Справа № 1527/2-77/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2014 р.

Суворовський районний суд міста Одеси
в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

при секретарі - Челобітченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 15, в місті
Одеса, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, за участю
третіх осіб без самостійних вимог
Одеської міської ради, державного
нотаріуса Четвертої одеської
державної нотаріальної контори Туйськ
Ф.Л., приватних нотаріусів Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
ОСОБА_10 - про визнання недійсними
свідоцтва про право власності,
договору купівлі-продажу, усунення
перешкод, витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними
вимогами, які під час розгляду справи
неодноразово уточнював та в остаточній
редакції просить визнати незаконним та
скасувати свідоцтво про право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1 в м.
Одесі від 07.05.2003р. виданого на ім'я
ОСОБА_11, визнати недійсним договір
купівлі-продажу вказаного
домоволодіння від 20.12.2006р.,
витребувавши від ОСОБА_12 земельну
ділянку площею 0,0511га., за адресою: м.
Одеса, АДРЕСА_2, зобов'язавши її не
перешкоджати йому у володінні
земельною ділянкою.

Позовні вимоги мотивовані тим, щовін
28.12.2003р. за нотаріально посвідченим
договором купівлі-продажу придбав
земельну ділянку площею 0,0511га. за
адресою: м. Одеса, АДРЕСА_2, на якій в
майбутньому бажав розпочати
будівництво житлового будинку. Проте,
цим право скористатися не зміг, так як
ОСОБА_2 придбала за договором
купівлі-продажу від 22.03.2007р. житловий
будинок АДРЕСА_3 в м. Одесі у ОСОБА_5 В
наступному ОСОБА_1 стало відомо, що
ОСОБА_5 придбала будинок за нотаріально
посвідченим договором від 19.01.2007р. у
ОСОБА_13, яка в свою чергу придбала його
за договором купівлі-продажу від
20.12.2006р. у ОСОБА_11, який був власником
будинку на підставі свідоцтва про
право власності на домоволодіння від
07.05.2003р. Як стверджує ОСОБА_1 на
придбаний ним земельній ділянці не
було ні якої житлової будівлі,
свідоцтво про право власності на
домоволодіння, виданого на ім'я ОСОБА_11
є підроблене та шахрайськими діями
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 було продане
домоволодіння якого не існує ОСОБА_2. На
думку позивача наявність вказаних
договорів порушує його права як
власника земельної ділянки. Дані
обставини стали підставою для
звернення до суду.

В судовому засіданні позивач та його
представник заявлені позовні вимоги
підтримували, просили задовольнити. У
судове засідання призначене на 06.11.2014р.
не з'явилися. Від представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_14 до суду надійшла заява про
підтримання позовних вимог та розгляд
справи за їх відсутності.

ОСОБА_7., ОСОБА_5, ОСОБА_3 перебувають під
вартою в Одеському слідчому
ізоляторіДержавного департаменту
України з питань виконання покарань в
Одеській області. Про час та місце
розгляду справи направлялося
повідомлення належним чином.

Раніше ОСОБА_5 направляла до суду заяву
про розгляд справи за її відсутності з
проханням звільнити її від судових
витрат при розгляді даної справи.

Від ОСОБА_3 , ОСОБА_7 з ОСІ надійшли
письмові пояснення з приводу
заволодіння домоволодінням АДРЕСА_4 в
м. Одесі.

ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася
без поважних на те причин. Про час та
місце розгляду справи була повідомлена
належним чином, про що свідчить поштове
повідомлення.

ОСОБА_4, ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилися без поважних на те причин.
Згідно отриманих поштових повідомлень,
що ОСОБА_4, ОСОБА_2 за місцем своєї
реєстрації не проживають. В зв'язку з
чим, вважається, що відповідачам
належним чином вручений судовий
виклик (ч.5 ст.74 ЦПК України).

Від державного нотаріуса Четвертої
одеської державної нотаріальної
контори Туйськ Ф.Л., приватних
нотаріусів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до суду
надійшли листи про розгляд справи за їх
відсутності.

Представники Одеської міської ради,
органу опіки та піклування
Суворовської районної адміністрації
ОМР не забезпечили участі своїх
представників у судовому засіданні.
Про час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, про що
свідчать поштові повідомлення.

Суд,вивчивши матеріали цивільної
справи, встановивши факти та
відповідні до них правовідносини,
прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі
договору купівлі-продажу від 28.12.2003р.
ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_15 земельну
ділянку площею 0,0511га., яка розташована
по АДРЕСА_5, в м. Одесі. Договір був
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_16, р.№11978. На підставі
вказаного договору, ОСОБА_1 08.02.2007р.
отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯГ
№ 954397 (а.с.7,8т.1).

З метою проведення забудови зазначеної
земельної ділянки ОСОБА_1 15.04.2004р.
отримав затверджений Управлінням
архітектури та містобудування м. Одеси
архітектурно-планове завдання №97. З
вказаних документів убачається, що
земельна ділянка вільна від забудови
(а.с.14-38 т.1).

