Номер провадження 2/754/5467/14
У Х В А Л А

Іменем України

29.08.2014 року суддя Деснянського
районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, яка
діє віє іменні та в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2, до Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації, третя особа:
Деснянський районний відділ Головного
управління Державної міграційної
служби України в м. Києві, про визнання
права користування жилим приміщенням
та заяву про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувшись до суду від
імені та в інтересах неповнолітньої
дитини з вищевказаним позовом, просить
визнати за дитиною право користування
квартирою, наймачем якої, був батько
дитини за свого життя. Також у
прохальній частині позову, позивачка
просить у забезпечення позову,
накласти арешт на зазначене спірне
жиле приміщення та зобов'язати третю
особу, зареєструвати неповнолітню
дитину в цьому жилому приміщенні.

Вважаю, що позов не відповідає вимогам
ст. ст. 119-120 ЦПК України.

Зокрема, у позові не викладено обставин
і не зазначено доказів того, якими
конкретно діями чи бездіяльністю
Деснянського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві,
порушені права та охоронювані законом
інтереси дитини позивачки та чим
конкретно це підтверджується, оскільки
від правильності вирішення даного
питання, залежить правильність
вирішення питання щодо наявності
правових підстав для притягнення
Деснянського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві
до цивільно-правової відповідальності
перед позивачкою, які діє від імені
неповнолітньої дитини.

Також у позові не викладено обставин і
не зазначено доказів того, чому позовні
вимоги до Деснянського районного
відділу Головного управління
Державної міграційної служби України в
м. Києві, пред'являються як до
відповідача, хоча останній вказується
у позові, як третя особа.

Крім того, у позові не викладено
обставин і не зазначено доказів щодо
наявності взагалі правових підстав для
залучення до участі у справі в якості
самостійної процесуальної особи -
Деснянського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві,
який не є юридичною особою та не може
бути самостійним учасником судового
процесу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Із вказаної норми права вбачається, що
вимоги про зобов'язання суб'єкта
владних повноважень вчинити дії, мають
розглядатися у порядку
адміністративного судочинства.

Позивачка ж, в даному випадку,
звернувся до суду у порядку цивільного
судочинства.

Згідно зі ст. 16 ЦПК України, не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, якщо інше не встановлено
законом.

У позові не викладено обставин і не
зазначено доказів того, чому позовні
вимоги до суб'єкта владних повноважень,
який не є юридичною особою і не може
бути самостійним учасником судового
процесу, пред'явлені в порядку саме
цивільного судочинства.

Від правильності вирішення останнього
питання, залежить правильність
вирішення питання щодо підвідомчості
та підсудності позовних вимог,
пред'явлених до відділу Деснянського
районного відділу Головного
управління Державної міграційної
служби України в м. Києві.

Що ж стосується вимог про забезпечення
позову, то в порушення ч. 4 ст. 151 ЦПК
України, ці вимоги не оплачені судовим
збором.

За таких обставин, позов підлягає
залишенню без руху з наданням строку
для усунення його недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка діє віє
іменні та в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_2, до Деснянської районної в м.
Києві державної адміністрації, третя
особа: Деснянський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві,
про визнання права користування жилим
приміщенням та заяву про забезпечення
позову, залишити без руху та надати
строк для усунення недоліків, який не
може перевищувати п'яти днів з дня
отримання позивачкою даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: