Справа № 165/2392/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Ференс-Піжук О.Р.
Провадження № 22-ц/773/1784/14 Категорія: 81
Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Шевчук Л.Я., Подолюка В.А.,

при секретарі Захаровій Н.А.,

з участю: заявника ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3.,

державного виконавця Мазурка П.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за скаргою ОСОБА_1 на
неправомірні дії головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Нововолинського
міського управління юстиції та
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Нововолинського міського суду
Волинської області від 24 жовтня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Нововолинського міського суду
Волинської області від 24 жовтня 2014 року
скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Нововолинського міського управління
юстиції (далі - ВДВС Ново волинського
МУЮ) Мазурка Петра Володимировича та
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження задоволено.

Визнано оскаржувані дії головного
державного виконавця ВДВС
Нововолинського МУЮ Мазурка Петра
Володимировича неправомірними.

Скасовано постанову головного
державного виконавця ВДВС
Нововолинського МУЮ Мазурка П.В. від 02
липня 2014 року серії ВП №42733838.

Зобов'язано головного державного
виконавця ВДВС Нововолинського МУЮ
Мазурка П.В. здійснити виконання
рішення Нововолинського міського суду
від 30 квітня 2013 року по справі № 2-42/2011,
згідно виконавчого листа № 2-42/2011,
виданого Нововолинським міським судом
19 березня 2014 року.

В поданій на ухвалу суду
апеляційній скарзі боржник у
виконавчому провадженні відповідачка
ОСОБА_2, покликаючись на незаконність
судового рішення через порушення норм
матеріального та процесуального права,
просила скасувати оскаржувану нею
ухвалу та постановити нову, якою в
задоволені скарги відмовити.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2, її представник ОСОБА_3.,
державний виконавець Мазурок П.В.
апеляційну скаргу підтримали, просять
ухвалу скасувати, позивач ОСОБА_1
апеляційну скаргу заперечила.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність і обґрунтованість рішення
суду, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а ухвала суду
залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 на
неправомірні дії головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Нововолинського
міського управління юстиції та
скасовуючи постанову про закінчення
виконавчого провадження від 02 липня 2014
року, суд першої інстанції виходив з
того, що державним виконавцем не у
повній мірі вжито заходів примусового
виконання рішення.

Статтею 383 ЦПК України визначено право
на звернення із скаргою до суду, а саме
сторони виконавчого провадження мають
право звернутись до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Частиною 2 статті 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Судом встановлено, що рішенням
Нововолинського міського суду
Волинської області від 30 квітня 2013 року
зобов'язано ОСОБА_2 за її рахунок знести
металеву драбину, що веде на горише, яка
змонтована на фасадній частині вздовж
стіни житлової кімнати квартири
ОСОБА_1, демонтувати на фронтонній
частині фасаду металеві двері та вікно
з влаштуванням на вивільнених отворах
цегляної кладки, привести облаштоване
ОСОБА_2 у технічному підпіллі нежиле
приміщення до попереднього стану для
загального користування всіма
співвласниками допоміжних приміщень, а
також демонтувати у підвальному
приміщенні непередбачений проектом
забудови додатковий дверний пройом та
демонтувати нежиле приміщення на
горищі будинку, що є загальному
користуванні власників квартир
багатоквартирного будинку.
Нововолинським міським судом 19 березня
2014 року видано виконавчий лист.

На підставі виданого судом виконавчого
листа головним державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Нововолинського МУЮ у Волинській
області Мазурком П.В. 02 квітня 2014 року
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

В постанові про закінчення виконавчого
провадження від 02 липня 2014 року
підставою закінчення виконавчого
провадження є те, що державним
виконавцем вжито всіх заходів,
передбачених ст.ст. 75, 89 Закону України
«Про виконавче провадження». Зокрема,
направлено подання про порушення
кримінального провадження відносно
боржника, а виконавче провадження з
примусового виконання рішення суду
закінчено.

Як убачається з листа Головного
управління юстиції у Волинській
області від 10.09.2014 року (а.с.10), виносячи
оскаржувану постанову, державний
виконавець покликався на ч.3 ст.75 Закону
України «Про виконавче провадження»,
згідно з якою у разі, якщо виконати
рішення без участі боржника неможливо,
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до ст.89 цього
Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження, що
затверджується начальником відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, і повертає
виконавчий документ до суду чи іншого
органу (посадової особи), що його видав.

При цьому не враховано, що рішенням
суду, яке перебуває на виконанні,
зобов»язано боржника вчинити певні
дії, які не пов'язані з конкретною
особою, а можуть бути виконані
примусово за рахунок боржника.

Відповідно до абзацу 2 части 2 ст. 75
Закону України «Про виконавче
провадження» якщо рішення
зобов'язального характеру не виконано
і виконання може бути проведено без
участі боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом.

Таким чином суду першої інстанції
дійшов вірного висновку, що постанова
про закінчення виконавчого
провадження є передчасною, а державним
виконавцем не в повній мірі здійснено
заходи на виконання рішення суду, а
тому, давши належну оцінку обставинам
справи, обґрунтовано визнав вії
державного виконавця щодо закінчення
виконавчого провадження
неправомірними.

Покликання в апеляційній скарзі на
пропуск строку оскарження постанови не
заслуговують на увагу, оскільки
встановлено, що доказів повідомлення
стягувача про закінчення виконавчого
провадження та отримання нею
оскаржуваної постанови раніше аніж
04.08.2014 року, суду не надано, що 12 серпня
2014 року стягувачка звернулася зі
скаргою до Головного управління
юстиції у Волинській області і після
отримання відповіді 16 вересня 2014 року 25
вересня, тобто у 10-денний строк
звернулася зі скаргою до суду, а тому не
пропустила строк оскарження дій
виконавця.

Доводи апеляційної скарги були
предметом дослідження судом першої
інстанції і не впливають на
правильність ухвали суду, яка
постановлена з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу Нововолинського міського суду
Волинської області від 24 жовтня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

судді: