І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Рівненський міський суд Рівненської
головуючого судді - Харечка С.П.,
при секретарі Терешкович Ю.М.,
з участю представника позивача
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за
позовом ПАТ «Фінанси та кредит» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
ПАТ «Фінанси та кредит» звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
від 23.09.2006 року, додаткова угода № 1 від
15.09.2006 р., додаткова угода № 2 від 26.09.2008
р. в розмірі 4 486 188, 57 грн. та судового
Вимоги позову обґрунтовують тим, що на
підставі кредитного договору
угода № 1 від 15.09.2006 р., додаткова угода
№ 2 від 26.09.2008 р. між ПАТ «Фінанси та
кредит» та ОСОБА_3, останній отримав
кредит у розмірі 800 000, 00 грн. із сплатою
по процентній ставці 16, 4 % річних зі
строком повернення до 23.08.2021 року.
Заочним рішенням Рівненського
міського суду від 07.08.2009 року позовні
вимоги ПАТ «Фінанси та кредит»
задоволені, стягнено з ОСОБА_3
заборгованість за вищевказаним
кредитним договором в розмірі 856267, 09
грн. ОСОБА_3 заборгованість за судовим
рішенням не погасив, а також надалі не
виконує грошові зобов'язання перед ПАТ
«Фінанси та кредит», в зв'язку з чим
виникла заборгованість у сумі 4 486 188, 57
грн., яка складається з суми строкової
заборгованості по відсотках 12141, 49 грн.,
сума простроченої заборгованості по
відсотках 644 173, 60 грн., сума строкової
заборгованості по щомісячній комісії
1200 грн., сума простроченої
заборгованості по щомісячній комісії
75600 грн. та пеня за прострочення
заборгованості 3 754073, 48 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав у повному
обсязі, просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав подані на позов
заперечення, пояснив, що банком невірно
обрахована сума строкової
заборгованості по щомісячній комісії
1200 грн., сума простроченої
заборгованості по щомісячній комісії
75600 грн., оскільки згідно п. 4.7
Кредитного договору, комісія
нараховується щомісячно в розмірі 375
грн. Також просив застосувати строки
позовної давності щодо вимоги про
стягнення процентів, комісії та пені, а
також зменшити розмір пені за
прострочення погашення основної
заборгованості до 100 грн., розмір пені
за прострочення сплати відсотків за
користування кредитом до 100 грн., розмір
пені за несвоєчасне погашення
заборгованості по щомісячній комісії
до 100 грн.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що 23.09.2006 року між
ПАТ «Фінанси та кредит» та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір №Ф1-06/46817-85,
а в подальшому додаткова угода № 1 від
15.09.2006 р., додаткова угода № 2 від 26.09.2008
р. відповідно до якого банк надав
ОСОБА_3 кредит в розмірі 800 000, 00 грн. зі
сплатою по процентній ставці 16, 4 %
річних зі строком повернення до 23.08.2021
року. Заочним рішенням Рівненського
міського суду від 07.08.2009 року позовні
вимоги ПАТ «Фінанси та кредит»
задоволені, стягнено з ОСОБА_3
заборгованість за вищевказаним
кредитним договором в розмірі 856267, 09
грн. , яка складається з 750617 грн. 30 коп. -
заборгованість по кредиту, 46374, 14 грн. -
пеня, 53275, 65 грн. - заборгованість по
відсотках, 6000 - комісія. ОСОБА_3
заборгованість за судовим рішенням не
погасив, а також надалі не виконує
грошові зобов'язання перед ПАТ
«Фінанси та кредит», в зв'язку з чим
виникла заборгованість у сумі 4 486 188, 57
грн., яка складається з суми строкової
заборгованості по відсотках 12141, 49 грн.,
сума простроченої заборгованості по
відсотках 644 173, 60 грн., сума строкової
заборгованості по щомісячній комісії
1200 грн., сума простроченої
заборгованості по щомісячній комісії
75600 грн. та пеня за прострочення
заборгованості 3 754073, 48 грн. за період з
08.05.2009 по 05.09.2014 року.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Оскільки присудження до виконання
основного зобов'язання не тягне його
припинення з дня набрання законної
сили рішення суду і не звільняє
боржника від обов'язку сплати з суми
строкової заборгованості по відсотках,
сума простроченої заборгованості по
відсотках, сума строкової
заборгованості по щомісячній комісії,
сума простроченої заборгованості по
щомісячній комісії та пені за
прострочення заборгованості, які
передбачені договором, позивач має
право на стягнення з ОСОБА_3
заборгованість за кредитним договором
за період з 08.05.2009 по 05.09.2014 року.

Доводи представника відповідача щодо
неправильного нарахування банком суми
строкової заборгованості по
щомісячній комісії та суми
простроченої заборгованості по
щомісячній комісії спростовуються
наступним.

Пунктом 4.7 кредитного договору
№Ф1-06/46817-85 встановлений розмір
комісійної винагороди 375 грн.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 1
до кредитного договору №Ф1-06/46817-85,
решта умов кредитного договору
залишається без змін, крім Додатку № 1.

Як вбачається з Додатку № 1 банком
встановлена сума, що направляється на
погашення щомісячної комісії в розмірі
1200 грн.

Також доводи представника відповідача
про необхідність застосування строку
позовної давності щодо вимоги про
стягнення процентів, комісії є
безпідставними, оскільки термін дії
кредитного договору закінчується
23.08.2021 року, відтак банк має право
продовжувати нараховувати проценти та
комісію за користування кредитними
коштами.

Як вбачається з розрахунку, пеня за
прострочення погашень основної
заборгованості по кредиту та пеня за
прострочення сплати відсотків за
користування кредитом нарахована
банком в межах року відповідно до вимог
п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України - за період з
05.09.2013 року по 05.09.2013 року, тому у суду
відсутні підстави застосовувати строк
позовної давності до вказаних
платежів.

Однак, при визначенні суми
заборгованості, яка підлягає до
стягнення з ОСОБА_3 суд вважає, що
доцільно застосувати вимоги ч. 3 ст. 551
ЦК України.

Частина 3 ст. 551 ЦК України надає суду
право у випадку виникнення спору з
приводу розміру штрафних санкцій
(неустойки), оцінивши розмір
заборгованості та розмір штрафних
санкцій (неустойки), зменшити її розмір
у тому випадку, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення, тобто зменшити
розмір штрафних санкцій (неустойки)
через не співмірність із розміром
основного зобов'язання.

Положення частини третьої статті 551 ЦК
України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка, і не може бути застосовано
до сум, які нараховуються згідно з
частиною другою статті 625 ЦК, які мають
іншу правову природу.

Істотними обставинами в розумінні ч. 3
ст. 551 ЦК України можна вважати,
зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

Відповідно до роз'яснень даних в п.27
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ „Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин "
від 30 березня 2012 року № 5, „положення
частини третьої статті 551 ЦК України
про зменшення розміру неустойки може
бути застосовано судом лише за заявою
відповідача до відсотків, які
нараховуються як неустойка, і не може
бути застосовано до сум, які
нараховуються згідно з частиною другою
статті 625 ЦК, які мають іншу правову
природу. При цьому проценти, які
підлягають сплаті згідно з положеннями
статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не
підлягають зменшенню через
неспівмірність із розміром основного
боргу, оскільки вони є платою за
користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу.

Відповідно до розрахунку суми
заборгованості за кредитним договором,
пеня за прострочення заборгованості 3
754073, 48 грн., що перевищує сукупну суму
заборгованості за кредитом 750617 грн. 30
коп., суму строкової заборгованості по
відсотках 12141, 49 грн., суму простроченої
заборгованості по відсотках 644 173, 60
грн., тому пеню слід зменшити до 1406932
грн. 39 коп.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, таким
чином до стягнення з ОСОБА_3 підлягають
витрати пов'язані зі сплатою судового
збору в розмірі 3654 грн.

На підставі ст.ст. 526,527,530,1050,1054 ЦК
України, керуючись ст.ст. 88,208, 209, 212-215
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ПАТ «Фінанси та кредит»
до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Фінанси та кредит» заборгованість за
кредитним договором за період з 08.05.2009
року по 05.09.2014 року, яка складає:
строкова заборгованість по відсоткам
12141 (дванадцять тисяч сто сорок одна)
грн., 49 коп.; прострочена заборгованість
по відсоткам 644173 (шістсот сорок чотири
тисячі сто сімдесят три) грн., 60 коп.;
сума строкової заборгованості по
місячній комісії 1200 (одна тисяча
двісті) грн.; сума простроченої
заборгованості по щомісячній комісії
75600 (сімдесят п'ять тисяч шістсот) грн.;
пеня за прострочення заборгованості
1406932 (один мільйон чотириста шість
тисяч дев'ятсот тридцять дві) грн. 39
коп., що разом становить 2140047 (два
мільйони сто сорок тисяч сорок сім)
грн., 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Фінанси та кредит» понесені судові
витрати в розмірі 3654 (три тисячі
шістсот п'ятдесят чотири) грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд поданням
в десятиденний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя :
Харечко С.П.