АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7960/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 640/7477/14-ц
Категорія: спори, що виникають із
сімейних правовідносин
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: -
Кружиліної О.А.,

- Макарова
Г.О.,

за участю секретаря - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою представника
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» - Щербак Ольги
Анатоліївни на рішення Київського
районного суду м. Харкова від 16 червня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

08.05.2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом про поділ майна подружжя і
просив визнати за ним право власності
на 1/2 частину майнових прав на
незавершене будівництво нежитлового
приміщення будівельний №2-А, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 115,45 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 01.07.1998 року між ним
та ОСОБА_5 був укладений шлюб. За час
перебування у шлюбі сторони придбали
майнові права на незавершене
будівництво нежитлового приміщення
№2А загальною площею орієнтовано 115,45
кв.м., розташованого на 1-му поверсі за
адресою: АДРЕСА_1. Оскільки, зазначені
майнові права були придбані в період
шлюбу, то вони є об'єктами спільної
сумісної власності сторін.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 16.6.2014р. позов задоволено.

Суд вирішив визнати за ОСОБА_4 право
власності на 1/2 частину майнових прав
на незавершене будівництво
нежитлового приміщення №2А загальною
площею орієнтовано 115,45 кв.м.,
розташованого на 1-му поверсі за
адресою: АДРЕСА_1. (а.с.55-56).

В апеляційній скарзі представник
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») -
Щербак О.А. просить скасувати вказане
рішення і ухвалити нове, яким відмовити
у задоволені позовних вимог в повному
обсязі. Вважає рішення суду
необґрунтованим та таким, що
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
посилається на ті обставини, що 06.02.2008
року між ОСОБА_5 та
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «УКРСОЦБАНК»,
правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк», було укладено договір
кредиту № 825/2-40/1/8-006. Згідно цього
договору ПАТ «Укрсоцбанк» надав ОСОБА_5
на умовах строковості, платності,
забезпеченості, повернення та
цільового характеру використання
грошові кошти в сумі 269 000,00 дол. США на
фінансування будівництва
(інвестування) нежитлового приміщення
відповідно до Договору про участь у
будівництві №11 від 26 грудня 2007 року,
який укладено між ОСОБА_5 та TOB
«Макрокап Девелопмент Україна».

Також 06.02.2008 року ОСОБА_5 і ПАТ
«Укрсоцбанк» було укладено іпотечний
договір № 825/4-40/9/8-007, посвідчений ПН
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, зареєстрований в
реєстрі за № 828, згідно якого ОСОБА_5
передано в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк»
майнові права на незакінчене
будівництвом нежитлове приміщення
загальною площею 115,45 м. кв. по АДРЕСА_1 в
порядку забезпечення виконання
зобов'язань за договором кредиту №
825/2-40/1/8-006 від 06.02.2008р. Одночасно
нотаріусом було здійснено державну
реєстрацію іпотеки відповідно до
запису у Державному реєстрі іпотек №
16845071 від 06.02.2008 року.

При вирішенні питання про надання
кредиту 06.02.2008 року ОСОБА_5 до ПАТ
«Укрсоцбанк» була подана заява в якій
вона стверджує, що ані в
зареєстрованому, анів громадянському
шлюбі на момент укладання договору
вона не знаходилась і не знаходиться.
Дана заява посвідчена приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, особа
ОСОБА_5 встановлена за паспортом, в
якому не було відмітки про реєстрацію
шлюбу, у той час як в оскаржуваному
рішенні вказано, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
начебто, з 01.07.1998 року перебувають у
зареєстрованому шлюбі, згідно
міжнародного свідоцтвом про шлюб.

Іпотечний договір підписаний тільки
ОСОБА_5 (зі сторони іпотекодавця), яка
єдина має право володіння,
користування і розпорядження належним
їй майном, з достатніми повноваженнями,
тобто, без порушення прав будь-яких
осіб та урахуванням положення статті 578
ЦК України.

Викладене може свідчить, що ОСОБА_5 у
змові з ОСОБА_4 намагаються за
допомогою надуманих підстав відшукати
спосіб позбавити банк можливості
отримати погашення заборгованості за
кредитним договором за рахунок
вищевказаного майна, яке є
забезпеченням кредитного договору.

Прийняте судом першої інстанції
рішення, порушує право ПАТ
«Укрсоцбанк», як іпотекодержателя, яке
передбачене ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», адже
створює загрозу позбавлення банку
можливості скористатися правом
звернення стягнення на предмет іпотеки
у разі невиконання або неналежного
виконання позичальником ОСОБА_5
основного зобов'язання.

Представник ПАТ «Уксоцбанк» - ОСОБА_7 в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримала в повному обсязі та просила
її задовольнити, зазначивши, що в
провадженні Київського районного суду
м.Харкова знаходиться невирішена
справа за позовом ПАТ «Уксоцбанк» до
ОСОБА_5 про звернення стягнення на
вказаний вище предмет іпотеки, що є
підтвердженням факту змови ОСОБА_5 і
ОСОБА_4.

Позивач ОСОБА_4, його представник
ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_5 були
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду апеляційної скарги,
однак в судове засідання не з'явились,
причини неявки суду не повідомили.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_8 подав заяву
про відкладення розгляду у зв'язку з
зайнятістю в іншому судовому
засіданні, однак вказана заява
задоволенню не підлягає, так як не
додано належних доказів на
підтвердження поважності підстав для
відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, належним чином повідомлених
про час і місце розгляду справи, не
перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду першої інстанції підлягає
скасування з постановлення нового
рішення про відмову у задоволенні
позову за таких підстав.

Згідно вимог ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржене рішення суду першої
інстанції цим вимогам закону не
відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що позовні вимоги ОСОБА_4 про
поділ майна подружжя у вказаний ним
спосіб є обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Однак з таким рішенням колегія суддів
погодитися не може і вважає, що воно
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову у задоволенні
позовних вимог у зв'язку з неповним
з'ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи, порушенням норм
процесуального права і неправильним
застосуванням норм матеріального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи.

Статтею 69 СК України передбачено право
подружжя на поділ майна, що є об'єктом
права їх спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст.190 ЦК України
майном, як особливим об'єктом,
вважається окрема річ, сукупність
речей, а також майнові права та
обов'язки. Таким чином, у разі поділу
спільного майна подружжя підлягають
поділу не тільки речі та майнові права,
але й обов'язки, що є об'єктом права їх
спільної сумісної власності та
пов'язані з цими правами.

На необхідність дотримання такого
правила зазначено і в п.24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №11 від
21.12.2007 року «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», де вказано,
що при поділі майна подружжя
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї.

З огляду на вимоги ст.ст.10,60 ЦПК України
та ст.ст.57, 61, 69 СК України, позивач
ОСОБА_4 по даній справі повинен довести,
що вказані ним майнові права на
незавершене будівництвом нежитлове
приміщення є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, що він має
право на ? частину цих майнових прав, що
внаслідок вирішення судом його позову
про поділ мана подружжя (майнових прав)
у такий спосіб, тобто без вирішення
питання щодо обтяжень на вказані
майнові права, без вирішення питання
про пов'язані з ним обов'язки
іпотекодавця, не порушуються
охоронювані законом права та інтереси
інших осіб.

Аналіз оскарженого рішення про
задоволення позову, матеріалів справи
і доводів ПАТ «Укрсоцбанк» свідчить
про відсутність підстав для
задоволення позову і невідповідність
рішення суду першої інстанції вимогам
ст.ст.213, 214 ЦПК України.

Так, згідно статті 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку, встановленим
цим Кодексом, звернутись до суду за
захистом своїх порушених прав,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду з позовом, така
особа самостійно обирає спосіб
захисту, самостійно визначає у
позовній заяві у відповідності до
вимог ст.119 ЦПК України коло осіб, діями
чи бездіяльністю яких порушуються, не
визнаються або оспорюються її права,
свободи чи інтереси, та зазначає
обставини, якими обґрунтовує свої
вимоги.

Крім того, згідно вимог ч.1 ст.36 ЦПК
України, сторона, в якої за рішенням
суду виникає право заявляти вимогу до
третьої особи або до якої у такому
випадку може заявити вимогу сама третя
особа, зобов'язана повідомити суд про
цю третю особу.

Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України сторони до
або під час попереднього судового
засідання у справі, а якщо попереднє
судове засідання у справі не
проводиться, - до початку розгляду
справи по суті, зобов'язаний повідомити
суд про всі відомі їм рішення судів, а
також про всі відомі їм незавершені
судові провадження, що стосуються
предмету спору.

Згідно вимог ч.2 ст.27 ЦПК України, особи,
які беруть участь у справі позовного
провадження, для підтвердження своїх
вимог або заперечень зобов'язані
подати усі наявні у них докази до або
під час попереднього засідання, а якщо
попереднє засідання у справі не
проводиться - до початку розгляду
справи по суті.

В свою чергу суд, згідно вимог ст.1, ч.4
ст.10, ст.130 ЦПК України, з метою
забезпечення правильного вирішення
справи повинен: уточнити позовні
вимоги; вирішити питання про склад
осіб, які братимуть участь у справі;
визначити факти, які необхідно
встановити для вирішення спору і які з
них визнаються кожною стороною для
обґрунтування своїх доводів чи
заперечень щодо невизнання обставин.

Особи, які беруть участь у справі,
згідно вимог ч.3 ст.27 ЦПК України,
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

З матеріалів справи вбачається, що ці
вимоги процесуального закону
позивачем і судом не дотримані. По
справі не тільки попереднє, а і взагалі
судові засідання не проводилися.

Суд обмежився долученими до позовної
заяви не посвідченими фотокопіями:
паспорта громадянина Туреччини -
ОСОБА_4, рішення суду від 31.05.2012р. про
поділ майна подружжя (квартири в місті
Харкові, зареєстрованих на ОСОБА_5.),
міжнародного свідоцтва про шлюб,
договору №11 від 26.12.2007р. про участь в
будівництві, укладеного ТОВ «Макрокап
Девелопмент Україна» і ОСОБА_5, згідно
якого ОСОБА_5 зобов'язалась внести в
касу товариства 1 942 585 грн., що
становить еквівалент 373574 долари США по
курсу на день укладення договору, а ТОВ
«Макрокап Девелопмент Україна» -
збудувати, забезпечити прийняття в
експлуатацію і передати ОСОБА_5
приміщення №2А площею 115,45 кв.м.
торгового центру на земельній ділянці
по АДРЕСА_1.

В матеріалах справи також маються
заява від імені представника позивача
ОСОБА_8 від 16.6.2014р. з проханням провести
судове засідання без нього і позивача,
заява від імені ОСОБА_5 від 16.6.2014р. про
повне визнання позову та розгляд
справи без її участі, а також відповідь
директора ТОВ «Макрокап Девелопмент
Україна» ОСОБА_10 про сплату ОСОБА_5 в
касу підприємства на виконання умов
договору про участь у будівництві 1942585
грн., в тому числі 06.02.2008р. в розмірі 1 353
070 грн. за кредитним договором. Вказані
заяви і не зареєстровані канцелярією,
не прийняті в судовому засіданні, а
відтак долучені у поза процесуальний
спосіб.

Вирішуючи справу на підставі лише
вказаних документів, суд першої
інстанції задовольнив позов, не
з'ясувавши походження грошових коштів,
за рахунок яких ОСОБА_5 внесла в касу
ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна»
1353070 грн. з метою виконання зобов'язань
і набуття майнових прав на приміщення
по АДРЕСА_1 не з'ясувавши коло осіб, чиї
права зачіпаються вирішенням позову
ОСОБА_4 і не вирішивши питання про їх
залучення до участі у розгляді справи.

Разом з тим, з наданих апелянтом копій
договору кредиту №825/2-40/1/8-006 від 06.02.2008р.
та іпотечного договору №825/4-40/9/8-007 від
06.02.2008р. вбачається, що ОСОБА_5 за цими
договорами отримала від АКБ СР
«Укрсоцбанк» кредитні кошти у сумі 269 000
доларів США для фінансування
будівництва (інвестування) нежитлового
приміщення площею 115,45 м.кв. по АДРЕСА_1,
а з метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
передала банку вказане приміщення в
іпотеку.

З наданих апелянтом доказів
вбачається, що ОСОБА_5 при отриманні
кредитних коштів зазначено, що вона в
зареєстрованому та громадянському
шлюбі не знаходилась та не знаходиться
(а.с. 59).

Вказані обставини залишились поза
увагою суду першої інстанції.

Незалучення судом першої інстанції до
участі у справі ПАТ «Укрсоцбанк», перед
яким у ОСОБА_5 є невиконані зобов'язання
та який є іпотекодержателем об'єкту,
щодо визнання прав на який ОСОБА_4
ініціював спір у суді, позбавило ПАТ
«Укрсоцбанк» права приймати участь у
розгляді справі та здійснювати
передбачені ст.27 ЦПК України
процесуальні права з метою повного і
всебічного з'ясування обставин справи,
які мають істотне значення для
правильного вирішення спору.

Таким чином, рішенням від 16.06.2014 року
суд, усупереч вимог ст.ст.61, 69, 71 СК
України та ст.ст. 3, 190, 395, 396, 526 ЦК
України, вирішив майнові права сторін
на незавершене будівництвом
приміщення площею 115,45 м.кв. торгового
центру по АДРЕСА_1, яке отяжене
іпотекою, залишивши без вирішення
нерозривно пов'язані з цими правами
обов'язки відповідача ОСОБА_5, яка в
одній особі є іпотекодавцем і
позичальником по відношенню до
іпотекодержателя і кредитора - ПАТ
«Укрсоцбанк».

Всупереч вимог ст.ст. 60, 61, 62, 69-71 СК
України суд першої інстанції не
встановив обсяг загального майна
подружжя, яке підлягає поділу, не
врахував наявності боргів у одного з
подружжя.

Крім того, договором № 11 від 26.12.2007 року,
укладеного ОСОБА_5 і ТОВ «Макрокап
Девелопмент Україна», встановлено
строк закінчення будівництва, який
визначається рішенням Харківської
міської ради виконавчим комітетом: 2
квартал 2008р.

У постанові Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 30
січня 2013 р. у справі №6-168цс12 зроблено
висновок, що майнове право, яке можна
визначити як «право очікування», є
складовою частиною майна як об'єкта
цивільних прав. Майнове право - це
обмежене речове право, за яким власник
цього права наділений певними, але не
всіма правами власника майна, та яке
засвідчує правомочність його власника
отримати право власності на нерухоме
майно чи інше речове право на
відповідне майно в майбутньому.

Також необхідно враховувати таку
особливість об'єкта будівництва, як
його динамічність (змінюваність) (за
нормальних господарських умов),
оскільки в кожний наступний момент в
процесі будівництва його обсяг,
фізичні характеристики і вартість
затрачених ресурсів (робіт,
будматеріалів, конструкцій тощо)
змінюється - як правило, зростає.

Позов подано 08.05.2014 року, а відтак суд
першої інстанції не врахував ступінь
готовності незавершеного будівництва,
дійсну вартість, технічну можливо
довести до кінця будівництво, або чи
завершено будівництво, а також не
з'ясував чи не набуто право власності
на спірне майно третіми особами і не
переконався в достатніх правових
можливостях спірних майнових прав.

За таких обставин рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про відмову у задоволенні
позову.

Разом з тим, це не є перешкодою ОСОБА_4,
згідно ст.3 ЦПК України, звернутися до
суду за захистом своїх прав чи
інтересів у порядку, встановленому цим
Кодексом.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.1,4
ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 316, 317, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» - Щербак Ольги
Анатоліївни року задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 16 червня 2014 скасувати .

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5
про поділ майна подружжя відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, в касаційному порядку
може бути оскаржено безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: