Справа № 184/2937/14-ц
Номер провадження 2/184/623/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2014м.
ОрджонікідзеОрджонікідзевський
міський суд Дніпропетровської області
в складі:

головуючого -
судді Томаш В.І.,

при секретарі -
Михайловій Т.В.,

розглянувши в м. Орджонікідзе цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - Орган опіки та піклування
виконавчого комітету
Орджонікідзевської міської ради
Дніпропетровської області «про
визначення місця проживання дитини», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визначити місце
проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1.

Позивач в судове засідання не з'явився,
але надав суду заяву про розгляд справи
за його відсутності, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, не
заперечує проти ухвалення рішення при
заочному розгляді.

Відповідачка - ОСОБА_2 в судове
засідання повторно не з'явилась, про
місце та час розгляду справи була
повідомлена належним чином, про
причини своєї неявки суду не
повідомила.

Представник третьої особи - в судове
засідання не з'явився, але надав суду
заяву про розгляд справи за їх
відсутності, проти позовних вимоги
позивача не заперечував.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

З письмової згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді на
підставі наявних у справі доказів, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, дослідив матеріали справи і оцінив
їх в сукупності, прийшов до висновку, що
заявлені позивачем позовні вимоги
обґрунтовані, знайшли своє
підтвердження та підлягають
задоволенню в повному обсязі за
наступних підстав.

Судом встановлено, що з відповідачкою
ОСОБА_2 позивач перебував у
зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2003
року. Від шлюбу сторони мають
неповнолітню дочку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 18 листопада 2011 року шлюб
між сторонами було розірвано в
судовому порядку. За рішенням суду
донька залишилася проживати з матір'ю.
Позивач систематично підтримував
стосунки з донькою, цікавився її
навчанням, справами. Починаючи з 2012
року дитина фактично стала проживати з
позивачем. Донька пояснила, що її мати
не приділяє їй належної уваги, що вона
не може знайти спільної мови з маминим
чоловіком, дитина почала тікати з дому.
Такі умови утримання і проживання
дитини не відповідають нормі, сприяють
розладу фізичного та психічного стану
дитини, тому позивач був змушений
забрати доньку до себе і вважає за
необхідне визначити місце проживання
доньки ОСОБА_3 з собою. Позивач має
постійний дохід, який в середньому
складає 2000 грн., забезпечений житлом,
разом з сім'єю проживає у двокімнатній
квартирі. Між ОСОБА_3 та сім'єю позивача
склалися теплі, доброзичливі стосунки.
Відповідачка на даний час має іншу
сім'ю, доглядає за маленькою дитиною і
не має можливості контролювати
навчання своєї доньки ОСОБА_3, не сприяє
налагодженню стосунків між ОСОБА_1 та
донькою.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані виховувати
дитину в дусі поваги до прав та свобод
інших людей, любові до своєї сім'ї та
родини, свого народу, своєї
Батьківщини. Батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи у віці від 10
до 14 років є місце проживання її
батьків або одного з них. У разі спору
місце проживання фізичної особи у віці
від 10 до 14 років визначається органом
опіки та піклування або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного
Кодексу України, якщо мати та батько,
які проживають окремо, не дійшли згоди
щодо того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 СК України
малолітньою вважається дитина до
досягнення нею чотирнадцяти років.

Тому позивач вважає, що визначення
місця проживання дитини з ним буде
більше відповідати інтересам дитини,
виходячи з наступного.

Позивач має більше можливості
приділяти увагу гармонійному,
духовному та фізичному розвитку
дитини. Він має постійну роботу, працює
приватним підприємцем, отримує
пристойну заробітну плату і має більші,
ніж відповідачка, матеріальні
можливості надати доньці належну
освіту відповідно з інтересами дитини.
За місцем проживання та роботи
характеризується позитивно.

Орган опіки та піклування розглянув
звернення позивача про надання
висновку відносно місця проживання
дитини разом з ним. Згідно вказаного
висновку №7/18-1274/14 від 25.06.2014 року, орган
опіки та піклування, розглянувши
надані позивачем документи, подання
служби у справах дітей, заслухавши обох
батьків та доньку ОСОБА_3, дійшов до
висновку, що визначення місця
проживання дитини з позивачем буде
відповідати інтересам дитини.

Позивач вважає, що його вимога відносно
зміни місця проживання дитини
відповідає її інтересам, яка
спрямована на виконання його
батьківського обов'язку щодо виховання
дитини, на забезпечення піклування про
здоров'я, фізичний, духовний та
моральний розвиток його доньки та на
забезпечення виконання висновку
органу опіки та піклування.

Згідно принципу 6 Декларації з прав
дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20
листопада 1959 року дитина для повного і
гармонійного розвитку її особи
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, якщо це можливо, зростати під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і, в усякому разі, в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітню дитину не
слід, крім тих випадків, що мають
виключні обставини, розлучати з
матір'ю.

У пункті 18 постанови Пленум Верховного
Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року,
роз'яснено, що при вирішенні спору про
місце проживання дитини належить
звертати особливу увагу на її вік та
з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає
проживати. Також слід враховувати
положення ст. 160 СК України, якою
передбачено, що місце проживання
дитини, яка не досягла десяти років,
визначається за згодою батьків, яка
досягла десяти років, - за спільною
згодою батьків та самої дитини, а місце
проживання дитини, яка досягла
чотирнадцяти років, визначається нею
самою.

Відповідно до ст. 171 СК України дитина
має право на те, щоб бути вислуханою
батьками, іншими членами сім'ї,
посадовими особами з питань, що
стосуються її особисто, а також питань
сім'ї.

Таким чином, суд вважає необхідним
визначити місце проживання
малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст.4, 5, 19, 161 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 29, 509, 606
Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10, 11,
57, 60, 197 ч.2, 209-213, 226
Цивільно-процесуального Кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Визначити місце проживання
малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Орджонікідзе
Дніпропетровської області з батьком -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.
Орджонікідзе Дніпропетровської
області за місцем його фактичного
проживання.

Копію заочного рішення протягом трьох
днів направити відповідачу. Заочне
рішення може бути переглянуто судом,
який його ухвалив за письмовою заявою
відповідача, яка подається протягом 10
днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 - днів до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Орджонікідзевський
міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського
суду В. І. Томаш