У Х ВА Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М., суддів:
Леванчука А.О., Писаної Т.О., Маляренка
А.В., Юровської Г.В.,розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості,
за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення апеляційного суду Полтавської
області від 17 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
(далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до
суду з позовом, у якому зазначало, що 23
лютого 2007 року між ним та ОСОБА_6
укладено кредитний договір
«Автопакет» № 68/CV/07-A, відповідно до
умов якого остання отримала кредит у
розмірі 32 630 доларів США строком до 21
лютого 2011 року зі сплатою 1,69 % на місяць
для придбання транспортного засобу. На
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між банком та
ОСОБА_7 укладено договір поруки.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_6 умов кредитного договору станом
на 18 грудня 2013 року утворилася
заборгованість у розмірі 18 426,26 доларів
США, що за курсом НБУ еквівалентно 93 052
грн 61 коп., яку банк просив солідарно
стягнути з відповідачів.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 15 травня

2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 17 липня

2014 року рішення Октябрського районного
суду м. Полтави від 15 травня

2014 року скасовано, позов задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на
користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість
за кредитним договором від 23 лютого 2007
року № 68/CV/07-A у розмірі 93 052 грн 61
коп. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
вивчивши матеріали цивільної справи та
дослідивши доводи касаційної скарги,
вважає, що касаційна скарга
має бути задоволена частково.

Задовольняючи позов банку, апеляційний
суд керувався тим, що у зв'язку з
неналежним виконанням ОСОБА_6
зобов'язань за кредитним договором
утворилася заборгованість, яка має
бути солідарно стягнута з кредитора та
поручителя відповідно до вимог ст. 554 ЦК
України.

Із такими висновками апеляційного суду
погодитися не можна, з огляду на таке.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказані вимоги судом не дотримано.

Встановлено, що 23 лютого 2007 року між
Відкритим акціонерним товариством
комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ
«Надра»), правонаступником якого є ПАТ
«КБ «Надра», позичальником ОСОБА_6 та
поручителем ОСОБА_7 укладено договір
«Автопакет» № 68/CV/07-А, згідно з п. п. 1.1,
1.2, 1.1.3.1, 1.1.4 якого ОСОБА_6 надано кредит у
розмірі 32 630 доларів США зі сплатою за
користування кредитом 1,16 % на місяць
строком до 23 лютого 2011 року на
придбання транспортного засобу (а. с.
7−?13).

Згідно з п. 3.1.1 кредитного договору на
забезпечення виконання зобов'язань за
договором позичальник передав у
заставу банку автотранспортний засіб,
що набувався ним за договором
купівлі-продажу від 14 лютого 2007 року №
312/1402, укладеним з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Стар
Лайн».

Відповідно до п. п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.6
кредитного договору позичальник
зобов'язався повертати кредит та
сплачувати банку відсотки шляхом
сплати щомісячно до 18 числа поточного
місяця суми мінімально необхідного
платежу у розмірі 878,37 доларів США.

Заочним рішенням Октябрського
районного суду м. Полтави від 02
червня 2009 року, яке набрало законної
сили, змінено умови договору
«Автопакет» від 23 лютого 2007 року №
68/CV/07-А у частині визначення ціни
договору та проведення розрахунків.

Викладено п. 1.1 договору у наступній
редакції: «Банк надає позичальнику у
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, повернення,
строковості та платності грошові кошти
у розмірі 164 781 грн 50 коп., що
еквівалентно 32 630 доларам США, у порядку
і на умовах, визначених цим договором»;

Викладено п. 1.2.1 договору у наступній
редакції: «Банк відкриває позичальнику
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості та платності
відновлювальну траншеву кредитну
лінію з лімітом 8 927 грн 87 коп., що
еквівалентно 1 717,40 доларам США, у
порядку і на умовах, визначених цим
договором»;

Викладено п. 2.2.1 договору у наступній
редакції: «Позичальник повертає кредит
та сплачує банку передбачені п. 1.1.3.1
цього договору відсотки безготівковим
перерахуванням або внесенням
готівкових коштів на поточний рахунок
№ 78170675 у порядку, передбаченому п. 2.2.3
цього договору, шляхом сплати
мінімального необхідного платежу,
розмір якого складає 4 435 грн 76 коп., що
еквівалентно 878,37 доларам США.»;

Викладено п. 2.2.2 договору у наступній
редакції: «Позичальник повертає кошти,
отримані в рамках кредитної лінії, та
сплачує банку передбачені п. 1.2.3.1 цього
договору відсотки безготівковим
перерахуванням або внесенням
готівкових коштів на рахунок № 78170675, у
порядку, передбаченому п. 2.2.3 договору,
шляхом сплати суми мінімального
необхідного платежу, розмір якого
складає: з 20 березня 2007 року по
20 лютого 2008 року - 804 грн 02 коп., що
еквівалентно 159,21 доларам США; з 20
березня 2008 року по 20 лютого 2009 року - 724
грн 07 коп., що еквівалентно 143,38 доларам
США; з 20 березня 2009 року по 20 лютого 2010
року - 651 грн 30 коп., що еквівалентно 128,97
доларам США; з 20 березня 2010
року по 20 лютого 2011 року - 586 грн 11 коп.,
що еквівалентно 116,06 доларам США.
Зобов'язано ВАТ КБ «Надра» в особі
філії ВАТ КБ «Надра» Полтавське РУ
перерахувати пеню за невиконання
зобов'язання за договором за період
жовтень-грудень 2008 року (а. с. 18−?19).

Згідно з наданим банком розрахунком
заборгованість ОСОБА_6 за кредитним
договором станом на 18 грудня 2013 року
склала 18 426,26 доларів США, що
еквівалентно 93 052 грн 61 коп., з якої:
заборгованість за кредитом - 9 494,84
доларів США, що еквівалентно 47 948 грн 94
коп., заборгованість за відсотками - 3
858,05 доларів США, що еквівалентно 19 483
грн 15 коп., пеня - 1 810,37 доларів США, що
еквівалентно 9 142 грн 37 коп., штраф - 3 263
долари США, що еквівалентно 16 478 грн 15
коп. (а. с. 21).

Разом з тим із матеріалів справи
вбачається, що заочним рішенням
Октябрського районного суду м. Полтави
від 17 лютого 2011 року визнано за ОСОБА_6
право власності на автотранспортний
засіб Mitsubishi Outlander 2,4, державний номерний
знак НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами)
НОМЕР_2. Припинено право застави на
вказаний автомобіль, вилучено з
державного реєстру заборон запис про
заборону цього транспортного засобу (а.
с. 45−?48).

Вказаним рішенням суду встановлено, що
згідно з експертним дослідженням від 18
листопада 2010 року № 3 щодо визначення
суми погашеної заборгованості за
кредитним договором від 23 лютого 2007
року № 68/CV/07-А, розрахованої станом на 15
листопада 2010 року відповідно до
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 02 червня 2009 року, сума
погашеної заборгованості за кредитом
згідно з наданими на дослідження
первинними документами - квитанціями,
складає 160 039 грн 35 коп., що еквівалентно
31 690,96 доларам США (а.с. 47, 109−?112).

17 лютого 2011 року ОСОБА_6 сплачено банку
601,90 доларів США, що еквівалентно 4 780 грн
11 коп. Таким чином зобов'язання ОСОБА_6
перед ВАТ КБ «Надра» виконані у повному
обсязі (а. с. 47, 113).

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Належних доказів, передбачених ст. ст.
10, 60 ЦПК України про оскарження,
скасування чи фальсифікацію вказаних
судових рішень не надано, тому
встановлені ними обставини мають
преюдиційне значення, на що суди уваги
не звернули.

Судом не дотримано вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК
України, не встановлено фактичні
обставини, не досліджено докази, надані
сторонами, та не надано цим доказам
відповідної правової оцінки, а суд
касаційної інстанції зазначеними
повноваженнями не наділений, тому
рішення апеляційного суду належить
скасувати, а справу передати на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 335, 336, 342, 343, 344, 345, 349
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 17 липня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Ситнік
Судді: А.О. Леванчук А.В.
Маляренко Т.О. Писана
Г.В. Юровська