Справа № 333/5317/14-ц
Провадження № 2/333/2233/14
РІШЕННЯ

Іменем України

24 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді
Дмитрієвої М.М.,

при секретарі
Пасюті К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«ЗАЗІНВЕСТБУД» про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні,-

В С Т
А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Комунарського
районного суду м. Запоріжжя з позовом
до ТОВ «ЗАЗІНВЕСТБУД» про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив наступне.

ОСОБА_1 в період з 19.03.2002 року по 08.04.2014
року працював на ТОВ «ЗАЗІНВЕСТБУД» на
посаді монтажника сантехнічних систем
5 розряду. 08.04.2014 року наказом № 20-к від
08.04.2014 року позивача було звільнено за
власним бажанням. Проте з останнім не
було проведено повного розрахунку.
Заборгованість по заробітній платі за
період з вересня 2013 року по січень 2014
року становить 4447 гривні 27 копійок.
Крім того, на теперішній час розрахунок
з ним відповідачем так і не здійснено, а
тому, окрім заборгованості по
заробітній платі, також просить суд
стягнути з ТОВ «ЗАЗІНВЕСТБУД» на свою
користь середній заробіток за час
затримки за період з 08.04.3014 року по
02.07.2014 року в розмірі 9284 гривні 04
копійки, а всього просить стягнути з
відповідача на свою користь 13731 гривню
31 копійку.

В судове засідання позивач не з'явився,
про дату, час та місце слухання справи
повідомлявся своєчасно та належним
чином, надав на адресу суду заяву про
слухання справи за його відсутності,
позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце слухання справи повідомлявся
своєчасно, у встановленому законом
порядку. Надав на адресу суду заяву, в
якій просить справу слухати за їх
відсутності, проти позову заперечує
частково, надали письмовий відгук, в
якому зазначили, що відповідно до
Порядку обчислення заробітної плати,
затвердженого Постановою КМУ № 100 від
08.02.1995 року середня заробітна плата
обчислюється, виходячи з виплат за
останні 2 місяці, що передують події,
тобто за лютий - березень 2014 року,
враховуючи, що позивач звільнився у
квітні 2014 року. З розрахункових листів
видно, що заробітна плата за лютий
склала 1577 грн. 59 коп., за березень - 456
грн. 24 коп., середня заробітна плата
становить 1016 грн. 92 коп. З моменту
звільнення по 02.07.2014 року середній
заробіток за час затримки складає 2773
грн. 42 коп. Просять суд винести рішення,
яким частково задовольнити позовні
вимоги з урахуванням вказаного
розрахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини
справи, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи, надавши їм оцінку
у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Україною, Законом України №475/97-ВР від
17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9
Конституції України є частиною
національного законодавства України,
кожна людина при визначенні її
громадянських прав та обов'язків має
право на справедливий розгляд справи
незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд
розглядає справи на принципах
змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

З 19.03.2002 року ОСОБА_1 працював на ТОВ
«ЗАЗІНВЕСТБУД» на посаді монтажника
сантехнічних систем 5 розряду, що
підтверджується копією його трудової
книжки. 08.04.2014 року ОСОБА_1 звільнився з
роботи за власним бажанням відповідно
до ст. 38 КЗпП України, про що було видано
наказ № 20-к від 08 квітня 2014 року.

Як вбачається з довідки ТОВ
«ЗАЗІНВЕСТБУД» від 16.05.2014 року, в день
звільнення відповідач не провів з
позивачем повного розрахунку в сумі 4447
гривень 27 копійок, який складався з
заборгованості по заробітній платі за
період з вересня 2013 року по січень 2014
року.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України,
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором, але не рідше двох разів на
місяць, через проміжок часу, що не
перевищує шістнадцяти календарних
днів.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
оплату праці» заробітною платою є
винагорода у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. При наявності спору про
розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган, який
виносить рішення по суті спору.

В пункті 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999
року «Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці» (далі -
Постанова) роз'яснено, що установивши
при розгляді справи про стягнення
заробітної плати у зв'язку із затримкою
розрахунку при звільненні, що
працівникові не були виплачені належні
йому від підприємства, установи,
організації суми в день звільнення, суд
на підставі ст. 117 КЗпП України стягує
на користь працівника середній
заробіток за весь період затримки
розрахунку, а при не проведенні його до
розгляду справи - по день постановлення
рішення, якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини. При
частковому задоволенні позову
працівника суд визначає розмір
відшкодування за час затримки
розрахунку з урахуванням спірної суми,
на яку той мав право, частки, яку вона
становила у заявлених вимогах,
істотності цієї частки порівняно із
середнім заробітком та інших
конкретних обставин справи.

Суд на підставі викладеного, вважає
обґрунтованою вимогу позивача про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні за
період з 08.04.2014 року 02.07.2014 року та,
задовольняючи позовні вимоги в цій
частині частково, виходить з
наступного.

Розрахунок при визначенні розміру
середнього заробітку за весь час
затримки у розрахунку при звільненні
провадиться відповідно до «Порядку
обчислення середньої заробітної
плати», затвердженого постановою КМУ
від 08 лютого 1995 року № 100, згідно пункту
8 якого нарахування виплат, що
обчислюються із середньої заробітної
плати за останні два місяці роботи,
провадяться шляхом множення
середньоденного (годинного) заробітку
на число робочих днів/годин, а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, календарних днів, які
мають бути оплачені за середнім
заробітком. Середньоденна (годинна)
заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично
відпрацьовані протягом двох місяців
робочі (календарні) дні на число
відпрацьованих робочих днів (годин), а у
випадках, передбачених чинним
законодавством, - на число календарних
днів за цей період.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
звільнений з роботи 08 квітня 2014 року, що
підтверджується наказом № 20-к про
звільнення від 08.04.2014 року.

На час звільнення позивача повний
розрахунок з останнім не було
проведено, а саме залишилася
невиплаченою сума заборгованості по
заробітній платі в розмірі 4447 гривні 27
копійок. До дня ухвалення рішення
позивачу вказана сума не виплачена.

Враховуючи вказані обставини, а також
позовні вимоги ОСОБА_1, оскільки суд не
може вийти за межі позовних вимог,
середній заробіток за час затримки
розрахунку повинен вираховуватись з
моменту звільнення позивача - 08 квітня
2014 року по день звернення до суду з
позовом - 02.07.2014 року.

Згідно з наданих суду розрахункових
листів вбачається, що позивачу ОСОБА_1
була нарахована заробітна плата за
останні 2 календарних місяці роботи, а
саме: за лютий 2014 року у сумі 1577 гривень
59 копійок та березень 2014 року у сумі 456
гривні 24 копійки, а всього 2033 гривні 83
копійки. Середня заробітна плата
складає 1016 гривень 92 копійки. Таким
чином, з моменту звільнення по 02.07.2014
року середній заробіток за час
затримки становить: (1016,92
грн.*2)+(1016,92/22*16)=2773 гривні 42 копійки.

Таким чином, у зв'язку із викладеним,
аналізуючи зібрані у справі докази та
вимоги чинного законодавства,
приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК
України щодо розгляду справ в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, враховуючи
обставини справи, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
ґрунтуються на законі, підтверджуються
зібраними у справі доказами та не
порушують прав та інтересів третіх
осіб, тому позов є обґрунтованим і
підлягає задоволенню частково.

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, у
разі задоволення позову позивача, який
звільнений від сплати судового збору
при подачі позову про стягнення
заробітної плати, цей судовий збір
підлягає стягненню у дохід держави з
відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215, 218,
223 ЦПК України, ст.ст. 115-117 КЗпП України,
Закону України «Про оплату праці», суд,
-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «ЗАЗІНВЕСТБУД» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі та середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЗАЗІНВЕСТБУД» () на користь ОСОБА_1
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 4447 (чотири тисячі чотириста
сорок сім) гривень 27 копійок та
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні в розмірі 2773
(дві тисячі сімсот сімдесят три) гривні
42 копійки, а всього 7220 (сім тисяч двісті
двадцять) гривень 69 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЗАЗІНВЕСТБУД» в
дохід держави судовий збір у розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
М.М.
Дмитрієва