Проте, ОСОБА_1 не може реалізувати свої
права власника на земельну ділянку, так
як на даний час за поштовою адресою
земельної ділянки (м. Одеса, АДРЕСА_6)
зареєстровано право власності на
домоволодіння за ОСОБА_2

Матеріалами справи встановлено, що на
підставі свідоцтва про право власності
на домоволодіння від 07.05.2003р., виданого
виконавчим комітетом Одеської міської
ради на підставі розпорядження
Суворовської районної адміністрації
виконкому ОМР №53 від 25.04.2003р. (бланк
№№026579), було посвідчено право
власності ОСОБА_11 на домоволодіння
АДРЕСА_1 в м. Одесі (а.с.243г. т.1).

За договором купівлі-продажу від
20.12.2006р. ОСОБА_11 продав домоволодіння
АДРЕСА_4 в м. Одесі ОСОБА_21. Договір був
посвідчений приватним нотаріусом
Одеської міської ради ОСОБА_10, р.№Д-512
(а.с.234 т.1).

ОСОБА_13 за договором купівлі-продажу
від 19.01.2007р., посвідченого приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_9, р.№291,
продала вказане домоволодіння ОСОБА_5
(а.с.230 т.1).

На підставі договору купівлі-продажу
від 22.03.2007р., посвідченого державним
нотаріусом Четвертої одеської
держнотконтори Туйськ Ф.Л., р.№1-825,
ОСОБА_5 продала ОСОБА_2 домоволодіння
АДРЕСА_4 в м. Одесі (а.с.214 т.1).

Суд вважає, що свідоцтво про право
власності на домоволодіння, виданого
на ім'я ОСОБА_11 є незаконним та підлягає
скасуванню з наступних підстав.

Так, вироком апеляційного суду
Одеської області від 25.02.2013р., який
набув законної сили на підставі ухвали
колегії суддів ВССУ від 01.07.2014р., та який
має преюдиційне значення для розгляду
даної справи, було встановлено, що
ОСОБА_3 виготовив документи (свідоцтво
про право власності на домоволодіння)
на неіснуюче домоволодіння АДРЕСА_4 в м.
Одесі на ім'я ОСОБА_11 В наступному
ОСОБА_4 діючий по підробленому паспорту
громадянина України від імені ОСОБА_11
20.12.2006р. продав домоволодіння АДРЕСА_4 в
м. Одесі ОСОБА_13 від імені якої по
підробленому паспорту виступала
ОСОБА_6. Далі, ОСОБА_6 представляючись
ОСОБА_13 12.01.2007р. продала ОСОБА_5
зазначене домоволодіння. ОСОБА_5 в свою
чергу продала домоволодіння ОСОБА_2 за
100 000 доларів США (а.с.2-123 т.3).

Факт підробки свідоцтва про право
власності на домоволодіння по АДРЕСА_7
в м. Одесі виданого на ім'я ОСОБА_11
підтверджується інформацією
отриманоювідСуворовської районної
адміністрації ОМР №01-05-8/1816 від 01.04.2007р.,
про те що адміністрацією у 2003р. не
приймалося розпоряджень про виділення
ОСОБА_11 жилого будинку (а.с.80 т.1), а під
№53 зареєстроване розпорядження
адміністрації від 06.02.2003р. про
встановлення опіки над малолітньою
ОСОБА_18 1989 року народження (а.с.79 т.1);
листом КП «ОМБТІ та РОН» від 18.05.2007р.
№4048-05/2276 про те, що бланк свідоцтва про
право власності №026579 від 07.05.2003р. на
домоволодіння АДРЕСА_4 в м. Одесі на
ім'яОСОБА_11 фактично був використаний
при оформлені свідоцтва на ім'я ОСОБА_19
на об'єкт, розташований за адресою: м.
Одеса, АДРЕСА_8 в серпні 2003р. (а.с.81 т.1).

Крім того, згідно висновку судової
почеркознавчої експертизи, проведеної
в межах кримінальної справи, підпис від
імені ОСОБА_11 в договорі
купівлі-продажу від 20.12.2006р. виконаний
ОСОБА_4; підпис від імені ОСОБА_13 в
договорах купівлі-продажу від 20.12.2006р. і
19.01.2007р. виконанні ОСОБА_6.

Частиною 3 ст.11 ЦК України визначено, що
цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства. Згідно п.4
ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів
захисту прав та інтересів є
відновлення становища, яке існувало до
порушення.

Згідно ч.1 ст.21 ЦК України, суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або
органом місцевого самоврядування, якщо
він суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси. Аналогічні підстави для
скасування правового акту визначені у
ст.393 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним (ст.387 ЦК України). Пункт
3 ч.1 ст.388 ЦК України, визначає, що якщо
майно за відплатним договором придбане
в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі якщо майно
вибуло з володіння власника або особи ,
якій він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх
сукупності, слід дійти висновку, що
свідоцтво про право власності на ім'я
ОСОБА_11 на домоволодіння АДРЕСА_9 в м.
Одесі було підроблено ОСОБА_3, від імені
ОСОБА_11 за підробленими документам
діяв ОСОБА_4, домоволодіння за вказаною
адресою взагалі не існувало.
Встановлення даних обставин є
безумовною підставою для визнання
незаконним та скасування свідоцтва про
право власності на домоволодіння від
07.05.2003р., виданого виконавчим комітетом
Одеської міської ради (бланк №№026579) на
домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Одесі, з
підстав визначених ст.ст.21,393 ЦК
України.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України, якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваних правочин).

Згідно ст. 658 ЦК України, право продажу
товару, крім випадків примусового
продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить
власникові товару.

Виходячи з того, що під час укладання
договору купівлі-продажу від 20.12.2006р.
домоволодіння АДРЕСА_4 в м.Одесі ОСОБА_11
не набував право власності на продане
домоволодіння, від імені ОСОБА_11 за
підробленим паспортом діяв ОСОБА_4,
який відповідно не набував у
встановленому законом порядку права
власності на домоволодіння, наявність
такого договору порушує права та
охоронювані законні інтереси власника
земельної ділянки - ОСОБА_1, суд вважає,
що нотаріально посвідчений договір
купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_4
є недійсним з підстав передбачених ч.1
ст. 215, ст.658 ЦК України, тобто, є такий,
що був укладений особою, яка не набула
право власності на продане майно.

Як було роз'яснено постановою Пленуму
ВСУ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009р.,
реституція як спосіб захисту
цивільного права (частина перша статті
216 ЦК України застосовується лише в
разі наявності між сторонами
укладеного договору, який є нікчемним
чи який визнано недійсним. У зв'язку з
цим вимога про повернення майна,
переданого на виконання недійсного
правочину, за правилами реституції
може бути пред'явлена тільки стороні
недійсного правочину. Норма частини
першої статті 216 ЦК не може
застосовуватись як підстава позову
про повернення майна, переданого на
виконання недійсного правочину, яке
було відчужене третій особі. Не
підлягають задоволенню позови
власників майна про визнання
недійсними наступних правочинів щодо
відчуження цього майна, які були
вчинені після недійсного правочину.
У цьому разі майно може бути
витребувано від особи, яка не є
стороною недійсного правочину,
шляхом подання віндикаційного позову,
зокрема від добросовісного набувача
- з підстав, передбачених частиною
першою статті 388 ЦК України.

Отже в зв'язку з визнанням недійсним
договору купівлі-продажу від 20.12.2006р.,
суд вважає, що пред'явлені позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині витребування
земельної ділянки у ОСОБА_2, та
зобов'язання останню не перешкоджати
ОСОБА_1 у здійсненні права власності на
земельну ділянку є обґрунтовані та
підлягають задоволенню в повному
обсязі. При цьому суд виходить з того,
що належна на праві власності ОСОБА_1
земельна ділянка вибула з його
володіння не з його волі, про що він не
знав і не міг знати, так як на час
укладання договору купівлі-продажу від
20.12.2006р., який визнаний даним рішенням
суду недійсним, домоволодіння АДРЕСА_4
в м. Одесі не існувало, а ОСОБА_11 не
набував права власності. В зв'язку з
встановленим судом факту фізичної
відсутності домоволодіння АДРЕСА_4 в м.
Одесі Огли П.К. не може матиме жодних
прав та обов'язків, як відносно
житлового будинку так і відносно
земельної ділянки.

Слід зазначити, що вироком по вказаній
вище кримінальній справі був
задоволений позов ОСОБА_2, як
потерпілої особи від злочину, шляхом
стягнення в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7
завданої їй шкоди в зв'язку з
незаконним відчуженням неіснуючого
домоволодіння в розмірі 799300 гривень.
Відтак, вважається, що порушені права
ОСОБА_2 на придбаний нею будинок
поновлені вироком суду у повному
обсязі.

Будь-яких заперечень, які б
спростовували пред'явлені позовні
вимоги ОСОБА_1, з боку відповідачів суду
не представлено.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів
в рівних частках на користь позивача
слід стягнути судові витрати, які
складаються з матеріально-технічного
забезпечення розгляду справи в розмірі
7,50 гривень та державного мита в розмірі
8,50 гривень.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,64,88,209,212, 214,215,218 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
свідоцтво про право власності на
домоволодіння від 07.05.2003р., виданого
виконавчим комітетом Одеської міської
ради на підставі розпорядження
Суворовської районної адміністрації
виконкому ОМР №53 від 25.04.2003р. (бланк
№026579), яким було посвідчено право
власності ОСОБА_11 на домоволодіння
АДРЕСА_1 в м. Одесі.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 20.12.2006р.
домоволодіння АДРЕСА_10, в м. Одесі,
укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_13, який
був посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, реєстровий номер Д-512.

Витребувати з володіння ОСОБА_12
земельну ділянку площею 0,0511га., яка
розташована по АДРЕСА_5, в м. Одесі,
зобов'язавши її не перешкоджати ОСОБА_1
у володінні вказаною земельною
ділянкою.

Стягнути в рівних частках
зОСОБА_22, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 судові витрати в розмірі 16
гривень.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області,
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-ти денний
строк з дня отримання копії рішення
суду.

Суддя -