РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/9135/14-ц

Пров. №2/668/2204/14

08.12.2014

Суворовський районний суд м. Херсона у
складі:

головуючого судді - Гаврилова Д.В.,

при секретарі - Двіняніній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
третя особа без самостійних вимог щодо
предмету спору: приватний нотаріус
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, про визнання договору
купівлі-продажу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в
якому просила визнати недійсним
договір купівлі-продажу ? частини
квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
позивачу та її сину - ОСОБА_2 на праві
спільної сумісної власності належала
квартира АДРЕСА_1. В листопаді 2011 року
позивач дізналася, що син без її згоди
продав належну йому ? частину спірної
квартири ОСОБА_3 Оскільки продаж
частини квартири відбувся без згоди
позивача з істотним порушенням вимог
чинного законодавства, позивач
звернулась до суду за захистом.

В судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі та просили їх
задовольнити з підстав, зазначених у
позові.

Представник відповідача ОСОБА_3
позовні вимоги не визнав, проти
задоволення позову заперечував з
підстав необґрунтованості та
безпідставності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про розгляд справи
повідомлявся неодноразово, причини
неявки суду не відомі, письмових
заперечень проти позову не надходило.

Третя особа в судове засідання також не
з'явилась, направила суду заяву, в якій
просила проводити розгляд справи за її
відсутності.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з урахуванням
наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про право власності від 17.04.2003 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної
сумісної власності належала квартира
АДРЕСА_1.

20.12.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
укладено договір купівлі-продажу ?
частини квартири АДРЕСА_1, який
посвідчено приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 та 23.12.2010 року
зареєстровано в Реєстрі прав власності
на нерухоме майно.

Відповідно до матерів справи ОСОБА_1
про існування договору від 20.12.2010 року
дізналась в листопаді 2011 року, про що,
зокрема, свідчить постанова про
відмову в порушенні кримінальної
справи від 28.11.2011 року. До матеріалів
справи не долучено жодних доказів, які
б свідчили про надання позивачем
письмової та нотаріально посвідченої
згоди на укладення договору
купівлі-продажу ? частини спірної
квартири.

Крім того, в самому договорі
купівлі-продажу від 20.12.2010 року (п. 4)
містяться положення про те, що сторонам
роз'яснено наслідки укладення договору
без згоди іншого співвласника
спільного сумісного майна, що також
свідчить про відсутність на момент
укладення спірного договору письмової
та нотаріальної посвідченої згоди
позивача, яка даючи показання в якості
свідка повністю підтвердила вказані
обставини.

Відповідно до положень ст. 369 ЦК України
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.
Розпоряджання майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників. У разі
вчинення одним із співвласників
правочину щодо розпорядження спільним
майном вважається, що він вчинений за
згодою всіх співвласників. Згода
співвласників на вчинення правочину
щодо розпорядження спільним майном,
який підлягає нотаріальному
посвідченню та (або) державній
реєстрації, має бути висловлена
письмово і нотаріально посвідчена.
Співвласники мають право уповноважити
одного з них на вчинення правочинів
щодо розпорядження спільним майном.
Правочин щодо розпорядження спільним
майном, вчинений одним із
співвласників, може бути визнаний
судом недійсним за позовом іншого
співвласника у разі відсутності у
співвласника, який вчинив правочин,
необхідних повноважень.

Згідно вимог ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. ч.
1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України передбачено, що
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим: актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства, особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі, правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом, має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку, що належними та допустими
доказами було доведено те, що письмової
та нотаріально посвідченої згоди на
укладення договору купівлі-продажу ?
частини спірної квартири позивач не
надавала, діючи на власний розсуд
відповідач ОСОБА_2 не мав відповідних
повноважень на укладення правочину, за
таких обставин договір купівлі-продажу
від 20.12.2010 року слід визнати недійним.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України з відповідачів на користь
позивача підлягають стягненню
понесені судові витрати, які
складаються з судового збору в розмірі
243,6 грн. по 121,8 грн. відповідно.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 369 ЦК України,
ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 213-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя
особа без самостійних вимог щодо
предмету спору: приватний нотаріус
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, про визнання договору
купівлі-продажу недійсним -
задовольнити.

Визнати недійним договір
купівлі-продажу ? квартири АДРЕСА_1,
укладений 20.12.2010 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, та з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН
НОМЕР_2, зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1 судові
витрати, які складаються з судового
збору в розмірі 243,6 грн., по 121,8 грн.
відповідно

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Суворовський районний суд м. Херсона.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СуддяГаврилов Д. В.