
щодо повернення суми позики, отриманої
з метою придбання 13/25 частки приміщення
магазину № 2 по просп. Коцюбинського, 13,
в м. Вінниці, що об’єктивно вказує на
порушення прав та інтересів позивача,
беручи до уваги наявність доказів щодо
намагання відчужити таке майно під час
не виконання відповідних боргових
зобов’язань, вважаю, що невжиття
заходів забезпечення позову може
зробити неможливим виконання
можливого рішення суду, ухваленого за
результатами розгляду позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, а
тому приходжу до переконання про
часткове задоволення заяви про
забезпечення позову в частині
накладення арешту на 13/25 частки
приміщення магазину № 2 по просп.
Коцюбинського, 13, в м. Вінниці, разом з
тим, в частині вимог про накладення
арешту на відповідну земельну ділянку
та заборону вчиняти дії - слід
відмовити, оскільки не надання суду
доказів вартості належного
відповідачу даного майна, на яке
заявник просить накласти арешт,
унеможливлює додержатись принципу
співмірності забезпечення позову із
розміром позовних вимог, при цьому
наявність арешту на нерухоме майно - і
так буде мати наслідком неможливість
вчинення жодних правочинів з іншими
особами, у визначений законом спосіб,
відносно такого майна.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу – задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а
саме: 13/25 частки приміщення магазину № 2
з прибудовою будинковолодіння № 13 по
просп. Коцюбинського в м. Вінниці, що
належить ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 26.10.2004 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 зареєстрованого в
реєстрі за № 6784.

Копію ухвали негайно надіслати ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та для виконання до
Реєстраційної служби Вінницького РУЮ у
Вінницькій області, вул. 50 річчя
Перемоги, 7, м. Вінниця.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання, а також
не перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Суддя