АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/6168/14 Справа: № 643/80/2014
Категорія: «житлові правовідносини»
Головуючий 1 інстанції:
Доповідач: Малінська С.М.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Даниленка В.М.,

Піддубного Р.М.,

при секретарі - Лотох І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення
Московського районного суду м. Харкова
від 24 липня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод
у користування нерухомим майном,
визнання особи такою, що не має права
користування, виселення,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з названим позовом, в
обґрунтування якого зазначав, що він є
власником ? частини будинку АДРЕСА_1,
інша частина будинку належить ОСОБА_5 У
вказаному будинку проживає
відповідач, який у добровільному
порядку виселитися не бажає, у зв'язку з
чим позивач звертався до
правоохоронних органів. Перебування
відповідача в будинку позбавляє права
розпоряджатися майном та
користуватися ним, у зв'язку з чим
позивач просив усунути перешкоди у
користуванні нерухомим майном шляхом
визнання ОСОБА_4 таким, що не має права
на користування будинком.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 24 липня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено
у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє
в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
права, просив рішення скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач є власником ? частини будинку
АДРЕСА_1.

Із довідки КП «Благоустрій», яка
міститься в матеріалах справи
вбачається, що батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає разом з ним за
адресою: АДРЕСА_1 з 1986 року (а.с.17).

В суді апеляційної інстанції
встановлено, що відповідача
зареєстровано за спірною адресою,
іншого житла він не має.

До членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 Житлового
Кодексу. Припинення сімейних відносин
з власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням. У разі
відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин

застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу (ст.156 ЖК
України).

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.64 ЖК
України до членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство.
Якщо особи, зазначені в частині другій
цієї статті, перестали бути членами
сім'ї наймача, але продовжують
проживати в займаному жилому
приміщенні, вони мають такі ж права і
обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Відповідно до ст.156 ЖК України
члени сім'ї власника жилого будинку
(квартири), які проживають разом з ним
у будинку (квартирі), що йому
належить,

користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку
(квартири), якщо при їх вселенні не було
іншої угоди про порядок користування
цим приміщенням. Члени сім'ї
власника будинку (квартири) зобов'язані
дбайливо ставитися до жилого будинку
(квартири). Повнолітні члени сім'ї
власника зобов'язані брати участь у
витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території та
проведенню ремонту. Спори між
власником та членами його сім'ї про
розмір участі в витратах

вирішуються в судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 про виселення
його батька ОСОБА_4, який проживає разом
з ним, суд першої інстанції
обгрунтовано виходив з того, що
позивачем не надано доказів на
підтвердження своїх позовних вимог,
оскільки виселення членів сім'ї
власника житлового будинку (квартири)
відбувається за правилами ст.157 ЖК
України, в якій, зокрема зазначено, що
членів сім'ї власника жилого будинку
(квартири) може бути виселено у
випадках, передбачених частиною першою
статті 116 цього Кодексу. Виселення
провадиться у судовому порядку без
надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 116 ЖК
України якщо наймач, члени його сім'ї
або інші особи, які проживають разом з
ним, систематично руйнують чи псують
жиле приміщення, або використовують
його не за призначенням, або
систематичним

порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
одному будинку, а заходи
запобігання і громадського впливу
виявились безрезультатними,
виселення винних на вимогу наймодавця
або інших заінтересованих осіб
провадиться без надання іншого
жилого

приміщення. Осіб, які підлягають
виселенню без надання іншого жилого

приміщення за неможливістю спільного
проживання, може бути зобов'язано
судом замість виселення провести
обмін займаного приміщення на інше
жиле приміщення, вказане
заінтересованою в обміні стороною.
Осіб, які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлений ст.61 ЦПК
України (ч.1 ст.60 ЦПК України).

Всупереч зазначеній нормі права
ОСОБА_3 не надано суду доказів на
підтвердження своїх позовних вимог,
які б давали підстави застосувати
положення ст.ст.116, 157 ЖК України.

Таким чином, судом першої інстанції
постановлено законне та обґрунтоване
рішення у справі, підстав для
скасування якого судова колегія не
вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в
інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Московського районного суду
м. Харкова від 24 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді