РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року Справа №293/1459/13-ц

Черняхівський районний суд
Житомирської області в складі:

головуючого-судді:
Бруховського Є.Б.

за участю секретаря:
Юрченко Н.А.

з участю представника Фонду
соціального страхування

від нещасних випадків та професійних
захворювань

на виробництві в Житомирській області
Герасименко О.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Черняхові цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 до ЗАТ 'Головинський кар'єр
'Граніт' та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків і
професійних захворювань на
виробництві в Житомирській області про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із позовом в інтересах ОСОБА_3 та
просила зобов"язати ЗАТ "Головинський
кар"єр "Граніт" відшкодувати різницю у
відсотках втрати професійної
працездатності ОСОБА_4 за період з 07
грудня 1982 року по 23 листопада 2001року з
розрахунку 30% втрати працездатності,
стягнути на користь ОСОБА_3 нараховану
суму 47238,60 грн., винести окрему ухвалу
відповідно до ст.166 КАС України, якою
зобов"язати відповідача ЗАТ
'Головинський кар'єр 'Граніт' скасувати
відповідь №1062 від 31 грудня 2002року,
зобов"язати Фонд соціального
страхування від нещасних випадків і
професійних захворювань на
виробництві в Житомирській області
відшкодувати ОСОБА_3 моральну шкоду в
сумі 10000,00 грн.

21 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду із заявою про збільшення позовних
вимог в частині стягнення страхових
виплат з 47238,6 грн. до 51395,6 грн. в зв"язку
із інфляцією за 9 місяців 2014 року (а.с.170).

В судове засідання позивачка ОСОБА_5 не
з"явилась, однак звернулась до суду із
заявою про розгляд справи у її
відсутності (а.с. 179).

Представник ЗАТ "Головинський кар"єр
"Граніт" в судове засідання не з"явився,
будучи належним чином повідомленим про
день та час розгляду справи (а.с. 167, 175,
200). Заяви про слухання справи у їх
відсутності не подавали.

Представник Фонду соціального
страхування від нещасних випадків і
професійних захворювань на
виробництві в Житомирській області
Герасименко О.К. заперечувала проти
задоволення позову з підстав,
викладених в запереченнях проти позову
(а.с. 189-198).

Взявши до уваги пояснення та
заперечення сторін, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

В судовому засіданні встановлені
наступні факти:

ОСОБА_6 працювала на державному
підприємстві "Головинський кар"єр
"Граніт", правонаступником якого є ЗАТ
"Головинський кар"єр "Граніт", який є
відповідачем по справі;

19 лютого 1970 року МСЕК Київського
інституту професійних захворювань
визнала ОСОБА_6 інвалідом 3-ї групи від
професійного захворювання з 50% втрати
професійної працездатності по
вібраційному захворюванню;

07 грудня 1981 року під час чергового
огляду ОСОБА_6, Житомирська міжрайонна
МСЕК прийшла до висновку про втрату 30 %
професійної працездатності ОСОБА_6
безстроково та визнав її інвалідом 3
групи безстроково;

21 листопада 2001 року Житомирська
обласна МСЕК встановила ОСОБА_6 30%
втрати професійної працездатності з 07
грудня 1982 року безстроково;

Однак, ЗАТ "Головинський кар"єр "Граніт"
відмовив ОСОБА_6 у відшкодуванні
різниці у виплаті відсотків втрати
професійної працездатності,
встановленої потерпілій МСЕК 23.11.2001
року за період з 07.12.1982 року;

Відповідно до розрахунку різниці у
відсотках втрати професійної
працездатності ОСОБА_4, наданої ОСОБА_2,
за період з 07 грудня 1982 року по 23
листопада 2001року з розрахунку 30% втрати
працездатності становить 47238,6 грн. (а.с.
186-187).

В зв"язку з відмовою ЗАТ "Головинський
кар"єр "Граніт" у здійсненні виплат,
ОСОБА_2 звернулась до Окружного
адміністративного суду м.Києва із
позовом до Міністерства соціальної
політики України, начальника
Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань на
виробництві у Житомирській області,
директора Держнагляд праці, упраління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві у Житомирській області з
участю третіх осіб: Міністерства праці
та соціальної політики України про
визнання дій неправомірними,
зобов"язання вчинити певні дії та
стягнення шкоди, який своєю постановою
04 квітня 2011 року задовольнив позовні
вимоги ОСОБА_2 частково, а саме:
зобов"язав начальника Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань на
виробництві у Житомирській області
забезпечити здійснення перерахунку
відшкодування шкоди ОСОБА_6 на підставі
виписки з огляду МСЕК № 005585 від 23
листопада 2001 року з дати прийняття
особової справи відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань на
виробництві в Житомирській області у
Вол.-Волинському районі від
підприємства "Граніт", тобто з 10 липня
2001 року (а.с.151).

10 липня 2001року за актом
прийняття-передачі №3 особова справа
ОСОБА_6 була прийнята Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві в Житомирській
області від ДП «Головинський кар'єр»
для продовження страхових виплат з
початком відшкодування з 01.07.2011 року.
Страхова виплата станом на 01.04.2011 року
становила 68,27 грн. при 25% втрати
професійної працездатності.

26.11.2001 року ОСОБА_6 надано Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків та професійних захворювань на
виробництві довідку, в якій втрата
професійної працездатності складає 30%
з заліком з 07.12.1982 року. Рішенням
комісії з прийому особових справ та
призначення соціальних послуг від
05.12.2001 року встановлено провести
збільшення виплати, починаючи з дня
видачі довідки МСЕК, тому з 23.11.2001 року
щомісячна страхова виплата склала 81,92
грн.

ОСОБА_6 про дату початку страхової
виплати за новим висновком МСЕК знала,
адже відділенням фонду їй була
надіслана відповідна постанова про
прийняте рішення. Претензій з цього
приводу від померлої не надходило, так
і оскарження постанови про призначення
страхової виплати не відбулось.

З 01.03.2002 року потерпілій зроблено
перерахунок на коефіцієнт зростання
реальної заробітної плати в галузях
національної економіки і щомісячна
страхова виплата склала 97,78 грн.

На виконання постанови окружного
адміністративного суду м. Києва від
04.04.2011 року у справі №2-а-1165/11/2670, якою
було зобов'язано фонд забезпечити
здійснення перерахунку відшкодування
шкоди ОСОБА_4 на підставі виписки з
огляду МСЕК №005585 від 23.11.2001 року з дати
прийняття особової справи, тобто з
10.07.2001 року, було проведено відповідне
перерахування страхової виплати.

04.05.2011 року відділенням ВД Фонду у
Володарсько-Волинському районі
прийнята постанова про доплату
перерахованої суми відшкодування
шкоди, згідно рішення суду ОСОБА_6 з
відповідною виплатою її чоловіку
ОСОБА_3

25 травня 2011 року згідно відомості №1
про отримання коштів відділенням
зв"язку в смт.Головино Черняхівського
району, кошти в сумі 168,52 грн. були
отримані ОСОБА_3 У серпні 2013 року
проведено донарахування компенсації
на суму 11,81грн. на виконання доручення
Виконавчої дирекції Фонду. Призначені
кошти направлені чоловіку потерпілої
ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Після
смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов"язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1219 ЦК України, не
входять до складу спадщини права та
обов"язки, що нерозривно пов"язані з
особою спадкодавця, зокрема: право на
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров"я.

ОСОБА_6 усі нараховані страхові виплати
були виплачені, а після її смерті
виплачені її чоловікові як
спадкоємцеві за заповітом. За життя
ОСОБА_6 не зверталась до відповідача та
Міністерства праці з приводу
порушення ЗАТ "Говинський кар"єр
"Граніт" прав на перерахунок сум
відшкодування шкоди з урахуванням
відсотків втрати професійної
працездатності, встановленої
потерпілій МСЕК 23.11.2001 року за період з
07.12.1982 року, а тому, права на спірні
страхові виплати не увійшли до складу
спадщини ОСОБА_6 та не могли бути
успадковані ОСОБА_3

Суд не може прийняти до уваги наданий
ОСОБА_2 розрахунок різниці у відсотках
втрати професійної працездатності
ОСОБА_4 за період з 07 грудня 1982 року по 23
листопада 2001року з розрахунку 30% втрати
працездатності, оскільки він є
неналежним доказом по справі.

Черняхівський районний суд
Житомирської області в своїх ухвалах
неодноразово пропонував позивачці
надати до суду докази в підтвердження
своїх позовних вимог, однак ОСОБА_2,
вимоги суду не виконувала в зв"язку із
чим її позовна заява неодноразово
залишалась без руху та їй поверталась,
зокрема: в зв"язку із тим, що позовна
заява не відповідала вимогам ст.119 ЦПК
України: не була підписана позивачем,
не містила дати звернення до суду, не
містила жодного доказу того, що
виплати, які просить стягнути позивач
на користь ОСОБА_3 були нараховані або
присуджені ОСОБА_4 за її життя, та
відсутність інших доказів. Однак,
вимоги суду ОСОБА_2 у встановлений
строк не виконала, а тому суд 04 вересня
2013 року своєю ухвалою суд позов залишив
без розгляду та повернув позивачці з
усіма доданими до нього матеріалами
(а.с.32). Не погоджуючись із винесеною
ухвалою, ОСОБА_5 звернулась до
Апеляційного суду Житомирської
області з апеляційною скаргою на
ухвалу суду від 04 вересня 2013 року, яку
було скасовано та справу направлено на
новий розгляд до суду першої інстанції
для вирішення питання про прийняття
позовної заяви до розгляду.

Вирішуючи питання про прийняття
позову, Черняхівський районний суд
Житомирстької області прийшов до
висновку про повернення позову ОСОБА_2
з тих підстав, що позивачкою не надано
доказів в обгрунтування позовних вимог
та нею не надано доказів на
підтвердження своїх повноважень.
Вказану ухвалу суду було скасовано та
справу направлено до суду першої
інстанції для продовження розгляду. 21
квітня 2014 року Черняхівський районний
суд Житомирської області вкотре
залишив позов ОСОБА_2 без руху для
усунення недоліків позову. В свою
чергу, позивачка недоліки позову не
усунула, а звернулась із апеляційною
скаргою до Житомирського апеляційного
адміністративного суду, який своєю
ухвалою 16 червня 2014 року скасував
ухвалу Черняхівського районного суду в
частині необхідності позивачці
усувати недоліки позовної заяви щодо
надання належних доказів на
пітвердження своїх повноважень. В
решті ухвалу залишив без змін.

З цих підстав, суд відмовляє в
задоволенні позову ОСОБА_2 про
зобов"язання відповідачів
відшкодувати різницю у відсотках
втрати професійної працездатності
ОСОБА_4 за період з 07 грудня 1982 року по 23
листопада 2001року з розрахунку 30% втрати
працездатності та стягнення на користь
ОСОБА_3 нарахованих страхових виплат в
сумі 47238,60 грн.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 р.
Про практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди, розглядаючи позови про
відшкодування шкоди, суди повинні мати
на увазі, що шкода, заподіяна особі і
майну громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Враховуючи те, що позивачем не
зазначено, чиї права та законні
інтереси порушено відповідачем, не
зазначено також в чому полягає
моральна шкода, якими доказами
підтверджується факт заподіяння
моральної шкоди чи фізичних страждань,
суд також відмовляє позивачці в
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення моральної шкоди.

На підставі викладеного та керуючись
ст.3, 10, 11, 60, 212-216 ЦПК України, ст.ст.1218,1219,
1166,1167, 1168 ЦК України, -

РІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2
заявленого в інтересах ОСОБА_3 до ЗАТ
'Головинський кар'єр 'Граніт' та Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків і професійних захворювань на
виробництві в Житомирській області про
відшкодування різниці у відсотках
втрати професійної працездатності
ОСОБА_4 за період з 07 грудня 1982 року по 23
листопада 2001року з розрахунку 30% втрати
працездатності; стягнення на користь
ОСОБА_3 нарахованих 47238,60 грн.,
винесення окремої ухвали відповідно до
ст.166 КАС України, якою зобов"язати
відповідача ЗАТ 'Головинський кар'єр
'Граніт' скасувати відповідь №1062 від 31
грудня 2002року; зобов"язання Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків і професійних захворювань на
виробництві в Житомирській області
відшкодувати ОСОБА_3 моральної шкоди в
сумі 10000,00 грн. за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Житомирської
області через Черняхівський районний
суд Житомирської області протягом 10-ти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Головуючий- суддя: (підпис) Є.Б.
Бруховський

Копія:вірно

Суддя: