Справа №474/361/14-ц 04.09.2014 04.09.2014 04.09.2014
Провадження №22-ц/784/2321/14 Суддя
по 1 інстанції - Фасій В.В.
Доповідач апеляційного суду - Шолох
У х в а л а

Іменем України

4 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Шолох З.Л., Коломієць В.В.,

при секретарі судового засідання -
Орельській Н.М.,

за участю позивачки ОСОБА_2 та її
представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

представника ОСОБА_2

на рішення Врадіївського районного
суду Миколаївської області від 1 липня
2014 року, ухваленого у справі за

позовом

ОСОБА_2 до Врадіївської державної
нотаріальної контори, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: Врадіївська
райдержадміністрація, відділ
Держземагенства у Врадіївському
районі Миколаївської області, про
визнання незаконними дій державного
нотаріуса та покладення зобов'язання
вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до Врадіївської державної
нотаріальної контори про визнання
незаконними дій державного нотаріуса
та покладення зобов'язання вчинити
певні дії.

В обгрунтування позову
вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
чоловік ОСОБА_4, який був засновником
ФГ «Мрія», вона стала головою цього
фермерського господарства, а також є
єдиною спадкоємицею, яка прийняла
спадщину після його смерті.

Однак, державний нотаріус відмовила
їй у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на право
постійного користування земельною
ділянкою, площею 22,76 га, яка
розташована на території Іванівської
сільської ради та належала спадкодавцю
на підставі державного акту, виданого 14
листопада 1997 року Врадіївською
райдержадміністрацією для ведення
фермерського господарства.

Підставою відмови слугувало те,
що за життя спадкодавець не оформив
право власності або оренди на
вказану земельну ділянку, тому
спадкування права постійного
користування земельною ділянкою
вимогами чинного земельного
законодавства не передбачено, окрім
іншого державний акт містить
виправлення.

Посилаючись на те, що така
відмова суперечить вимогам чинного
законодавства, позивачка просила
визнати дії державного нотаріуса
Врадіївської державної нотаріальної
контори Поплужної К.А. незаконними та
зобов'язати її видати свідоцтво про
право на спадщину за законом на право
постійного користування вказаною
земельною ділянкою.

Рішенням Врадіївського
районного суду Миколаївської області
від 1 липня 2014 року позов ОСОБА_2
задоволено частково. Визнано
незаконними дії державного нотаріуса
Врадіївської державної нотаріальної
контори Поплужної К.А. щодо відмови у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на право постійного
користування земельною ділянкою
площею 22,76 га, що розташована на
території Іванівської сільської ради
Врадіївського району після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_4

Відмовлено у задоволенні позовних
вимог щодо покладення на державного
нотаріуса зобов'язання видати
позивачці свідоцтво про право на
спадщину за законом на право
постійного користування вказаною
земельною ділянкою.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_4, посилаючись на незаконність
рішення суду в частині відмовлених
позовних вимог, просила в цій частині
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити її вимоги у
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які брали участь у справі,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 2
лютого 1995 року ОСОБА_4 заснував
фермерське господарство "Мрія".

14 листопада 1997 року, на підставі
розпорядження Врадіївської районної
державної адміністрації № 323-р від 23
жовтня 1997 року, ОСОБА_4 отримав
державний акт на право постійного
користування землею ІІ-МК № 002307,
площею 30,7 га, розташованої на території
Іванівської сільської ради
Врадіївського району, цільове
призначення земельної ділянки - для
ведення селянського (фермерського)
господарства. Даний акт зареєстровано
в Книзі державних актів на право
постійного користування землею за № 152.

В подальшому згідно розпорядження
Врадіївської районної державної
адміністрації № 368-р від 10
липня 2003 року припинено право
постійного користування на частину
цієї земельної ділянки, площею 7,94 га,
в зв'язку з отриманням спадкодавцем на
цю площу державного акту на право
власності.

В зв'язку з цим, до держаного акту на
право постійного користування землею
уповноваженим органом були внесені
відповідні виправлення. Таким чином, в
постійному користуванні ОСОБА_4
перебувала земельна ділянка площею 22,76
га.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. В зв'язку з
відмовою інших спадкоємців від
спадщини, єдиною спадкоємицею
являється його дружина - ОСОБА_2

22 травня 2013 року загальними зборами
членів ФГ "Мрія" позивачку обрано
головою фермерського господарства.

19 вересня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Врадіївської державної нотаріальної
контори щодо оформлення спадщини на
земельну ділянку, площею 22,76 га, після
смерті свого чоловіка ОСОБА_4

Листом № 798/01-16 від 19 вересня 2013 року
державний нотаріус відмовила
позивачці у видачі свідоцтва про право
на спадщину, оскільки вважала, що
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою,
виданий 14 листопада 1997 року, не є
правовстановлюючим документом. До
того ж, 14 квітня 2014 року винесена
постанова про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, в якій посилаючись на
п. 6 Прикінцевих положень Земельного
кодексу України, зазначила, що у даному
випадку право постійного користування
земельною ділянкою не було приведено у
відповідність до вимог чинного
законодавства за життя спадкодавця.

Крім того, підставою для відмови у
вчиненні нотаріальних дій у вказаній
постанові зазначено наявність у
державному акті виправлень.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов висновку про те, що право
постійного користування земельною
ділянкою успадковується з
урахуванням положень ч. 2 ст. 407, ст. 1218
ЦК України, ч.2 ст. 102-1 ЗК України, ст. 23
Закону України « Про фермерське
господарство», а також враховуючи
обов'язковість рішення
Конституційного суду України від 22
вересня 2005 року № 5-рп/2005, яким визнано
неконституційним пункт 6 розділу Х
«Перехідних положень» ЗК України. До
того ж, виправлення у
правовстановлюючому документі, яким є
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою,
виданий спадкодавцю, здійсненні з
дотримання вимог Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів, в редакції
чинній нас вчинення такої
процесуальної дії. Тому прийшов до
висновку про протиправність дій
державного нотаріуса.

В цій частині рішення суду в
апеляційному порядку не оскаржується.

Водночас, ухвалюючи рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 про покладення на державного
нотаріуса зобов'язання видати їй
свідоцтво про право на спадщину за
законом на право постійного
користування вказаною земельною
ділянкою, площею 22,76 га, та належну
спадкодавцю на підставі державного
акту, виданого 14 листопада 1997 року
Врадіївською райдержадміністрацієї
для ведення фермерського
господарства, суд обґрунтовано
виходив з безпідставності цих вимог.

Колегія вважає такий висновок суду
вірним, виходячи з такого.

Питання видачі свідоцтв на право
на спадщину регулюються Законом
України «Про нотаріат» (далі - Закон) та
Порядком вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України 22
лютого 2012 року за №
282/20595.

Обов'язок нотаріуса вчиняти
нотаріальні дії передбачений ч.3 ст. 49
Закону, де встановлено заборону
безпідставної відмови у її вчиненні.

Перелік підстав для відмови
нотаріусом у вчиненні нотаріальних
дій, зазначений у ст. 49 Закону, не є
вичерпним.

Так, статтею 49 Закону
передбачено, що нотаріус або посадова
особа, яка вчиняє нотаріальні дії,
відмовляє у вчиненні нотаріальної дії,
якщо: 1) вчинення такої дії суперечить
законодавству України; 2) не подано
відомості (інформацію) та документи,
необхідні для вчинення нотаріальної
дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим
нотаріусом або посадовою особою, яка
вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у
тому, що фізична особа, яка звернулася
за вчиненням нотаріальної дії,
усвідомлює значення, зміст, правові
наслідки цієї дії або ця особа діє під
впливом насильства; 5) з проханням про
вчинення нотаріальної дії звернулась
особа, яка в установленому порядку
визнана недієздатною, або
уповноважений представник не має
необхідних повноважень; 6) правочин, що
укладається від імені юридичної особи,
суперечить цілям, зазначеним у їх
статуті чи положенні, або виходить за
межі їх діяльності; 7) особа, яка
звернулася з проханням про вчинення
нотаріальної дії, не внесла плату за її
вчинення; 8) особа, яка звернулася з
проханням про вчинення нотаріальної
дії, не внесла встановлені
законодавством платежі, пов'язані з її
вчиненням; 8) в інших випадках,
передбачених Законом.

До того ж, із матеріалів
спадкової справи, витребуваної судом
апеляційної інстанції, вбачається, що
позивачка прийняла спадщину після
смерті свого чоловіка ОСОБА_4, отримала
у Врадіївській державній нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину на інше нерухоме майно, проте
із заявою про видачу свідоцтва про
право на спадщину саме на спірну
земельну ділянку не зверталася.

За такого, доводи апеляційної скарги
про помилковість висновку суду першої
інстанції є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не вбачає підстав для скасування
рішення суду.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції не оскаржувалось, тому не є
предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Врадіївського районного суду
Миколаївської області від 1 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Судді: