У Х В А Л А

Іменем України

03 грудня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Готра Т.Ю.,

суддів - Боднар О.В., Джуги С.Д.

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
заочне рішення Хустського районного
суду Закарпатської області від 18
червня 2014 року в справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Укргазбанк» в особі Закарпатської
обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної
заборгованості та звернення стягнення
на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 оскаржила в апеляційному
порядку заочне рішення Хустського
районного суду Закарпатської області
від 18 червня 2014 року, яким позов
публічного акціонерного товариства
«Укргазбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення кредитної заборгованості та
звернення стягнення на предмет іпотеки
- задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
акціонерного банку "Укргазбанк"
заборгованість в сумі - 116427,73 грн, з
яких: 1435,90 грн прострочений кредит за
період з 11.12.2012 року по 07.10.2013 року, 100305,86
грн. залишок кредиту, 764,27 грн.
прострочена заборгованість
несплачених процентів за серпень 2013
року.; 1221,70 грн заборгованість за
несплаченими строковими процентами за
період з 01.09.2013 року по 07.10.2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 штраф у розмірі 2125
грн. за невиконання умов договору
іпотеки щодо щорічної сплати страхових
платежів за предмет іпотеки.

У рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_2 звернуто стягнення на предмет
іпотеки за договором іпотеки, а саме на
нерухоме майно - квартиру за адресою:
АДРЕСА_1.

Реалізацію предмета іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1, провести шляхом продажу на
публічних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України « Про виконавче
провадження» та з дотриманням Закону
України « Про іпотеку» за початковою
ціною предмету іпотеки встановленому
на рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
акціонерного банку "Укргазбанк" 1185,73
грн. сплаченого судового збору та 114,70
грн. судового збору за подання заяви
про забезпечення позову.

У апеляційній скарзі просить скасувати
зазначене рішення, як постановлене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про відмову у позові.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 березня 2008 року
між ВАТ АБ «Укргазбанк»
(правонаступником якого є ПАТ «
Укргазбанк») та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір №18/08-МК, згідно якого
остання отримала кредит у сумі 17000,00
(сімнадцять тисяч) євро із сплатою 11.9 %
річних, з кінцевим терміном повернення
кредиту не пізніше 20 березня 2020 року
(а.с.16-18).

На забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором 21
березня 2008 року між ВАТ АБ
«Укргазбанк» та ОСОБА_3 було укладено
договір іпотеки № 18/08 МК-01, згідно якого
останній передав в іпотеку банку
нерухоме майно - житлову квартиру
АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцю на
праві особистої приватної власності.
Згідно п.2.3 вартість вищевказаної
квартири становить 250000,00 (двісті
п'ятдесят тисяч) грн.(а.с. 33-36).

12 вересня 2012 року сторонами було
укладено додаткову угоду №1 до
кредитного договору від 21 березня 2008
року №18/08 МК, згідно якого банк, на
умовах, передбачених цим договором,
відкриває позичальнику мультивалютну
не відновлювану відкличну кредитну
лінію з лімітом кредитування :

1.1.1 17000,00 євро 00 центів. Кредитні кошти
надаються на строк з «21» березня 2008
року по «12 вересня 2012 року із сплатою
процентів за користування кредитними
коштами, у межах строку кредитування,
виходячи із 11,9% річних. За користування
кредитними коштами, що не повернуті в
термін, передбачені цим договором
(прострочена заборгованість)
процентна ставка встановлюється,
виходячи із -12,9% річних.

1.1.2 в сумі нуль. Кредитна лінія
надається на строк з «13» вересня 2012
року по «20» березня 2020 року із сплатою
процентів за користування кредитними
коштами, у межах строку кредитування,
виходячи з 11,9% річних. За користування
кредитними коштами, що не повернуті в
термін, передбачені цим договором
(прострочена заборгованість) процентна
ставка встановлюється, виходячи із - 16,9%
річних.

1.1.3 в сумі 115 737,86 гривень. Кредитна
лінія надається на строк з «13» вересня
2012 року по «20» березня 2020 року із
сплатою процентів за користування
кредитними коштами, у межах строку
кредитування, виходячи з 9,9 % річних. За
користування кредитними коштами, що не
повернуті в терміни, передбачені цим
договором (прострочена заборгованість)
кредитна ставка встановлюється,
виходячи - із 14,9% річних.

Надання кредитних коштів в межах
ліміту кредитної лінії, встановленої
п.1.1.3, здійснюється одноразово у
повному обсязі у день укладання даної
додаткової угоди шляхом видачі готівки
через касу.

1.2 Позичальник у будь-якому випадку
зобов'язаний повернути кредит у
повному обсязі в термін, не пізніше «20»
березня 2020 року та у порядку,
передбаченому цим договором.

2.1 Згідно договору іпотеки №18/09-МК від
«21» березня 2008 року та додаткового
договору до договору іпотеки №01 від
«12» вересня 2012 року, укладеного між
банком та ОСОБА_2 одночасно з цим
договором, в забезпечення виконання
зобов'язань за цим договором, банком
приймається в іпотеку : житлова
квартира, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Однак, в порушення умов кредитного
договору відповідач ОСОБА_2 свої
зобов'язання належним чином не виконує,
у зв'язку з чим станом на 11.09.2013 року її
заборгованість становить 116427,73 грн., з
яких прострочена заборгованість за
період з 11.12.2012 р. по 07.10.2013 р. - 14135,90 грн.,
залишок кредитних коштів - 100305,86 грн.,
прострочена заборгованість за
несплаченими процентам за серпень 2013
р. - 764,27 грн., заборгованість за
несплаченими строковими процентами за
період з 01.09.2013 р. по 07.10.2013 р. - 1221,71 грн.
(а.с. 5, 75).

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оскільки боржник ОСОБА_2 своїх
зобов'язань за кредитним договором
належним чином не виконує, тому суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про стягнення з неї на користь
позивача заборгованості за кредитним
договором в сумі 116427,73 грн.

Також суд першої інстанції правильно
дійшов висновку про стягнення з
відповідача ОСОБА_3 на користь банку
штраф в розмірі 2125 грн. за невиконання
ним умов договору іпотеки, зокрема
п.3.3.4.1, згідно якого іпотекодавець
зобов'язаний вчасно сплачувати всі
чергові страхові платежі, сплата яких
забезпечувала б дію договору
страхування на строк, не менший, ніж
той, в межах якого позичальник виконає
всі зобов'язання за кредитним
договором, а будь-яка чергова сплата
платежів продовжувала б дію договору
страхування не менше, ніж на наступний
рік, - за невиконання якого, згідно п.4.2
додаткового договору №01 до договору
іпотеки від 21.03.2008 року, іпотекодавець
сплачує на користь іпотекодержателя
штраф, розмір якого становить 0,5% від
заставної вартості предмета іпотеки,
який збільшується на 0,05 п.п. щомісячно
наростаючим підсумком починаючи з 2-го
календарного місяця, що слідує за
місяцем порушення (у т.ч. враховуючи
місяць у якому будуть виконані
зобов'язання зі страхування). При цьому
сплата штрафу не звільняє іпотекодавця
від своїх зобов'язань за цим пунктом.

Посилання апелянта на те, що суд не може
одночасно звернути стягнення на
предмет іпотеки та стягнути суму
заборгованості за кредитним договором
не заслуговують на увагу з огляду на
наступне.

Відповідно до положень статей 33, 35
Закону України "Про іпотеку", у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. У разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного зобов'язання у не
менш ніж тридцятиденний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Майновий поручитель, згідно статті 11
Закону України "Про іпотеку", несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки. У разі задоволення вимог
іпотекодержателя за рахунок предмета
іпотеки майновий поручитель набуває
права кредитора за основним
зобов'язанням.

Пунктом 3.1.6 укладеного між ВАТ АБ
«Укргазбанк» та ОСОБА_3 договору
іпотеки від 21 березня 2008 року
встановлено, що іпотекодержатель має
право звернути стягнення на предмет
іпотеки у випадку одноразової чи
неодноразових прострочок
позичальником сплати процентів за
користування кредитними коштами,
неповернення кредиту
іпотекодержателю, використання
кредиту не за цільовим призначенням
або за порушення інших умов кредитного
договору, а також у випадку порушення
іпотекодавцем (третьою особою) умов
зберігання або експлуатації чи
страхування предмета іпотеки,
порушення умов цього договору щодо
розпорядження предметом іпотеки -
незалежно від настання строку
виконання по кредитному договору.

Як слідує з матеріалів справи, банком
надсилалась позичальнику ОСОБА_2 та
іпотекодавцю ОСОБА_3 претензія про
повернення заборгованості по кредиту
за №146, 147 від 23.08.2013 року, яку їм
необхідно було виконати у
тридцятиденний строк з дня її
отримання, яка ОСОБА_2, згідно
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення
отримана 30 серпня 2013 року, а ОСОБА_3 - 29
серпня 2013 року, але до цього часу ними
так і не виконана (а.с. 76-78).

Враховуючи, що особа позичальника
ОСОБА_2 є відмінною від особи
іпотекодавця ОСОБА_3, з урахуванням
положень ст. 11 Закону України "Про
іпотеку", ст.589 ЦК України, положень п.42
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" від 30 березня 2012 року №5,
- суд може одночасно звернути стягнення
на предмет іпотеки та стягнути суму
заборгованості за кредитним договором.
Тобто винятком є ситуація, коли особа
позичальника є відмінною від особи
іпотекодавця.

Отже, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про стягнення з
позичальника кредитної заборгованості
та звернення стягнення на іпотечне
майно за договором іпотеки.

Посилання апелянтки ОСОБА_2 на те, що в
день укладення між нею і банком
додаткової угоди №01 до кредитного
договору від 21.03.2008 року, а саме 12
вересня 2012 року, нею було внесено для
погашення кредиту кошти в сумі 10991 євро,
які вона отримала від продажу
належного їй кафе, і від банку по
додатковій угоді від 12.09.2012 року жодних
коштів не отримувала, не заслуговують
на увагу, оскільки спростовуються
матеріалами справи, зокрема додатковою
угодою від 21.09.2012 року до кредитного
догвору, предметом якої була
реструктуризація кредитної
заборгованості шляхом переведення
валютного кредиту у національну валюту
- гривню, яка була укладена за заявою
апелятнки; заявою ОСОБА_2 на видачу
готівки від 12.09.2012 року № 6800 31 на суму
115737, 86 грн., яка підтверджує отримання
нею кредиту у національній валюті
гривні, квитанцією від 12.09.2012 року про
купівлю ОСОБА_2 іноземної валюти - євро
на суму 10991,25 євро, що еквівалентно 115737,86
грн. по курсу, що діяв на той день, і
заявою ОСОБА_2 на переказ готівки від
12.09.2012 р. №6800 32 в сумі 10991,25 євро, що
підтверджує сплату апелянтом
валютного (євро) кредиту (а.с.196-198).

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції у
відповідності до ст.308 ЦПК України
підлягає залишенню без зміни, а
апеляційна скарга відповідача
відхиленню, оскільки суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Хустського районного
суду Закарпатської області від 18
червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку на
протязі двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуюча :

Судді :