Справа № 640/300/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року Київський районний
суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Венбест», ПАТ
«Українська страхова компанія
«Грант-Авто», 3- я особа ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з
позовом до відповідачів, ТОВ
«Венбест», ПАТ «Українська страхова
компанія «Грант-Авто» , про
відшкодування шкоди , спричиненої
злочином.

Після чисельних уточнень, прийнятих
судом , остаточно просить стягнути зі
страховою матеріальну шкоду в сумі
11128,85 грн., з ТОВ «Венбест» моральну
шкоду в сумі 50000 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначає,
що 24.06.2013 р. ОСОБА_2 керуючи автомобілем
ВАЗ 21093» р.н. НОМЕР_1 порушив правила
дорожнього руху та здійснив наїзд на
нього. Внаслідок вказаного наїзду він
отримав тілесне ушкодження та
перебував на лікуванні тривалий час. На
своє лікування він витратив 11128,85 грн.,
до яких входить вартість медичних
препаратів, вартість продуктів
харчування, витрати на автомобіль.
Крім того, внаслідок пошкодження його
здоров'я, та тривалого лікування йому
завдана моральна шкода.

Враховуючи той факт, що в момент ДТП
ОСОБА_2 перебував у трудових
відносинах з ТОВ «Венбест» ,
відповідальність якого була
застрахована у ПАТ «Українська
страхова компанія «Грант-Авто» , він
просить спричинену матеріальну шкоду
стягнути саме зі страхової, а моральну
з роботодавця - ТОВ «Венбест».

Відповідач - ПАТ «Українська страхова
компанія «Грант-Авто» , у поданих
запереченнях та представник у судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково - матеріальну шкоду в сумі 2381,96
грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн. В
решті позову просив відмовити у зв'язку
із недоведеністю вимог.

Співвідповідач - ТОВ «Венбест», у
поданих запереченнях та представник у
судовому засіданні, проти задоволення
позовних вимог заперечував,
зазначаючи, що позивачем не доведено
заподіяння йому моральної шкоди та її
розмір.

3- я особа - ОСОБА_2, у судове засідання не
з'явився, повідомлявся судом належним
чином.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.11
ЦПК України , суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Також у відповідності до ст.. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Враховуючи зазначене, суд розглядає
даний позов в межах заявлених вимог та
на підставі доказів наданих сторонами
у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України.

Судом встановлено, підтверджено
наявними у справі доказами, що 26.04.2013р.
ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ВАЗ 21093»
р.н. НОМЕР_1 на перехресті вул.
Мироносицька та вул. Маяковского в
м.Харкові порушив вимоги п.п.10.1.,16.2 , 18.1.
ПДР України і здійснив наїзд на
пішохода ОСОБА_1, який переходив
проїжджу частину по пішохідному
переходу, внаслідок чого останній
отримав тілесні ушкодження.

Вироком Київського районного суду
м.Харкова від 05.09.2013р. ОСОБА_2 визнаний
винним у скоєні злочину передбаченого
ч.1 ст. 286 КК України, а саме порушення
правил безпеки дорожнього руху або
експлуатації транспорту особою, яка
керує транспортним засобом, які
спричинили потерпілому (в даному
випадку ОСОБА_2) середньої тяжкості
тілесні пошкодження. Вирок набрав
законної сили.

Так у вироку, судом встановлено, що
внаслідок порушення ОСОБА_2 ПДР
України ОСОБА_1 отримав наступні
тілесні ушкодження: закритий перелом
хірургічної шийки лівої плечової
кістки зі зміщенням, що є середньої
тяжкості тілесними ушкодженнями.

Згідно вимог ч.4 ст.61 ЦПК України вирок
у кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, сам факт наїзду на
позивача автомобіля під керуванням
ОСОБА_2 і отримання внаслідок такого
наїзду тілесних ушкоджень середньої
тяжкості, а так саме і вина ОСОБА_2, в
даній справі доказуванню не підлягає,
оскільки є встановленим фактом.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням
транспортних засобів, що створює
підвищену небезпеку для особи, яка цю
діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом.

Виходячи з положень ст.ст. 1166, 1187 ЦК
шкода, завдана особі чи майну фізичної
або юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 1195 ЦК фізична або
юридична особа, яка завдала шкоди
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому, зокрема,
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Згідно довідки ХФ ТОВ «ВЕНБЕСТ» ОСОБА_2
під час здійснення наїзду на позивача,
ОСОБА_2 перебував із ХФ ТОВ «ВЕНБЕСТ» у
трудових відносинах.

Згідно витягу з графіку роботи
працівників ХФ ТОВ «ВЕНБЕСТ» дорожньо-
транспортна пригода 26.04.2013 р. сталася
при виконанні ОСОБА_2 свої трудових
обов'язків, що сторонами не
оспорюється.

Враховуючи, що в момент ДТП ОСОБА_2
виконував свої трудові обов'язки,
перебуваючи у трудових відносинах з
ТОВ «ВЕНБЕСТ», відповідальності за
шкоду перед потерпілими несе саме
юридична особа - ТОВ «ВЕНБЕСТ».

Відповідно до ст..1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди
і страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

На момент ДТП відповідальність ТОВ
«ВЕНБЕСТ» була застрахована, згідно
Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АВ/4666420 від 11.07.2012р. Про
вказане ДТП страхова була повідомлена
страхувальником, що нею не
оспорюється.

За полісом страхування ліміт за шкоду
заподіяну життю і здоров'ю складає 100000
грн.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» шкодою, заподіяною життю та
здоров'ю потерпілого внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, є:
шкода, пов'язана з лікуванням
потерпілого; шкода, пов'язана з
тимчасовою втратою працездатності
потерпілим;шкода, пов'язана із
стійкою втратою працездатності
потерпілим; моральна шкода, що полягає
у фізичному болю та стражданнях, яких
потерпілий - фізична особа зазнав у
зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Позивач за наслідком отриманої при
ДТП від 26.04.2013р. травми, перебував на
лікуванні у Харківській міській
лікарні швидкої невідкладної допомоги
в період з 26.04.2013р. по 06.06.2013р., у
Харківській міській лікарні №18 та в
період з 26.06.2013 р. по 12.07.2013р., у
Харківській міській лікарні №27 в
період з 07.06.2013р. по 09.08.2013р., про що
свідчать виписки з історії хвороби.

За час перебування у лікарнях, згідно
наданих довідок, позивачу були
призначені та застосовані, не за
кошти медичного закладу, наступні
медикаменти: лінекс - 66 капсул;
дексалгін - 22 ампули; квамател - 11
флаконів; нейробфон - 54 таб.; цераксон - 54
таб.; шприци 5мл. - 40 шт.; кліновідна
подушка - 1 шт., пелюшки памперсі - 45
шт.(а.с.24); мажезик по 1 пігулці 2 рази на
день; кальцемін по 1 піг. 2 рази на день;
мумійо по 1 піг. 2 рази на день; диклоберл
по 1 ампулі 1 раз на день; фітобене гель
2-3 рази на день протягом місяця; аертал
по 1 піг. 2 рази на день; фламідез по 1 піг.
2 рази на день; артіфлекс ультра по 1 пор.
1 раз на день; диклак гель 2-3 рази на день
14 днів; троксевазин гель 2-3 рази на день
14 днів; артрон комплекс по 1 піг. 2 рази
на день; аркоксія по 30 мг.. 1 раз на день 10
днів; долобене гель 2-3 рази на день 14
днів; кавінтон форте по 1 піг. 3 рази на
день 30 днів. Також позивачу
рекомендовано курс фізіотерапії,
масажу, ЛФК (а.с.31-32)

Згідно наданих чеків вартість
призначених ліків та застосованих
медичних засобів, придбаних позивачем
для лікування в період знаходження на
лікуванні складає: долобене гель -126,85
грн.; шприци 5 мл.- 32,20 грн., диклоберл -
105,14 грн., аертал - 73,52 грн., мумійо -
45,44грн., фламезід - 172,95 грн., артрон - 280,80
грн., кальцемін - 207,76 грн., аркоксія -
84,25грн., дексалгін - 373,57 грн., лінекс - 178,82
грн., цераксон - 456,35 грн. , кавінтон - 32,76
грн. , діклак гель - 70,03 грн., мажезік - 155,91
грн., квамател - 78,93 грн., троксевазин
гель - 40 грн., тобто на загальну суму 2515,28
грн. (а.с.6-16, 135-141) .

Крім того, згідно виписки з медичної
картки позивача здійсненої
Харківською міською лікарнею №18
позивачу здійснювалась
рентгенорграмма та витрати на
придбання рентгенплівки згідно
наданого чеку від 27.05.2014р. складає 31,91
грн.

Також згідно довідки №01/2251 від 20.11.2013р.
Харківської міської лікарні швидкої
невідкладної допомоги з урахуванням
травми позивача для скорішого
одужання його було рекомендоване
додаткове, посилене харчування, а саме
на добу: масло вершкове -40г., яйце куряче
- 2шт., йогурт -200г., сирна маса - 200г.,
сметана - 100г., кефір (молоко, ряженка)-
400г., соки фруктові- 500 г., лимон - 150 г.,
журавлина - 200г., крупи - 80г. , м'ясо птиці
-200г., м'ясо яловиче - 200г., риба - 500г.,
морква свіжа -150г., мед -100 г., родзинки
-100г. (а.с.34)

Позивачем надані чеки на підтвердження
придбання посиленого харчування
рекомендованого лікарем, в період
лікування, на суму 2124,30 грн. (а.с. 107- 112)

Інші надані позивачем чеки та накладні
на придбання медикаментів, харчів та
сплати благодійного внеску, судом, як
доказ в підтвердження матеріальної
шкоди не приймаються, оскільки
відсутнє призначення придбаних
медикаментів та харчів лікарем, а
благодійний внесок є добровільним
заходом, тобто доказів того, що
витрачені кошти в сумі 2624,80 грн.,
необхідні були позивачу для лікування
травми, яку він отримав 26.04.13р., суду не
надано.

Крім того, суд не приймає як доказ в
підтвердження спричиненої внаслідок
ДТП матеріальної шкоди витрати на
бензин та технічне обслуговування
автомобіля, оскільки доказів
причинного зв'язку із отриманою
позивачем травмою руки та його поїздки
на автомобілі - не доведений.

Таким чином, позивачем підтверджено
витрати на лікування та посилене
харчування на загальну суму - 4671,49 грн.,
тому саме ця сума є доведеною
матеріальною шкодою, яка завдана
позивачу внаслідок отриманої травми та
підлягає стягненню зі страхової на
користь позивача.

Стосовно відшкодування моральної
шкоди , суд зазначає наступне.

Внаслідок ДТП позивач отримав тілесне
ушкодження, а саме закритий перелом
хірургічної шийки лівої плечової
кістки зі зміщенням та знаходився на
лікуванні більше трьох місяців. Сам
факт ДТП вже спричинив йому підвищене
психологічне навантаження, він також
зазнав фізичних та моральних страждань
внаслідок пошкодження його здоров'я та
знаходження на лікуванні, змінився
його звичайний уклад життя. Більш того,
метод лікування отриманого позивачем
перелому, полягав у строгому
постільному режимі протягом 9 тижнів
та спеціального догляду за хворим,
тобто позивач фактично був прикутий до
ліжка, що підтверджується листом
Харківської міської клінічної лікарні
швидкої та невідкладної медичної
допомоги (а.с.106)

Враховуючи зазначене, суд приходить до
висновку про наявність спричиненої
позивачу внаслідок ДТП моральної(
немайнової) шкоди, однак при визначені
її розміру суд виходить з конкретних
обставин справи, характеру спричинених
позивачу моральних страждань, їх
наслідки й інших негативних впливів, а
також враховуючи принцип розумності та
справедливості, визначає розмір такої
шкоди в сумі 10000 грн.

Відповідно до ст. 26-1 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страховиком
відшкодовується потерпілому - фізичній
особі, який зазнав ушкодження здоров'я
під час дорожньо-транспортної
пригоди, моральна шкода у розмірі 5
відсотків страхової виплати за шкоду,
заподіяну здоров'ю.

Страхова виплата - це грошова сума, у
межах якої страховик зобов'язаний
здійснити виплату страхового
відшкодування відповідно до умов
договору страхування.

Згідно полісу страхування страхова
виплата за шкоду,

заподіяну здоров'ю складає 100000 грн.,
вказаний ліміт також передбачений п.9.3.
Закону, тобто максимальний розмір
моральної шкоди в даному випадку
складає 5000 грн.

Позивач просить стягнути моральну
шкоду з ТОВ «ВЕНБЕСТ», однак виходячи з
положення ст..1194 ЦК України,
страхувальник відшкодовує шкоду, лише
в частині, що не охоплена страховою
виплатою.

В даному випадку страхова повинна
виплатити позивачу моральну шкоду в
сумі 5000 грн., а решту моральної шкоди,
розмір якої встановлений судом в
загальній сумі 10000 грн. - ТОВ «ВЕНБЕСТ».

Однак враховуючі межі позовних вимог,
суд стягує лише з ТОВ «ВЕНБЕСТ» на
користь позивача спричинену, внаслідок
ДТП , моральну шкоду в сумі 5000 грн.

Суд також з урахуванням часткового
задволення позову, стягує зі страхової
на користь держави судовий збір в сумі
101,55 грн. (за майнові вимоги) та з ТОВ
«ВЕНБЕСТ» на користь позивача 50 грн.
судового збору (за немайнові вимоги).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3, 4, 10, 60, 61, 79, 81, 88, 212-215, ЦПК України,
суд ,-

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Українська страхова
компанія «Грант-Авто» на користь
ОСОБА_1 страхове відшкодування
матеріальної шкоди в сумі 4671 грн. 49 коп.

Стягнути з ТОВ «Венбест» на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 грн. та
судовий збір в сумі 50 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ПАТ «Українська страхова
компанія «Грант-Авто» на користь
держави судовий збір в сумі 102 грн. 25
коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом

десяти днів з дня його проголошення,
через суд першої інстанції. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили, після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Суддя
Бородіна Н.М.