АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3217/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3359/14
Головуючий у 1-й інстанції Потетій А. Г.
Доповідач Буленко О. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Буленко О.О.,

Суддів: Кривчун Т.О.,Хіль Л.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
Моторного (транспортного) страхового
бюро України - адвоката ОСОБА_1на
рішення Полтавського районного суду
Полтавської області від 16 вересня 2014
року

за позовом ОСОБА_2 до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України про стягнення страхового
відшкодування у зв'язку зі смертю в
результаті дорожньо- транспортної
пригоди,-

В С Т А Н О В
И Л А :

У липні 2014 року до суду звернулася з
позовом ОСОБА_2 до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України про стягнення страхового
відшкодування. В обґрунтування своїх
позовних вимог позивач вказує, що 21.01.2012
року, близько 8 години 20 хв., по
автошляху Київ-Харків в Лубенському
районі Полтавської області в напрямку
м. Київ , внаслідок зіткнення
автомобіля «DACIA SUPER NOVA R 52315» д.н.з. НОМЕР_1
під керуванням ОСОБА_6. з автомобілем
«DAF 95 XF-430» д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом
«SCHMITZ SPR 24» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням
ОСОБА_3, загинули її чоловік ОСОБА_4 та
син ОСОБА_5. Також, остання
зазначила, що постановою Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 21 травня 2012 року
провадження по кримінальній справі
відносно ОСОБА_6 обвинуваченого за ст.
286 ч.3 КК України закрито у зв'язку зі
смертю на підставі ст.ст. 6 п.8, 213 п.1 КПК
України. Оскільки, ОСОБА_6 був
учасником бойових дій, його було
звільнено від обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, тому вона звернулась
з позовом до Моторного (транспортного)
страхового бюро України.

Рішенням Полтавського районного
суду Полтавської області від 16 вересня
2014 року позов ОСОБА_2 - задоволено
частково.

Стягнуто з Моторного (транспортного)
страхового бюро України на користь
ОСОБА_2 90905 грн. 50 коп. (дев'яносто тисяч
дев'ятсот п'ять гривень 50 копійок)
страхового відшкодування у зв'язку зі
смертю ОСОБА_4 в результаті
дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з Моторного (транспортного)
страхового бюро України на користь
ОСОБА_2 90905 грн. 50 коп. (дев'яносто тисяч
дев'ятсот п'ять гривень 50 копійок)
страхового відшкодування у зв'язку зі
смертю ОСОБА_5 в результаті
дорожньо-транспортної пригоди.

З рішенням суду не погодилося Моторне
(транспортне) страхове бюро України в
зв'язку з чим його представником було
подано апеляційну скаргу, в якій
останній просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове,
яким відмовити у задоволені позову за
безпідставністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що суд першої
інстанції не з'ясував всіх обставин
справи, неправильно оцінив докази, які
мають значення для вирішення справи.
Крім того, апелянтом зазначено, що
позивачці вже було виплачено суму
страхового відшкодування в розмірі 18 189
грн. на виготовлення та встановлення
стандартного пам'ятника при похованні.
Також, питання відшкодування
моральної шкоди та пені було
розглянуто в іншій справі, рішення в
якій набрало законної сили.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст. 309 ч.1 п. 3 ЦПК України
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Так, задовольняючи частково позовні
вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції
виходив з того, що в ДТП з вини ОСОБА_6
загинули чоловік та син позивачки, в
зв'язку з чим з урахуванням
відшкодованих відповідачем витрат на
виготовлення пам'ятників сума яка
підлягає до стягнення з відповідача на
кожну особу повинна становити 90905 грн.
50коп.

Однак, погодитись з таким висновком
місцевого суду не можна, оскільки
висновки суду не відповідають
обставинам справи, суд не правильно
застосував норми матеріального та
процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 21.05.2012
року, що набрала законної сили 28.05.2012
року встановлено, що 21.01.2012 року близько
08 год. 20 хв. по автошляху Київ-Харків в
Лубенському районі Полтавської
області в напрямку м. Київ рухався
автомобіль «Dacia super nova R 52315» днз НОМЕР_1
під керуванням ОСОБА_6, котрий
перевозив пасажирів ОСОБА_4 та ОСОБА_2
Проїжджаючи 213 кілометр вказаного
автошляху водій ОСОБА_6, грубо
порушуючи правила дорожнього руху, не
врахував дорожню обстановку, не
впорався з керуванням автомобіля та
допустив виїзд на смугу зустрічного
руху де зіткнувся із зустрічним
автомобілем «Daf 95 XF-430» днз НОМЕР_2 з
напівпричепом «SCHMITZ SPR 24» днз НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_3, котрий рухався по
своїй смузі.

Внаслідок зазначеного зіткнення
ОСОБА_6 та пасажири ОСОБА_4 і ОСОБА_2
отримали тілесні ушкодження від яких
загинули на місці події (свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_4 від 25 січня 2012 року,
серії НОМЕР_5 від 25 січня 2012 року, серії
НОМЕР_6 від 25 січня 2012 року).

Провадження по кримінальній справі
відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
обвинуваченого за ст. 286 ч. 3 КК України
закрито у зв'язку зі смертю.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_7,
померлий ОСОБА_6 був учасником бойових
дій.

Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону,
учасники бойових дій та інваліди війни,
що визначені законом, інваліди 1 групи,
які особисто керують належними їм
транспортними засобами, а також особи,
що керують транспортним засобом,
належним інваліду 1 групи, у його
присутності, звільняються від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності на
території України.

Відшкодування збитків від
дорожньо-транспортної пригоди,
винуватцями якої є зазначені особи,
проводиться МТСБУ у порядку,
визначеному цим Законом.

Згідно п. 35.1, 35.2 ст. 35 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № 1961-15 у редакції від 08.01.2012
року чинній на час звернення позивачки
для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» від 01.03.2013 року № 4
роз'яснено, що страхове відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
потерпілого в дорожньо-транспортній
пригоді, а також особам, яким завдано
шкоди смертю годувальника, та витрати
на поховання , якщо смерть потерпілого
настала в результаті страхового
випадку, здійснюються в порядку,
передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК
України та розділом ІІІ Закону № 1961-ІV.

При вирішенні спорів про страхове
відшкодування у наведених вище
випадках суди повинні застосовувати
положення Закону України від 23.09.1999
року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» та
враховувати відповідні роз'яснення,
надані у постанові Пленуму Верховного
Суду України від 27 березня 1992 року № 6
«Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» (з відповідними
змінами та доповненнями).

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Полтавського районного суду
Полтавської області від 03 липня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Полтавської області
від 19 вересня 2013 року, в задоволенні
позову ОСОБА_2 до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України про визнання дій
неправомірними та стягнення
страхового відшкодування - відмовлено
у повному обсязі / а.с. 18 -23/.

Вищевказаними судовими рішеннями вже
було вирішено питання щодо відмови у
стягненні моральної шкоди та пені з
МТБУ, тому при розгляді даної справи
вказані питання не вирішуються.

В свою чергу з платіжного доручення №
1/18260 від 26 квітня 2013 платником МТСБУ,
наказу № 1191 від 26 квітня 2013 року та
довідки № 1 від 17 квітня 2013 року
вбачається, що 26 квітня 2013 року ОСОБА_2
було перераховано 18 189, 00 грн. на
виготовлення стандартних пам'ятників. /
а.с. 75/.

Також, у відповідності до ст. 27
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № 1961-15 у редакції
від 08.01.2012 року чинній на час ДТП, право
на отримання відшкодування за шкоду,
пов'язану із смертю потерпілого, мають
особи, які знаходилися на утриманні
потерпілого, та особи, які взяли на себе
витрати з поховання.

Пунктом 27.4. вищевказаного закону
встановлено, що у зв'язку із смертю
годувальника відшкодовується частина
неотриманих доходів потерпілого, яка
кожному утриманцю належала б при
його житті, за вирахуванням пенсій,
наданих утриманцям внаслідок втрати
годувальника. Порядок вирахування
відшкодування утриманцям визначає
Кабінет Міністрів України.

В той же час відшкодування
недоотриманих доходів потерпілого
повинне відбуватися на умовах
визначених законом, а саме звернення до
МТСБУ з заявою та переліком необхідних
документів, визначених ст.35 Закону.

Так, зазначеним Законом
передбачено, що для отримання
відшкодування, насамперед повинно бути
звернення до МТСБУ в порядку ст.35
Закону. Саме ст. 35 Закону роз'яснює
порядок звернення потерпілої особи до
МТСБУ, в якій зазначено, що для
отримання відшкодування особа, яка має
право на відшкодування подає МТСБУ
відповідну заяву.

МТСБУ приймає рішення щодо
виплати відшкодування після з'ясування
обставин даної ДТП на підставі
документів зазначених у п. 35.2. ст.35
Закону.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

В свою чергу, позивачем не надано
жодного доказу на підтвердження того,
що вона зверталась з заявою до МТСБУ та
надала всі необхідні документи для
вирішення питання щодо відшкодування
неотриманих доходів потерпілого, яка
кожному утриманцю належала б при
його житті.

Суд першої інстанції на це увагу
не звернув і ухвалив передчасне
рішення про виплату страхового
відшкодування з Моторного (
транспортного) бюро України.

З цих підстав колегія суддів приходить
до висновку про скасування рішення
Полтавського районного суду
Полтавської області від 16 вересня 2014
року про часткове задоволення позовних
вимог ОСОБА_2 про стягнення страхового
відшкодування, ухваливши нове, про
відмову у задоволенні позову за
безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 303, 307, , п. 3, 4 ч. 1 ст.
309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А
:

Апеляційну скаргу представника
Моторного (транспортного) страхового
бюро України - адвоката ОСОБА_1-
задовольнити.

Рішення Полтавського районного
суду Полтавської області від 16 вересня
2014 року - скасувати, ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до Моторного
(транспортного) страхового бюро
України про стягнення страхового
відшкодування у зв'язку зі смертю в
результаті дорожньо- транспортної
пригоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : _________
О.О. Буленко

Судді: __________ Т.О.Кривчун
_________ Л.М. Хіль