Справа № Провадження №371/462/14
22-ц/780/4960/14 Головуючий у І інстанції
Рудик Ю.В.Категорія18Доповідач у 2
інстанціїМихайло 11.09.2014
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Малорода О.І., Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» на рішення Миронівського
районного суду Київської області від 10
липня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
кредитним договором та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» про закриття
кредитного договору,-

В С Т А Н О В
И Л А:

В березні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду із вказаним позовом
та просив стягнути з ОСОБА_2 на свою
користь заборгованість за кредитним
договором у розмірі 35 490 доларів США, що
станом на 27.12.2013 року еквівалентно 283
568,14 грн.

Позов обґрунтований тим, що 22.05.2008 року
між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір, згідно
якого позивач надав відповідачу
кредитні кошти у розмірі 10000 доларів
США строком до 21.05.2010 року зі сплатою за
користування кредитом процентів, які
становлять 18% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом, а
відповідач зобов'язався повернути
кредит та сплатити відсотки за його
користування. Позивач видав
відповідачу кредитні кошти, а
відповідач взяте на себе
зобов'язання по щомісячному
погашенню кредиту в сумі 500,45 доларів
США не виконувала, внаслідок чого
станом на 27.12.2013 року має
заборгованість перед Банком у розмірі
35 490 доларів США.

28 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із зустрічним позовом та просила
зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк»
списати залишок заборгованості за
кредитним договором та закрити
кредитний договір.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що в
серпні 2011 року отримала від банку
пропозицію, відповідно до якої
заборгованість за кредитним договором
складала 105 403,52 грн. і у разі
внесення до 01 вересня 2011 року в рахунок
погашення заборгованості по
кредитному договору 11 554,34 грн. залишок
заборгованості буде списаний і договір
закритий. 31 серпня 2011 року ОСОБА_2
внесла суму в розмірі 11 554,34 грн. в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором та очікувала
списання заборгованості та закриття
кредитного договору. 24 січня 2012 року
вона звернулась до директора філії
Київського ГРУ Приватбанку з проханням
повідомити про списання
заборгованості за кредитним договором
та закриття кредитного договору, на що
отримала офіційне повідомлення про те,
що банком буде проведено перерахунок
кредитного договору, згідно чого вона
отримає лист від банку про закриття
кредитного договору. Вважає, що вона
виконала всі умови пропозиції банку,
проте банк в свою чергу не виконав
своїх запропонованих умов.

Рішенням Миронівського районного суду
Київської області від 10 липня 2014 року в
задоволенні первісного позову ПАТ КБ
«Приватбанк» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 - задоволено.
Зобов'язано ПАТ КБ «Приватбанк»
закрити кредитний договір № К2МІSR0000003
від 22 травня 2008 року укладений між ПАТ
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення,
яким первісний позов задовольнити, в
задоволенні зустрічного відмовити,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню із наступних
підстав.

Відповідно до ст.212 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення
суду не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк»
та задовольняючи зустрічний позов
ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з
того, що Банк, зробивши ОСОБА_2
пропозицію про списання
заборгованості та закриття
кредитного договору та отримавши від
неї часткове погашення
заборгованості, в односторонньому
порядку відмовився від зобов'язання
списати заборгованість та закрити
кредитний договір, а тому таке
зобов'язання має бути припинено.

Проте погодитись із цими
висновками не можна, так як вони
не повністю відповідають обставинам
справи і не узгоджуються із
вимогами закону.

Судом першої інстанції встановлено
обставини, які не оспорюються.

22.05.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» в
особі начальника відділення
«Миронівське» (Банк) і ОСОБА_2
(Позичальник) ) було укладено кредитний
договір, згідно якого Банк
зобов'язався видати Позичальнику в
строк по 21.05.2010 року кредитні кошти у
розмірі 10 000 доларів США з цільовим
призначенням на споживчі цілі зі
сплатою за користування кредитом
процентів, які становлять 18% річних на
суму залишку заборгованості за
кредитом, а Позичальник взяла на
себе зобов'язання щомісячно в термін
з 20 по 25 число кожного місяця
сплачувати Банку щомісячний платіж в
сумі 500,45 доларів США для погашення
заборгованості кредиту, процентів,
комісії.

Банк взяте на себе зобов'язання
виконав, видавши ОСОБА_2 кредитні
кошти у розмірі 10 000 доларів США.

ОСОБА_2 порушила умови кредитного
договору в частині взятих на себе
зобов'язань щодо щомісячного
погашення заборгованості в сумі 500,45
доларів США, останній платіж на
погашення здійснила 31.08.2011 року,
внісши в касу банку грошові кошти у
розмірі 11 553,34 грн. (а.с.25).

Станом на 27.12.2013 року у ОСОБА_2 виникла
заборгованість перед Банком у розмірі
35 490,38 доларів США, що еквівалентно 283
568,14 грн., яка складається з
заборгованості за кредитом в сумі 6168,42
долара США грн., заборгованості по
процентам за користування кредитом в
сумі 9349,72 долара США та пені в сумі 19
972,24 долара США, що також
підтверджується розрахунком
заборгованості наданим позивачем (а.с.
8).

Листом від 12.02.2012 року ПАТ «КБ
Приватбанк» повідомив ОСОБА_2 що її
звернення від 31.01.2012 року розглянуто
та буде проведено перерахунок
кредитного договору згідно чого вона
отримає лист-підтвердження від ПАТ
«КБ Приватбанк» про закриття
кредитного договору. (а.с.27).

Встановивши вказані обставини, суд
першої інстанції вважав
обґрунтованими доводи позивача, що
Банк, отримавши 31.08.2011 року від ОСОБА_2
грошові кошти у розмірі 11 553,34 грн. та
надіславши вказаного листа
відповідачці, в односторонньому
порядку відмовився від виконання
зобов'язання вимагати у ОСОБА_2
виконання нею погашення
заборгованості і погодився на
закриття кредитного договору.

З врахуванням доводів апеляційної
скарги, положень кредитного договору,
обставин справи та норм
матеріального права, які регулюють
спірні відносини, колегія суддів не
може погодитись із висновками суду
першої інстанції.

Статтею 598 ЦК України визначено, що
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.

Припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених договором або
законом.

Згідно із ст.604 ЦК України зобов'язання
може бути припинене за домовленістю
сторін.

Відповідно до ст.654 ЦК України зміна
або розірвання договору вчиняється в
такій самій формі, що й договір, що
змінюється або розривається, якщо інше
не встановлено договором або законом
чи не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Як вбачається із матеріалів справи
пунктом 5.3 Кредитного договору
передбачено, що припинення дії
договору відбувається згідно діючого
законодавства України. (а.с.7).

Посилання ОСОБА_2 як на підставу
закриття кредитного договору на
лист Приватбанку від 11.06.2011 року (а.с.24)
та лист ПАТ КБ «Приватбанк» від 12.02.2012
року (а.с.27) на думку колегії суддів
не можна вважати належними і
допустимими доказами на
підтвердження вказаної обставини.

Так, лист від 11.06.2011 року не містить
печатки Банку, прізвища посадової
особи Банку, яка його складала. Також
у цьому листі вказано про кредитний
договір в розмірі 10 000грн., в той-час
як між сторонами було укладено
кредитний договір на суму 10 000 доларів
США.

Лист від 12.02.2012 року не містить
відомостей, що кредитний договір між
сторонами закрито.

Оскільки кредитний договір від 22.05.2008
року було укладено в письмовій
формі, що відповідає вимогам ст.1055 ЦК
України, то з врахуванням положень
пункту 5.3 Кредитного договору, ст.654 ЦК
України зміна або розірвання
договору також повинні укладатись у
письмовій формі.

ОСОБА_2 відповідно до ст.60 ЦПК України
не довела, що кредитний договір
припинив свою дію.

Згідно п.5.1 Договір діє до повного
виконання сторонами зобов'язань по
ньому.

Крім цього, суд першої інстанції
встановив, що станом на 27 грудня 2013
року ОСОБА_2 має заборгованість по
кредитному договору перед Банком на
суму 35 490, 38 доларів США.

