Справа № 752/3778/14-ц
Провадження №: 2/752/2815/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року Голосіївський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Пасинок В.С.

при секретарі - Тасенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

у березні 2014 року позивач звернувся до
суду в порядку цивільного судочинства
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики.

Свої вимоги обґрунтував тим, що передав
ОСОБА_2 за договором позики від 15 жовтня
2013 року грошові кошти в розмірі 42 866,25
грн., що за комерційним курсом АТ
«Раййфайзен Банк Аваль» на день
укладення договору становило 5 250,00
доларів США, строком до 15 березня 2014
року. В строк ОСОБА_2 не виконав умови
договору та вказану суму не повернув.

За таких обставин, просив стягнути з
ОСОБА_2 суму неповернутої позики в
розмірі 50 403,67 грн., а також 504,04 грн.
судового збору.

Позивач в судове засідання не з»явився,
подав заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідач, який повідомлявся в
установленому законом порядку про час
та місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважав за
можливе розглянути справу без участі
відповідача та ухвалити по справі
заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК
України).

Так, в ході розгляду справи судом
встановлено, що 15 жовтня 2013 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір
позики, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрований у реєстрі за № 3524 (а.с. 5).

За умовами вказаного договору ОСОБА_1
позичив ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі
42 866,25 грн., що за комерційним курсом АТ
«Раййфайзен Банк Аваль» на день
укладення цього договору склало 5 250,00
доларів США, які ОСОБА_2 отримав від
ОСОБА_1 до підписання цього договору (п.
1 договору).

Сторони домовились, що позика
надається без нарахування відсотків до
15 березня 2014 року, і ОСОБА_2 зобов'язався
до вказаної дати повернути грошові
кошти в сумі, що на день повернення за
комерційним курсом ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» буде складати 5 250,00 доларів
США, наступними частинами: до 15
листопада 2013 року - грошові кошти в
сумі, що на день повернення за
комерційним курсом ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» буде складати 1 000,00 доларів
США; до 15 січня 2014 року - грошові кошти в
сумі, що на день повернення за
комерційним курсом ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» буде складати 1 000,00 доларів
США; до 15 лютого 20143 року - грошові кошти
в сумі, що на день повернення за
комерційним курсом ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» буде складати 1 000,00 доларів
США; до 15 березня 2014 року - грошові кошти
в сумі, що на день повернення за
комерційним курсом ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» буде складати 1 250,00 доларів
США (п. п. 2, 3 договору).

Проте, як було встановлено судом, у
встановлений договором строк ОСОБА_2
грошові кошти не повернув.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст. 614 цього ж Кодексу
передбачено, що одностороння відмова
від виконання зобов'язання не звільняє
винну сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
кодексом.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні обставин справи, виходячи із
принципу диспозитивності цивільного
судочинства, визначеного ст. 11 ЦПК
України, аналізуючи норми чинного
законодавства, оцінюючи всі докази по
справі у їх сукупності, суд дійшов до
висновку про те, що вимоги ОСОБА_1
знайшли своє доведення у судовому
засіданні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові
витрати по справі.

На підставі викладеного, ст. ст. 526, 610, 611,
625, 629, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218,
224-226 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса:
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) суму заборгованості за
договором позики від 15 жовтня 2013 року в
розмірі 50 403 (п'ятдесят тисяч чотириста
три) грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса:
АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 504
(п'ятсот чотири) грн. 04 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Голосіївський районний
суд м. Києва апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Пасинок В.С.