У х в а л а

про зупинення провадження у справі

21 серпня 2014 року

Підволочиський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої судді Кузьменко І.О.,

за участю

секретаря судового засідання
Ніздропи І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Підволочиську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом про
розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує
тим, що з грудня 2013 р. чоловік із сім'єю
не проживає.

У судовому засіданні позивач позов
підтримала.

Відповідач позов не визнав, повідомив,
що він із дружиною жив добре, однак він
змушений був покинути сім'ю по причині
втручання у їх життя батька дружини.

Заслухавши учасників процесу, суд
прийшов до наступного виснову:

У відповідності з вимогами ст. 111
Сімейного кодексу України, суд вживає
заходів щодо примирення подружжя, якщо
це не суперечить моральним засадам
суспільства.

Відповідно до вимог п. 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 11
від 21 грудня 2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного кодексу
України вжиття судом заходів щодо
примирення подружжя застосовується у
випадку відсутності згоди одного з них
на розірвання шлюбу за ініціативою
однієї зі сторін або суду у формі
відкладення розгляду справи слуханням
та надання сторонам строку на
примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК). Судам слід
використовувати надану законом
можливість відкласти розгляд справи
для примирення подружжя, особливо за
наявності неповнолітніх дітей.

Враховуючи наявність у сторін
малолітнього сина ОСОБА_3, 16.12.2010 р., з
метою збереження сім'ї, суд вважає
надати сторонам строк для примирення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 201
Цивільно-процесуального кодексу
України суд зобов'язаний зупинити
провадження в разі надання сторонам у
справі про розірвання шлюбу строку для
примирення.

На підставі ст. 111 Сімейного кодексу
України, керуючись ст.ст. 201, 203, 293, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Надати сторонам в цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу строк для примирення
до 01 листопада 2014 року.

Зупинити провадження в справі до
закінчення строку для примирення,
визначеного судом.

Ухвала суду в частині зупинення
провадження в справі може бути
оскаржена в апеляційному порядку
шляхом подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Тернопільської
області через Підволочиський районний
суд протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

І.О. Кузьменко