Справа №339/452/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2014 року
м. Болехів

Болехівський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді:
Сметанюка В.Б.,

за участю:
секретаря Стельмах М.Ю.,

представника ВДВС: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Болехівського
міського управління юстиції в
Івано-Франківській області про
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Болехівського міського управління
юстиції в Івано-Франківській області
звернувся до суду з вказаним поданням
та просить обмежити у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, у зв’язку із
невиконанням рішення суду про
стягнення боргу. В провадженні відділу
ВДВС на виконанні знаходяться
виконавчі листи за № 2-31 від 22.03.2010 р. та
902/522/12 від 21.05.2013р. про стягнення боргу
за кредитним договором, судового
зборуза рішеннями Болехівського
міського суду від 09.02.2010 року та 12.03.2013
року на користь ПАТ «ОСОБА_3 Русь».
Боржник не виконує рішеня судів. При
перевірці майнового стану боржника
встановлено, що за ОСОБА_4
зареєстровано транспортні засоби,
право власності на домоволодіння а
також боржник має відкриті рахунки у
фінансових установах. Деякі
транспортні засоби з них були
реалізовані на аукціоні, а інші
знаходяться у розшуку, домоволодіння
реалізовано на прилюдних торгах. З
арештованих рахунків боржника
стягнуто 527,84.грн. Станом на серпнь 2014
року заборгованість становить 1 663
423,67грн. Просить тимчасово обмежити
ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець відділу ДВС
Болехівського міського управління
юстиції в судовому засіданні подання
підтримав зазначивши, що боржник
самостійно рішення суду боржник не
виконує.

В судове засідання інші учасники
процесу не викликалися у відповідності
до вимог ст. 377-1 ЦПК України, згідно якої
суд негайно розглядає зазначені
подання без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб
за участю державного виконавця.

Статтею 2 Протоколу №4 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод передбачено, право кожного, хто
законно перебуває на території
будь-якої держави, в межах цієї
території на свободу пересування і
свободу вибору місця проживання. Кожен
є вільним залишати будь-яку країну,
включаючи свою власну.

Статтею 33 Конституції України
передбачено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Законом України "Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України" визначено
підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон та способи здійснення таких
обмежень, а саме - шляхом відмови у
видачі паспорта або шляхом затримання
чи вилучення паспорта.

Відповідно до п.18 ч.2 ст.11
Закону України "Про виконавче
провадження " державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника юридичної особи за межі
України до виконання зобов'язань за
рішенням.

Нормами ч.1ст.377-1 ЦПК
України встановлено, що питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень, інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Використавши надані
законом повноваження державний
виконавець ВДВС Болехівського
міського управління юстиції звернувся
в суд з поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2 мотивуючи тим, що у неї є
невиконані зобов'язання щодо погашення
боргу по виконавчих листах.

Згідно ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається із змісту
подання, підставою для обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
є наявність у нього заборгованості по
зведеному виконавчому провадженні у
сумі 1 663 423,67грн., наявність паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон, а виїзд його за кордон може
ускладними або зробити неможливим
виконання рішень судів.

На підтвердження
невиконання боржником своїх
зобов`язань, виконавчою службою
представлено два виконавчі листи
видані Болехівським міським судом.

25.08.2010р., та 05.06.2013р.
державним виконавцем відділу ДВС
Болехівського міського управління
юстиції винесено постанови про
відкриття виконавчого провадження про
стягнення боргу.

Згідно бази даних ЦНП ДАІ за
ОСОБА_5І зареєстровані транспортні
засоби, а саме: Neoplan 116. 1999р.в.,
д.н.з.НОМЕР_1, Mersedes-Benz D340, 1999р.в.,
д.н.з.НОМЕР_2, ПР – 2005, д.з.АТ2110ХХ. В
судовому засіданні встановлено, що
деякі транспортні засоби реалізовані
під час примусового виконання рішень
суду, інші знаходяться в розшуку, що
підтвердив в судовому засіданні
Державний виконавець ДВС
Болехівського міського управління
юстиції ОСОБА_1

Інформаційною довідкою з
відділу Держземагенства у м.Болехові
Івано-Франківської області вбачається,
що за ОСОБА_2 не зареєстровано право
власності, право постійного
користування та оренди на землю.

Державним виконавцем не
надано суду даних щодо суми
заборгованості боржника на час
внесення подання. Також не надано даних
про те, що державним виконавцем ВДВС
вчинялись інші дії, щодо повідомлення
ОСОБА_2 про наявність невиконаних
зобов’язань за рішенням суду.

У поданні відсутні будь-які
посилання, доводи і обґрунтування того,
що ОСОБА_2, як бор жник ухилялася чи
ухиляється від виконання зобов'язань,
від участі у виконавчому провадженні,
зокрема, вчиняє перешкоди в описі
арештованого майна та його оцінці з
метою наступної реалізації, а лише
робиться покликання на сам факт
наявності у нього невиконаного
зобов'язання, покладеного на нього
судовим рішенням, що само по собі не
доводить факту ухилення від виконання
покладених на нього зобов'язань.

Згідно повідомлення Державної
міграційної служби
ОСОБА_2зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, по
вул. Д.Галицького122а/33. Відсутність
боржника за місцем проживання, не
підтверджує його ухиляння від
виконання судових рішень. Державним
виконавцем не вчинено всіх
передбачених законом дій, щодо
можливого встановлення місця
проживання чи перебування боржника.

Покликання державного
виконавця на те, що боржник не
з'являється на виклики не підтверджені
об'єктивними доказами. В жодній вимозі
державного виконавця про виклик ОСОБА_2
у відділ ДВС не зазначено адресу
боржника.

Таким чином, відсутні докази які б
свідчили, що боржник, ухиляється від
виконання судових рішень, а тому
спростовуються доводи, викладені в
поданні про ухилення ОСОБА_2 від
виконання зобов'язань.

Відповідно до ст.6 Закону
України “Про порядок виїзду з України
і в'їзду в Україну громадян України”
допускає такі випадки обмеження
свободи пересування, як “особа
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на неї судовим рішенням ”.

Таким чином Закон, який
безпосередньо регулює порядок в'їзду в
Україну і виїзду за кордон, такої
підстави для тимчасової заборони, як
наприклад “особа є боржником, у
виконавчому проваджені ”чи
“невиконання судового рішення”, чи
“до виконання зобов'язань ”не містить.

Закон чітко вказує на те,
що для можливості встановлення
заборони повинен мати місце факт
“ухилення від виконання", а не
неможливість виконати рішення з інших
причин (наприклад відсутність за
місцем проживання, відсутність коштів
або майна).

Сама по собі вказівка у
поданні на ухилення боржника від
виконання зобов'язань за судовим
рішенням за відсутності відповідних
доказів не свідчить про таке, а на час
розгляду подання судом відповідні
докази, в т.ч., про фіксацію фактів
перешкоджання боржником державним
виконавцям у виконанні їх обов'язків,
не були надані.

За таких обставин суд
приходить до висновку, що подання
державного виконавця погодженого з
начальником відділу державної
виконавчої служби Болехівського
міського управління юстиції “Про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2" призведе до
порушення статті 2 Протоколу №4
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод та статті 33
Конституції України, а тому не підлягає
до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду
і в`їзду в Україну громадян України",
ст.3771 ЦПК України, п.18 ч.3 ст.11 Закону
України “Про виконавче провадження ”,
суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Болехівського міського управління
юстиції про встановлення обмеження у
праві виїзду громадянина ОСОБА_2,
01.06.1973року народження, зареєстрованого
в ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п»яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
В.Б. Сметанюк