Ічнянський районний суд Чернігівської
Справа № 733/1200/14-ц
№ 2/733/573/14
Рішення

Іменем України

"19" серпня 2014 р.
ІІчнянський районний суд
Чернігівської області

у складі:

головуючого судді Головченко
М.М.

при секретарі Науменко О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ічня справу за позовом

ОСОБА_1 до ПП «Гмирянське» про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до ПП «Гмирянське» про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним. В позовній заяві вказав, що
він являється власником земельної
ділянки, розташованої на території
Гмирянської сільської ради
Ічнянського району Чернігівської
області, яку отримав у спадщину після
померлої баби ОСОБА_2 8 серпня 2008 року
між ОСОБА_2 та ПП «Гмирянське» був
укладений договір оренди земельної
ділянки, який зареєстрований в
Ічнянському районному відділі філії
Центру ДЗК. Просить визнати договір
оренди земельної ділянки недійсним,
оскільки за 2011-2012 роки відповідачем
йому не була виплачена орендна плата за
користування земельною ділянкою, а
також, що в договорі оренди відсутня
така істотна умова, як передача у
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав повністю і
просив суд їх задовільнити.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечував, посилаючись на те,
що при укладенні договору оренди
земельної ділянки з померлою ОСОБА_2
були передбачені всі істотні умови, а
орендна плата позивачу не
виплачувалась по тій причині, що він не
був власником земельної ділянки.

Вислухавши сторони, допитавши
свідків, вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 208,210 ЦК України
передбачено, що правочини між фізичною
та юридичною особою вчиняються у
письмовій формі і правочин підлягає
державній реєстрації лише у випадках,
встановлених Законом. Такий правочин є
вчиненим з моменту його державної
реєстрації.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
оренду землі"оренда -це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про
оренду землі"зазначено, що договір
оренди землі -це договір, за яким
орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства".

За змістом ст. ст. 16, 18, 19 вказаного
Закону договір оренди земельної
ділянки набирає чинності після
досягнення домовленості з усіх
істотних умов, підписання його
сторонами і державної реєстрації у
порядку, встановленому законом. Строк
дії договору оренди визначається за
згодою сторін, але не може перевищувати
50 років.

Як встановлено в судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 являється
власником земельної ділянки площею 3,
79га, яка розташована на території
Гмирянської сільської ради
Ічнянського району Чернігівської
області згідно державного акту серії
ЧН № 029265 від 3 серпня 2004 року, яку він
успадкував після померлої ОСОБА_2

Померла ОСОБА_2 8 серпня 2008 року
уклала з ПП «Гмирянське» договір
оренди, згідно якого передала в оренду
останньому вищезазначену земельну
ділянку. Договір оренди зареєстрований
в Ічнянському райвідділі
Чернігівської регіональної філії
Центру ДЗК 13 липня 2010року.

Пунктом 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними від 06
листопада 2009 року № 9 передбачено, що
відповідно до частини першої статі 215
ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ст. 203
ЦК України саме на момент вчинення
правочину. Зокрема, не є укладеним
правочин (договори), у яких відсутні
встановлені законодавством умови,
необхідні для їх укладення. Згідно зі
ст. 210 та 640 ЦК України не є вчиненим
також правочин у разі нездійснення
його державної реєстрації, якщо
правочин підлягає такій реєстрації.
Встановивши ці обставини, суд
відмовляє в задоволенні позову про
визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону
України "Про оренду землі" істотними
умовами договору є: об'єкт оренди
(місцерозташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форми платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві, існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін, умови
передачі у заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки.

Частиною 1 статі 638 ЦК України
передбачено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

Порядок державної реєстрації
договорів оренди землі затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 25 грудня 1998 року за № 2073, а
відповідно до Указу Президента України
від 17 лютого 2003 року "Про заходи щодо
створення єдиної системи держаної
реєстрації земельних ділянок,
нерухомого майна та прав на них у
складі державного земельного
кадастру"на Державний комітет України
по земельних ресурсах покладено
обов'язок щодо здійснення у складі
державного земельного кадастру
державної реєстрації земельних
ділянок, нерухомого майна та прав на
них, а також договорів оренди земельних
ділянок.

Однак враховуючи, що зміни до
Закону України "Про оренду землі" були
внесені у вересні 2008року і текст
Закону опублікований в офіційному
виданні "Голос України" від 14.10.2008року
суд вважає, що застосуванню підлягає
ст. 15 цього Закону в редакції, яка була
чинною, на момент укладення договору
між відповідачем та померлою
ОСОБА_2.(8.08.2008 року), а не на момент його
державної реєстрації. Суд також
вважає, що факт невиплати позивачу
орендної плати не являється підставою
для визнання договору оренди
недійсним, оскільки позивач має
можливість звернутись до суду з
позовом про її стягнення в судовому
порядку.

За таких обставин суд вважає, що в
задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно
відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,60,212-215 ЦПК
України, ст. ст.. 203,208,210,215,638 ЦК України,
Законом України «Про оренду землі», ПВС
України «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання право
чинів недійсними» від 6 листопада 2009
року № 9, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ПП «Гмирянське» про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним - відмовити.

На рішення на протязі 10 днів з дня
його проголошення може бути подана
апеляційна скарга в Чернігівський
апеляційний суд через Ічнянський
районний суд.

Суддя
М. М. Головченко