Єдиний унікальний номер: 448/1184/14-ц
Провадження № 2/448/385/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10.09.2014 року Мостиський районний суд
Львівської області в складі:

головуючого-судді - Стецика
Я.Є.,

при секретарі - Тхір
О.Т.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача-
Мельничок Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Мостиська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Хлиплівської сільської ради
Мостиського району, треті особи -
Мостиська державна нотаріальна
контора, реєстраційна служба
Мостиського районного управління
юстиції, Відділ Держземагенства у
Мостиському районі, про визнання права
власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

19.08.2014р. позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, покликаючись на те,
що рішенням Мостиського районного суду
Львівської області від 25.12.2013р.
встановлено той факт, що він більше
п'яти років спільно проживав однією
сім'єю з ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2., вважається спадкоємцем
четвертої черги спадщини, що
відкрилася внаслідок її (ОСОБА_3.)
смерті та таким, що прийняв дану
спадщину, так як на час смерті
спадкодавця проживав разом з нею.

Вказує, що спадкодавцю ОСОБА_3 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 09.07.2008р.,
виданого нотаріусом Мостиської
державної нотаріальної контори по
спадковій справі №811/07 після смерті
ОСОБА_4, належала 1/4 частина земельної
ділянки площею 0,76690га, розташованої на
території Хлиплівської сільської ради
Мостиського району Львівської області,
однак ОСОБА_3, отримавши згадане
свідоцтво про право на спадщину за
законом, за життя не оформила
відповідного правовстановлюючого
документу на належну їй частину
земельної ділянки.

Стверджує, що через відсутність
належно зареєстрованого
правовстановлюючого документа на
вказану частку земельної ділянки
позбавлений можливості в позасудовому
порядку реалізувати свої спадкові
права на таку, про що свідчить лист
завідувача Мостиської державної
нотаріальної контори від 30.05.2014р.,
адресований на його (позивача) ім'я.

З огляду на наведені обставини, просить
суд ухвалити рішення, яким визнати за
ним право власності на 1/4 частку
земельної ділянки площею 0,76690 га,
розташованої на території
Хлиплівської сільської ради
Мостиського району, переданої для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЛВ
№043140, виданого Мостиською РДА 18.05.2004р.)
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3.

Вимоги позивачем підтримано в судовому
засіданні.

Представник відповідача Хлиплівської
сільської ради Мостиського району
Мельничок Г.О. в судовому засіданні
позов визнала. Підтвердила ті
обставини, що саме позивач ОСОБА_1
проживав однією сім'єю з ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2., та що остання не
мала будь-яких інших близьких родичів.

Представник третьої особи - Мостиської
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з'явився, проте
надіслав копію спадкової справи за
№198/2014, заведеної після смерті ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та просив
справу слухати у його відсутності.

Представники третіх осіб -
реєстраційної служби Мостиського
районного управління юстиції та
Відділу Держземагенства у Мостиському
районі в судове засідання не з'явилися,
а подали заяви, в яких вирішення даного
спору поклали на розсуд суду та просили
розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши подані сторонами документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, суд
приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що батькові
позивача - ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3., належала приватизована
земельна ділянка площею 0,76690га,
розташована на території Хлиплівської
сільської ради Мостиського району.
Дана ділянка була передана останньому
у власність, зокрема для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, згідно Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЛВ №043140, виданого Мостиською РДА
18.05.2004р. та зареєстрованого в книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю за №01:04:454: 00931.

Після смерті ОСОБА_4 3/4 частки вказаної
земельної ділянки успадкував його син -
позивач ОСОБА_1 (на підставі Свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
виданого 09.07.2008р. нотаріусом Мостиської
державної нотаріальної контори як
спадкоємцю 3/4 часток майна ОСОБА_4.), а 1/4
частку - його дружина ОСОБА_3 (на
підставі Свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого 09.07.2008р.
нотаріусом Мостиської державної
нотаріальної контори як спадкоємцю 1/4
частки майна ОСОБА_4.).

ОСОБА_3 отримала зазначене Свідоцтво
про право на спадщину за законом на
спадкове майно - 1/4 частку
приватизованої земельної ділянки
площею 0,76690га, переданої для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташованої на території
Хлиплівської сільської ради
Мостиського району, однак за життя не
оформила відповідного
правовстановлюючого документа на таке.

ІНФОРМАЦІЯ_2. відкрилася спадщина
внаслідок смерті ОСОБА_3.

Спадкодавець ОСОБА_3 за життя усім
своїм майном, в тому числі, як вважає
суд, і часткою зазначеної вище
земельної ділянки, не розпорядилася.

Спадкоємці першої-третьої черг
спадкування за законом спадщини, що
відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_3, -
відсутні.

Рішенням Мостиського районного суду
Львівської області від 25.12.2013р.
встановлено той факт, що позивач ОСОБА_1
з січня 2007р. по ІНФОРМАЦІЯ_2. спільно
проживав однією сім'єю з ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2., тобто що такий
являється спадкоємцем четвертої черги
спадкування за законом спадщини
спадкодавця ОСОБА_3

Також зазначеним рішенням встановлено
ту обставину, що позивач ОСОБА_1 згідно
вимог ст.ст.1268-1269 ЦК України вважається
таким, що прийняв дану спадщину, так як
на час смерті спадкодавця ОСОБА_3
проживав разом з нею. Тим же рішенням
суду за позивачем в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3 визнано право власності на
частину належного їй (ОСОБА_3.) майна.

Крім того, державний нотаріус
Мостиської державної нотаріальної
контори 30.05.2014р. видав позивачу ОСОБА_6,
як спадкоємцю майна спадкодавця
ОСОБА_3, свідоцтво про право на спадщину
за законом. Спадщина, на яку видано
згадане свідоцтво, складається з
приватизованої земельної ділянки
площею 1,5192га, розташованої на
території Хлиплівської сільської ради,
переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЛВ
№043139, виданого Мостиською РДА 18.05.2004р.
та зареєстрованого в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №01:04:454: 00930.

Отже, позивач ОСОБА_1 як спадкоємець
четвертої черги спадкування за законом
у встановленому законом порядку
прийняв спадщину, яка відкрилася
внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_3,
такий після її смерті частково оформив
свої спадкові права, однак не може
одержати в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину на
спірну частку земельної ділянки та в
позасудовому порядку оформити право
власності на зазначену вище земельну
ділянку в цілому (3/4 частки такої вже
належать позивачу ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, виданого після смерті його
батька - спадкодавця ОСОБА_4.), оскільки
ОСОБА_3 за життя не оформила
правовстановлюючого документа на
фактично належне їй майно - 1/4 частку
приватизованої земельної ділянки
площею 0,76690га, розташованої на
території Хлиплівської сільської ради
Мостиського району.

Вказані обставини підтверджуються
поясненнями сторін; заявами
представників третіх осіб - Відділу
Держземагенства у Мостиському районі
Львівської області, реєстраційної
служби Мостиського РУЮ та Мостиської
державної нотаріальної контори);
копією свідоцтва про смерть
спадкодавця ОСОБА_3; копією заяви
позивача ОСОБА_1 про прийняття
спадщини, що відкрилась внаслідок
смерті ОСОБА_3, адресованої в Мостиську
державну нотаріальну контору; копією
рішення Мостиського районного суду
Львівської області від 25.12.2013р.; копією
спадкової справи за №198/2014, заведеної
після смерті спадкодавця ОСОБА_3;
копією витягу про реєстрацію спадкової
справи за №198/2014 в Спадковому реєстрі;
копією свідоцтва про право на спадщину
за законом, виданого 30.05.2014р. ОСОБА_1 як
спадкоємцю майна спадкодавця ОСОБА_3;
інформаційною довідкою зі спадкового
реєстру (заповіти, спадкові договори).;
копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4;
копією паспорта позивача по справі;
копією Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЛВ
№043140, виданого 18.05.2004р. на ім'я ОСОБА_4;
копією витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку; копією
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого після смерті
спадкодавця ОСОБА_4 на ім'я спадкоємця
ОСОБА_3; копією свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого після
смерті спадкодавця ОСОБА_4 на ім'я
спадкоємця ОСОБА_1; розрахунком
грошової оцінки земельної ділянки від
26.09.2013р. №05-05/341; листом завідувача
Мостиської державної нотаріальної
контори від 30.05.2014р., адресованим
позивачу ОСОБА_3.

Практика Верхового Суду України (п.23
постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30.05.2008року "Про судову
практику у справах про спадкування")
при розгляді справ даної категорії
вказує на те, що свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розгляду не підлягають. У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження.

Оскільки у зв'язку з вищевикладеними
обставинами питання про право позивача
на частину спадкового майна (на 1/4
частину земельної ділянки площею
0,76690га, розташованої на території
Хлиплівської сільської ради
Мостиського району) не може бути
вирішено в нотаріальному порядку
шляхом видачі свідоцтва про право на
спадщину, тому це питання повинно бути
вирішено у судовому порядку шляхом
визнання права власності на
вищевказане спадкове майно за
позивачем у порядку спадкування за
законом.

Згідно ст.15 Цивільного кодексу України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та
інтересів, згідно ст.16 цього Кодексу
може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Положення ст.ст. 81, 131 Земельного
кодексу України визначають, що
громадяни України набувають право
власності на земельні ділянки, в тому
числі на підставі спадкування.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності
на земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах, із
збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30.05.2008 року "Про судову
практику у справах про спадкування",
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням його цільового
призначення) при підтвердженні цього
права спадкодавця актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Так як судом безспірно встановлено, що
на час відкриття спадщини спадкодавцю
ОСОБА_3 належало право власності на
спірну 1/4 частину земельної ділянки та
приймаючи до уваги те, що таке право
перейшло в порядку спадкування за
законом до позивача ОСОБА_1, який у
встановленому порядку прийняв дану
спадщину, суд приходить до висновку, що
є всі підстави для визнання за
позивачем права власності на зазначену
1/4 частину земельної ділянки саме в
порядку спадкування за законом після
смерті спадкодавця ОСОБА_3

Враховуючи думку сторін, понесені
позивачем судові витрати, як вважає
суд, слід залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.16, 328, 1225, 1264, 1268-1269 чинного ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.2008року №7 "Про
судову практику у справах про
спадкування", ст.ст. 10, 11, 61 ч.3, 174, 209, 214-215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на 1/4 частку земельної
ділянки площею 0,76690 га, розташованої на
території Хлиплівської сільської ради
Мостиського району (цільове
призначення земельної ділянки - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва)
згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЛВ
№043140, виданого Мостиською РДА 18.05.2004р.
та зареєстрованого в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №01:04:454: 00931.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Львівської області шляхом подання
апеляційної скарги через Мостиський
районний суд в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Я.Є. Стецик

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик

Рішення набрало законної сили:

«__»__________________20___ р.

Суддя Я. Є. Стецик