АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/3170/13-ц
Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження 22ц/774/2392/К/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є.,
Михайлів Л.В.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника позивача -
Касьянова Олександра Миколайовича,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 30 серпня 2013 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А
Н О В И Л А :

У лютому 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Райффайзен Банк Аваль»,
яке є правонаступником ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» (надалі ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль", Банк) звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитними
договорами. Уточнивши позовні вимоги, в
останній їх редакції Банк просив суд
стягнути солідарно з відповідачів
заборгованість, що утворилась станом
на 31.01.2012 року за Кредитним договором
№S014/03-03/250 від 29.05.2008 року, у сумі 322 532, 45
дол.США, що еквівалентно 2 576 937,52 грн., з
яких: заборгованість за кредитом - 302 280,
93 доларів США; заборгованість за
відсотками (з 23.09.2011 по 31.01.2012) - 19 029,09
доларів США; заборгованість по пені (з
01.03.2011 по 31.01.2012) - 1 225,43 доларів США; за
Кредитним договором №S010/03-03/317 від
09.07.2008 року у сумі 160 016, 86 доларів США , що
еквівалентно 1 278 486,71 грн., з яких:
заборгованість за кредитом - 147 057,19
доларів США; заборгованість за
відсотками (з 3.09.2011 по 31.01.2012) - 12 161,09
доларів США; заборгованість по пені (з
01.03.2011 по 31.01.2012) - 798,58 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог Банк
зазначив, що 21.05.2008 року між позивачем
та відповідачем ОСОБА_5, як фізичною
особою та фізичною особою-підприємцем,
укладено Генеральну кредитну угоду
№S010/03-03/247 зі змінами, із встановленням
загального розміру позичкової
заборгованості, в іноземній валюті, у
розмірі 900 000,00 доларів США, терміном дії
до 15.04.2018 року.

У межах Генеральної кредитної угоди
між позивачем та відповідачем ОСОБА_5
було укладено наступні кредитні
договори: №S014/03-03/250 від 29.05.2008р. (зі
змінами), укладений з відповідачем
ОСОБА_5 як з фізичною особою, на суму 487
500,00 доларів США, строком дії до 15.04.2018
року, під 14,5% річних; №S010/03-03/317 від
09.07.2008р. (зі змінами), укладений з ОСОБА_5
як з фізичною особою-підприємцем, на
суму 330 000 доларів США, строком дії до
15.04.2018 року, під 14,5% річних.

З метою забезпечення виконання
відповідачем ОСОБА_5 зобов'язань за
вказаною Генеральною кредитною угодою,
21.05.2008р між Банком та відповідачем
ОСОБА_3 було укладено договір поруки
№S010/03-03/247, згідно умов якого останній
зобов'язався відповідати за виконання
зобов'язань відповідачем ОСОБА_5

У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_5 не
виконував зобов'язання по Генеральній
кредитній угоді та кредитним
договорам, починаючи з грудня 2010 року
порушував строки погашення кредиту та
відсотків, а з квітня 2011 року не
сплачував тіло кредиту по графікам
(Додаткова угода №014/03-03/250/3 від 18.06.2010р.
до кредитного договору №S014/03-03/250 від
29.05.2008р., Додаткова угода №010/03-03/317/3 від
18.06.2010р. до кредитного договору
№S014/03-03/250 від 29.05.2008р.), з жовтня 2011 року
не сплачував відсотки за користування
кредитами, у нього перед Банком виникла
заборгованість, яку позивач просив у
солідарному порядку стягнути з
відповідачів.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м.Кривого Рогу від 30.08.2013
року позовні вимоги Банку задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3
на користь Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль"
заборгованість за кредитним договором
№S014/03-03/250 від 29.05.2008 року, яка станом на
31.01.2012 року складає 2 576 937 грн. , з яких:
заборгованість за кредитом - 302 280, 93
доларів США, заборгованість за
відсотками - 19 029,09 доларів США,
заборгованість по пені - 1 225,43 доларів
США, а разом: 322 532, 45 доларів США, що по
курсу НБУ станом на 31.01.2012 року
еквівалентно 2 576 937,52 грн.;
заборгованість за кредитним договором
№S010/03-03/317 від 09.07.2008 року, яка станом на
31.01.2012 року, складає 1 278 486 грн. 71 коп., з
яких: заборгованість за кредитом - 147
057,19 доларів США, заборгованість за
відсотками - 12 161,09 доларів США,
заборгованість по пені -798,58 доларів
США, всього 160 016, 86 доларів США, що по
курсу НБУ станом на 31.01.2012 року
еквівалентно 1 278 486, 71 грн. та судовий
збір в розмірі 3219 грн.

Ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 грудня
2013 року апеляційна скарга представника
відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 залишена
без задоволення, а зазначене рішення
суду - без змін.

Під час розгляду апеляційної скарги
ОСОБА_6, який діяв в інтересах
відповідача ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_3
не був присутній, належним чином про
розгляд справи повідомлений не був,
тому 27.10.2014 року звернувся до суду із
апеляційною скаргою на рішення
Центрально-Міського районного суду
м.Кривого Рогу від 30.08.2013 року.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Зокрема, апелянт посилається на те, що
він не був належним чином повідомлений
про розгляд даної справи. Судом першої
інстанції під час розгляду справи, не
взято до уваги, що у матеріалах справи
відсутні докази направлення на адресу
поручителя - відповідача ОСОБА_3
письмової вимоги про наявність
заборгованості по кредитним договорам
та необхідність її погасити, що, на
думку апелянта, згідно ч.4 ст.559 ЦК
України є підставою для припинення
договору поруки. Про наявність
вказаної заборгованості відповідачу
ОСОБА_3 стало відомо з оскаржуваного
рішення суду.

Крім того, апелянт зазначив, що судом
першої інстанції залишено поза увагою,
що основне зобов*язання, яке виникло з
Генеральної кредитної угоди,
неодноразово змінювалося, до неї
укладалися додаткові угоди,
змінювалися відсоткові ставки по
кредитним договорам, що збільшило
обсяг відповідальності поручителя -
відповідача у справі ОСОБА_3 без його
згоди на те, що згідно ч.1 ст.559 ЦК
України є підставою для припинення
поруки.

Також відповідач ОСОБА_3 в апеляційній
скарзі посилається на те, що судом
помилково задоволено вимоги Банку щодо
стягнення суми кредиту в повному
обсязі, оскільки Генеральна кредитна
угода, укладена 21.05.2008 року між Банком
та відповідачем ОСОБА_5, діє до 15.04.2018
року, позов про її розірвання,
внаслідок чого можливе дострокове
повернення суми кредиту, Банком не
заявлявся.

Крім того, апелянт зауважив, що судом
першої інстанції не взято до уваги, що
розрахунок суми заборгованості по
кредитним договорам, наданий
позивачем, не відповідає вимогам
закону та не підтверджений належними
та допустимими доказами.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.05.2008 року між
ВАТ "Райффайзен Банк Аваль"
(правонаступником якого є ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль") та
відповідачем ОСОБА_5 було укладено
Генеральну кредитну угоду №S010/03-03/247 зі
встановленням загального розміру
позичкової заборгованості
позичальника 900 000 доларів США терміном
дії до 15.04.2018 року.

Відповідно до п.2.4 Генеральної
кредитної угоди конкретні строки
користування кредитними коштами,
відсоткові ставки, об'єкти
кредитування визначається стронами
окремо в кожному кредитному договорі,
укладеному в рамках цієї Генеральної
кредитної угоди.

В межах Генеральної кредитної угоди
між тими самими сторонами укладені
наступні кредитні договори: № S014/03-03/250
від 29.05.2008р., укладений з ОСОБА_5, як з
фізичною особою, у розмірі 487 500,00
доларів США строком дії до 15.04.2018 року
під 14,5% річних; №S010/03-03/317 від 09.07.2008р.,
укладений з ОСОБА_5, як з фізичною
особою-підприємцем, у розмірі 330 000,00
доларів США, строком дії до 15.04.2018 року
під 14, 5% річних.

У забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_5 за Генеральною кредитною
угодою, між позивачем та ОСОБА_3
укладено договір поруки №S010/03-03/247 від
21.05.2008р., зі змінами від 31.05.2011 року,
згідно якого ОСОБА_3 взяв на себе
зобов'язання відповідати перед
позивачем по борговим зобов'язанням
відповідача ОСОБА_5, які виникають з
умов Генеральної кредитної угоди, що
підтверджується копією укладеного
договору.

Додатковими угодами від 16.06.2010 року,
17.06.2010 року, 18.06.2010 року, 31.05.20111 року до
Кредитних договорів, укладених між
сторонами у справі, сума
заборгованості за кредитом
збільшувалася на суму заборгованості
за процентами, зменшувалася процентна
ставка до 9,5% річних та відбувалася
зміна строку погашення заборгованості.

Звертаючись до суду з позовом,
Банк посилався на те, що у зв'язку з
невиконанням відповідачем ОСОБА_5
зобов'язань по кредитним договорам, у
нього перед Банком виникла
заборгованість, яка станом на 31.01.2012
року складає 2 576 937 грн., тат підлягає
солідарному стягненню з відповідачів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з наявності
правових підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Згідно положень ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог,
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до положень ст.1054 ЦК
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

При цьому, згідно ст.612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до положень ст.554 ЦК України
у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, в
забезпечення виконання зобов'язань
відповідача ОСОБА_5 за Генеральною
кредитною угодою, укладеною 21.05.2008 року
між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль"
(правонаступником якого є ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль") та ним, між
позивачем та відповідачем ОСОБА_3
укладено договір поруки №S010/03-03/247 від
21.05.2008р., зі змінами від 31.05.2011 року,
згідно якого ОСОБА_3 взяв на себе
зобов'язання відповідати перед
позивачем по борговим зобов'язанням
відповідача ОСОБА_5, які виникають з
умов Генеральної кредитної угоди, що
підтверджується копією укладеного
договору.

Додатковою угодою № 014/03-03/250/1 від 16.06.2010
року, укладеною між Банком та
відповідачем ОСОБА_5 встановлено
розмір 1го траншу у сумі 257500 доларів
США, 2го траншу - у сумі 230000 доларів США;
внесено зміни до кредитного договору
від 29.05.2008 року, укладеного між
позивачем та відповідачем ОСОБА_5, в
частині строку оформлення у власність
земельної ділянки, доповнено його
положеннями про заставу, предметом
якої є обладнання по виробництву
меблів 2001 року випуску в кількості 27
штук. Зазначена додаткова угода
підписана також відповідачем ОСОБА_3,
як поручителем, який надав згоду на
зміну умов кредитного договору.

Відповідно до положень додаткової
угоди № 014/03-03/250/2 від 17.06.2010 року,
тимчасово на період з 20.06.2010 року по
19.12.2010 року зменшено щомісячний платіж
та змінено строк його сплати,
врегульовано питання заборгованості
позичальника за кредитним договором,
викладено графік повернення кредиту та
сплати відсотків у новій редакції.
Своїм підписом у зазначеній додатковій
угоді відповідач ОСОБА_3 надав згоду на
зміну умов кредитного договору
відповідно до вищевикладеної
додаткової угоди.

Згідно додаткової угоди № 014/03-03/250/3 від
18.06.2010 року сторони погодили тимчасово
на період з 01.06.2010 року до 30.11.2010 року
здійснювати облік 60% від суми
щомісячного платежу за процентами на
додатковому рахунку нарахованих
процентів та змінити строк сплати
позичальником даної частини
щомісячного платежу по процентах в
порядку, передбаченому додатковою
угодою, та обумовили кредитні канікули
по сплаті процентів. Зазначена
додаткова угода підписана
відповідачем ОСОБА_3, як поручителем по
кредитному договору, який надав згоду
на зміну умов кредитного договору.

Додатковою угодою № 014/03-03/250/3 від 31.05.2011
року сторони погодили встановити
пільгову процентну ставку тимчасово на
період з 01.01.2011 року по 31.12.2011 року,
зменшивши її з 14,5% до 9,5%. Вказана
додаткова угода підписана
відповідачем ОСОБА_3, чим він надав
згоду на зміну умов кредитного
договору.

Згідно додаткової угоди № 010/03-03/317/1 від
16.06.2010 року до кредитного договору від
09.07.2008 року, було внесено зміни до
розділу 3 «Забезпечення зобов'язання
позичальника» та обумовлено, що
процентна ставка по кредиту підлягає
коригуванню з дати виявлення Банком
порушення позичальником зобов'язань.
Зазначена додаткова угода була
підписана представником Банку та
відповідачами. Тобто ОСОБА_3 надав
згоду на зміну умов кредитного
договору.

Відповідно до додаткової угоди №
010/03-03/317/2 від 17.06.2010 року сторони
домовилися тимчасово у період з 20.06.2010
року по 19.12.2010 року зменшити розмір
щомісячного платежу по сплаті суми
кредиту та змінити строк його сплати.
Вказану додаткову угоду було підписано
відповідачем ОСОБА_3, як поручителем .

Додатковою угодою № 010/03-03/317/3 від 18.06.2010
року сторонами обумовлено тимчасово на
період з 01.06.2010 року до 30.11.2010 року
здійснювати облік 60% від суми
щомісячного платежу за процентами на
додатковому рахунку нарахованих
процентів та змінити строк сплати
позичальником даної частини
щомісячного платежу по процентах в
порядку, передбаченому додатковою
угодою, та обумовили кредитні канікули
по сплаті процентів. Зазначена
додаткова угода підписана
відповідачем ОСОБА_3, як поручителем по
кредитному договору, який надав згоду
на зміну умов кредитного договору.

Згідно положень додаткової угоди №
010/03-03/317/4 від 31.05.2011 року, сторони
погодили встановити пільгову
процентну ставку тимчасово на період з
01.01.2011 року по 31.12.2011 року, зменшивши її з
14,5% до 9,5%. Вказана додаткова угода
підписана відповідачем ОСОБА_3, чим він
надав згоду на зміну умов кредитного
договору.

Додатковою угодою від 31.05.2011 року №
010/03-03/247/3/1 до договору поруки від 23.05.2008
року, укладеною між Банком та
відповідачем ОСОБА_3, встановлено, що
поручитель на добровільних засадах
взяв на себе зобов'язання перед
кредитором відповідати по борговим
зобов'язанням боржника ОСОБА_5, які
виникають з умов кредитних договорів
від 29.05.2008 року та від 21.05.2008 року, а
також усіх додаткових угод, які можуть
бути укладені до закінчення строку дії
кредитних догорів, і які є невідємними
частинами до них, за умовами яких
боржник зобов'язаний у строк до 15.04.2018
року повернути кредит у сумі 570000
доларів США і 330000 доларів США, сплатити
проценти за коригування кредитними
коштами у розмірі 14,55% річних, або в
будь-якому іншому розмірі, зміненому
відповідно до умов кредитного
договору, у тому числі, на підставі
додаткових угод до нього, укладених
після набуття чинності цим договором,
сплатити разову комісію за надання
кредиту у розмірі 0,99 % від суми кредиту,
сплатити пеню, штрафи, передбачені
кредитним договором, збитки.

Матеріалами справи встановлено, що у
зв'язку з невиконанням відповідачем
ОСОБА_5 умов кредитних договорів,
укладених на підставі Генеральної
кредитної угоди, у нього станом на
31.01.2012 року утворилася заборгованість
за Кредитним договором №S014/03-03/250 від
29.05.2008 року у сумі 322 532, 45 дол.США, що
еквівалентно 2 576 937,52 грн., з яких:
заборгованість за кредитом - 302 280, 93
доларів США; заборгованість за
відсотками (з 23.09.2011 по 31.01.2012) - 19 029,09
доларів США; заборгованість по пені (з
01.03.2011 по 31.01.2012) - 1 225,43 доларів США; за
Кредитним договором №S010/03-03/317 від
09.07.2008 року у сумі 160 016, 86 доларів США , що
еквівалентно 1 278 486,71 грн., з яких:
заборгованість за кредитом - 147 057,19
доларів США; заборгованість за
відсотками (з 3.09.2011 по 31.01.2012) - 12 161,09
доларів США; заборгованість по пені (з
01.03.2011 по 31.01.2012) - 798,58 доларів США.

Згідно вимоги про виконання
зобов'язань № 129 від 07.02.2011 року, № 1507
від 09.12.2011 року Банком на адресу
відповідача ОСОБА_3 було направлено
лист з вимогою про погашення
заборгованості за кредитними
договорами, за якими він є поручителем.

На думку колегії суддів, зазначені суми
заборгованості розраховано на
підставі положень кредитних договорів,
тому вони є правильними.

На підставі вищенаведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
наявність правових підстав для
солідарного стягнення з відповідачів
на користь позивача суми
заборгованості за кредитними
договорами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про
те, що основне зобов*язання, яке виникло
з Генеральної кредитної угоди,
неодноразово змінювалося, до неї
укладалися додаткові угоди,
змінювалися відсоткові ставки по
кредитним договорам, що збільшило
обсяг відповідальності поручителя -
відповідача у справі ОСОБА_3 без його
згоди на те, що згідно ч.1 ст.559 ЦК
України є підставою для припинення
поруки, не можуть бути взяті до уваги
колегією суддів, оскільки
спростовуються матеріалами справи, а
саме - додатковими угодами до кредитних
договорів, укладеними між Банком та
відповідачем ОСОБА_5, та підписаними
відповідачем ОСОБА_3, який надав згоду
на зміну умов кредитного договору.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що судом помилково задоволено вимоги
Банку щодо стягнення суми кредиту в
повному обсязі, оскільки Генеральна
кредитна угода, укладена 21.05.2008 року між
Банком та відповідачем ОСОБА_5, діє до
15.04.2018 року, позов про її розірвання,
внаслідок чого можливе дострокове
повернення суми кредиту, Банком не
заявлявся, також не можуть бути взяті
до уваги колегією суддів, оскільки Банк
скористався наданим йому ст.1052 ЦК
України та п.1.9.1 кредитного договору
правом на дострокове стягнення
заборгованості у зв'язку з порушенням
відповідачем ОСОБА_5 умов кредитного
договору внаслідок яких виникла
заборгованість.

Не можуть бути взяті до уваги доводи
апеляційної скарги про те, що
розрахунок суми заборгованості по
кредитним договорам, наданий
позивачем, не відповідає вимогам
закону та не підтверджений належними
та допустимими доказами, оскільки є
безпідставними та висновків суду не
спростовують.

Доводи апеляційної скарги про те, що у
матеріалах справи відсутні докази
направлення на адресу поручителя -
відповідача ОСОБА_3 письмової вимоги
про наявність заборгованості по
кредитним договорам та необхідність її
погасити, що є підставою для припинення
договору поруки, не беруться до уваги
колегією суддів, так як спростовуються
матеріалами справи та наявними у ній
доказами - копіями вимоги, направленої
відповідачу ОСОБА_3 07.02.2011 року та 09.12.2011
року.

Не можуть бути підставою для
скасування законного та
обґрунтованого рішення суду посилання
в апеляційній скарзі відповідача
ОСОБА_3 на те, що він не був належним
чином повідомлений про розгляд даної
справи, оскільки не призвели до
неправильного вирішення спору по суті.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі встановив
права і обов'язки сторін, що брали
участь у справі, обставини справи,
перевірив доводи і заперечення сторін,
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду обґрунтовані і
підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, тому
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін на
підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 30 серпня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: