Дата документу 11.06.2014 Справа № 554/5235/14-ц
Провадження № 2/554/2094/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року Октябрський
районний суд м. Полтави в складі:

головуючого-судді - Материнко М.О.,

при секретарі - Парасоцькій
О.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

адвоката відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати дії ОСОБА_3
неправомірними та зобов'язати її
повернути йому 1 500 грн. незаконно
отриманих грошових коштів.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1
вказував, що є інвалідом 1 групи за
захворюванням, пов'язаним з виконанням
обов'язків по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС. З метою захисту своїх
порушених прав, пов'язаних з
неправильно нарахованими пенсійними
виплатами, 20 лютого 2103 року він
звернувся за правовою допомогою до
організації, яка надає безкоштовні
юридичні консультації, і знаходиться
за адресою по АДРЕСА_1

На прийомі в громадській приймальні
фахівець ОСОБА_4 розповів позивачу, що
його проблему можна вирішити лише
провівши комплекс заходів і що однієї
усної консультації для цього замало.
Для вирішення вказаного питання ОСОБА_4
порекомендував звернутися до
фахівців, серед таких назвав і ОСОБА_3

Зі слів позивача, 21.02.2013 року ОСОБА_3
запевнила його, що вона є адвокатом.
Переглянувши документи, сказала, що
зможе допомогти і пенсію перерахують
без подання позовної заяви. Пропозиції
щодо укладення договору, який би міг
врегулювати відносини між ними, вона не
запропонувала. За надані послуги
попросила плату 1500,00 грн. Позивач кошти
сплатив у повній мірі двома частками, а
саме: 22.02.2013 року та 04.03.2013 року.

Проте після оплати за надані послуги
обіцяного результату позивач не
отримав. До того ж, ОСОБА_3 не є
адвокатом, що підтверджується довідкою
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури у Полтавській області вих.
№712 від 26.11.2013 року.

Позивач вказує, що йому самостійно
довелося писати листи в різноманітні
інстанції для того, щоб добитися
перерахунку пенсії. Всі звернення до
ОСОБА_3 з приводу повернення коштів
були проігноровані, що і стало
підставою для звернення до суду з
позовом.

Адвокат відповідача ОСОБА_2 подав
письмове заперечення проти позову, в
якому вказував, що дійсно позивач
звертався до неї за консультацією
стосовно можливості перерахування
пенсії, як інваліду, за захворюванням,
пов'язаним з виконання обов'язків по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та
з інших питань.

Спочатку ОСОБА_3 ознайомилася з
документами за об'ємом більше 50
сторінок (безкоштовно), які були надані
позивачем. Потім після його дзвінка
погодилась на зустріч на обговорення
питання. Позивач на зустріч приніс ще
цілу добірку документів з приводу
виконання судового рішення щодо сплати
та донарахування до його пенсії,
виконавчі документи, документи щодо
черговості його як інваліда в черзі по
отриманню житла тощо. Такі зустрічі
відбувались неодноразово та займали
часу, не менше години її робочого часу
кожна, та відбивались неодноразово ще
до сплати позивачем коштів.

Ознайомившись з наданими ним
документами позивачу було надано усну
консультацію (безкоштовно) щодо його
подальших дій по цих документах. Але
від участі в їх супроводі ОСОБА_3
відмовилась.

ОСОБА_3 одразу повідомила позивача, що
особисто в її компетенцію не входять
повноваження з перерахування пенсій
та, що вона не бере на себе зобов'язання
з гарантування позитивного результату
з приводу її перерахунку, а навпаки,
після ознайомлення з документами
береться лише за підготовку документів
до Комісії з питань перерахування
пенсії, уточнення даних, подачі
відповідних запитів, листів та пакету
документів до Обласної комісії.
Позивач погодився з її позицією та
приніс першу частку оплати.

Після надання первинної юридичної
консультації та обговорення плану дій
по підготовці необхідних заяв та
звернень до відповідних органів, які
займаються питаннями нарахування
(перерахунку пенсій), позивач оплатив
ОСОБА_3, як суб'єкту підприємницької
діяльності фізичній особі, аванс у
розмірі 500 грн., що підтверджується
квитанцією від 22.02.2013 року, потім, через
місяць, позивач оплатив ще 1 000 грн., що
підтверджується квитанцією від 04.03.2013
року.

При визначенні ціни послуг позивачу
було повідомлено, що послуги коштують
для всіх інших категорій громадян та
організацій значно більше 3 000 грн., а
для позивача, як інваліда, ОСОБА_3 та
працівники її колективу виконають всі
роботи практично по собівартості з
урахування до цієї суми накладних
витрат по розмноженню документів,
відправленню запитів, листуванню,
телефонних переговорів з районом та по
місту.

Дану грошову суму було сплачено за
надання консультаційних послуг, а
також за складання, подання та
відправку заяв, клопотань тощо. Всі
взяті на себе зобов'язання зі сторони
ОСОБА_3 були виконані в повному обсязі,
що підтверджується наступним:

- ОСОБА_1 було надано 7 годин
консультацій з питань можливості
перерахування пенсії та вимог діючого
законодавства України на час його
звернення, підготовки документів та
інших питань. Також під час роботи з
запитами з'ясувалось, що у позивача не
має стаціонарного телефону, і тому, щоб
зменшити його незручності при
пересуванні містом ОСОБА_3 до позивача
на домашню адресу неодноразово
направлялись працівники з метою
підписання відповідних документів та
ознайомлення його із запитами та
листами від його імені для подальшого
відправлення;

- за період з лютого 2013 року по липень
2013 року було складено та направлено до
відповідних державних органів ряд
клопотань, заяв, звернень та інших
документів. Всі відповіді на
підготовлені звернення та клопотання
ОСОБА_1 отримував особисто. Він був
заздалегідь повідомлений про всі дії,
погоджував їх особисто, що
підтверджується його підписами на
документах.

Відповідач вважає, що зі своєї сторони
вона здійснила весь запланований
обсягу робіт. Пенсія позивачу не була
перерахована у зв'язку з
фінансово-економічної ситуацією в
країні та тимчасовим призупиненням
перерахунку пенсій та доплат, а не
через неправильну підготовку
документів чи підготовкою в неповному
обсязі.

Після власного незадоволення через
незадовільний результат позивач
звертався зі скаргами на ОСОБА_3 до
правоохоронних органів та податкової
інспекції. Однак, жоден з органів після
проведення відповідних перевірок не
виявив в діях ОСОБА_3 жодних порушень
своїх зобов'язань чи будь-яких норм
чинного законодавства.

Вона в повному обсязі відпрацювала
надані їй кошти та виконали свої
зобов'язання перед громадянином ОСОБА_1
На підставі викладеного просила суд
відмовити в задоволенні позову за
безпідставністю.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав та просив суд
їх задовольнити в повному обсязі.

Адвокат відповідача ОСОБА_2
заперечував проти позову в повному
обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи,
дослідивши надані докази в їх
сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи та
інвалідом 1 групи (а.с. 5).

Сторони не заперечують, що він
звернувся до ОСОБА_3 за консультацією
стосовно можливості перерахування
пенсії, як інваліду за захворюванням,
пов'язаним з виконання обов'язків по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та
з інших питань. За складання подання та
відправку клопотань та заяв ним був
сплачений на користь ОСОБА_3, як
фізичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності, аванс у
розмірі 1 000 грн., що підтверджується
квитанцією від 22.02.2013 року, а 04.03.2013 року
- ще 500 грн. (а.с. 3).

За період з лютого 2013 року по липень 2013
року ОСОБА_3 було складено та
направлено до відповідних державних
органів ряд клопотань, заяв, звернень
та інших документів стосовно
перерахунку пенсії позивача, а саме:
начальнику Управління Пенсійного
фонду України в Полтавській області
від 26.02.2013 року (а.с. 31-32), від 06.03.2013 року
(а.с. 23-24), головному лікарю Глобинської
центральної лікарні від 26.06.2013 року (а.с.
29-30), від 01.03.2013 року (а.с. 25-26), від 16.04.2013
року (а.с. 21-22), від 25.07.2013 року (а.с. 14-16),
голові комісії з визначення даних про
заробітну плату працівників за роботу
в зоні відчуження в 1986 -1990 роках від
17.05.2013 року (а.с. 17-20), начальнику
департаменту охорони здоров'я
Полтавської обласної державної
адміністрації (а.с. 27-28). Всі запити
підписані позивачем.

За їх результатами були отримано 6
відповідей:

- лист Управління праці та
соціального захисту населення
виконкому київської районної в м.
Полтаві ради від 27.06.2014 року № 08-03/3660
(а.с. 34);

- довідка з ЄДР юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 15.05.2013
року (а.с. 35);

- лист Глобинської центральної
районної лікарні Полтавської області
від 23.04.2013 року № 781 (а.с. 36 -37);

- відповідь Управління пенсійного
фонду України в Глобинському районі
Полтавської області (а.с. 38-43);

- відповідь Глобинської районної
ради Полтавської області від 20.03.2013
року № 65/02-09 (а.с. 44)4

- відповідь Годинської
центральної районної лікарні
Полтавської області від 07.03.2014 року № 455
(а.с. 45-50).

З проведеного аналізу наданих до суду
листів-відповідей надісланих позивачу
відповідних державних органів, до
компетенції яких відносяться питання
розрахунку чи перерахунку пенсій,
зокрема з Листа від 27.05.2013 року №08-03/3660
Управління праці та соціального
захисту населення виконкому Київської
районної в м. Полтаві ради, де позивачу
було роз'яснено подальшу процедури
подання документів для вирішення
питання щодо перерахунку пенсій, судом
не вбачається будь-яких посилань даних
органів на неправильне складання чи
підготовку в неповному обсязі
необхідних документів для перерахунку
пенсій.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що між сторонами існували
цивільно-правові відносини з надання
консультаційних послуг. Даний правочин
відповідає загальним вимогам,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину, та може вчинятися
усно (ст. 203, 205, 206 ЦК України).

За змістом ч. ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Окрім того, в судовому засіданні було
встановлено, що частина коштів,
отриманих відповідачем, була витрачено
на розмноження (копіювання) документів,
відправлення запитів, листування,
телефонні переговори з районом та по
місту. Також підтвердилась інформація,
що у позивача не має стаціонарного
телефону, і тому, щоб зменшити його
незручності при пересуванні містом,
ОСОБА_3 до позивача на домашню адресу
направлялись працівники з метою
підписання та ознайомлення його з
запитами та листами від його імені для
подальшого відправлення.

Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підстави своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Згідно
з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст. 57 ЦПК України передбачено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко - і
відеозаписів і висновків експертів.

Позивачем не було надано жодних інших
доказів, які б підтверджували дії
ОСОБА_3 протиправними, чи невиконання
зі сторони відповідача взятих на себе
зобов'язань, чи неправильною або
неповною підготовкою документів, які
могли слугувати для здійснення
можливого перерахунку пенсії позивача,
і свідчили б про причинний зв'язок між
діями ОСОБА_3 та відсутністю
перерахунку пенсії позивача.
Натомість, відповідачем подано докази,
які свідчать про реальне виконання
послуг, про які сторони домовились.

З огляду на вищевикладене підстав для
визнання дій ОСОБА_3 протиправними та
зобов'язання її повернути кошти суд не
вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
203-206, 901 ЦК України, ст.ст. 10, 14, 57-61, 88, 208,
209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів зо дня його
проголошення особами, що брали участь у
судовому засіданні, а особами, які не
брали участь у судовому засіданні -
протягом 10 днів зо дня отримання ними
копії рішення, до апеляційного суду
Полтавської області через суд першої
інстанції.

Рішення суду набирає законної сили
протягом 10 днів зо дня його
проголошення, якщо не буде оскаржено у
встановленому порядку.

СуддяМ. О. Материнко