У х в а л а

01 грудня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П. О., суддів:
Завгородньої І. М.,
Остапчука Д. О.,
Карпенко С. О., Юровської Г. В.,
розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 червня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» про
визнання угод недійсною та стягнення
грошових коштів,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто»)
про визнання недійсною угоди та
стягнення коштів.

Зазначав, що 19 березня 2012 року він
уклав з ТОВ «Авто Просто» угоду № 378461 з
метою придбання автомобіля марки
Шевроле Авео, за умовами якої
відповідач зобов'язався надати йому у
власність вказаний автомобіль, а він
повинен був сплачувати щомісячні
внески в оплату послуг товариства та
надання йому права на отримання
автомобіля. Загальна сума сплачених
ним щомісячних платежів та вступного
внеску склала 23 591 грн 42 коп.

Посилаючись на те, що вказана угода не
відповідає вимогам ст.
ст. 18, 19, 21 Закону України «Про захист
прав споживачів», якими заборонена
нечесна підприємницька практика, та є
односторонньою щодо прав та обов'язків
її учасників, просив визнати зазначену
угоду недійсною як таку, що укладена
внаслідок нечесної підприємницької
діяльності з боку відповідача, яка
полягає в наданні послуг з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах без
наявності відповідної ліцензії, та
стягнути на його користь 23 591 грн 42 коп.,
сплачених ним за угодою внесків.

Рішенням Липовецького районного
суду Вінницької області від 26
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Вінницької області від 27 грудня 2013
року, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 червня 2014 року
у відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Липовецького районного суду
Вінницької області від 26 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 27 грудня 2013 року
відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

24 вересня 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 червня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме - п. 5 ч.
1 ст. 1, ст. ст. 4, 34 Закону України «Про
фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг», що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Як приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 жовтня 2012 року у справі №
6-23835св12.

Постановляючи ухвалу 24 жовтня 2012
року у справі №
6-23835св12, Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ погодився з
висновками суду першої інстанції про
визнання угоди від 30 вересня 2010 року,
укладеної між позивачем та ТОВ «Авто
Просто» недійсною та стягнення з
відповідача на користь позивача 39 288
грн 35 коп., сплачених за угодою коштів,
виходячи з того, що ТОВ «Авто Просто»
надало позивачу фінансові послуги, на
здійснення яких не мало відповідної
ліцензії.

У той же час, постановляючи ухвалу 20
червня 2014 року у справі №
6-4774ск14 про відмову у відкритті
касаційного провадження, про перегляд
якої подано заяву, Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ
погодився з позицією попередніх судів
про відмову в задоволені позову про
визнання угоди від 19 березня 2012 року
недійсною та стягнення з відповідача
на користь позивача 23 591 грн 42 коп.,
сплачених за угодою внесків, виходячи з
того, що ТОВ «Авто Просто» отримало
свідоцтво про реєстрацію фінансової
установи, а також ліцензію на
діяльність з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах, що свідчить про
легітимну діяльність товариства.

Враховуючи наведене, відсутні
підстави вважати, що у наведених
справах тотожними є встановлені судами
фактичні обставини, які мають значення
для вирішення спорів, які розглядались,
а, відповідно, що правовідносини, які
виникли між особами, які брали участь у
розгляді вказаних справ, подібні і мало
місце неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права в порівнянні
зі справою, у якій постановлена ухвала,
яку просить переглянути заявник, що
потягло за собою ухвалення різних за
змістом судових рішень.

З огляду на викладене, колегія
суддів дійшла висновку, що наведені у
заяві ОСОБА_3 доводи не вказують на
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, яке потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
тому у допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» про
визнання угод недійсною та стягнення
грошових коштів, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 червня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П. О. Гвоздик

Судді
І. М. Завгородня

С. О. Карпенко

Д. О. Остапчук

Г. В. Юровська