АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 215/4541/14-ц Головуючий
Провадження №22-ц/774/1954/К/14
суддя Лиходєдов А.В.
Суддя - доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Соколан Н.О.

при секретарі - Іванюк О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського
районного суду м.Кривого Рогу від 04
серпня 2014 року по цивільній справі за
позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Центр
експертного дослідження», третя особа
Жовтневий відділ державної виконавчої
служби Криворізького міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, про визнання недійсним звіту
про оцінку майна.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр експертного
дослідження» (надалі - ТОВ «Центр
експертного дослідження»), третя особа
Жовтневий відділ державної виконавчої
служби Криворізького міського
управління юстиції Дніпропетровської
області (надалі - Жовтневий ВДВС
Криворізького МУЮ), про визнання
недійсним звіту про оцінку майна.

В обґрунтування позову зазначила, що
Жовтневим ВДВС Криворізького МУЮ
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
напису від 13.09.2010 року про звернення
стягнення на нежитлове приміщення, яке
належить на праві приватної власності
позивачу, на користь ПАТ «ПУМБ».

06.05.2014 року позивачу стало відомо про
проведення оцінки майна ТОВ «Центр
експертного дослідження», яким
визначено ринкову вартість нерухомого
майна у розмірі 460 500,00 грн.

У відповідності до ч. 3 ст. 58 Закону
України «Про виконавче провадження»
позивач у десятиденний термін
звернулась до Жовтневого ВДВС
Криворізького МУЮ із запереченням на
проведену оцінку нерухомого майна, у
зв'язку з чим державним виконавцем було
призначено експерта для проведення
рецензування оскаржуваного звіту про
оцінку майна від 21.03.2014 року.

Вважаючи, що звіт про оцінку майна
складено з численними порушеннями норм
чинного законодавства та не було
проведено його рецензування, просила
суд: визнати недійсним звіт про оцінку
нежитлового приміщення, вбудованого у
1-й поверх 4-х поверхового будинку
загальною площею 175,8 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
виконаний 21.03.2014 року суб'єктом
оціночної діяльності ТОВ «Центр
експертного дослідження», який був із
порушенням обраний Жовтневим ВДВС
Криворізького МУЮ.

Ухвалою Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу від 04 серпня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження у
справі за вищевказаним позовом у
зв'язку з тим, що заявлені вимоги не
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1
ставить питання про скасування ухвали
судді та постановлення нової ухвали
про направлення справи до суду першої
інстанції для розгляду по суті,
стягнувши з відповідача на її користь
судові витрати понесені на оплату
судового збору за подання апеляційної
скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги
послалась на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
а саме судом не враховано що суб'єкт
оціночної діяльності є учасником
виконавчого провадження, а не
посадовою особою державної виконавчої
служби і його звіт про оцінку майна є
результатом практичної діяльності
фахівця - оцінювача, а не актом
державного органу, а тому в порядку
адміністративного судочинства дана
справа із позовною вимогою про
визнання недійсним звіту про оцінку не
може розглядатись.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3,
яка підтримала доводи апеляційної
скарги та просила її задовольнитти,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд керувався п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК
України та виходив з того, що справа не
підлягає розгляду у порядку цивільного
судочинства, оскільки скарга на дії
державного виконавця розглядається в
порядку КАС України.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Згідно з ч. 4 ст. 58 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
заперечення однією із сторін проти
результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна. Витрати,
пов'язані з рецензуванням звіту, несе
сторона, яка заперечує проти
результатів оцінки. У разі незгоди з
оцінкою, визначеною за результатами
рецензування, сторони мають право
оскаржити її в судовому порядку в
десятиденний строк з дня отримання
відповідного повідомлення.

У п. 24 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» судам
роз'яснено, що такі вимоги сторони
виконавчого провадження розглядаються
не у позовному провадженні, а як
оскарження рішення державного
виконавця про оцінку майна в
процесуальному порядку, передбаченому
розділом VII ЦПК України, оскільки є
процесуальною дією державного
виконавця незалежно від того, яка
конкретно особа (сам державний
виконавець, залучений ним суб'єкт
оціночної діяльності чи особа, яка
рецензувала звіт про оцінку майна)
здійснювала відповідні дії, так як
виконавчо-процесуальні відносини
виникли між сторонами виконавчого
провадження та державним виконавцем і
між державним виконавцем та суб'єктом
оціночної діяльності.

Таким чином, у судовому порядку в
порядку цивільного судочинства може
бути оскаржено оцінку майна, визначену
за результатами рецензування.

Як вбачається з позовної заяви
підставою для звернення ОСОБА_1 до суду
із даним позовом стала її незгода із
проведеною ТОВ «Центр експертного
дослідження» оцінкою майна -
нежитлового приміщення, вбудованого у
1-й поверх 4-х поверхового будинку
загальною площею 175,8 кв.м.,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, позивачем в позовній заяві
зазначається про проведення
рецензування оцінки майна на підставі
постанови Жовтневого ВДВС
Криворізького МУЮ від 16.05.2014 року, в
зв'язку з чим колегія суддів приходить
до висновку, що суду першої інстанції
необхідно було перевірити межі
позовних вимог та, у випадку можливості
розгляду даного позову у порядку
цивільного судочинства, відповідність
позовної заяви приписам розділу VII ЦПК
України.

Натомість, суд першої інстанції, не
визначившись із характером спірних
правовідносин, дійшов передчасного та
формального висновку щодо розгляду
даного спору у порядку
адміністративного судочинства, не
врахувавши роз'яснення як Пленуму
Вищого Адміністративного суду України
(Постанова №3 від 13.12.2010 року «Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах з приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби), так і Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ (Постанова №6 від 07 лютого 2014 року
«Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах») про те, що
суб'єкт оціночної діяльності є
учасником виконавчого провадження, а
не посадовою особою державної
виконавчої служби і його звіт про
оцінку майна є результатом практичної
діяльності фахівця-оцінювача, а не
актом державного органу. Тому вимоги
заявника в частині оскарження висновку
оцінювача не підлягають розгляду
адміністративними судами.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала суду постановлена з
порушенням вимог процесуального права,
у зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
ухвала суду - скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції для
вирішення питання відповідно до вимог
ЦПК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача ОСОБА_1 понесених судових
витрат на оплату судового збору за
подання апеляційної скарги у розмірі
121,80 грн., оскільки згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК
України суд апеляційної інстанції при
передачі справи на новий розгляд не
наділений повноваженнями щодо
вирішення питання про розподіл
судових витрат.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.І ст. 311, ст.ст.
313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Ухвалу Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу від 04 серпня 2014 року -
скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Центр
експертного дослідження», третя особа
Жовтневий відділ державної виконавчої
служби Криворізького міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, про визнання недійсним звіту
про оцінку майна направити до суду
першої інстанції для вирішення питання
відповідно до вимог ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: