Справа № 645/6798/14-ц
Провадження №
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2014 року Фрунзенський
районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Шевченко Г.С.,
при секретарі - Рало Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - Фрунзенський РВ у
м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській
області, про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із вказаним позовом, в якому
просила визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації за
вказаною вище адресою.
В обґрунтування своїх вимог зазначила,
що є власником квартири АДРЕСА_1. У
січні 2003 р. позивачка уклала шлюб з
відповідачем ОСОБА_2 та він вселився до
належної їй квартири і зареєстрував
своє постійне місце проживання за
вказаною вище адресою.
04.12.2006 року шлюб між сторонами був
З липня 2013 року відповідач не проживає
у квартирі за адресою: АДРЕСА_1. На
вимогу ОСОБА_1 знятися з реєстраційного
обліку ОСОБА_2 відмовляється. Тому
позивачка вимушена була звернутися до
суду з цим позовом. Вважає, що її права
як власника житла грубо порушуються
відповідачем, який не є членом сім'ї,
втратив право користування житлом і
перешкоджає ОСОБА_1 вільно
розпоряджатися своєю власністю.
Позивачка у судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи без її участі, позовні
вимоги підтримала у повному обсязі,
проти ухвалення заочного рішення не
Відповідач у судове засідання не
з'явився, був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, заяви про розгляд справи без
його участі не надав, про причини
неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, був належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, заяви про розгляд
справи без його участі не надав, про
причини неявки суд не повідомив.
Згідно вимог ст. 224 ЦПК України на
підставі наявних у справі доказів, суд
вважає можливим ухвалити заочне
рішення, з урахуванням того, що
представник позивача не заперечує
проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло № 8-96-78549 від 9 жовтня 1996 року.

У червні 2008 р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
було розірвано, про що в Книзі
реєстрації розірвань шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за № 249 від 18
червня 2008 року (свідоцтво про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 18
червня 2008 року).

З довідки АДП ГУДМС, УДМС України
в Харківській області від 05.09.2014 року
вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни,
які мають у приватній власності
будинок (частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд.

За змістом ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Судом встановлено, що згідно ст.ст. 64, 156
Житлового кодексу України відповідач є
колишнім членом сім'ї позивача.

Відповідно до ст. 405 ЦК України
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_2 не проживає у квартирі
АДРЕСА_1 з червня 2013 року, тобто більше
року.

Відповідачем не надано суду доказів
про існування між ним і власником
квартири будь-яких домовленостей щодо
збереження за ним права користування
житловим приміщенням у спірному
будинку понад строки, визначені ст. 405
ЦК України.

Суд вважає, що ОСОБА_2 реєстрацією свого
місця проживання у квартирі, яка
належить ОСОБА_1, створює позивачці
перешкоди у вільному користуванні,
володінні та розпорядженні її
власністю.

Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку, що позовна вимога про
визнання відповідача таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням заявлена законно і
обґрунтовано, тому підлягає
задоволенню.

Щодо зняття з реєстраційного обліку
відповідача, то ця вимога позивачки є
необґрунтованою та задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Згідно абз. 2 ст. 7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місяця проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі: судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Аналіз вказаного Закону дає підстави
вважати, що зняття з реєстрації місця
проживання проводиться відповідним
органом реєстрації на підставі рішення
суду, що набрало законної сили, а не
судом. Тому зняття з реєстрації місця
проживання відповідача не належить до
компетенції суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 11, 60, 88, 197, 209, 212-215, 218, 224- 226 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1.

В іншій частині у задоволенні позову
відмовити.

Заочне рішення суду набирає законної
сили в порядку, передбаченому ст.ст. 223,
232 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Г. С. Шевченко