Справа № 202/125/14-ц
Провадження № 2/202/1890/2014
28 травня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді
при секретарі Котула
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
Позивач в січні 2014 року звернувся до
суду з позовом до відповідача про
стягнення суми боргу за договором
позики, посилалась на те, що 25 жовтня 2010
року уклав з відповідачкою договір
грн. до 26 грудня 2010 року. До
теперішнього часу відповідач позику не
повернув. Просив стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість по сумі позики з
урахуванням 3% річних та інфляційного
понесені судові витрати.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином.
Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено
наступні факти та обставини.
25 жовтня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір позики, згідно з
підтверджується розпискою (договір
позики) підписаною ОСОБА_2 Зазначену
суму відповідач зобов'язувався
повернути до 26 грудня 2010 року.
Відповідач на дату розгляду справи
свої зобов'язання не виконав.
Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов`язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України
на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Відповідач свої зобов'язання за
договором позики не виконав, тому сума
стягненню на користь позивача.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
Враховуючи викладене, суд
доходить до висновку, що позовні вимоги
в частині стягнення суми боргу та 3
відсотків річних від простроченої суми
законні, обґрунтовані та підлягають
задоволенню. З відповідача необхідно
стягнути на користь позивача суму
річних у розмірі 4090 грн.50 коп.
В частині стягнення з відповідача
інфляційних нарахувань суд вважає
можливим відмовити, оскільки позивачем
у позові та у судовому засіданні
представником позивача не були надані
суду підтвердження сукупного індексу
інфляції за період з грудня 2010 року по
У відповідності зі ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Оскільки позовні вимоги задоволено
частково, відповідно до ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню сплачений
позивачем судовий збір у розмірі 495 грн.
На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст.
11, 27, 31, 60, 88, 209, 210, 213, 214, 224-226 ЦПК України,
суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесені судові витрати у розмірі 495
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Індустріальний районний
суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в
10-ти денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Суддя
С.Г. Зосименко