РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді -
Профатило П.І.

при секретарі - Каліух К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Слов'янську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: Слов'янська міська
рада, про захист права на земельну
ділянку, усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою та
поновлення меж землекористування, -

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2014 року до Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2,
третя особа: Слов'янська міська рада,
про захист права на земельну ділянку,
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою та поновлення меж
землекористування, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що вона є власником
житлового будинку та
землекористувачем земельною ділянкою
площею 910 кв.м земель Слов'янської
міської ради, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1. Межі
землекористування земельної ділянки
домоволодіння АДРЕСА_1 було
затверджено рішенням виконкому
Слов'янської міської ради депутатів
трудящих від 16.10.1957 року та 27.05.1958 року
управлінням головного архітектора
Слов'янської міської ради депутатів
трудящих видано план цієї земельної
ділянки. Відповідач по справі є
сусідом та суміжним
землекористувачем. 01.11.1999 року було
складено акт відновлення та
обумовлення меж землекористування, у
якому попередній власник
домоволодіння АДРЕСА_1, ОСОБА_3, та
власник земельної ділянки АДРЕСА_2
погодили межі. На підставі цього акту
відповідачу 02.06.2002 року було видано
Державний акт на право власності на
землю серія 1У-НО №046396. Відповідач
вела будівництво споруд та огорожі на
належному їй домоволодінні АДРЕСА_2 з
порушеннями вимог ст. 23 Закону України
«Про планування та забудови
територій» та ст. 27 Закону України «Про
архітектурну діяльність» та порушення
принципу добросусідства та
користування суміжними земельними
ділянками. У зв'язку з такими діями
ОСОБА_1 звернулася до інспекції ДАБК в
Донецькій області, внаслідок чого
відносно відповідача було складено
протокол та видано відповідачу
передумови від 13.08.2010 року про
зупинення будівельних робіт та
розробити та погодити проектну
документацію. Однак відповідач
проігнорувала дані передумови,
побудувала зі шлакоблоку з
фундаментом альтанку без погодження
норм відстані від будівель, що
знаходяться на території її
домоволодіння, порушила підмостку та
встановила стовпи під стіною літньої
кухні у її домоволодінні, заклала
фундамент під огорожу, в наслідок чого
між її стіною та літньою кухнею
виникла яма, де накопичуються дощова
та тала води, що призводить до
порушення стін літньої кухні та
підвалу, збудувала огорожу, якою
перекрила доступ до належного їй
газопроводу. При проведенні
спеціалістом ОСОБА_4 топографічної
зйомки було встановлено, що відповідач
змінила позначену у її Державному акті
на право приватної власності на землю
межу землекористування А-Г між
земельними ділянками шляхом
викривлення межі в сторону її
земельної ділянки на відстані 24,11 кв.м
від червоної лінії та побудувала
огорожу, змістивши межу у бік
земельної ділянки позивача у точці Б на
1,45м., в результаті чого захватила
земельну ділянку, що знаходиться у її
користуванні у формі трикутника,
позначений на плані точками А-Б-1-3-А.
Добровільно відповідач відмовляється
усувати порушення, тому вона вимушена
звернутися з даним позовом до суду для
вирішення питання відновлення меж
землекористування та зобов'язання
відповідача повернути земельну
ділянку, що було захвачено, площею 32
кв.м, позначену на плані топографічної
зйомки спеціалістом ОСОБА_5, точками
А-Б-1-3-А, знести частину зведеної на
захваченій земельній ділянці АДРЕСА_1
альтанки зі шлакоблоку та огорожі на
фундаменті, та відновити межі
землекористування між земельною
ділянкою АДРЕСА_1 відповідно до планів
цих земельних ділянок, та стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір у сумі 243,60 грн., та витрати
на юридичну допомогу у сумі 1500 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_6 позовні вимоги
підтримали, просили суд їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, однак до суду надала заяву
в якій просила суд розглянути дану
справу у її відсутності за участю її
представника ОСОБА_7, а також надала
заперечення на позовну заяву, в яких
вимоги позивача не визнала, просила суд
відмовити у їх задоволенні,
посилаючись на те, що вона є власником
земельної ділянки по АДРЕСА_2 на
підставі договору дарування.
Попередній землекористувач ділянки
АДРЕСА_1 претензій до меж
землекористування № 41-43 не мав, про що
свідчить акт встановлення меж від
01.11.1999 року. Також вказала, що не
порушувала огорожу, а лише частково
встановила свою огорожу щільно до
огорожі позивача, альтанка збудована
на території її домоволодіння,
позначено на плані земельної ділянки
та введено в експлуатацію у
відповідності до діючого
законодавства. Крім того у неї є лист
Держкомзема в м. Слов'янську від 20.08.2010
року, де вказано, що в результаті
обстеження визначено межі
землекористування № 41-43, та
встановлено, що при натягнутому шнурку
по межі, частина господарських
будівель домоволодіння №41,
розташовані у межах на території
земельної ділянки №43. Також зазначила,
що зйомка, яку здійснював спеціаліст
ОСОБА_4 не відповідає зйомці, яку
здійснило ТОВ «Терра - вита» від 16.09.2013
року. тому просить суд відмовити у
задоволенні вимог позивача.

Представник відповідача ОСОБА_7 в
судовому засіданні вимоги позивача не
визнала, просила суд відмовити у їх
задоволенні, посилаючись на обставини,
викладені у запереченнях на позовну
заяву.

Суд, вислухавши пояснення позивача та
її представника ОСОБА_6, представника
відповідача ОСОБА_7, дослідивши
матеріали справи, приходить до
переконання, що вимоги позивача
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, зареєстрованого
20.05.2011 року у КП БТІ м. Слов'янська,
належить житловий будинок з
відповідними господарськими та
побутовими будовами та спорудами
АДРЕСА_1 (а.с. 7, 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

З витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності від 19.09.2013 року
вбачається, що ОСОБА_2 належить
домоволодіння, що розташовано за
адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8).

Відповідно до договору дарування
земельної ділянки від 14.02.2002 року,
ОСОБА_2 отримала у подарунок від ОСОБА_8
земельну ділянку площею 0,817 га, для
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель у АДРЕСА_2, та
отримала Державний акт на право
приватної власності на землю серії
1У-ДН № 046396 від 20.06.2002 року (а.с. 55, 56).

Відповідно до акту встановлення
та узгодження меж землекористування
ОСОБА_2 від 28.10.2009 року, який складено у
присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
проведено в натурі встановлення та
узгодження меж землекористування
ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 та суміжним
землекористувачем ОСОБА_1 по АДРЕСА_1. В
результаті обстеження встановлено, що
межі земельної ділянки АДРЕСА_2 зі
сторони червоної лінії та із сторони
АДРЕСА_3 - відповідають державному акту
на землю серія 1У-ДН№046396 від 20.06.2002 року,
зареєстрованого за № 11817. Провести
заміри лінійного розміру зі сторони
домоволодіння АДРЕСА_1 не можливо у
зв'язку зі збудованим на межі ділянок
будівель. (а.с. 18).

Відповідно до акту встановлення та
узгодження меж землекористування
ОСОБА_2 від 20.08.2010 року, який складено у
присутності ОСОБА_2, проведено в
натурі встановлення та узгодження меж
землекористування ОСОБА_2 по АДРЕСА_2
та суміжним землекористувачем ОСОБА_1,
яка не була присутня, по АДРЕСА_1. В
результаті обстеження встановлено
межі землекористування ділянок №41 та
АДРЕСА_2. Зазначено, що при натягнутому
по межі шнурку частина господарських
будівель домоволодіння №41 потрапили в
межі землекористування №43. (а.с. 60).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
для своїх вимог.

Відповідно до листа державної
архітектурно - будівельної інспекції
від 17.02.2010 року № к/0845 про результати
проведення перевірки, Інспекцією була
проведена перевірка додержання вимог
діючого законодавства в сфері
містобудування при будівництві
нового житлового будинку по АДРЕСА_2, за
результатами якої було встановлено
порушення вимог статті Закону України
«Про планування і забудову територій»
та ст. 27 Закону України «Про
архітектурну діяльність» з боку
ОСОБА_2 (а.с. 15).

З листа Слов'янської міської ради
від 14.06.2013 року № 1-к-0674-2, наданого
ОСОБА_1, вбачається, що їй було
рекомендовано з питань встановлення
меж земельних ділянок в натурі та їх
закріплення межовими знаками,
встановлення факту самовільного
зайняття земельних ділянок,
звернутися до фізичної або юридичної
особи, яка отримала ліцензію на
виконання робіт із землеустрою (а.с. 16).

З топографічної зйомки, виконаної
СПД ОСОБА_4, який має ліцензію серії
НОМЕР_3 від 21.10.2010 року, виданої
держслужбою геодезії, картографії та
кадастру України, вбачається, що на
земельній ділянці №41 є місце зміни
межі землекористування, яке виразилося
у викривленні огорожі у бік ділянки
№41. Ця обставини відмічена техніком
БТІ у 2003 році, зроблено відповідний
запис у плані та підтверджено даним
обстеженням. Точка злому огорожі
позначена на плані літерою А. Даний
злом огорожі утворив один з трьох
спірних ділянок. Його позначено:
А-Б-1-З-А. Сторони А-Б-1 фактична межа,
сторони 1-3-А- відновлена межа (а.с. 24-32).

З листа наданого відділом
Дерземагентства у м. Слов'янську
Донецької області від 15.01.2014 року
№01-19/79, вбачається, що станом на 01.01.2013
року за даними Держземкадастру право
власності на земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.
Право власності на земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за
ОСОБА_2 При приватизації земельної
ділянки по АДРЕСА_2 було складено акт
встановлення та погодження меж
землекористування від 01.11.1999 року в
якому є підпис суміжного
землекористувача по АДРЕСА_1 (ОСОБА_3),
претензій при встановленні меж
землекористування суміжними
землевласниками заявлено не було. У
викопіюванні з плану будівельного
кварталу по АДРЕСА_1 є штамп КП «БТІ»
щодо порушення меж землекористування
зі зменшенням площі земельної ділянки
на 127 кв.м. у 2010 році за заявою ОСОБА_2
відділом Держкомзему в м. Слов'янську
були обстежені межі земельних ділянок
по АДРЕСА_1,43 та складено акт
встановлення та погодження меж
землекористування від 20.08.2010 року. в
результаті обстеження було
встановлено порушення меж земельної
ділянки №41 з боку ділянки АДРЕСА_2. У 2013
році за заявою ОСОБА_1 щодо вирішення
спірного питання з сусідом щодо
побудованих будівель в межах границі
згідно державного акту на право
приватної власності на землю по
АДРЕСА_2, комісією Слов'янської міської
ради з виїздом на місце, було
встановлено факт самовільного
будівництва альтанки та житлового
будинку з порушенням законодавства у
сфері містобудівної діяльності.
Комісією було рекомендовано стосовно
самовільного будівництва звернутися
до інспекції архітектурно -
будівельного контролю в Донецькій
області (а.с. 98).

Згідно з ч.2 ст.152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його права
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р.
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справах» власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його права, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
в межах заявлених вимог та на підставі
доказів наданих сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Статтею 107 Земельного кодексу України
закріплено, що підставою відновлення
меж земельної ділянки є дані
земельно-кадастрової документації.

Суд не приймає до уваги пояснення
відповідача на ті обставини, що позивач
не є власником земельної ділянки,
оскільки вона є власником
домоволодіння АДРЕСА_1, яке отримала у
спадок після смерті ОСОБА_10, та яке було
збудовано на земельній ділянці, яку
ОСОБА_10 надано у користування, та
відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 377 ЦК
України, до особи, яка набула право
власності на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Що стосується посилань
відповідача на ті обставини, що саме
землекористувачем земельної ділянки
АДРЕСА_1 порушені її права та захвачено
земельну ділянку №43, що належить їй, то
суд також не приймає їх до уваги,
оскільки з висновками топографічної
зйомки, виконаної СПД ОСОБА_4, який має
ліцензію серії НОМЕР_3 від 21.10.2010 року,
виданої держслужбою геодезії,
картографії та кадастру України,
встановлено порушення меж земельної
ділянки №41 з боку ділянки АДРЕСА_2, та
на виконання вимог ст.10 ЦПК України
клопотань від учасників судового
процесу щодо призначення технічної
судової експертизи заявлено не було.
Тому суд приймає дані топографічної
зйомки, виконаної СПД ОСОБА_4, як
належний доказ по справі.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного
законодавства України дає підстави для
висновку про те, що у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування користувач має право
вимагати усунення відповідних
перешкод, у тому числі шляхом звернення
до суду за захистом свого права
користування земельною ділянкою,
зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою.

За таких обставин, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою
АДРЕСА_1 з боку земельної ділянки
АДРЕСА_2 підлягають задоволенню, та
зобов'язанню відповідача відновити
порушену, позначену у Державному акті
на право приватної власності на землю
серії 1У-ДН №046396 від 20.06.2002 року, межу
землекористування А-Г між земельними
ділянками №41 та АДРЕСА_2, встановити
межу між земельною ділянкою АДРЕСА_1,
що належить ОСОБА_1 та земельною
ділянкою АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2
по лінії, позначеній на плані
топографічної зйомки, яку здійснив
спеціаліст ОСОБА_5, точками 1-3-А та
повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, що
було захвачено, площею 32 кв.м,
позначену на плані топографічної
зйомки спеціалістом ОСОБА_5, точками
А-Б-1-3-А, а також зобов'язати ОСОБА_2
знести частину зведеної на захваченій
земельній ділянці АДРЕСА_1 альтанки зі
шлакоблоку та огорожі на фундаменті, та
відновити межі землекористування між
земельною ділянкою АДРЕСА_1 відповідно
до планів цих земельних ділянок.

Крім того з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути судові
витрати по справі, а саме судовий збір у
сумі 243,60 грн. та витрати на правову
допомогу у сумі 1500 грн., оскільки дані
витрати позивач поніс з вини
відповідача, що підтверджено
матеріалами справи.

На підставі викладеного,
керуючись Постановою Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 16
квітня 2004 року (зі змінами внесеними
згідно з постановою Пленуму Верховного
Суду України № 2 від 19 березня 2010 року)
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ», ст. ст. 377, 1218
Цивільного Кодексу України, ст.ст. 107, 152,
Земельного Кодексу України, ст.ст. 3, 10,
11, 60, 79, 88, 174 209, 212, 214-215, ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 відновити
порушену, позначену у Державному акті
на право приватної власності на землю
серії 1У-ДН №046396 від 20.06.2002 року, межу
землекористування А-Г між земельними
ділянками №41 та АДРЕСА_2.

Зобов'язати ОСОБА_2 встановити
межу між земельною ділянкою АДРЕСА_1,
що належить ОСОБА_1 та земельною
ділянкою АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2
по лінії, позначеній на плані
топографічної зйомки, яку здійснив
спеціаліст ОСОБА_5, точками 1-3-А та
повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, що
було захвачено, площею 32 кв.м,
позначену на плані топографічної
зйомки спеціалістом ОСОБА_5, точками
А-Б-1-3-А.

Зобов'язати ОСОБА_2 знести частину
зведеної на захваченій земельній
ділянці АДРЕСА_1 альтанки зі
шлакоблоку та огорожі на фундаменті, та
відновити межі землекористування між
земельною ділянкою АДРЕСА_1 відповідно
до планів цих земельних ділянок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_2
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_2, судовий збір у сумі 243,60 грн., та
витрати на юридичну допомогу у сумі 1500
грн. .

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Слов'янський
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду
Профатило П.І.