Справа № 373/2929/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року
Переяслав-Хмельницький міськрайонний
суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Залеської
А.О.

за участі: секретаря: Руденко
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: орган опіки і піклування
виконавчого комітету
Переяслав-Хмельницької міської ради
про відібрання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, в якому просить відібрати у
відповідача дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та повернути їй,
за місцем їх постійного проживання.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач - батько дітей самоправно,
без її дозволу забрав їх до себе і
відмовляється повертати їй. Його дії
позивач вважає протизаконними такими,
що суперечать інтересам дітей, які
після розірвання шлюбу за домовленістю
з відповідачем залишились з нею.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала та пояснила
суду, що після розірвання шлюбу з
відповідачем вже майже рік вона
проживає разом з ОСОБА_5 та має намір
створити з ним сім'ю. Вважає, що ніякої
загрози життю та здоров'ю дітей від
співмешканця немає і відповідач
обмовляє його. Син ОСОБА_4 дуже
непосидючий, часто вдаряється об
навколишні предмети. Одного разу у
жовтні 2014 року граючись син вдарився
обличчям об кут ліжка і в нього
утворився синець та набряк біля ока. В
сім'ї дітей ніхто не б'є, її
співмешканець добре до них ставиться.
Просила повернути дітей їй за місцем їх
постійної реєстрації.

Відповідач позов не визнав та
пояснив, що після розлучення діти
дійсно за його згодою залишились
проживати разом з матір'ю. Після того,
як позивачка стала співмешкати з
неблагополучним, на його думку,
чоловіком на ім'я ОСОБА_5, він став більш
пильно придивлятись до дітей. 15 жовтня
2014 року на обличчі трьохрічного сина
ОСОБА_4 він виявив численні синці та
набряки і підозрює, що дитина зазнала
побиття від співмешканця позивачки.
Влітку цього року він також бачив
численні синці на тілі хлопчика.
Старший син ОСОБА_3 також скаржився, що
ОСОБА_5 (співмешканець позивачки) б'є
його. Він турбується за життя та
здоров'я дітей, а тому забрав їх від
матері, яка допускає такі випадки.
Зараз діти проживають разом з ним.

Представник органу опіки і
піклування позовні вимоги не
підтримала та надала суду копію
протоколу засідання комісії з питань
захисту прав дитини виконавчого
комітету Переяслав-Хмельницької
міської ради від 21.10.2014 про тимчасове
визначення місця проживання дітей з
батьком та рішення виконавчого
комітету Переяслав-Хмельницької
міської ради від 27.11.2014, який ухвалив
відібрати дітей від матері та передати
їх батьку. Підставою для відповідного
реагування органу опіки та піклування
послужило повідомлення головного
лікаря, звернення батька дітей,
відкриття кримінального провадження
за фактом нанесення тілесних ушкоджень
малолітньому ОСОБА_4, висновок
судово-медичної експертизи дитини.
Представник заявила суду, що орган
опіки дійшов висновку, що залишати
дітей з матір'ю означає наражати їх на
небезпеку, оскільки мати не забезпечує
безпечних умов проживання дітей.

Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України
місце проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за спільною
згодою батьків.

За правилами абз. 1 ч. 1 ст. 162
Сімейного кодексу України, якщо один з
батьків або інша особа самочинно без
згоди другого з батьків чи інших осіб, з
яким на підставі закону або рішення
суду проживала малолітня дитина, або
дитячого закладу (установи), в якому за
рішенням органу опіки та піклування
або суду проживала дитина, змінить її
місце проживання, в тому числі способом
її викрадення, суд за позовом
заінтересованої особи має право
негайно постановити рішення про
відібрання дитини і повернення її за
попереднім місцем проживання.

Разом з тим абзацом 2 частини 1
статті 162 Сімейного кодексу України
передбачена неможливість повернення
дитини, коли залишення її за попереднім
місцем проживання створюватиме
реальну небезпеку для її життя та
здоров'я або обставини змінилися так,
що повернення суперечить її інтересам.

Згідно принципу 6 «Декларації
прав дитини» Генеральної Асамблеї ООН
від 20.11.1959 року дитина для повного і
гармонійного розвитку її особи
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, якщо це можливо, зростати під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і, в усякому разі, в атмосфері
любові, моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітню дитину не
слід розлучати зі своєю матір'ю, крім
тих випадків, коли є виняткові
обставини.

Відповідно до принципу 9 цієї
Декларації дитина повинна бути
захищена від усіх форм недбалого
ставлення, жорстокості і експлуатації.

Сторони по справі мають двох
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

20 грудня 2013 року рішенням
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
був розірваний шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу діти за
згодою батька залишились проживати з
матір'ю за місцем їх реєстрації в
АДРЕСА_2

За вказаною адресою проживає також
співмешканець позивачки ОСОБА_5, про що
позивачка повідомила суду.

Відповідач проживає та
зареєстрований в АДРЕСА_1.

Рішенням органу опіки та
піклування виконавчого комітету
Переяслав-Хмельницької міської ради
від 30.09.2014 ОСОБА_2 встановлені дні для
спілкування з дітьми без присутності
матері.

Малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4
відвідують дошкільний навчальний
заклад №9 «Сонечко». Згідно
характеристик на дітей, наданих цим
навчальним закладом, іноді діти
приходять в дитячий садок з синцями на
тілі. Старший син ОСОБА_3 пояснював це
тим, що його била мама або ОСОБА_5.
Згідно інформаційних довідок явка
дітей до дитсадка у вересні-листопаді
2014 року є низькою.

07.07.2014 та 16.10.2014 ОСОБА_2 звернувся до
Переяслав-Хмельницького МРВ ГУ МВС
України в Київській області з заявою
про факт побиття дітей, що
підтверджується витягом з реєстрації
кримінального провадження в ЄДРДР за №
0000690 та № 0001027.

Сторони визнали, що 15 жовтня 2014
року відповідач без згоди позивача
змінив місце проживання меншого сина
ОСОБА_4 та забрав його від матері до
себе. Теж саме 21 жовтня 2014 року він
зробив і по відношенню до сина ОСОБА_3.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 219, проведеної в рамках
кримінального провадження 16.10.2014 у
ОСОБА_4, 2011 р.н. виявлені тілесні легкі
тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я у
вигляді: внутрішньо шкіряних гематом
на правій та лівій щоках, виличній
ділянці ліворуч, вушних раковинах, на
верхній та нижній повіках очей;
крововилив в склеральну оболонку
правого ока; саден на нижній повіці
лівого ока, лівій щоці та підборідді,
які спричинені від не менш як дев'яти -
одинадцяти дії тупого предмета або при
ударі об такий. Термін їх утворення
може відповідати 5-9 та 3-5 добам.
Враховуючи характер, кількість та
розташування тілесних ушкоджень по
різним анатомічним лініям, утворення
їх при падінні з висоти власного
зросту є малоймовірним.

21.10.2014 відбулось засідання комісії з
питань захисту прав дитини, яка
детально вивчила усі факти наявності в
дітей тілесних ушкоджень, починаючи з
липня 2014 року та підтримала заяву
ОСОБА_2 щодо проживання з ним
малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_1 на
період кримінального слідства, при
умові не перешкоджати матері дітей
ОСОБА_1 брати участь в їх вихованні,
догляді та утриманні.

30.10.2014 ОСОБА_1 звернулась до суду з
завою про відібрання дітей, яка є
предметом розгляду в даному цивільному
провадженні. Наразі, як визнають
сторони, старший син ОСОБА_3 перебуває у
матері.

В ході розгляду справи, 27.11.2014
виконавчий комітет
Переяслав-Хмельницької ради прийняв
рішення № 392-22 про негайне відібрання у
матері ОСОБА_1 малолітніх дітей ОСОБА_3
та ОСОБА_4 та передачу їх батьку ОСОБА_2.

Таким чином у суді добуто
достатньо доказів не здійснення
позивачкою належного догляду за дітьми
та не створення для них безпечної
обстановки в сім'ї.

Враховуючи всі вищевстановлені
обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_2
забираючи до себе дітей у жовтні 2014
року, діяв в інтересах малолітніх з
метою запобігти можливих негативних
наслідків для життя та здоров'я дітей,
що виключає протиправний характер його
поведінки. Його дії є оправданими в
ситуації, що склалася.

За таких обставин позовні вимоги
про негайне відібрання дітей та
передання їх матері за попереднім
місцем проживання задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 160, 162 Сімецного
кодексу України, принципами 6,8,9
«Декларації прав дитини» Генеральної
Асамблеї ООН, ст. 19 Міжнародної
Конвенції про права дитини від 20.11.1989,
ратифікованою Верховною Радою України
27.02.1991, ст. 10-11, 57-62. 215-218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і
піклування виконавчого комітету
Переяслав-Хмельницької міської ради
про відібрання дітей - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Київської області через
Переяслав-Хмельницький міськрайонний
суд.

Суддя: підпис