АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/4844/14
Головуючий 1-ї інстанції - Зяброва О.Г.
Справа №644/5421/13-ц
Доповідач - Довгаль А.П.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року судова
колегія судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коровіна С.Г., Бездітко
В.М.

при секретарі - Щегельському Д.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові в приміщенні
суду апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 03 червня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» про визнання недійсним
договору поруки, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» (надалі - ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» або Банк), в якому просила
визнати недійсним договір поруки
№С21-121-1-2/0210 від 08.04.2011року, укладений
між Банком та її колишнім чоловіком
ОСОБА_3

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що
укладений договір поруки виходить за
рамки дрібнопобутового, а оскільки
своєї згоди на його укладання вона не
надавала, тому цей договір необхідно
визнати недійсним як такий, що порушує
її права.

В судовому засіданні суду першої
інстанції представник позивача ОСОБА_2
- ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримав і
просив їх задовольнити з підстав,
наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 не з'явився, про час і
місце розгляду справи повідомлявся в
установленому законом порядку.

Відповідач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
проти позову заперечував, вказуючи на
те, що є заява ОСОБА_2, в якій остання
надавала згоду своєму чоловіку ОСОБА_3
на укладання та підписання договору
поруки. Крім того, договір поруки
укладено не в інтересах сім'ї та цей
правочин не породжує для позивача
ніяких обов'язків, оскільки за даним
договором стягнення не може бути
накладено на все майно, яке є спільною
власністю подружжя, а буде накладено
лише на майно поручителя і на його
частку у праві спільної сумісної
власності, яка повинна бути виділена
йому в натурі.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 03 червня
2014 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано недійсним договір поруки
№С21-121-1-2/0210 від 08.04.2011року, укладений
між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» просить рішення суду
першої інстанції скасувати і ухвалити
нове, яким у задоволенні позову
відмовити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, на не
відповідність висновків суду
обставинам справи та на неналежну
оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи, наведені в
апеляційній скарзі, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.553 ЦК
України за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Так, судовим розглядом встановлено, що
26 грудня 2007 року між відкритим
акціонерним «Райффайзен Банк Аваль»
(після зміни назви - публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль») та ТОВ «Будтех» було
укладено Генеральну кредитну угоду
№754, відповідно до умов якої кредитор
зобов'язався надати позичальнику
кредитні кошти на умовах та в строки
визначених цією угодою, зі строком
повернення суми кредиту та інших
визначених сторонами платежів до -
26.12.2017року.

До вищевказаної Генеральної кредитної
угоди №754 від 26.12.2007року укладався між
вищевказаними сторонами кредитний
договір №010-2/07/1-1364-07 від 26.12.2007року, а у
подальшому додаткові договори: №1 від
03.06.2008 року, №2 від 29.09.2008року, №3 від
30.04.2009року, №4 від 22.12.2009року, №5 від
22.12.2009року.

Пізніше, у забезпечення виконання
зобов'язань за Генеральною кредитною
угодою №754 від 26.12.2007року та кредитним
договором № 010-2/07/1-1364-07 від 26.12.2007року,
між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_3, як поручителем, укладено
договір поруки №С21-121-1-2/0210 від
08.04.2011року.

Відповідно пп. 1.2-1.3, 2.1-2-3, 3.1 договору
поруки Поручитель на добровільних
засадах бере на себе зобов'язання перед
банком відповідати по зобов'язанням
Боржника - ТОВ «Будтех», які виникають з
умов Угоди та кредитного договору, а
саме повернути кредит у розмірі 3 840
200,00грн., сплатити проценти за його
користування, комісійну винагороду,
неустойку (пеню, штраф) в розмірі,
строки та у порядку, передбачених
кредитними договорами, а також
виконати інші умови Угоди та кредитних
договорів в повному обсязі та у випадку
невиконання або неналежного виконання
Боржником взятих зобов'язань за згодою
або кредитним Договорами, Поручитель
несе солідарну відповідальність перед
Банком за виконання боргових
зобов'язань у тому обсязі, що і боржник,
включаючи сплату основного боргу за
договорами, нарахованих відсотків за
користування кредитом та неустойки,
відшкодування збитків.

У п.3.2. договору передбачено, що Сторони
Договору встановлюють, що якщо до
поручителя надійде вимога банку про
погашення суми заборгованості за
кредитним договором, і якщо Поручитель
її не виконає, то Банк має право
звернути стягнення на все майно
Поручителя згідно норм чинного
законодавства.

Відповідно до пп.2.5.6. договору поруки
Поручитель свідчить, що його дружина, з
якою він проживає однією сім'єю, згодна
з укладанням Поручителем договору. На
підтвердження цього дружина
Поручителя надасть Банку письмову
заяву про таку згоду.

Як свідчать матеріали справи, на момент
укладання Договору поруки, тобто
станом на 08.04.2011 року позивач ОСОБА_2
знаходилась у шлюбних стосунках з
ОСОБА_3

Із відповіді приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 за вихідним №14/01-16 від 21
липня 2014 року вбачається, що нею
08.04.2011року за реєстровим №2374 було
посвідчено справжність підпису ОСОБА_2
на заяві до Харківської обласної
дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль»
про те, що вона дає згоду чоловіку
ОСОБА_3 на укладання та підписання з ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» договору
поруки, що буде забезпеченням
виконання зобов'язань ТОВ «Будтех» за
Генеральною кредитною угодою №754 від
26.12.2007року та будь-якими кредитними
договорами, що укладені та/або можуть
бути укладені в подальшому до цієї
угоди, в тому числі за кредитним
договором №010-2/07/1-1364-07 від 26.12.2007року на
суму 3 840 200,00грн., що укладені з ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль».

Відповідно до ч.4 ст.65 СК України
укладений одним із подружжя договір
створює обов'язки для другого з
подружжя лише в тому разі, якщо договір
укладено в інтересах сім'ї, а майно,
одержане за цим договором, використане
для задоволення потреб сім'ї.

Згідно зі ст.73 СК України за
зобов'язаннями одного з подружжя
стягнення може бути накладено лише на
його особисте манно і на частку у праві
спільної сумісної власності подружжя,
яка виділена йому в натурі. Стягнення
може бути накладено на майно, яке є
спільною сумісною власністю подружжя,
якщо судом встановлено, що договір був
укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї і те, що було одержане
за договором, використано на її
потреби.

Оскільки договір поруки укладено не в
інтересах сім'ї, отже, він не породжує
для позивача ніяких обов'язків. За
зобов'язаннями за цим договором
стягнення не може бути накладено на все
майно, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, а може бути
накладено лише на особисте майно
поручителя та на його частку у праві
спільної сумісної власності, яка
підлягає виділенню йому в натурі.

Як роз'яснено у п.25 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають з кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року №5
(з подальшими змінами та доповненнями)
при оспорюванні кредитного договору чи
договору поруки, застави/іпотеки іншим
із подружжя суди мають виходити з
такого. Положення статті 65 Сімейного
кодексу України щодо порядку
розпорядження майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, регулюють відносини, які
стосуються розпорядження майном, що є у
спільній сумісній власності подружжя,
і не стосуються права одного із
подружжя на отримання кредиту,
оскільки кредитний договір є
правочином щодо отримання у власність
грошових коштів. Порука є способом
забезпечення виконання зобов'язання,
договір поруки не створює обов'язків
для будь-яких інших осіб, крім сторін за
договором.

З огляду на викладене, рішення суду
першої інстанції ухвалено з порушенням
норм чинного законодавства, а тому воно
підлягає скасуванню з ухваленням у
справі нового рішення - про відмову
ОСОБА_2 в позові.

Згідно п.п.1),4) ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є неповне
з'ясування судом обставин справи, що
мають значення для справи та порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.п.1),4), 313,
314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 03 червня 2014 року
скасувати і ухвалити у справі нове
рішення, яким в позові ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» про
визнання недійсним договору поруки -
відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -