АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2106/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 48,50 Євтушенко П. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
Вініченко Б. Б. УХВАЛА
11 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоВініченка Б. Б.суддівСкіця
М. І. , Качана О. В. при секретаріЯремич
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 11 червня
2014 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про припинення сплати
в с т а н о в и л а :
У березні 2014 року позивач звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_7 про
припинення сплати аліментів.
В обґрунтування своїх позовних вимог
вказував, що від шлюбу з ОСОБА_8 у них
народилося двоє дітей: ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2,
яка є інвалідом дитинства з діагнозом
атиповий аутизм, недорозвиток мови І-ІІ
рівня резидуально-органічного генезу.
Позивач зазначив, що за рішенням
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 06 грудня 2013 року зобов'язаний
сплачувати своєму повнолітньому сину
ОСОБА_7 аліменти на навчання щомісячно
у розмірі 1/10 заробітку. з 30 жовтня 2013
року до 30 червня 2015 року, але не більше
Відповідач проживає разом з матір'ю,
яка працює у музичній школі м. Черкаси і
не має інших осіб на своєму утриманні.
Зокрема, коштів на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_9, яка з 2009
року проживала окремо від матері у
Дарницькому дитячому
будинку-інтернаті на повному
державному утриманні, а за рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
16 січня 2014 року постійно проживає разом
із позивачем і зареєстрована за місцем
його проживання, ОСОБА_8 не надає, хоча
зобов'язана це робити.
Позивач вказав, що його щомісячна
заробітна плата становить 3 476 грн. 16
коп., з яких видатки становлять 1 200, 45
В той же час, позивач зобов'язаний за
рішенням Обухівського районного суду
від 13 лютого 2007 року щомісячно
сплачувати ОСОБА_8 492 грн. 78 коп.
аліментів на утримання малолітньої
доньки ОСОБА_9, яка в даний час проживає
разом з ним.

Таким чином, за виключенням із чистого
доходу позивача витрат на оплату
комунальних послуг та на проїзд, на
проживання позивача і утримання
дитини-інваліда залишається 782 грн., в
зв'язку з чим і просив суд припинити
сплату ним аліментів на користь ОСОБА_7
на його навчання через відсутність
можливості надавати матеріальну
допомогу.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 11 червня 2014 року
відмовлено позивачу у задоволенні
позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким позов
ОСОБА_6 задовольнити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Згідно до вимог п. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає
даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6,
районний суд зазначив, що відповідач є
студентом вищого навчального закладу
на платній основі та не має
самостійного заробітку чи будь-яких
інших джерел доходу, крім надання
допомоги від батьків, які зобов'язані
його утримувати до досягнення ним 23
років.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 06 грудня 2013 року з
позивача на користь сина ОСОБА_7
стягнуто аліменти на навчання
щомісячно у розмірі 1/10 заробітку з 30
жовтня 2013 року до 30 червня 2015 року, але
не більше як до 23 років.

Сімейним законодавством України
передбачена можливість звільнення
особи, на яку покладено обов'язок зі
сплати аліментів, від такого обов'язку.

Слід зауважити, що суд визначає розмір
аліментів з урахуванням матеріального
та сімейного стану платника та
одержувача аліментів, тому якщо
матеріальний або сімейний стан особи,
яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх
одержує, змінився, суд за позовом
будь-кого з них може змінити
встановлений розмір аліментів або
звільнити від їх сплати.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 273 СК
України якщо матеріальний або сімейний
стан особи, яка сплачує аліменти, чи
особи, яка їх одержує, змінився, суд
може за позовом будь-кого з них змінити
встановлений розмір аліментів або
звільнити від їх сплати.

З матеріалів справи вбачається, що
після ухвалення Соснівським районним
судом м. Черкаси рішення про стягнення
з ОСОБА_6 аліментів на навчання
повнолітнього сина у розмірі 1/10
частини всіх видів заробітку
щомісячно, рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 16 січня 2014
року відібрано неповнолітню дитину
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, від Дарницького
дитячого будинку-інтернату і повернено
її для проживання разом з батьком
ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається із довідки № 100 ДУ
«Інститут педіатрії, акушерства і
гінекології Національної академії
медичних наук України», ОСОБА_6 працює у
вказаній установі на посаді старшого
наукового співробітника та отримує
середній заробіток у розмірі 3 102 грн. 52
коп.

Відповідно до посвідчення НОМЕР_1,
виданого на ім'я ОСОБА_6 11 лютого 2014
року, ОСОБА_6 отримує державну
соціальну допомогу з 01 лютого 2014 року
на дитину-інваліда ОСОБА_9 у розмірі 949
грн. до досягнення дитиною 18-річного
віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Крім того, рішенням Обухівського
районного суду Київської області від 28
січня 2014 року припинено стягнення
аліментів з ОСОБА_6 на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_9 на користь
ОСОБА_8 Стягнено з ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_6 аліменти на утримання
малолітньої дочки ОСОБА_9 в розмірі ?
заробітку щомісячно, але не менше ніж 30
% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення
дитиною повноліття, щомісячно,
починаючи з 18 січня 2014 року.

Державним виконавцем Соснівського
ВДВС Черкаського МУЮ відкрито
виконавче провадження за виконавчим
листом №2-212/14 від 30 січня 2014. Станом на 01
травня 2014 року заборгованість за
аліментами становить 3 243 грн. 34 коп.

Таким чином, після ухвалення рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
16 січня 2014 року та початку проживання
доньки з позивачем, ОСОБА_6 перестав
сплачувати аліменти, які сплачував
раніше за рішенням Обухівського
районного суду Київської області від 13
лютого 2007 року на утримання дочки на
користь ОСОБА_8, почав отримувати
аліменти від матері доньки ОСОБА_9 в
розмірі ? заробітку щомісячно та почав
отримувати соціальну допомогу на
дитину-інваліда у розмірі 949 грн.
щомісячно.

Крім того, рішенням Соснівського
районного суду м. Черкаси від 11 червня
2014 року з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6
стягнуто додаткові витрати на
утримання малолітньої доньки ОСОБА_9 в
розмірі 1/10 частини заробітку
щомісячно.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що
навчаючись на платній основі в
університеті, син позивача ОСОБА_7
потребує матеріальної допомоги, так як
інших джерел доходу та самостійного
заробітку не має, а тому не може бути
позбавлений матеріальної допомоги від
батька.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ст.308, ст.ст.
313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 11 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :

Судді :