Вказана обставина ОСОБА_2 не
спростована, в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції нею не
оскаржене.

Обгрунтовуючи зустрічний позов,
ОСОБА_2 правову підставу своїх
вимог не визначила, обґрунтовуючи
заявлені вимоги лише листами Банку
від 11.06.2011 року, від 12.02.2012 року та
сплатою нею запропонованих Банком
коштів в рахунок заборгованості в
сумі 11 553,34 грн.

Вбачається, що сплачені ОСОБА_2 31.08.2011
року грошові кошти у розмірі 11 553,34
грн. з врахуванням положень п.3.3
Кредитного договору, яким
врегульовано порядок розрахунків,
були зараховані як сплата пені в
сумі 1438, 90 доларів США. (а.с.8).

Договір укладений між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_2 відповідає
вимогам законодавства і є чинним на
час вирішення спору, оскільки
позичальник взяті на себе
зобов'язання по поверненню кредитних
коштів не виконала.

Доказів того, що договір оскаржувався
або визнавався недійсним матеріали
справи не містять.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
ставляться звичайно.

Статтею 1049 Цивільного кодексу
передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцю
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості, та
самого роду та такої самої якості, що
були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені
договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що
оскільки ОСОБА_2 порушила умови взятого
на себе зобов'язання щодо своєчасного
погашення суми кредиту та відсотків за
його користування в порядку і на умовах
зазначених в кредитному договорі, то
позов ПАТ КБ «Приватбанк» є
обґрунтованим та таким, що підлягає до
часткового задоволення.

Також слід зазначити, що положеннями ч.
3 ст. 551 ЦК України передбачено, що
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Враховуючи, що розмір пені 19 972,24
доларів США значно перевищує розмір
збитків, ОСОБА_2 є пенсіонером по
інвалідності 2 групи (а.с.36) відповідно
до ч.3 ст.551 ЦК України колегія суддів
вважає за можливе зменшити розмір пені
до 6000 доларів США, що станом на 27.12.2013
року за офіційним курсом НБУ
становить 47 940грн.

Зустрічний позов колегія суддів
вважає необґрунтованим і
недоведеним.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України,
оскільки висновки суду не
відповідають обставинам справи,
обставини справи, які суд вважав
встановленими, є недоведеними,
неправильно застосовано норми
матеріального права, рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення.

Первісний позов задовольнити
частково і стягнути з ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором, яка складається
із:

заборгованості за кредитом в
розмірі 6168, 42 доларів США, що в
еквіваленті по курсу НБУ станом на
27.12.2013 року становить 49 285грн.67коп;

заборгованості по процентам за
користування кредитом в розмірі 9349, 72
доларів США, що в еквіваленті по
курсу НБУ станом на 27.12.2013 року
становить 74 704грн.26коп.;

пені в сумі 47 940грн.00коп., а всього
стягнути 171929грн.93коп. (сто сімдесят
одна тисяча дев»ятсот двадцять дев»ять
гривень дев»яносто три копійки).

В задоволенні зустрічного позову
відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,
враховуючи часткове задоволення
первісного позову, стягнути з ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» судові витрати в сумі
1719грн.29коп.

Керуючись ст. 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» задовольнити
частково.

Рішення Миронівського районного суду
Київської області від 10 липня 2014 року
скасувати і ухвалити нове рішення:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за кредитним договором
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним
договором, яка складається із:

заборгованості за кредитом в
розмірі 6168, 42 доларів США, що в
еквіваленті по курсу НБУ станом на
27.12.2013 року становить 49 285грн.67коп;

заборгованості по процентам за
користування кредитом в розмірі 9349, 72
доларів США, що в еквіваленті по
курсу НБУ станом на 27.12.2013 року
становить 74 704грн.26коп.;

пені в сумі 47 940грн.00коп., а всього
стягнути 171929грн.93коп. (сто сімдесят
одна тисяча дев»ятсот двадцять дев»ять
гривень дев»яносто три копійки).

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» про закриття кредитного
договору - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» судові
витрати в сумі 1719грн.29коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: