У х в а л а

іменем україни

3 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Івано-Франківського національного
медичного університету, третя особа -
ОСОБА_5, про поновлення на роботі,
визнання незаконними наказів,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
Івано-Франківського національного
медичного університету на рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області
від 1 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 25 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що вона була прийнята на роботу до
відповідача на посаду викладача
кафедри мовознавства тимчасово, на час
лікарняного ОСОБА_6 3 жовтня 2007 року її
переведено на посаду викладача
підготовчого відділення для іноземців
цієї ж кафедри на постійне місце
роботи. 31 серпня 2012 року, під час
перебування у щорічній відпустці, її
було звільнено з займаної посади на
підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку
із закінченням строку дії трудового
договору. Посилаючись на те, що її було
звільнено з грубим порушенням
законодавства про працю, оскільки з нею
було укладено безстроковий трудовий
договір, просила суд визнати
незаконним наказ про звільнення,
поновити її на роботі, стягнути з
відповідача середній заробіток за час
вимушеного прогулу та 9 000 на
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 1
квітня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 25
червня 2014 року, позов ОСОБА_4
задоволено.

Поновлено ОСОБА_4 на роботі на посаді
викладача кафедри мовознавства
Івано-Франківського національного
медичного університету з 31 серпня 2012
року.

Визнано незаконним наказ
Івано-Франківського національного
медичного університету № 142-О від 31
серпня 2012 року в частині звільнення
ОСОБА_4 - викладача з мовознавства з
посади на підставі ч. 2 ст. 36 КЗпП
України.

Стягнуто з Івано-Франківського
національного медичного університету
на користь ОСОБА_4 середній заробіток
за час вимушеного прогулу в сумі 61 023
грн 25 коп. та 1 000 грн на відшкодування
моральної шкоди.

Визнано незаконними наказ
Івано-Франківського національного
медичного університету № 167-О від 26
листопада 2010 року в частині
продовження ОСОБА_4 строку дії
трудового договору на умовах контракту
на посаді викладача кафедри
мовознавства по 31 серпня 2011 року та
наказ про продовження трудового
договору по 31 серпня 2012 року.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі Івано-Франківський
національний медичний університет
просить скасувати зазначені судові
рішення та ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовити,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.
335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи
частково позов ОСОБА_4, суд першої
інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, дійшов обґрунтованого
висновку, що між сторонами було
укладено безстроковий трудовий
договір, згоди на переукладання
строкового трудового договору позивач
не надавала, оскільки відповідні заяви
написані та підписані не нею, що
підтверджується висновком судової
почеркознавчої експертизи.
Оскаржувані накази прийняті з
порушенням норм чинного законодавства,
а тому відсутні підстави для
звільнення позивача з роботи згідно з
ч. 2 ст. 36 КЗпП України.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що судами правильно
встановлено та належно перевірено
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, судові
рішення ухвалено із додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстав для їх зміни чи
скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Івано-Франківського
національного медичного університету
відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 1
квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 25
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

В.П. Гончар

В.О. Савченко