інстанції: Крупінська С.С. Провадження
№ 22-ц/773/1676/14 Категорія: 48 Доповідач:
Завидовська-Марчук О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді
Завидовської-Марчук О. Г.,

суддів - Федонюк С.Ю., Грушицького А.І.,

при секретарі - Вергуну Т.С.,

з участю:позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини за
апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_2 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 30 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30 вересня 2014
року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини задоволено.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Городище
Луцького району Волинської області в
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 700 грн. щомісячно,
починаючи з 01.09.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, відповідач
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на це
рішення, в якій, покликаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати та ухвалити нове, яким
стягнути з нього в користь ОСОБА_1
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини в розмірі 400 грн. щомісячно до
досягнення дитиною повноліття.

В даному судовому засіданні відповідач
апеляційну скаргу підтримав та просив
її задовольнити.

Позивач апеляційну скаргу заперечила
та просила її відхилити.

Заслухавши осіб, які беруть участь в
справі, перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скаргу слід відхилити з наступних
підстав.

Судом вірно встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
що підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 від 08.07.2004 року
( а.с.3).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
(далі - СК) України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
призначаються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі (ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

Така ж позиція викладена й у п. 17
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів».

Згідно зі ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставин, що мають істотне
значення. Мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 цього
Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3
Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7
СК України при вирішенні будь-яких
питань щодо дітей суд повинен виходити
з якнайкращого забезпечення інтересів
дітей і, тим більше, при захисті одного
із основних прав дитини - права на
утримання, яке кореспондується з
конституційним обов'язком батьків
утримувати дітей до їх повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що
неповнолітній син залишився проживати
з матір'ю та перебуває на її утриманні
та вихованні. Добровільно матеріальної
допомоги відповідач не надає. Між
сторонами не досягнуто згоди щодо
розміру аліментів, які необхідні для
утримання дитини.

Отже, суд прийшов до правильного
висновку про стягнення з відповідача
коштів на утримання неповнолітньої
дитини.

Визначаючи розмір стягуваних
аліментів в твердій грошовій сумі, суд
врахував те, що відповідач не працює,
матеріальне становище сторін та
неповнолітньої дитини, а також те, що
відповідач є працездатним і доказів,
які б підтверджували його поганий стан
здоров'я та неможливість
працевлаштування в судовому засіданні
не здобуто, а також визначений Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» прожитковий мінімум для
дитини віком від 6 до 18 років - 1286 грн.

Враховуючи зазначені обставини, а
також те, що обов'язок утримувати
дитину покладається рівною мірою на
матір і батька суд дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Доводи відповідача про те, що він не
може сплачувати по 700 грн. щомісячно на
дитину, оскільки є безробітним, не
заслуговують на увагу, оскільки дана
обставина не звільняє його від
обов'язку утримувати неповнолітнього
сина, батьком якого він є. Крім того,
ОСОБА_2 не позбавлений можливості
працевлаштуватися.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
містять встановлених законом підстав
для скасування чи зміни оскаржуваного
судового рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права.

Разом з тим, резолютивну частину
рішення, з врахуванням вимог п.1 ч.1 ст.367
ЦПК України, слід доповнити вказівкою
про те, що стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць підлягає до
негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30 вересня 2014
року в даній справі залишити без змін,
доповнивши його резолютивну частину
абзацом третім такого змісту:
«стягнення аліментів у межах суми
платежу за один місяць допустити до
негайного виконання».

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: